bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Деформація стінок лівого шлуночка при аневризмі та артерiальній гіпертензії
Authors: Мороз М. М. , Лазоришинець В. В. , Руденко А. В. , Урсуленко В. І. , Трембовецька О. М. , Ювчик О. В. 
Published: August 2019

Артеріальна гіпертензія (АГ) є частим супутнім діагнозом у хворих із постінфарктною аневризмою лівого шлуночка (ЛШ).
Мета роботи – дослідити вплив АГ на деформацію стінок ЛШ у хворих із постінфарктною аневризмою.
Обстежено 63 пацієнти, що з діагнозом аневризма ЛШ знаходилися на лікуванні в «Національному інституті серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова НАМН» у період з 2012 по 2016 р. Досліджено параметри деформації стінок ЛШ у хворих з аневризмою залежно від наявності у них АГ. За допомогою векторної ЕхоКГ у хворих з аневризмою ЛШ і АГ виявлена тенденція до збільшення скручування і до зменшення показників подовжньої деформації.
Особливості зміни гемодинаміки при використанні внутрішньоаортальної балонної контрпульсації у кардіохірургічних хворих з гострою серцевою недостатністю
Authors: Руденко А. В. , Настенко Є. А. , Береговий О. А. , Демченко Р. Б. , Марченко М. В. , Шардукова Ю. В. 
Published: August 2019

Внутрішньоаортальна балонна контр пульсація (ВАБК) є одним з найпростіших допоміжних методів механічної підтримки роботи серця, які застосовуються при гострій серцевій недостатності (ГСН) у кардіохірургічних пацієнтів у ранньому післяопераційному періоді після шунтування коронарних артерій та протезування клапанів серця. В умовах роботи з ВАБК основна проблема полягає у своєчасному її застосуванні, стабілізації гемодинаміки без ішемічних уражень органів і тканин та своєчасному припиненні механічної підтримки серця без рецидиву ГСН.
Мета роботи – розробити критерії та підходи для мінімізації ризику рецидиву ГСН та кардіогенного шоку після закінчення ВАБК на основі досліджень взаємодії центрального та периферичного кровообігу.
Матеріали та методи. База даних включає 719 дорослих пацієнтів реанімаційного відділення, обстежених через 1–2 дні після ШКА або протезування клапанів серця (КС). ВАБК виконано у 96 пацієнтів до або після ШКА.
Результати та обговорення. Проведений аналіз кривих артеріального тиску та показників гемодинаміки під час роботи ВАБК виявив, що в момент інфляції балона відбувається збільшення коронарного кровотоку, підвищення ДАТ, збільшення системної перфузії. При дефляції балона скорочується фаза вигнання, зменшується постнавантаження, збільшується ударний об‘єм лівого шлуночка, підвищується серцевий викид.
При застосуванні ВАБК істотним є зниження кінцево-діастолічного тиску в аорті. Також було встановлено, що на регуляцію системної гемодинаміки при ГСН головним чином впливають два чинники: рефлекс Бейнбріджа та тісний кореляційний зв’язок між об’ємом циркулюючої крові та системним судинним тонусом.
Дослідження показало достовірну різницю в динаміці лактату та NT-proBNP в крові при ВАБК у пацієнтів двох груп після кардіогенного шоку.
Висновки. Всі розглянуті підходи є додатковими до тих, що використовуються стандартного і дозволяють оцінити можливості фізіологічної компенсації низького серцевого викиду. Крім відомих клінічних показань, це дослідження дозволило сформулювати критерії для безпечного завершення ВАБК: стійкий серцевий ритм (стабільний синусовий або фібриляція передсердь); нормальне співвідношення діапазону діастолічного артеріального тиску і частоти серцевих скорочень – ці показники повинні бути близькими до передопераційних; співвідношення ДАТ/САТ>0,6, що вказує на нормалізацію умов функціонування мікроциркуляторної системи. Розроблені діаграми зручні для оцінки стану гемодинаміки на етапах застосування ВАБК.
Клініко-морфологічні взаємоз’язки поєднання прокаріотів із грибковою мікрофлорою в патогенезі інфекційного ендокардиту
Authors: Крикунов О. А. , Захарова В. П. , Буряк Р. В. , Колтунова Г. Б. , Руснак А. О. , Хмелевський А. М. 
Published: August 2019

