bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ОРГАНОЗБЕРІГАЛЬНА ТЕРАПІЯ ПАТОЛОГІЇ МАТКИ У ХВОРИХ З ЕКСТРАГЕНІТАЛЬНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ
Authors: Senchuk A. Ya. , Zakordonets R. M. , Chermak I. I. 
Published: December 2018

Мета дослідження – оцінка ефективності й безпечності використання внутрішньоматкової кріохірургії для лікування поєднаної патології ендо- та міометрія в пацієнток у перименопаузі, які мають соматичну патологію.
Матеріали та методи. Обстежено і проліковано 100 пацієнток із гіперплазією ендометрія і складною соматичною патологією. Вік пацієнток варіював від 46 до 60 років і в середньому становив (54,2±6,7) року. Кріохірургічні втручання проводили за допомогою установки «Кріо-Пульс», у якій як холодоагент використовують рідкий азот. Температура кріовпливу на патологічний ендометрій становила від -140 до -170 0С. Тривалість кріовпливу і температура кріоаплікатора залежали від патоморфологічного діагнозу і збільшувалися нами у випадках комплексної (аденоматозної) неатипової гіперплазії в поєднанні з аденоміозом. Для профілактики запальних і ТЕУ в післяопераційному періоді призначали перорально антибактеріальні та ректально тромболітичні препарати. У випадках високого ризику виникнення ТЕУ хворим рекомендували прийом НМГ, еластичну компресію нижніх кінцівок і прийом судинних препаратів протягом 2–3-х місяців.
Результати дослідження та їх обговорення. На підставі результатів комплексного обстеження до та після використання запропонованої терапії і профілактики ускладнень лікування поєднаної патології ендо- та міометрія, на підставі результатів диспансерного спостереження за пацієнтками протягом від 1-го до 6-ти років автори визначились із критеріями ефективності терапії. Через 3 місяці і під час наступних 2-х років диспансерного спостереження це має бути: відсутність скарг, відсутність скарг під час бімануального обстеження, зменшення розмірів матки (УЗД), товщина ендометрія 3–4 мм, від’ємні результати патоморфологічного дослідження аспіратів з порожнини матки. Ефективність лікування, за даними клінічного обстеження і результатами УЗД, становила 82,0 %, профілактики ТЕУ та запальних ускладнень – 100 % випадків.
Висновки. 1. Пацієнток перименопаузального періоду з поєднаною патологією ендо- та міометрія на тлі екстрагенітальної патології слід зараховувати до групи ризику виникнення ТЕУ.
2. Методом вибору лікування та профілактики запальних і ТЕУ в таких хворих може бути внутрішньоматкова хірургія в поєднанні з тромбопрофілактикою.
3.Клінічна апробація патогенетично обґрунтованого лікувально-профілактичного методу показала його високу ефективність і нешкідливість для гінекологічних хворих із тяжкою соматичною патологією.
ДЕЯКІ АСПЕКТИ КОМПЛЕКСНОГО ЛІКУВАННЯ ЖІНОК ФЕРТИЛЬНОГО ВІКУ З ЕКТОПІЄЮ ШИЙКИ МАТКИ, АСОЦІЙОВАНОЮ З ПАПІЛОМАВІРУСНОЮ ІНФЕКЦІЄЮ
Authors: Nadashkevich O. N. , Makagonov I. O. , Vergun A. R. , Vergun O. M. 
Published: December 2018

