bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Relationship of clinical presentation and angiographic findings in patients with indirect cavernous carotid fistulae
Authors: Alexander Matthew David , Halbach Van V , Hallam Danial K , Cooke Daniel L , Ghodke Basavaraj , Dowd Christopher F , Amans Matthew R , Hetts Steven W , Higashida Randall T , Meyers Philip M 
Published: February 2019

IntroductionIndirect cavernous carotid fistulae (ICCFs) can present with insidious, non-specific symptoms and prove difficult to diagnose. This study evaluates associations among ICCF symptoms and angiographic findings.MethodsA retrospective analysis was performed of prospectively maintained records at four medical centers to identify patients with ICCFs evaluated with angiography. Patient demographics, symptoms, and angiographic findings were tabulated. Univariate and multivariate analyses were conducted to identify associations among these variables.ResultsRecords sufficient for review existed for 267 patients evaluated with angiography. Patients were most commonly women, in the sixth or seventh decade of life, and had symptoms for months before a definitive diagnosis. The most common symptoms included proptosis, diplopia, cranial nerve palsy, and chemosis. Cortical venous reflux was most common in patients with chemosis, orbital pain, or bruit. Intracranial hemorrhage was associated with cortical reflux and bilateral inferior petrosal sinus occlusion. Patients with loss of symptoms demonstrated higher rates of inferior petrosal sinus occlusion and a trend towards rupture.ConclusionA high index of suspicion is needed to promptly diagnose patients with ICCFs. High risk features are more common in the setting of chemosis, orbital pain, bruit, or spontaneous loss of symptoms. Patients with such symptoms warrant expedited angiographic evaluation.
A renewed look at calcite cement in marine-deltaic sandstones: the Brent Reservoir, Heather Field, northern North Sea, UK
Authors: Worden Richard H. , Morrall Glenn T. , Kelly Sean , Mc Ardle Peter , Barshep Dinfa V. 
Published: February 2019

Abstract
Wireline and seismic acoustic impedance imaging show that the marine part of the clastic Brent Group reservoir in the Heather Field, northern North Sea, contains much calcite cement in the flank parts of the structure. The non-marine Ness Formation and crest parts of the structure contain negligible calcite cement. This localized calcite cement has led to relatively poor reservoir performance since first oil in 1978, although a new suite of wells has boosted production with plans to keep the field active until 2030. Understanding the origin and distribution of calcite cement would help the development of more realistic reservoir models and boost production rates through optimum well location. We have thus used a suite of techniques, including standard point counting, SEM-EDS mineralogy, BSE microscopy, fluid inclusion thermometry and stable isotope analysis, to develop new and improved models of calcite distribution. Calcite seems to have attributes of both early and late diagenetic cement. A 30–40% intergranular volume in calcite cemented beds seems to support pre-compactional growth but high-temperature fluid inclusions and the presence of primary oil inclusions suggest late growth. Much calcite may have developed early but it seems to have recrystallized, and possibly undergone redistribution, at close to maximum burial or had a late growth event. Calcite cement probably originated as marine-derived micrite, bioclasts or early marine cement but adopted the isotopic characteristics of high-temperature growth as it recrystallized. Quartz grains have corroded outlines in calcite-cemented areas with one sample, with 79% calcite cement, displaying signs of nearly total replacement of quartz grains by calcite. The flank localization of calcite cement remains to be explained, although it could be due to primary depositional factors, early diagenetic loss of calcite from crestal regions or late diagenetic loss of calcite from crestal regions. Controversially, the growth of calcite seems to be associated with quartz dissolution, although the geochemical and petrophysical cause of this remains obscure. Diagenetic loss of quartz from sandstones cannot easily be explained by conventional modelling approaches and yet seems to be an important phenomenon in Heather sandstones.
A Feedback Loop between Hypoxia and Matrix Stress Relaxation Increases Oxygen-Axis Migration and Metastasis in Sarcoma
Authors: Lewis Daniel M. , Pruitt Hawley , Jain Nupur , Ciccaglione Mark , McCaffery J. Michael , Xia Zhiyong , Weber Kristy , Eisinger-Mathason T.S. Karin , Gerecht Sharon 
Published: February 2019