Особливістю інфекційного ендокардиту (ІЕ) мікотичного ґенезу є маніфестація захворювання на фоні значного ушкодження імунологічного стану хворих, у тому числі й унаслідок терапії кортикостероїдами або цитостатиками. Ще більше ускладнює лікування ІЕ поєднання грибкової мікрофлори з мікроорганізмами групи ESCAPE.
Мета роботи – дослідити клінічні особливості поєднання прокаріотів із грибковою мікрофлорою в патогенезі ІЕ.
Матеріали та методи. Основу даного дослідження становлять клінічні дані 94 хворих на активний інфекційний ендокардит, які пройшли обстеження та лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова НАМН з 01.01.2014 по 01.12.2016 р.
Результати та їх обговорення. Частота реєстрації грампозитивних і грамнегативних мікроорганізмів становила 84 (89,4%) та 10 (10,6%) випадків відповідно. Поєднання прокаріотів та еукаріотів у патогенезі ІЕ зареєстровано в 18 (19,1%) випадкахв. Найбільш часте приєднання грибкової мікрофлори спостерігалось у випадках інфекційного ендокардиту, спричиненого Enterococcus spp., – 42,9% випадків. Із 22 випадків госпітального ІЕ у 8 (36,4%) випадках спостерігався міцелій у клапанних структурах (Х2=4,956, р=0,026).
Хирургическое лечение митрального стеноза, осложненного массивным тромбозом левого предсердия: госпитальный этап лечения
Authors: Попов В. В. , Мнішенко В. І. , Вітовський Р. М. 
Published: August 2019

Изучены особенности хирургического лечения митрального порока, осложненного массивным тромбозом левого предсердия, в условиях искусственного кровообращения. В проанализированную группу были включены 334 пациента, прооперированные в Институте. Предложена классификация пациентов с массивным тромбозом ЛП. Необходимость удаления материнской тромботической выстилки во время операции для профилактики тромбообразования в послеоперационном периоде не вызывает сомнений.
Госпитальная летальность за период с 1999 по 2014 гг. составила 4,8%. Причинами летальных случаев были острая сердечная недостаточность (n=2), поражение ЦНС (тромбоэмболия) (n=3), тромбоэмболия венечной артерии (n=1), кровотечение (n=3). К факторам риска на госпитальном этапе отнесены: II–III степень МТЛП, предварительно закрытая митральная комиссуротомия, кальциноз митрального клапана +3. Хирургическая коррекция МП, осложненного МТЛП, является операцией повышенного риска и сопровождается высокой летальностью.
В группе пациентов было 142 (39,8%) мужчины и 202 (60,2%) женщины. Средний возраст пациентов составил 57,2±5,2 (19–70) года. Все пациенты отнесены к IV классу по NYHA. Этиологической причиной дефекта клапана была ревматическая лихорадка. Средняя постоянная форма фибрилляции предсердий составила 4,1±0,8 года.
Во время работы выполнены такие процедуры: замена митрального клапана (n=255), замена митрального клапана + аннулопластика трехстворчатого клапана Амосова–де Вега (n=47), изолированная открытая митральная комиссуротомия (n=28), изолированная открытая митральная комиссуротомия + аннулопластика трехстворчатого клапана Амосова–де Вега (n=4). Оптимальное отклонение хирургического лечения массивных тромбозов левого предсердия состоит в удалении основы тромботических образований в левом предсердии и перевязывании ушка левого предсердия.
Раннє ентеральне харчування в післяопераційному періоді та його вплив на активізацію дітей до 1 року після кардіохірургічних операцій
Authors: Якімішен О. О. , Бойко С. М. , Хеміо Арнес С. Г. , Мошківська Л. В. , Труба Я. П. , Лазоришинець В. В. 
Published: August 2019