Мета дослідження – на основі аналізу даних літературних джерел та матеріалів власних спостережень порівняти ефективність і безпечність застосування препаратів «Тилорон» та «Інозин пранобекс» у комплексному лікуванні й профілактиці рецидивів у жінок репродуктивного віку з ектопією шийки матки на фоні папіломавірусної інфекції високого онкогенного ризику (типи 16, 18, 31, 33), а також вивчити імунні та гормональні зміни при зазначеній патології.
Матеріали та методи. Протягом п’яти років (2012–2017) загальноприйнятими та спеціальними методами діагностики до і після комплексного лікування було обстежено 87 пацієнток віком від 18 до 35 років з ектопією циліндричного епітелію шийки матки, асоційованою з папіломавірусною інфекцією високого онкогенного ризику. Дослідження методом полімеразної ланцюгової реакції виконували з використанням тест-систем для ампліфікації гомологічних фрагментів ДНК вірусу папіломи людини високого онкогенного ризику (типи 16, 18, 31, 33). Розширену кольпоскопію здійснювали кольпоскопом МК-200. Проводили цитологічне та імунологічне дослідження, вивчали концентрацію у крові гонадотропних і стероїдних гормонів. Для оцінки біоценозу піхви використовували селективні диференційно-діагностичні поживні середовища шляхом визначення видового та кількісного складу мікроорганізмів піхвового вмісту за загальноприйнятими методиками.
Результати дослідження та їх обговорення. Середній вік жінок становив (26,5±2,7) року, середня тривалість захворювання складала (3,8±2,1) року, вірогідно вони не різнилися між сформованими клінічними групами. Під час розширеної кольпоскопії після закінчення лікування у 20 (68,97 %) пацієнток І (основної) групи, 19 (65,52 %) – ІІ (основної) групи та 17 (58,62 %) – ІІІ (контрольної) групи стверджено регресування ектопії шийки матки. Лабораторні дані після лікування продемонстрували нормалізацію рівня естрадіолу та прогестерону в 29 (100 %) пацієнток І (основної) групи. У ІІ (основній) групі спостерігали нормалізацію рівня гонадотропних гормонів у всіх 29 (100 %) хворих; нормальні показники естрадіолу зафіксовано у 9 (31,03 %) пацієнток, а прогестерону – в 7 (24,14 %). Після проведеної імунотерапії вдалося досягнути елімінації вірусу папіломи людини у 24 (82,76 %) хворих І (основної) та 23 (79,31 %) жінок ІІ (основної) групи.
Висновок. Одержані результати дослідження (у 82,76 % пацієнток І і 79,31 % хворих ІІ клінічних груп відбулась елімінація вірусу папіломи людини, підтверджена тестами полімеразної ланцюгової реакції, спостерігалися добра переносимість та відсутність побічних ефектів) і дані літератури свідчать про високу клінічну ефективність препаратів, діючими речовинами яких є тилорон та інозин, у схемі комплексного лікування жінок фертильного віку з ектопією шийки матки, асоційованою з папіломавірусною інфекцією.
РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ ПЕРЕБІГУ ВАГІТНОСТІ В ЖІНОК, ЩО НАРОДИЛИ ДІТЕЙ ІЗ ВРОДЖЕНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ СИСТЕМИ КРОВООБІГУ
Authors: Shargorodska Yе. B. , Shkolnyk O. S. 
Published: December 2018

Мета дослідження – вивчити особливості перебігу вагітності в жінок, що народили дітей із вродженими вадами серця (ВВС).
Матеріали та методи. Проведено порівняльний ретроспективний аналіз первинної медичної документації: 170 карт вагітної і породіллі, що народили дітей із ВВС за 5 років (2011–2015), і 170 історій вагітної та породіллі, що народили живих здорових дітей.
Результати дослідження та їх обговорення. Вивчення паритету вагітності не показало суттєвої різниці в кількості жінок із першою, другою, та третьою за порядком вагітністю в обох групах спостереження. Проте серед жінок, що народили дітей із ВВС, значно більше було тих, що народжували в четвертий раз та більше. Завершення вагітності у переважної кількості жінок основної групи було фізіологічним (65,9 %), а у 34,1 % випадках – шляхом кесарського розтину. В той час як всі 100 % жінок контрольної групи роди відбулися через природні родові шляхи. Аналіз перебігу вагітності в жінок обох груп показав значно більший відсоток ускладнень у вагітних основної групи. Достовірно частіше в основній групі реєструвалися прееклампсія, пієлонефрит, багатоводдя та маловоддя (p<0,05).
Висновки. Результати проведених досліджень показали, що вагітні жінки з ВВС плода складають групу ризику щодо перинатальних ускладнень. Серед спектра ускладнень вагітності переважають прееклампсія, пієлонефрит, багатоводдя та маловоддя, а під час родів – дистрес плода. Отримані результати дадуть можливість сформувати фактори ризику вро­джених вад розвитку серця у плода.
ВПЛИВ АПОПЛЕКСІЇ ЯЄЧНИКА НА РЕПРОДУКТИВНЕ ЗДОРОВ’Я ЖІНОК
Authors: Ishchak O. M. , Vdovychenko Yu. P. 
Published: December 2018