Abstract

Upregulation of collagen matrix crosslinking directly increases its ability to relieve stress under the constant strain imposed by solid tumor, a matrix property termed stress relaxation. However, it is unknown how rapid stress relaxation in response to increased strain impacts disease progression in a hypoxic environment. Previously, it has been demonstrated that hypoxia-induced expression of the crosslinker procollagen-lysine, 2-oxoglutarate 5-dioxygenase 2 (PLOD2), in sarcomas has resulted in increased lung metastasis. Here, we show that short stress relaxation times led to increased cell migration along a hypoxic gradient in 3D collagen matrices, and rapid stress relaxation upregulated PLOD2 expression via TGFβ-SMAD2 signaling, forming a feedback loop between hypoxia and the matrix. Inhibition of this pathway led to a decrease in migration along the hypoxic gradients. In vivo, sarcoma primed in a hypoxic matrix with short stress relaxation time enhanced collagen fiber size and tumor density and increased lung metastasis. High expression of PLOD2 correlated with decreased overall survival in patients with sarcoma. Using a patient-derived sarcoma cell line, we developed a predictive platform for future personalized studies and therapeutics. Overall, these data show that the interplay between hypoxia and matrix stress relaxation amplifies PLOD2, which in turn accelerates sarcoma cell motility and metastasis.

Significance:
These findings demonstrate that mechanical (stress relaxation) and chemical (hypoxia) properties of the tumor microenvironment jointly accelerate sarcoma motility and metastasis via increased expression of collagen matrix crosslinker PLOD2.
BCL6 Evolved to Enable Stress Tolerance in Vertebrates and Is Broadly Required by Cancer Cells to Adapt to Stress
Authors: Fernando Tharu M. , Marullo Rossella , Pera Gresely Benet , Phillip Jude M. , Yang Shao Ning , Lundell-Smith Geoffrey , Torregroza Ingrid , Ahn Haelee , Evans Todd , Győrffy Balázs , Privé Gilbert G. , Hirano Masayuki , Melnick Ari M. , Cerchietti Leandro 
Published: February 2019

Abstract

Several lines of evidence link the canonical oncogene BCL6 to stress response. Here we demonstrate that BCL6 evolved in vertebrates as a component of the HSF1-driven stress response, which has been co-opted by the immune system to support germinal center formation and may have been decisive in the convergent evolution of humoral immunity in jawless and jawed vertebrates. We find that the highly conserved BTB corepressor binding site of BCL6 mediates stress adaptation across vertebrates. We demonstrate that pan-cancer cells hijack this stress tolerance mechanism to aberrantly express BCL6. Targeting the BCL6 BTB domain in cancer cells induces apoptosis and increases susceptibility to repeated doses of cytotoxic therapy. The chemosensitization effect upon BCL6 BTB inhibition is dependent on the derepression of TOX, implicating modulation of DNA repair as a downstream mechanism. Collectively, these data suggest a form of adaptive nononcogene addiction rooted in the natural selection of BCL6 during vertebrate evolution.

Significance:
We demonstrate that HSF1 drives BCL6 expression to enable stress tolerance in vertebrates. We identify an HSF1–BCL6–TOX stress axis that is required by cancer cells to tolerate exposure to cytotoxic agents and points toward BCL6-targeted therapy as a way to more effectively kill a wide variety of solid tumors.
This article is highlighted in the In This Issue feature, p. 565
ВПЛИВ СТЕНОЗУ АОРТОКЛУБОВОГО СЕГМЕНТА НА УЛЬТРАСТРУКТУРНУ ОРГАНІЗАЦІЮ ГЕМОКАПІЛЯРІВ ГОЛОВНОГО МОЗКУ В ЩУРІВ
Authors: Havryshchuk Yu. M. , Herasymiuk I. Ye. , Genyk T. R. 
Published: February 2019