Мета дослідження – визначення характеру перебігу післяопераційного періоду у кардіохірургічних пацієнтів віком до 1 року залежно від часу початку ентерального харчування.
Методи. Проведено ретроспективне дослідження двох груп дітей віком до 1 року, у яких ентеральне харчування розпочато через 24 години (група 1) і через 6 годин (група 2) після операції на серці. Критеріями оцінки були біохімічні показники, перебіг післяопераційного періоду та час перебування в палаті інтенсивної терапії.
Результати. Суттєві катаболічні зміни виявлено в першій групі (з пізнім початком ентерального харчування). Перебіг післяопераційного періоду був більш сприятливим, час перебування в палаті інтенсивної терапії – меншим, ніж у другій групі.
Висновки. Раннє ентеральне харчування зменшує ризик розвитку післяопераційних респіраторних ускладнень, частоту зміни антибактеріальної терапії, призначення альбуміну та скорочує час активізації пацієнтів після операцій на серці з екстракорпоральним кровообігом.
Стан мікробного пейзажу в сучасній клініці кардіохірургії
Authors: Саламаніна А. О. , Борисенко К. Ю. , Ванда Т. М. , Канавець Т. П. 
Published: August 2019

В сучасній клініці важливою складовою є дослідження стану мікробного пейзажу, яке дає можливість призначити антимікробні препарати ще до отримання даних про ймовірного збудника інфекційного ускладнення та його чутливість до антибіотиків. Дослідження стану мікробного пейзажу може бути використане в практичній медицині для прогнозування ризику розвитку інфекційних ускладнень у пацієнтів із патологією серця, госпіталізованих для оперативного втручання в кардіохірургічну установу, для своєчасного, адекватного та цільового вибору антибіотика, а отже, для підвищення ефективності лікування та максимального скорочення терміну перебування хворого в умовах стаціонару.
Мікробіологічному моніторингу підлягали 192 пацієнти, госпіталізовані протягом 2016 року, які перебували у відділенні реанімації та інтенсивної терапії та тривало отримували антибактеріальні препарати; пацієнти, переведені з інших стаціонарів; пацієнти першого року життя, а також пацієнти, у яких виявлені гострі та хронічні вогнища інфекції та супутні захворювання.
За досліджуваний період виділено 519 ізолятів з 354 проб. Аналізу підлягали 249 культур умовно-патогенних мікроорганізмів, що виділялись із клінічного матеріалу найчастіше. Аналіз вказує на зростаючу роль коагулазонегативних стафілококів, зокрема Staphylococcus haemolyticus – 77 (31%) та Klebsiella pneumoniae – 54 (21,7%).
Дані, які надають інформацію про зміну мікрофлори в лікувальному закладі та наявність госпітальних штамів, сприяють своєчасному проведенню санітарно-протиепідемічних заходів з метою профілактики внутрішньолікарняних інфекцій.
Морфологические особенности гамартомы легких: два наблюдения больных кардиохирургического стационара
Authors: Захарова В. П. , Руденко О. В. , Дорофєєва С. І. 
Published: August 2019

В статье представлен опыт двух наблюдений гамартом легких, удаленных у больных, оперированных по поводу кардиохирургической патологии и новообразования легкого.
Цель исследования – изучить мор-фологические особенности гамартом легких. Исследование опухолей выполняли путем макроскопичес-кого описания операционного материала и микроскопического анализа гистологических препаратов, окрашенных гематоксилином и эозином, по Ван Гизону, фукселином по Вейгерту, суданом ІІІ–IV и ме-тодом MSB. Определены морфологические особенности исследуемых опухолей, позволившие иденти-фицировать новообразования как гамартомы, преобладающим компонентом структуры которых явля-лась хрящевая ткань. Кроме того, в них присутствовали элементы жировой и фиброзной ткани, а также бронхиальный эпителий. В одном наблюдении опухоль удалили с прилежащей легочной тканью, измене-ния которой были оценены как результат сдавления легкого опухолью.
Фактори ризику розвитку відстрочених рестенозів у пацієнтів з малим діаметром коронарних артерій після проведених рентген-ангіографічних процедур
Authors: Аксьонов Є. В. , Головенко В. Б. 
Published: August 2019

