bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Immune Modulation of Head and Neck Squamous Cell Carcinoma and the Tumor Microenvironment by Conventional Therapeutics
Authors: Miyauchi Sayuri , Kim Sangwoo S. , Pang John , Gold Kathryn A. , Gutkind J. Silvio , Califano Joseph A. , Mell Loren K. , Cohen Ezra E.W. , Sharabi Andrew B. 
Published: February 2019

Abstract
Head and neck squamous cell carcinoma (HNSCC) accounts for more than 600,000 cases and 380,000 deaths annually worldwide. Although human papillomavirus (HPV)–associated HNSCCs have better overall survival compared with HPV-negative HNSCC, loco-regional recurrence remains a significant cause of mortality and additional combinatorial strategies are needed to improve outcomes. The primary conventional therapies to treat HNSCC are surgery, radiation, and chemotherapies; however, multiple other targeted systemic options are used and being tested including cetuximab, bevacizumab, mTOR inhibitors, and metformin. In 2016, the first checkpoint blockade immunotherapy was approved for recurrent or metastatic HNSCC refractory to platinum-based chemotherapy. This immunotherapy approval confirmed the critical importance of the immune system and immunomodulation in HNSCC pathogenesis, response to treatment, and disease control. However, although immuno-oncology agents are rapidly expanding, the role that the immune system plays in the mechanism of action and clinical efficacy of standard conventional therapies is likely underappreciated. In this article, we focus on how conventional and targeted therapies may directly modulate the immune system and the tumor microenvironment to better understand the effects and combinatorial potential of these therapies in the context and era of immunotherapy.
Plasma miRNA Levels for Predicting Therapeutic Response to Neoadjuvant Treatment in HER2-positive Breast Cancer: Results from the NeoALTTO Trial
Authors: Di Cosimo Serena , Appierto Valentina , Pizzamiglio Sara , Tiberio Paola , Iorio Marilena V. , Hilbers Florentine , de Azambuja Evandro , de la Peña Lorena , Izquierdo Miguel , Huober Jens , Baselga José , Piccart Martine , de Braud Filippo G. , Apolone Giovanni , Verderio Paolo , Daidone Maria Grazia 
Published: February 2019

Abstract

Purpose:
To investigate the potential of circulating-miRNAs (ct-miRNA) as noninvasive biomarkers to predict the efficacy of single/dual HER2-targeted therapy in the NeoALTTO study.

Experimental Design:
Patients with plasma samples at baseline (T0) and/or after 2 weeks (T1) of treatment were randomized into training (n = 183) and testing (n = 246) sets. RT-PCR–based high-throughput miRNA profiling was employed in the training set. After normalization, ct-miRNAs associated with pathologic complete response (pCR) were identified by univariate analysis. Multivariate logistic regression models were implemented to generate treatment-specific signatures at T0 and T1, which were evaluated by RT-PCR in the testing set. Event-free survival (EFS) according to ct-miRNA signatures was estimated by Kaplan–Meier method and Cox regression model.

Results:
In the training set, starting from 51 ct-miRNAs associated with pCR, six signatures with statistically significant predictive capability in terms of area under the ROC curve (AUC) were identified. Four signatures were confirmed in the testing set: lapatinib at T0 and T1 [AUC 0.86; 95% confidence interval (CI), 0.73–0.98 and 0.71 (0.55–0.86)], respectively; trastuzumab at T1 (0.81; 0.70–0.92); lapatinib + trastuzumab at T1 (0.67; 0.51–0.83). These signatures were confirmed predictive after adjusting for known variables, including estrogen receptor status. ct-miRNA signatures failed to correlate with EFS. However, the levels of ct-miR-140-5p, included in the trastuzumab signature, were associated with EFS (HR 0.43; 95% CI, 0.22–0.84).