Зміна характеру центральної гемодинаміки може як передувати, так і ускладнювати перебіг гострого ішемічного ураження головного мозку. Причому серцево-судинні порушення, що призводять до розвитку гострого ішемічного ураження головного мозку, складають близько 30–40 % у структурі усіх патогенетичних варіантів.
Мета дослідження – встановити особливості ультраструктурних змін у стінках гемокапілярів головного мозку щурів після стенозу аортоклубового сегмента.
Матеріали і методи. Експерименти проведено на 18 статевозрілих білих лабораторних щурах-самцях масою тіла 160–180 г. З них 3 тварини склали контрольну групу. Іншим 15 щурам під кетаміновим знеболюванням звужували черевний відділ аорти безпосередньо над її біфуркацією на 2/3 діаметра. Матеріал для електронно-мікроскопічних досліджень забирали через 1; 3; 7; 14 і 28 діб після операції згідно із загальноприйнятою методикою.
Результати досліджень та їх обговорення. Проведене електронно-мікроскопічне дослідження структурних компонентів кори півкуль головного мозку щурів після експериментального стенозу каудального відділу черевної аорти свідчить про етапність морфофункціональної перебудови та ремоделювання гемомікроциркуляторної ланки, у динаміці яких можна виділити наступні періоди:
– альтерації (набряк цитоплазми ендотеліоцитів з одночасними деструктивними змінами органел, нерівномірним потовщенням базальної мембрани та розширенням периваскулярних просторів) – безпосередньо після стенозування і до 3-ї доби спостереження;
– адаптаційно-компенсаторних змін – з 3-ї до 7-ї доби експерименту зі стабілізацією морфофункціонального стану гемомікроциркуляторного русла (зменшення набряку цитоплазми ендотеліоцитів, більш збережений стан органел, чіткі контури базальної мембрани);
– відновні – з 14-ї до 28-ї доби спостереження із зворотним розвитком альтераційних змін і суттєвим, однак не повним, відновленням початкового стану структурних компонентів стінок гемокапілярів головного мозку.
Висновки. Морфофункціональна перебудова та ремоделювання структурних компонентів гемокапілярів кори півкуль головного мозку щурів після експериментального стенозу каудального відділу черевної аорти відбуваються поступово за наступними періодами: альтерації – безпосередньо після стенозування і до 3-ї доби спостереження; компенсації – з 3-ї до 7-ї доби експерименту і часткового відновлення у більш віддалені терміни.
ALGORITHM FOR SPEECH DISORDERS CORRECTION USING PROPRIETARY CONSTRUCTION DEVICE
Authors: Flis P. P. , Filonenko V. V. , Melnyk A. O. , Nemyrovych Y. P. , Lopoha A. P. 
Published: February 2019

Currently, there is a tendency in Ukraine to increase the number of children with speech disorders. One of the most common disorders of speech function is dyslalia. Speech therapists are the main form of correctional training, children are assigned certain and consistent stages of speech therapy. Along with that, various individual and standard devices are used.
The aim of the study – to conduct logopedic correction of speech disorders in patients with physiologic occlusion using the in-house designed device according to the proposed algorithm.
Materials and Methods. A survey was conducted on 73 children (24 – aged 3 to 6 years, 49 – from 6 to 12 years old) without significant orthodontic pathology in the presence of speech impairment with normal hearing and intelligence and speech correction. In addition to logopedic exercises, it was recommended to use vestibular plates Dr. Hinz - MUPPY-P with beads, removable orthodontic devices with beads, Bluegrass appliances, devices for elimination and prevention of unhealthy tongue habits. In order to identify early risk factors for major dental diseases, the hygienic state of the cavity of the mouth, the intensity of caries, the presence or absence of inflammatory processes in the tissues of periodontal disease were determined.
Results and Discussion. The first step in the algorithm for successful correction of speech disorders were to explain its necessity. The second stage involved the phonetic diagnosis of all aspects of speech, logic, intelligence, memory and thinking. Polymorphic dyslalia was diagnosed in all subjects of reporting panel. The third stage of the algorithm is to carry out work to overcome the abnormalities of the phonetic side of speech was a direct speech correction. The proposed device for elimination and prevention of unhealthy tongue habits was used in 6 cases.
Conclusions. After the speech therapy correction correct articulation and sound were formed. The proposed device for the elimination and prevention unhealthy tongue habits should be used in conjunction with speech therapy, in particular, dyslalia. In addition to the positive logopedic effect of the proposed therapeutic and prophylactic measures, we have also received improvement of the hygienic state of the oral cavity, the absence of an increase in the intensity of the caries of permanent teeth and increased motivation in patients.
АНТИТІЛА ДО РЕЦЕПТОРІВ ТИРЕОТРОПНОГО ГОРМОНУ, ТИРЕОПЕРОКСИДАЗИ ТА ГОРМОНАЛЬНА ФУНКЦІЯ ЩИТОПОДІБНОЇ ЗАЛОЗИ У ХВОРИХ НА ТИРЕОТОКСИКОЗ
Authors: Shidlovskyі V. O. , Petrunko T. R. 
Published: February 2019