Робота присвячена вивченню факторів ризику розвитку відстрочених рестенозів у пацієнтів із малим діаметром коронарних артерій після проведених рентген-ангіографічних процедур.
В дослідження ввійшло 315 пацієнтів віком 66,96±1,81 років, із середнім діаметром істинного внутрішнього просвіту артерій 2,53±0,011 мм, яким була проведена реваскуляризація міокарда за допомогою стентування або шляхом перкутанної транслюмінальної балонної ангіопластики.
В результаті проведених досліджень встановлено, що кореляційна залежність між розвитком рестенозу КА і такими факторами, як артеріальна гіпертензія, дисліпідемія, куріння, наявність постінфарктного кардіосклерозу, була відсутня (r2<0,1).
При супутньому цукровому діабеті рестеноз артерії в стенті виникав достовірно частіше (r2=0,85), при цьому тип цукрового діабету на частоту рестенозу не впливав (r2<0,1). У подібного контингенту хворих зростання довжини оклюзії більше 10 мм було достовірним фактором, що впливає на рестенозування КА у відстроченому періоді після проведеного стентування.
На розвиток рестенозу стентованої артерії, як і у пацієнтів, які перенесли ПТКА, не впливали такі фактори, як кількість уражених артерій, рівень ураження, наявність звивистості стентованої ділянки, залучення в стеноз біфуркації/гирла судини, форма атеросклеротичної бляшки, дисекція інтими артерії після «предилатації» та імплантації стента (r2<0,1).
На частоту рестенозу після процедури стентування достовірно впливали такі фактори, як наявність колатерального кровотоку до процедури, вихідний морфологічний тип оклюзії, ступінь і довжина стенозу, кальциноз судини в місці втручання (r2<0,01).
З тактичних особливостей виконання стентування найгірший віддалений ангіографічний результат процедури показало застосування протеза меншого калібру, ніж просвіт артерії.
Прогностична значущість фізичного та психологічного компонентів здоров’я анкети якості життя SF-36 у дорослих із вродженими вадами серця
Authors: Лебідь І. Г. 
Published: August 2019

Вивчення якості життя, пов’язаної зі здоров’ям (ЯЖПЗ), дозволяє диференційовано визначити вплив хвороби та її лікування на психологічний, емоційний стан хворого із вродженими вадами серця (ВВС).
Мета роботи – проаналізувати ЯЖПЗ та вивчити прогностичну значущість фізичного та психологічного компонентів здоров’я.
Матеріали та методи. В роботу було включено 456 послідовних хворих із ВВС і 79 здорових дорослих. ЯЖПЗ оцінювалася шляхом використання опитувальника SF-36.
Результати та обговорення. У дорослих із ВВС показники, що відповідають фізичному (ФК – 49,0±0,4 балів) та психічному (ПК – 48,2±0,5 балів) компонентам здоров’я, були гіршими порівняно з контрольною групою (52,8±0,7 та 51,3±0,8 балів відповідно, р<0,05). У жінок із ВВС показники ФК здоров’я (47,6±07 балів) та ПК (46,5±0,7 балів) були знижені порівняно з показниками у групі чоловіків (50,5±0,6 та 49,8±0,7 балів, p<0,05).
Висновки. ВВС у дорослих є неоднорідною нозологічною одиницею, з широким спектром патологічних станів, різним ступенем важкості та різним прогнозом для подальшого життя. Вивчення ЯЖПЗ виявило прогностичну значущість фізичного та психологічного компонентів здоров’я, продемонструвавши погіршення показників зі збільшенням віку хворих. У жінок із ВВС показники обох компонентів здоров’я були достовірно гіршими, що має прогностичну гендерну залежність.
Пренатальна діагностика та хірургічне лікування судинних кілець
Authors: Павлова А. О. , Куркевич А. К. , Руденко Н. М. , Емець Р. М. , Раад Таммо , Дацко О. М. 
Published: August 2019