Conclusions:
ct-miRNAs discriminate patients with and without pCR after neoadjuvant lapatinib- and/or trastuzumab-based therapy. ct-miRNAs at week two could be valuable to identify patients responsive to trastuzumab, to avoid unnecessary combination with other anti-HER2 agents, and finally to assist deescalating treatment strategies.
ОСОБЛИВОСТІ ЛІКУВАЛЬНО-ПРОФІЛАКТИЧНИХ ЗАХОДІВ У ДІТЕЙ РАННЬОГО ВІКУ, ЯКІ МАЮТЬ ПОРУШЕННЯ ФОСФОРНО-КАЛЬЦІЄВОГО ОБМІНУ
Authors: Kamut N. V. 
Published: February 2019

Вступ. Вітамін D відіграє ключову роль в обміні кальцію та фосфору і важливу роль у метаболізмі, тому є необхідним для розвитку дитини.
Мета дослідження – вивчити особливості фосфорно-кальцієвого гомеостазу та забезпечення вітаміном D у дітей раннього віку, народжених з великою масою тіла.
Методи дослідження. У дослідження було включено 82 дитини віком від 3 до 6 місяців та масою тіла при народженні понад 2500 г, гестаційний вік 37 тижнів і більше.
У разі виявлення порушення фосфорно-кальцієвого гомеостазу і забезпечення 25-ОН вітаміном D3 (25(ОH) D3), з метою усунення головних симптомів захворювання з боку кісткової, нервової та інших систем організму дитини і нормалізації показників фосфорно-кальцієвого обміну в дітей, проводили корекцію препаратами вітаміну D3 відповідно до протоколу Міністерства охорони здоров’я України від 10 січня 2005 р. № 9.
Результати й обговорення. З метою оцінки забезпеченості 25(OH)D3 у дітей, хворих на вітамін D-дефіцитний рахіт, у сироватці крові визначали концентрацію 25(OH)D3 як маркера гормональної ланки ремоделювання кісткової тканини. Між показником кальцію в сироватці крові після лікування та рівнем 25(ОН)D3 після лікування існував достовірний прямий помірний зв’язок (R=0,560; p=0,0126) тільки у хлопчиків. Між показником лужної фосфатази в сироватці крові після лікування та рівнем 25(ОН)D3 після лікування відзначали достовірний зворотний сильний зв’язок (R=-0,555; p<0,001). Тобто при більшому вмісті лужної фосфатази після лікування спостерігали тенденцію до зменшення рівня 25(ОН)D3.
Висновки. Діти, народжені з великою масою тіла (понад 4000 г), мають дефіцит вітаміну D3 порівняно з дітьми, народженими з нормальною масою тіла. Маса тіла при народженні й у момент обстеження корелює з рівнем вітаміну D3 і є фактором ризику дефіциту вітаміну D3(негативна кореляція). У результаті проведеної корекції недостатності вітаміну D3 є позитивна динаміка.
ІНТЕНСИВНІСТЬ ПРОЦЕСІВ ЛІПІДНОЇ І БІЛКОВОЇ ПЕРОКСИДАЦІЇ В ДИНАМІЦІ ІММОБІЛІЗАЦІЙНОГО СТРЕСУ НА ТЛІ ГІПОТИРЕОЗУ
Authors: Liubovych O. E. , Klishch I. M. 
Published: February 2019