Тиреотоксикоз (ТТ) є різного генезу і буває при автоімунному (деструктивному) тиреоїдиті (АІТ), вузловому (ВТЗ) та дифузному (ДТЗ) токсичному зобі. Патогенез розвитку ТТ при цих захворюваннях відрізняється, що дозволяє установлювати причини його розвитку й обґрунтовувати патогенетичне лікування.
Мета дослідження – вивчити показники тиреотропного гормону, антитіл до його рецепторів та до тиреопероксидази у хворих із різними клініко-патогенетичними формами тиреотоксикозу.
Матеріали і методи. Було обстежено 94 хворих на тиреотоксикоз віком від 19 до 61 року. Серед них – 14 чоловіків і 80 жінок.
Обстеження проводили у сертифікованій лабораторії “Сінево” при первинному зверненні пацієнтів на лікування. Статистичні дослідження виконували за комп’ютерною програмою “Статистика”.
Результати досліджень та їх обговорення. Проведені дослідження дозволили оцінити гормональну функцію залози у хворих із різними клініко-патогенетичними формами тиреотоксикозу. Ми встановили, що рівень тиреотропного гормону (ТТГ) в пацієнтів усіх із тиреотоксикозом є низьким і не залежить від клініко-патогенетичної форми. При визначенні тяжкості тиреотоксикозу орієнтовне значення має рівень тироксину в крові. Зі збільшенням його вмісту тяжкість тиреотоксикозу наростає, що підтверджується даними дослідження у пацієнтів із дифузним токсичним зобом (ДТЗ) і вузловим токсичним зобом (ВТЗ).
КЛІНІЧНИЙ ВИПАДОК РОЗВИТКУ ІНФАРКТУ (НЕКРОЗУ) МІОКАРДА 2 ТИПУ, ІНДУКОВАНОГО ПРИЙОМОМ АНАБОЛІЧНИХ СТЕРОЇДІВ ТА БЕТА-АДРЕНОСТИМУЛЯТОРІВ
Authors: Shved M. I. , Kovbasa N. M. , Sadliy L. V. , Vivchar N. M. , Prokopovych O. A. 
Published: February 2019

Факторами ризику та тригерами інфаркту міокарда (ІМ) у молодих людей можуть бути не традиційні серцево-судинні, а й інші причини, такі, як коронароспазм, зловживання наркотичними та іншими токсичними засобами (екзогенні глюкокортикоїди, анаболічні стероїди, β-адреностимулятори тощо), що пов’язано з активною рекламою бодібілдингу та препаратів, які сприяють нарощуванню м’язової маси і спалюванню жиру.
Мета дослідження – підвищити увагу та мотивацію лікарів до своєчасної діагностики та адекватного лікування інфаркту (некрозу) міокарда 2 типу на тлі прийому високих доз анаболічних стероїдів та β-адреностимуляторів.
Матеріали і методи. Проаналізовано клінічний випадок пацієнта з інфарктом міокарда на тлі прийому анаболічних стероїдів та β2-агоністів.
Результати досліджень та їх обговорення. Особливістю клінічних проявів, діагностики та лікування такого інфаркту (некрозу) міокарда 2 типу є наявність не лише інфарктоподібних електрокардіографічних змін, а й те, що початок хвороби проявляється нетиповим, “стертим” ангінозним синдромом на тлі гіпердинамічного синдрому (вираженої тахікардії та підвищеного систолічного артеріального тиску) й ознак гіперсимпатикотонії. Диференційно-діагностичними критеріями в таких випадках можуть бути інфарктоподібна елевація сегмента ST, але без реципрокності змін, відсутність локальних зон гіпо- та акінезів за даними ЕхоКГ, а також детальне з’ясування факторів ризику та можливих тригерів некротичних змін в міокарді. “Золотим стандартом” для диференційної діагностики в таких випадках вважають контрастну коронароангіовентрикулографію.
Висновки. Неконтрольований прийом пацієнтами молодого віку анаболічних стероїдів та β-адреностимулювальних засобів суттєво підвищує у них серцево-судинний ризик та може бути тригером розвитку зон некрозів міокарда (ІМ 2 типу). Лікування інфаркту міокарда унаслідок передозування β2-агоністів (зокрема кленбутиролу) повинно включати прийом β-адреноблокаторів в адекватних дозах, а також дезінтоксикаційну та антигістамінну терапію, що дозволяють досягти швидкого клінічного ефекту і попередити розвиток життєво небезпечних ускладнень.
Effect of Coronary Anatomy and Myocardial Ischemia on Long-Term Survival in Patients with Stable Ischemic Heart Disease
Authors: Weintraub William S. , Hartigan Pamela M. , Mancini G.B. John , Teo Koon K. , Maron David J. , Spertus John A. , Chaitman Bernard R. , Shaw Leslee J. , Berman Daniel , Boden William E. ,   on behalf of the COURAGE Trial Investigators
Published: February 2019

Background:
The severity of coronary artery disease (CAD) and of ischemia are evaluated to guide therapy, but their relative prognostic importance remains uncertain. Accordingly, we sought to clarify their association with long-term survival in the COURAGE trial (Clinical Outcomes Utilizing Revascularization and Aggressive Drug Evaluation).