Судинні кільця (СК) – це група вроджених аномалій судин системи дуги аорти (ДА), які стискають трахею і стравохід, що в свою чергу спричиняє респіраторні симптоми або проблеми з ковтанням. З 2012 по 2015 р. у ДУ «НПМЦДКК МОЗ України» під час пренатальної ЕхоКГ діагноз СК було встановлено у 28 випадках. Первинне обстеження вагітних проводилося з 20 тижня гестації (т. г.) до 38 т. г. Під час пренатальної ЕхоКГ з 28 випадків СК у 24 було запідозрено правосторонню дугу аорти з лівосторонньою артеріальною протокою та аберантною лівою підключичною артерією (ПрДА, ЛАП, АЛПА), у 4 – подвійну дугу аорти (ПДА). Із 28 плодів у 20 (71,4%) випадках СК було ізольованим, у 8 (28,6%) – поєднаним з іншими вродженими вадами серця (ВВС). Діагноз СК було знято у 3 (10%) випадках за допомогою ЕхоКГ (1 – пренатально, 2 – постнатально). Двоє дітей померли після народження від позасерцевих причин. Усього в Центрі було проконсультовано 23 дитини з СК: у 17 (73,9%) випадках було проведено КТ і підтверджено діагноз СК (100%). Проте при аналізі анатомічних варіантів СК повне підтвердження пренатальний діагноз дістав у 11 (64,71%) випадках, а частковий незбіг – у 6 (35,29%). У 6 (26,1%) випадках із 23 через добре самопочуття пацієнтів і відсутність симптоматики КТ заплановано у старшому віці. Хірургічне лікування СК було проведено у 13 (56,52%) пацієнтів.
На основі даних літератури та проведеного аналізу власних результатів можна зробити висновок, що КТ залишається золотим стандартом у діагностиці судинних аномалій, проте пренатальна ЕхоКГ дозволяє виявити СК ще під час вагітності, що дає можливість організувати необхідні додаткові діагностичні та лікувальні заходи і підвищити якість надання допомоги пацієнтам із даною ВВС.
Гібридні методики в лікуванні патології грудної аорти
Authors: Мазур О. А. , Дітківський І. О. , Черпак Б. В. , Кравченко В. І. 
Published: August 2019

Гібридний метод лікування патології грудної аорти позбавлений недоліків традиційних «відкритих» хірургічних методів лікування і водночас має ширші можливості застосування, ніж ендоваскулярний метод, з огляду на суттєві анатомічні обмеження останнього.
З 2014 по 2017 роки в ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова НАМН» 41 пацієнт з патологією грудної аорти був пролікований гібридним методом (відкрита операція на судинах дуги аорти та ендопротезування низхідної аорти стент-графтом). (n=19) хворих мали аневризму низхідної аорти без розшарування або розриву; (n=19) хворих мали розшаровуючу аневризму аорти (n=4 – гостру, n=2 – підгостру, n=13 – хронічну), двоє хворих мали розрив аорти без розшарування, і в одному випадку спостерігалася пенетруюча виразка аорти.
Пацієнтам, що поступали у плановому порядку або не мали загрозливих для життя станів, проводилося переключення судин дуги аорти (debranching) на першому етапі та ендопротезування низхідної аорти на другому етапі. Якщо існувала безпосередня загроза для життя пацієнта (розрив аорти, мальперфузія внутрішніх органів), спочатку проводилось ендопротезування аорти стент-графтом, а після стабілізації стану пацієнта виконувався відкритий етап лікування.
Контроль стану пацієнтів у віддаленому періоді проводився через три та шість місяців після гібридного лікування. Летальність склала 2,4%, що значно менше цього показника при відкритому хірургічному протезуванні низхідної аорти. Серед ускладнень були endoleak І типу у віддаленому періоді; тромбоз каротидно-підключичного анастомозу, розшарування лівої підключичної артерії та травма зворотного гортанного нерва (по одному випадку). Віддалені результати лікування через три та шість місяців добрі.
Папиллярная фиброэластома необычной локализации (случай из практики)
Authors: Вітовський Р. М. , Захарова В. П. , Дядюн Д. М. , Исаєнко В. В. , Семенів П. М. 
Published: August 2019