Мета дослідження – зниження частоти порушень репродуктивного здоров’я жінок, які перенесли апоплексію яєчника, а також розробка і впровадження комплексу діагностичних, лікувально-профілактичних та реабілітаційних заходів.
Матеріали та методи. Нами проведено ретроспективне вивчення результатів лікування 204 хворих з апоплексією яєчника за період з 2014 по 2017 рік у гінекологічному відділенні Тернопільської міської клінічної лікарні № 2. Питома вага оперативних втручань з приводу апоплексії яєчника за останні 3 роки склала (11,5±0,5) %. Всього за проаналізований період було прооперовано 80 жінок. Консервативно проліковано 124 жінок. Всіх обстежуваних пацієнток залежно від методу лікування було розподілено на 3 групи. До І групи увійшли 30 хворих, яким проведено оперативне лікування лапароскопічним доступом. До ІІ групи увійшли 30 хворих, яким проведено оперативне лікування лапаротомним доступом. До ІІІ групи ввійшли 30 хворих, у яких застосовували консервативне лікування (гемостатичну, інфузійну, антибактеріальну, гормональну терапію). Контрольну групу утворили 30 соматично та гінекологічно здорових жінок репродуктивного віку, які проходили щорічний диспансерний огляд.
Результати дослідження та їх обговорення. Часто на практиці доводиться вирішувати питання: консервативну або оперативну тактику необхідно прийняти в конкретному випадку. Якщо розглядати психологічний компонент прийняття рішення, то поріг для проведення лапароскопії (як перехід від консервативної тактики до оперативної) набагато нижчий, ніж для проведення лапаротомії та оперативного лікування.
Висновок. Основними факторами ризику розвитку апоплексії яєчника є перенесені самовільні аборти (18,0 %); хронічні запальні процеси матки і придатків (20,0 %); порушення менструальної функції (35,0 %), а також перенесені гінекологічні операції (27,0 %).
КОРЕЛЯТИВНІ ЗВ’ЯЗКИ МІЖ АДИПОКІНАМИ ТА ІНСУЛІНОВОЮ РЕЗИСТЕНТНІСТЮ В ЖІНОК ІЗ СИНДРОМОМ ПОЛІКІСТОЗНОЗМІНЕНИХ ЯЄЧНИКІВ ТА ОЖИРІННЯМ
Authors: Urbanovych A. M. , Suslyk H. I. 
Published: December 2018