Вступ. Стрес є відображенням eсіх адаптивних реакцій організму, неспецифічних біологічних феноменів, що виникають у відповідь на дію різних подразників і спрямовані на реалізацію пристосувальних механізмів, адаптовують організм до стресового впливу. Важливе місце в реалізації адаптивно-пристосувальних реакцій організму посідають гормони щитоподібної залози, які здатні мобілізувати резерви організму для усунення ушкоджень, викликаних дією стресового чинника. Тиреоїдна вісь закономірно втягується в процеси адаптації організму до дії надзвичайних подразників. Однак самі зміни тиреоїдної функції при стресі й адаптації не дозволяють оцінити значення тиреоїдних гормонів у пристосувальних реакціях. Необхідне комплексне дослідження гормонального спектра і стану окисно-відновних процесів в організмі експериментальних тварин зі зміненим тиреоїдним статусом за умов додаткових стресових впливів різної природи.
Мета дослідження – вивчити інтенсивність процесів ліпідної і білкової пероксидації при іммобілізаційному стресі в щурів з експериментальним гіпотиреозом.
Методи дослідження. Гіпотиреоз моделювали, щоденно вводячи тваринам per os тиреостатик мерказоліл (“Здоров’я”, Україна) у дозі 25 мг/кг протягом 21-ї доби. Гострий іммобілізаційний стрес моделювали шляхом прив’язування піддослідних щурів у положенні на спині за 4 кінцівки без обмеження рухомості голови тривалістю 3 год. Для дослідження концентрації йодовмісних гормонів щитоподібної залози, активності процесів ліпідної і білкової пероксидації використовували спектрофотометричні та імуноферментні методи.
Результати й обговорення. За умов дефіциту йодовмісних гормонів щитоподібної залози активність вільнорадикального окиснення ліпідів і білків була достовірно нижчою, ніж у тварин без змодельованої патології. При дослідженні впливу іммобілізаційного стресу на показники ліпідної і білкової пероксидації встановлено, що на стадії тривоги розвитку стрес-реакції в евтиреоїдних тварин показники пероксидного окиснення ліпідів та білків зростали, що вказувало на посилення активності вільнорикальних процесів. На стадії резистентності відбувалась стабілізація активності вільнорадикальних процесів. Однак при тривалому стресі (стадія виснаження) активність вільнорадикальних процесів знову достовірно підвищувалась, що свідчило про виснаження захисного резерву антиоксидантної системи. У тварин з гіпотиреозом поступово достовірно зростала інтенсивність процесів ліпідної і білкової пероксидації на всіх стадіях розвитку стрес-реакції з максимумом на стадії виснаження.
Висновок. На тлі гіпотиреозу спостерігають більш інтенсивне, ніж в евтиреоїдних тварин, зростання інтенсивності процесів білкової та ліпідної пероксидації на всіх стадіях розвитку стрес-реакції.
ДОСЛІДЖЕННЯ АНТИОКСИДАНТНИХ ВЛАСТИВОСТЕЙ ЕКСТРАКТУ ЗІ ШПИНАТУ ГОРОДНЬОГО ЛИСТЯ НА МОДЕЛІ ТЕТРАХЛОРМЕТАНОВОГО УРАЖЕННЯ ПЕЧІНКИ
Authors: Nykyforuk A. Ya. , Fira L. S. , Lykhatskyi P. H. 
Published: February 2019

Вступ. За сучасними даними, в Україні 20–30 % усіх захворювань печінки становлять її токсичні ураження. Пошук потенційних гепатопротекторів проводять в останні роки серед великої кількості лікарських речовин різного походження та структури, проте найперспективнішими виявились антиоксиданти природного, переважно рослинного, походження через низьку вартість та високий рівень безпечності.
Мета дослідження – вивчити антиоксидантні властивості густого екстракту зі шпинату городнього листя в експериментах на щурах, уражених тетрахлорметаном.
Методи дослідження. Експерименти проведено на 60 білих щурах-самцях, яким моделювали гостре токсичне ураження печінки шляхом введення дворазово (через день) тетрахлорметану у вигляді 50 % олійного розчину в дозі 1,0 мл/кг маси тіла тварин. Об’єктом досліджень був густий екстракт зі шпинату городнього листя в дозі 150 мг/кг маси тіла. Експерименти проведено на 4-ту, 7-му та 10-ту доби розвитку токсичного гепатиту. Активність окиснювальних процесів і стан антиоксидантної системи оцінювали за вмістом ТБК-активних продуктів, 2,4-динітрофенілгідразонів, церулоплазміну, активністю каталази.
Результати й обговорення. Ураження щурів токсичними дозами тетрахлорметану супроводжувалось активацією процесів ліпопероксидації та окиснювальної модифікації протеїнів, що призвело до розвитку оксидативного стресу в організмі. За цих умов відмічали зменшення активності антиоксидантної системи, на що вказувало пригнічення активності каталази в організмі уражених тварин. Застосування з метою корекції виявлених порушень густого екстракту зі шпинату городнього листя викликало зниження активованих окиснювальних процесів та відновлення захисно-компенсаторних сил організму, про що свідчила нормалізація активності каталази та вмісту церулоплазміну. Цей екстракт за ефективністю дещо відрізнявся від відомого гепатопротектора силімарину (карсилу), але наприкінці досліджень його вплив на показники оксидативного стресу мало відрізнявся від впливу препарату порівняння.
Висновок. Густий екстракт зі шпинату городнього листя за умов токсичного ураження печінки проявляє гепатопротекторні властивості, які реалізуються через антиоксидантний ефект. Це зумовлює доцільність подальшого вивчення даного лікарського засобу.
ВМІСТ САПОНІНІВ У ЛИСТКАХ І КОРЕНЕВИЩАХ З КОРЕНЯМИ КУЛЬТИВОВАНИХ ВИДІВ РОДУ PRIMULA L.
Authors: Sinichenko A. V. , Marchyshyn S. M. , Stoiko L. I. , Slobodianiuk L. V. 
Published: February 2019