Папиллярная фиброэластома (фиброэластическая папиллома, папиллома клапанов, фиброма клапанов) – доброкачественное внутриполостное образование, исходящее из эндокарда. Папиллярная фиброэластома (ПФ) может поражать любой отдел сердца, но наиболее часто – хордальный аппарат и створки клапанов. В 10% случаев отмечается множественный характер поражения. В абсолютном большинстве случаев поражаются левые отделы сердца. Макроскопически ПФ представляет собой, как правило, небольшую опухоль диаметром 1,5–2,0 см, белесоватого цвета, мягко- или плотноэластической консистенции, напоминающую сосочковые разрастания эндокарда Lambl’s. Диагностика ПФ чрезвычайно трудна, т. к. патогномоничных клинических и лабораторных признаков она не имеет. Применение ЭхоКГ чаще всего обеспечивает точную и своевременную диагностику опухоли.
Целью работы явилась демонстрация особенностей локализации, клинического течения и хирургического лечения папиллярной фиброэластомы левого желудочка.
Материалы и методы. По состоянию на 01.01.2018 года в НИССХ имени Н. М. Амосова НАМН проводилось лечение 916 больных с опухолями сердца. Папиллярная фиброэластома была диагностирована в 9 случаях, что составило 1,0% среди всех первичных опухолей сердца.
Результаты и обсуждение. Мы представляем результаты клинического наблюдения очередного пациента, у которого была выявлена папиллярная фиброэластома, локализовавшаяся на папиллярной мышце митрального клапана. По данным трансторакальной ЭхоКГ, в полости левого желудочка лоцировалось подвижное образование с нечеткими фрагментированными контурами, без капсулы, исходящее из папиллярных мышц, размерами 1,6х0,8 см. Значительная фрагментированность образования и высокая подвижность визуализируемых фрагментов предполагала высокую угрозу их отрыва с последующими эмболическими осложнениями. В связи с этим было принято решение выполнить операцию, направленную на удаление новообразования, в экстренном порядке.
Выводы. Описанный случай демонстрирует возможность внеклапанной локализации и бессимптомного течения папиллярной фиброэластомы. При этом тактика экстренного и радикального хирургического лечения всегда должна быть соблюдена.
Ангиографическая характеристика поражения коронарных сосудов у пациентов с ишемической болезнью сердца и сахарным диабетом
Authors: Маньковський Г. Б. 
Published: August 2019

Острый коронарный синдром на фоне сахарного диабета характеризуется большей летальностью и более частым развитием осложнений.
Целью настоящей работы явилось изучение клинико-ангиографических характеристик атеросклеротического поражения коронарных сосудов у больных с ишемической болезнью сердца (ИБС) и сахарным диабетом, сопоставление локализации и распространенности поражения коронарных артерий у лиц, болеющих и не болеющих диабетом. Нами обследовано 455 больных с ИБС, разделенных на 2 группы – болеющие сахарным диабетом (229 человек) и не болеющие диабетом (226 пациентов). Проведенное нами исследование позволило выявить, что у больных с ИБС на фоне сахарного диабета значительно чаще отмечается более распространенное поражение коронарных сосудов. При этом у пациентов с ИБС и диабетом по сравнению с лицами с ИБС без диабета чаще выявлялось наличие атеросклеротических бляшек одновременно в 3 венечных артериях сердца. Вместе с тем изолированное поражение одного коронарного сосуда чаще встречалось у пациентов с ИБС без сахарного диабета. Отмеченные ангиографические особенности поражения коронарных сосудов сердца могут определять более тяжелое течение ИБС у пациентов с сахарным диабетом и диктуют необходимость разработки индивидуализированных методов профилактики и лечения больных с ИБС и сахарным диабетом с учетом особенностей ангиографических характеристик коронарных сосудов у этих пациентов.
No-touch technique of saphenous vein harvesting for coronary artery bypass grafting gives promise patency rate comparable to that of the left internal thoracic artery
Authors: Стуков Ю. Ю. , Руденко С. А. , Сокур С. А. , Руденко М. Л. 
Published: August 2019

The paper presents review of the literature in terms of the advantages of no-touch great saphenous vein (GSV) harvesting technique and its impact on long-term GSV patency for coronary artery bypass grafting compared to conventional method of vein harvesting. Presented detailed pathophysiological mechanisms of venous graft failure, using conventional GSV harvesting.
Purpose. Analysis of literature data for the optimal choice of additional vascular shunt used for coronary bypass grafting in multi – vessel coronary artery disease, based on patency rate.
Conclusion. No-touch technique of GSV harvesting provides better structural, functional, and mechanical protection of the vein wall. Perfecting the technique of this harvesting method and long-term follow up in patients with no-touch GSV grafts may reveal a graft patency comparable to that of LITA.