Мета дослідження – шляхом дослідження вмісту лептину та адипонектину в крові жінок, хворих на синдром полікістозних яєчників (СПКЯ), встановити можливий взаємозв’язок між адипокінами та показниками інсулінової резистентності (ІР).
Матеріали та методи. Обстежили 45 пацієнток зі СПКЯ. Контрольну групу склали 20 здорових жінок. Вивчали рівні лептину та адипонектину, гормональні маркери гіперандрогенії та параметри інсулінової резистентності в крові жінок. Визначення гормонів та адипокінів проводили імуноаналізом ECLІA з використанням автоматичних аналізаторів та реагентів фірми «Roche Diagnostics» (Німеччина). Наявність ожиріння верифікували за індексом маси тіла (ІМТ). Стан ІР оцінювали за показником НОМА.
Результати дослідження та їх обговорення. У пацієнток зі СПКЯ спостерігається зростання концентрації лептину в крові, яка прямо пропорційно змінюється до ІМТ. Гіперлептинемія позитивно корелює з показниками ІР. У даної групи жінок наявний знижений вміст адипонектину в крові. Негативна динаміка гормону корелює із зростанням ІМТ. Рівень адипонектину в крові негативно корелює з показниками ІР у хворих зі СПКЯ.
Висновки. Гіперлептинемія та гіпоадипонектинемія, що виникають внаслідок ожиріння, ініціюють розвиток ІР, гіперінсулінемії, яка стимулює стероїдогенез в тека-клітинах яєчників, провокує дисфункцію у системі гіпоталамус – гіпофіз – яєчники та призводить до розвитку СПКЯ. Адипокіни (лептин і адипонектин) можуть служити сполучною ланкою, за допомогою якого ожиріння та ІР стають факторами розвитку СПКЯ і порушень статевої та репродуктивної функцій у жінок.
Análise das características físico-químicas de dois tratamentos de superfície em mini-implantes dentais
Authors: Valente Mariana Lima da Costa , Oliveira Diego Pedreira de , Bolfarini Claudemiro , Cândido dos Reis Andréa 
Published: December 2018

Objetivos: A otimização das superfícies de titânio é essencial para acelerar o processo de osseointegração e viabilizar tratamentos reabilitadores em um curto período de tempo. O objetivo deste estudo foi avaliar comparativamente dois tratamentos de superfície do tipo nanométrico em mini-implantes dentários, sendo um comercial e outro experimental, quanto à caracterização morfológica e química. Materiais e métodos: Dois grupos foram avaliados: G1 – mini-implan­tes de titânio com tratamento de superfície Ossean® (Intra-Lock); e G2 – mini-implantes de titânio com tratamento de superfície experimental. Após o tratamento experimental, por meio de ataque com ácido fosfórico seguido de tratamen­to alcalino, os implantes foram avaliados por microscopia eletrônica de varredura (MEV), em dois modos diferentes: SE (elétron secundário), que analisa as alterações topográficas nas amostras, e BSE (elétron retroespalhado), que analisa as alterações ou flutuações de composição na superfície da amostra. A composição química foi verificada por um sistema de espectroscopia de energia dispersiva de raios X (EDS). Resultados: As imagens de MEV confirmaram diferenças nas superfícies G1 e G2, com presença de poros nanométricos no G2, enquanto a análise de EDS demonstrou a incorporação de elementos característicos da estimulação da neoformação óssea. Conclusões: O tratamento de superfície experimen­tal, por ser um processo químico, além de simples, foi eficaz na formação de uma superfície rugosa e com capacidade bioativa.
DESCRITORES | Implantes dentais; Microscopia eletrônica de varredura; Osseointegração.
Patients at Intermediate Surgical Risk Undergoing Isolated Interventional or Surgical Aortic Valve Implantation for Severe Symptomatic Aortic Valve Stenosis
Authors: Werner Nicolas , Zahn Ralf , Beckmann Andreas , Bauer Timm , Bleiziffer Sabine , Hamm Christian W. , Berkeredjian Raffi , Berkowitsch Alexander , Mohr Friedrich W. , Landwehr Sandra , Katus Hugo A. , Harringer Wolfgang , Ensminger Stephan , Frerker Christian , Möllmann Helge , Walther Thomas , Schneider Steffen , Lange Rüdiger ,   On behalf of the GARY Executive Board
Published: December 2018

Background:
Transcatheter aortic valve replacement (TAVR) is increasingly being used for treatment of severe aortic valve stenosis in patients at intermediate risk for surgical aortic valve replacement (SAVR). Currently, real-world data comparing indications and clinical outcomes of patients at intermediate surgical risk undergoing isolated TAVR with those undergoing SAVR are scarce.

Methods:
We compared clinical characteristics and outcomes of patients with intermediate surgical risk (Society of Thoracic Surgeons score 4%–8%) who underwent isolated TAVR or conventional SAVR within the prospective, all-comers German Aortic Valve Registry.