Вступ. У світoвій флoрі рід Primula L. родини Primulaceae є одним із найчисленіших та oб’єднує понад 600 видів одно- і багаторічних рослин. На території України зростає 9 видів роду Примула. У джерелах літератури є інформація про цілющі властивості примули скельної (Primula saxatilis Коm.) та примули дрібнозубчастої (Primula denticulatа Smith.), які використовують тільки в народній медицині. Водночас у наукових джерелах літератури недостатньо відомостей про їх хімічний склад.
Мета дослідження – визначити вміст сапонінів у листках і кореневищах з коренями декоративних видів роду Примула – примули скельної та примули дрібнозубчастої.
Метoди дoслідження. З метoю виявлення сапонінів у дoсліджуваній сирoвині прoвoдили загальнoприйняті якісні реакції, для чoгo пoпередньo гoтували витяжки. Водні витяжки використовували для проведення проби на піноутворення та осадових реакцій. Визначали також хімічну природу сапонінів у досліджуваних об’єктах. Кількісний вміст сапонінів у перерахунку на есцин визначали спектрофотометричним методом на спектрoфoтoметрі Lambda 25 Perkin Elmer (США) при довжині хвилі 381 нм.
Результати й обговорення. У результаті прoведених досліджень встановлено, що вміст сапонінів у примули дрібнозубчастої листках в 1,4 раза більший, ніж у примули скельної листках, і становив (0,61±0,03) %, вміст сапонінів у примули дрібнозубчастої кореневищах з коренями в 1,2 раза вищий, ніж у примули скельної кореневищах з коренями, і складав (1,79±0,06) %.
Висновки. Проведено фітохімічний аналіз листків і кореневищ з коренями примули скельної та примули дрібнозубчастої, експериментально доведено наявність сапонінів тритерпенового ряду. Вміст сапонінів у примули скельної листках і кореневищах з коренями становив (0,45±0,02) та (1,54±0,07) %, у примули дрібнозубчастої − (0,61±0,03) і (1,79±0,06) % відповідно.
4Q147: An Amulet?
Authors: Feldman Ariel , Feldman Faina 
Published: February 2019

AbstractAmong the tefillin and mezuzot edited by Józef T. Milik in DJD 6 is 4Q147 (4QPhylactère T). Milik was unable to decipher this scroll, and it remains unpublished. This study offers a preliminary edition of 4Q147. Like many tefillin from the Judean Desert, it was written in a tiny semi-cursive script and folded. However, while tefillin contain passages from Exodus and Deuteronomy, 4Q147 features a non-scriptural text. Elaborating on God’s generous provisions and evoking angelic names, this minuscule scroll might be an amulet.
Intertextuality in the De Genio Socratis: The Role of Epaminondas
Authors: Geiger Joseph 
Published: February 2019