Methods and Results:
Survival data from after the original trial period ended was obtained at 15 Veterans Affairs sites and 13 of 18 United States non–Veterans Affairs sites. Date of death was obtained from the Veterans Affairs system-wide Corporate Data Warehouse and the National Death Index. Of the original 2287 patients in COURAGE, 1370 (60%) had both stress perfusion imaging and quantitative coronary angiography available, with extended survival evaluated in 767 subjects. Survival was calculated by the Kaplan–Meier method, and a Cox proportional-hazards model adjusted for baseline differences. There were 369 all-cause deaths during a median follow-up of 7.9 years (range, 0–15 years). The number of coronary arteries diseased predicted survival (HR, 1.25; 95% CI, 1.09–1.43), whereas severity of ischemia did not (HR, 0.99; 95% CI, 0.80–1.22). Percutaneous coronary intervention did not offer a survival advantage over optimal medical therapy (HR, 0.95; 95% CI, 0.77–1.16) and there was no interaction between therapeutic strategy and number of coronary arteries diseased or severity of ischemia. In fully adjusted models, the number of coronary arteries diseased was not associated with increased mortality.

Conclusions:
In univariate analysis, the number of coronary arteries diseased predicted long-term mortality, but severity of ischemia did not. Adjusted for baseline variables, neither assessment approach predicted mortality. Overall, there was no survival benefit from percutaneous coronary intervention in any subset defined by either angiographic or ischemic severity.

Clinical Trial Registration:

URL:
https://www.clinicaltrials.gov
. Unique identifier: NCT00007657.
A History of Theory and Method in the Study of Religion and Dance
Authors: LaMothe Kimerer L. 
Published: February 2019

AbstractThe relationship between religion and dance is as old as humankind. Contemporary methods for studying this relationship date back a century. The difference between these two time frames is significant: scholars are still developing theories and methods capable of illuminating this vast history that take account of their limited place within it. A History of Theory and Method in the Study of Religion and Dance takes on a primary challenge of doing so: overcoming a conceptual dichotomy between “religion” and “dance” forged in the colonial era that justified western Christian hostility towards dance traditions across six continents over six centuries. Beginning with its enlightenment roots, LaMothe narrates a selective history of this dichotomy, revealing its ongoing work in separating dance studies from religious studies. Turning to the Bushmen of the African Kalahari, LaMothe introduces an ecokinetic approach that provides scholars with conceptual resources for mapping the generative interdependence of phenomena that appear as “dance” and/or “religion.”
Cortinarius subcaesiobrunneus sp. nov., (Cortinariaceae, Agaricales) a new species from northwest China
Authors: XIE MENGLE , LI DAN , WEI SHENGLONG , JI RUIQING , LI YU 
Published: February 2019

A new species, Cortinarius subcaesiobrunneus was collected from Gansu Qilianshan National Nature Reserve, Gansu province, northwest China. It differs from other species in section Brunnei, subgenus Telamonia by the strong bluish tints at the stipe base, large basidiospores and at least 12 substitutions and indel positions in the internal transcribed spacer (ITS) region.
What is the evidence that people with frailty have needs for palliative care at the end of life? A systematic review and narrative synthesis
Authors: Stow Daniel , Spiers Gemma , Matthews Fiona E , Hanratty Barbara 
Published: February 2019

Background: The number of older people living and dying with frailty is rising, but our understanding of their end-of-life care needs is limited. Aim: To synthesise evidence on the end-of-life care needs of people with frailty. Design: Systematic review of literature and narrative synthesis. Protocol registered prospectively with PROSPERO (CRD42016049506). Data sources: Fourteen electronic databases (CINAHL, Cochrane, Embase, EThOS, Google, Medline, NDLTD, NHS Evidence, NICE, Open grey, Psychinfo, SCIE, SCOPUS and Web of Science) searched from inception to October 2017 and supplemented with bibliographic screening and reference chaining. Studies were included if they used an explicit definition or measure of frailty. Quality was assessed using the National Institute for Health tool for observational studies. Results: A total of 4,998 articles were retrieved. Twenty met the inclusion criteria, providing evidence from 92,448 individuals (18,698 with frailty) across seven countries. Thirteen different measures or definitions of frailty were used. People with frailty experience pain and emotional distress at levels similar to people with cancer and also report a range of physical and psychosocial needs, including weakness and anxiety. Functional support needs were high and were highest where people with frailty were cognitively impaired. Individuals with frailty often expressed a preference for reduced intervention, but these preferences were not always observed at critical phases of care. Conclusion: People with frailty have varied physical and psychosocial needs at the end of life that may benefit from palliative care. Frailty services should be tailored to patient and family needs and preferences at the end of life.