Results:

A total of 7613 patients at intermediate surgical risk underwent isolated TAVR (n=6469) or SAVR (n=1144) at 92 sites in Germany between 2012 and 2014. Patients treated by TAVR were significantly older (82.5±5.0 versus 76.6±6.7 years,
P
<0.001) and had higher risk scores (logistic EuroSCORE [European System for Cardiac Operative Risk Evaluation]: 21.2±12.3% versus 14.2±9.5%,
P
<0.001; Society of Thoracic Surgeons score: 5.6±1.1 versus 5.2±1.0,
P
<0.001). Multivariable analyses revealed that advanced age, coronary artery disease, New York Heart Association class III/IV, pulmonary hypertension, prior cardiac decompensation, elective procedure, arterial occlusive disease, no diabetes mellitus, and a smaller aortic valve area were associated with performing TAVR instead of SAVR (all
P
<0.001). Unadjusted in-hospital mortality rates were equal for TAVR and SAVR (3.6% versus 3.6%,
P
=0.976), whereas unadjusted 1-year mortality was significantly higher in patients after TAVR (17.5% versus 10.8%,
P
<0.001). After propensity score matching, the difference in 1-year mortality between patients with TAVR and SAVR was no longer significant (17.1% versus 15.7%,
P
=0.59).

Conclusions:
Patients at intermediate risk undergoing TAVR differ significantly from those treated with SAVR with regard to age and baseline characteristics. Isolated TAVR and SAVR were associated with an in-hospital mortality rate of 3.6%. In the propensity score analysis, there was no significant difference in 1-year mortality between patients with TAVR and SAVR.
On the Factors Controlling the Development of Shallow Convection in Eddy-Diffusivity/Mass-Flux Models
Authors: Suselj Kay , Kurowski Marcin J. , Teixeira João 
Published: December 2018

Abstract
This study addresses key aspects of shallow moist convection, as simulated by a multiplume eddy-diffusivity/mass-flux (EDMF) model. Two factors suggested in the literature to be essential for the development of convective plumes are investigated: surface conditions and lateral entrainment. The model consistently decomposes the subgrid vertical mixing into convective plumes and the nonconvective environment. The modeled convection shows low sensitivity to the surface plume area. The results indicate that plume development in the subcloud layer is controlled by both surface conditions and lateral entrainment. Their impact significantly changes in the cloud layer where the surface conditions are no longer important. The development of shallow convection is dominated by the interactions between the plumes and the large-scale field and is sensitive to the representation of the variability of thermodynamic properties between the plumes. A simple two-layer model of steady-state convection is proposed to help understand the role of these processes in shaping the properties of moist convection.
Diagnosing Convective Dependencies on Near-Storm Environments Using Ensemble Sensitivity Analyses
Authors: Kerr Christopher A. , Stensrud David J. , Wang Xuguang 
Published: December 2018

AbstractConvection intensity and longevity is highly dependent on the surrounding environment. Ensemble sensitivity analysis (ESA), which quantitatively and qualitatively interprets impacts of initial conditions on forecasts, is applied to very short-term (1–2 h) convective-scale forecasts for three cases during the Mesoscale Predictability Experiment (MPEX) in 2013. The ESA technique reveals several dependencies of individual convective storm evolution on their nearby environments. The three MPEX cases are simulated using a previously verified 36-member convection-allowing model (Δx = 3 km) ensemble created via the Weather Research and Forecasting (WRF) Model. Radar and other conventional observations are assimilated using an ensemble adjustment Kalman filter. The three cases include a mesoscale convective system (MCS) and both nontornadic and tornadic supercells. Of the many ESAs applied in this study, one of the most notable is the positive sensitivity of supercell updraft helicity to increases in both storm inflow region deep and shallow vertical wind shear. This result suggests that larger values of vertical wind shear within the storm inflow yield higher values of storm updraft helicity. Results further show that the supercell storms quickly enhance the environmental vertical wind shear within the storm inflow region. Application of ESA shows that these storm-induced perturbations then affect further storm evolution, suggesting the presence of storm–environment feedback cycles where perturbations affect future mesocyclone strength. Overall, ESA can provide insight into convection dependencies on the near-storm environment.
Retinal vascular changes and right ventricular structure and function: the MESA‐Right Ventricle and MESA‐Eye studies
Authors: Chyou Anthony C. , Klein Barbara E.K. , Klein Ronald , Barr R. Graham , Cotch Mary Frances , Praestgaard Amy , Wong Tien Y. , Lima Joao , Bluemke David A. , Kawut Steven 
Published: December 2018