AbstractThe appearance of Epaminondas in Plutarch’s De genio Socratis, who neither contributes significantly to the dialogue nor takes part in the liberation of Thebes from the Spartan rulers, seems gratuitous. This essay argues that an intertextual interplay must have existed between Plutarch’s essay and his lost Life of Epaminondas, the author’s favourite hero. Whatever the exact nature of that interplay, the historical background of Plutarch’s work was the recent assassination of Domitian: the forcible removal of tyrants was not only a theoretical question referred to by Epaminondas in the De genio, but also of immediate historical relevance.
The Role of Companion Animals in the Process of Emigration: A Family Perspective
Authors: Marchetti-Mercer M. C. 
Published: February 2019

Abstract
Companion animals contribute to family systems’ relational life and dynamics, providing emotional support and companionship. Little prior research discusses psychological processes informing decisions on companion animals when families emigrate, or the emotional ramifications of such decisions. The article considers decisions around companion animals’ fate during the emigration process as a dimension of the decision to leave. It has several psychological repercussions for family members. Data from a qualitative research project on South African experiences of emigration and its impact on family life show that decisions around companion animals’ fate are often experienced as highly emotional by those considering emigration. Despite onerous financial and practical considerations, some emigrating families decide to take their companion animals with them. They see them as creating a sense of “home” and helping with adjustment in the destination country, especially for young children, where companion animals can provide stability in the disruptive process of emigration.
Do differences in ecological conditions influence grouping behaviour in a solitary ungulate, the Japanese serow?
Authors: Takada H. , Minami M. 
Published: February 2019

Abstract
One aim of animal behaviour research is to explain why animals live in groups. The grouping behaviour of solitary mammals is important for understanding the ecological factors promoting the evolution of sociality. We present field data of Japanese serow, a primitive solitary ungulate, in forest and alpine meadow habitats. We found no differences in group size of all age–sex classes between the forest and alpine meadow habitats, and both populations were mainly solitary. The current findings suggest that group size in the serow is not affected by ecological conditions, including habitat structure, forage abundance, and population density. However, female associations involving up to three females occurred in the alpine meadow habitat throughout the year, whereas such groupings were not observed in the forest habitat. This finding suggests that abundant food supply in the alpine meadow promoted female associations by decreasing the cost of food resource competition.
Morphological and molecular characterisation of Tylencholaimellus zeinabadensis sp. n. (Dorylaimida: Tylencholaimellidae) from Iran, with additional data on five known species of the genus
Authors: Vazifeh Nasir , Niknam Gholamreza , Jabbari Habibeh , Naghavi Arezoo , Peña-Santiago Reyes 
Published: February 2019

Summary
Six species of the genus Tylencholaimellus, one new and five known, collected in virgin and cultivated soils of East Azarbaijan province, Iran, are studied. Tylencholaimellus zeinabadensis sp. n. is morphologically characterised by its 1.2-1.7 mm long body, lip region 10-13 μm wide and offset by deep and broad constriction, odontostyle 16-20 μm long, stylet 22-30 μm long, neck 186-234 μm long, pharyngeal bulb 30-43 μm long, anterior uterine sac 55-103 μm long or 0.9-1.7 corresponding body diam. long, V = 34-41, tail short and rounded to conoid (20-30 μm, c = 45-83, c′ = 0.5-1.0), spicules 39-50 μm long, and one or two ventromedian supplements with hiatus. Molecular analyses using the D2-D3 expansion regions of the 28S rRNA gene sequences of the new species confirmed the monophyly of this genus based upon currently available data. A population of T. affinis is described and illustrated, and new data (morphometrics, pictures and distribution) are provided for T. loofi, T. paracinctus, T. polonicus and T. striatus.
Here, There, and Anywhere
Authors: Meylan Nicolas 
Published: February 2019

Abstract
There are numerous difficult issues inherent in translating Jonathan Z. Smith’s work into French, among which is the selection of essays to translate. In this piece, I discuss the reasons that led the translators to opt for his essay ‘Here, There, and Anywhere’, a text that not only brings together many of Smith’s lifelong intellectual concerns but also showcases his pedagogical skills.
Vocalization can mediate male–male sexual interactions in Java sparrows
Authors: Adachi Hiroko , Soma Masayo 
Published: February 2019

Abstract
Same-sex sexual behaviors do not have direct fitness outcomes, but might be adaptive. This issue is often discussed in group-living animals, where social bonding is crucial. In our captive environment, around 33% of the Java-sparrow (Lonchura oryzivora) males kept in unisex cages have stable bonded partners. Those bonded males often perch side by side and show allopreening and joint-defensive behaviors towards others. In this study, we aimed to determine how males including such same-sex bonded individuals communicate with each other via vocalizations. We introduced same-sex pairs of Java sparrows, which were bonded or non-bonded, in sound-attenuated boxes and compared their recorded vocalizations with those from male–female pairs. For the male–male pairs, we identified two vocalizations that are usually exchanged between paired partners in intimate contexts: mating trills – which are usually emitted by females during successful copulation – and meowing calls – which are given when both members of the pair are in the nest at the same time. We found that males gave mating trills when their partner males were singing courtship songs, or performed trill duets, which sometimes also included meowing calls. Acoustic analyses revealed that there was no difference between male–male and male–female vocalizations. Meowing calls showed greater within-individual variation in duration and other acoustic parameters, but were similar in same-sex and mixed-sex contexts. Our results indicate that male–male pairs exchanged intimate vocal communications just like male–female couples.
Foreign Military Activities in the Exclusive Economic Zone: Remarks on the Applicability and Scope of the Reciprocal ‘Due Regard’ Duties of Coastal and Third States
Authors: Prezas Ioannis 
Published: February 2019

Abstract
This study examines the applicability and scope of the reciprocal ‘due regard’ duties imposed upon coastal and third states by the United Nations Convention on the Law of the Sea in the field of military activities in the exclusive economic zone (EEZ). The applicability of these duties depends on the existence of a right of third states to conduct military activities in the EEZ of another state. Still, this preliminary issue remains extremely controversial because the rules established by the Convention do not offer any clear guidance. On the other hand, if such a right is recognized in abstracto and thus the applicability of the ‘due regard’ duties is triggered, an enquiry into the potential procedural and substantive scope of these duties is necessary to understand how conflicts between this right and coastal states’ rights and jurisdiction should be resolved in concreto.
Apollonius of Tyana’s Great Book of Talismans
Authors: Raggetti Lucia 
Published: February 2019

Abstract
The Great Book of Talismans (MS Paris BnF Ar. 2250) composed by Apollonius of Tyana is one of the Greek texts that have reached us in its Arabic recension. The Arabic not only preserves a part of the text lost in Greek, but it may bear witness to a more ancient layer of the textual tradition than the Byzantine one, along with the clues to a refined intellectual operation to recontextualize the whole work in the cultural milieu of reception. The kind of public talisman prepared by Apollonius – a metallic plaque or statue inscribed with magical names, either buried or placed on an elevated spot, sometimes protected by a shrine – became a model for talisman making. Some of Apollonius’ talismans, moreover, circulated as erratic textual blocks, entering the Arabic Hermetic literature and, more generally, texts on natural sciences and the technical literature. This paper reconstructs the transmission of the Great Book of Talismans, and offers an anthology of the talismans that Apollonius realized for a number of Near Eastern cities (Alexandria, Antioch, Emesa, Ephesus, Edessa), along with three comparanda that concretely exemplify the fluidity in the transmission of these materials.
The 18th Century as a Time of Religious Renewal and Reform
Authors: Siluk Avraham , Voß Rebekka 
Published: February 2019

Abstract
Varied initiatives for religious revival and reform emerged throughout the 18th century in Judaism, Christianity, and Islam; each had a significant impact on its religious community and also contributed to lasting cultural, social, and political change. This introductory essay argues for the importance of early modern religious renewal for understanding transformations in 18th-century life, culture, and thought. Due to their critical roles in society, religious renewal and reform should be considered as key factors for change at the threshold of modernity rather than counters to modernization.