Retinal vessel diameters have been associated with left ventricular morphology and function but their relationship with the right ventricle (RV) has not been studied. We hypothesized that wider retinal venules and narrower retinal arterioles are associated with RV morphology and function. RV end‐diastolic mass (RVEDM), end‐diastolic volume (RVEDV), end‐systolic volume (RVESV), stroke volume (RVSV), and ejection fraction (RVEF) were assessed using cardiac magnetic resonance imaging (MRI) scans of 4204 participants without clinical cardiovascular disease at the baseline examination; retinal photography was obtained at the second examination. Mean diameters of retinal arterioles and venules were measured and summarized as central retinal vein and artery equivalents (“veins” and “arteries,” respectively). After adjusting for covariates, wider veins were associated with greater RVEDM and RVEDV in women (P = 0.04 and P = 0.02, respectively), whereas there was an inverse association with RVEDV in men (P = 0.02). In both sexes, narrower arteries were associated with lower RVEDM (P < 0.001 in women and P = 0.002 in men) and smaller RVEDV (P < 0.001 in women and P = 0.04 in men) in adjusted models. Narrower arteries were also associated with lower RVEF in men but this was of borderline significance after adjusting for the LVEF (P = 0.08). Wider retinal venular diameter was associated with sex‐specific changes in RVEDM and RVEDV in adults without clinical cardiovascular disease. Narrower retinal arteriolar diameter was associated with significantly lower RVEDM and smaller RVEDV in both sexes.
Cardiovascular Risk Factors and Dehydroepiandrosterone Sulfate Among Latinos in the Boston Puerto Rican Health Study
Authors: Jiménez Monik C , Tucker Katherine L , Rodriguez Fátima , Porneala Bianca C , Meigs James B , López Lenny 
Published: December 2018

Abstract
Low blood dehydroepiandrosterone sulfate (DHEAS) levels have strong positive associations with stroke and coronary heart disease. However, it is unclear whether DHEAS is independently associated with cardiovascular risk factors. Therefore, we examined the association between cardiovascular risk factors and DHEAS concentration among a high-risk population of Latinos (Puerto Ricans aged 45 to 75 years at baseline) in a cross-sectional analysis of the Boston Puerto Rican Health Study. Of eligible participants, 72% completed baseline interviews and provided blood samples. Complete data were available for 1355 participants. Associations between cardiovascular risk factors (age, sex, total cholesterol, high-density lipid cholesterol, triglycerides, and glucose) and log-transformed DHEAS (μg/dL) were assessed. In robust multivariable regression analyses, DHEAS was significantly inversely associated with age (β = −12.4; 95% CI: −15.2, −9.7; per 5 years), being female (vs. male) (β = −46; 95% CI: −55.3, −36.6), and plasma triglyceride concentration (β = −0.2; 95% CI: −0.3, −0.1; per 10 mg/dL) and was positively associated with total cholesterol and plasma glucose levels (β = 1.8; 95% CI: 0.6, 3 and β = 0.2; 95% CI: 0.04, 0.3, respectively, per 10 mg/dL) after adjustment for smoking, alcohol, and physical activity and for postmenopausal hormone use in women. Estimates were unchanged after adjustment for measures of chronic disease and inflammation. Women exhibited a stronger age-related decline in DHEAS and a positive association with glucose in contrast to findings among men (Pinteraction &lt; 0.05). In conclusion, in this large study of Latinos with a heavy cardiovascular risk factor burden, we observed significant associations between cardiovascular disease (CVD) risk factors and DHEAS, with variations by sex. These findings improve our understanding of the role DHEAS may play in CVD etiology.