bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
EFECTOS DEL GASTO PÚBLICO EN EL PIB EN LOS ESTADOS DE MÉXICO, 1999-2014
Authors: Díaz Carreño Miguel Ángel , Mejía Reyes Pablo , Reyes Hernández Marlen R. , Desiderio de la Cruz Ana 
Published: November 2018

<p align="center"><strong>RESUMEN</strong></p><div>El objetivo de esta investigación es analizar el efecto del gasto público en el producto interno bruto (PIB) a nivel estatal en México. El periodo de estudio abarca de 1999 a 2014 y empleamos un modelo de regresión cuantílica para explicar dichos efectos. Encontramos que el gasto público total ha sido relevante en la explicación del crecimiento económico estatal, sobre todo en aquellos estados más grandes del país. En estos casos el coeficiente resultó positivo y significativo. Por otra parte, el gasto público realizado en infraestructura resultó no significativo en la explicación del pib tanto en el caso de los estados grandes como en los pequeños.</div><div> </div><div><p align="center">EFFECTS OF PUBLIC SPENDING ON THE GDP IN THE STATES OF MEXICO, 1999-2014</p><p align="center"> <strong> </strong><strong>ABSTRACT</strong></p></div><p>The objective of this paper is to analyze the effects of public expenditure on Gross Domestic Product (GDP) over the period 1999-2014 for the Mexican states. By using a quantile regression, it is found that total public expenditure has been relevant in the explanation of economic growth, mainly in the case of the largest states with positive and significant effects. On the contrary, the public expenditure associated to infrastructure seems to have not contributed to economic growth of the states of any size.</p><p> </p>
PLANEACIÓN ÓPTIMA DE LA RED DE TRANSMISIÓN ELÉCTRICA DE BAJA CALIFORNIA SUR
Authors: Guerrero Daniel , Rosellón Juan 
Published: November 2018

<p align="center"><strong>RESUMEN</strong></p><p>Analizamos los efectos sobre bienestar social de dos distintos procesos de planeación de expansión de la red de transmisión. Un primer modelo (<em>integrado</em>) considera las decisiones de generación y transmisión como actividades interdependientes. Un segundo modelo (<em>desintegrado</em>) supone dichas decisiones de expansión independientes, tal que la expansión de la red sigue un proceso exógeno. Esta dualidad de enfoques ha sido motivo de discusión académica y de política pública en diversos sistemas, como es el caso del sistema eléctrico de Alemania. Los dos modelos se simulan para la red de transmisión de Baja California Sur, el cual es un sistema autocontenido, con relativamente pocos nodos y líneas, y que permite desarrollar un estudio realista sobre las características de expansión eficiente de su red eléctrica. Demostramos que el enfoque integrado de expansión de la red resulta en mayores niveles de bienestar social para distintas topologías de red de este sistema.</p><p align="center"> </p><p align="center">OPTIMAL PLANNING OF THE ELECTRIC TRANSMISSION NETWORK OF BAJA CALIFORNIA SOUTH</p><p align="center"> <strong>ABSTRACT</strong></p>We analyze the effects on social welfare of two different planning processes for the expansion of the transmission network. A first (integrated) model considers generation and transmission decisions as interdependent activities. A second model (disintegrated) assumes such expansion decisions as independent, such that the expansion of the network follows an exogenous process. This duality of approaches has been the subject of academic and public-policy discussion in various systems, as is the case of the German electricity system. The two models are simulated for the transmission network of Baja California Sur, which is a self-contained system with relatively few nodes and lines allowing a realistic study on the characteristics of efficient expansion within its electricity network. We demonstrate that the integrated network expansion approach results in higher levels of social welfare for different network topologies in this system.<p align="center"> </p>
C-reactive protein decrease associates with mortality reduction only in heart failure with preserved ejection fraction
Authors: Lourenço Patrícia , Pereira Joana , Ribeiro Ana , Ferreira-Coimbra João , Barroso Isaac , Guimarães João-Tiago , Leite-Moreira Adelino , Bettencourt Paulo 
Published: November 2018

Aims
The prognostic role of high-sensitivity C-reactive protein (hsCRP) in acute heart failure is less well established than for chronic heart failure and the impact of its variation is unknown. We studied the impact of hsCRP variation in acute heart failure and whether it differed according to left ventricular function.

Methods
We analyzed patients prospectively included in an acute heart failure registry. Admission and discharge hsCRP were evaluated as part of the registry's protocol and its relative variation (ΔhsCRP) was assessed. ΔhsCRP during hospitalization =  [(admission hsCRP – discharge hsCRP)/admission hsCRP] × 100. Endpoint: all-cause death; follow-up: 3 years. A multivariate Cox-regression model was used to assess the prognostic value of ΔhsCRP (continuous and categorical variable: cut-off 40% decrease); analysis was stratified according to ventricular function.

Results
We studied 439 patients: mean age 75 years, 50.1% men and 69.2% had heart failure with reduced ejection fraction (HFrEF). Median discharge hsCRP was 12.4 mg/l and median ΔhsCRP was ∼40%. During follow-up 247 patients (56.3%) died: 73 (54.1%) heart failure with preserved ejection fraction (HFpEF) patients and 174 (57.2%) HFrEF patients. The multivariate-adjusted hazard ratio of 3-year mortality in HFpEF patients with hsCRP decrease of at least 40% during hospitalization was 0.56 (95% CI 0.32–0.99). A decrease of at least 40% in hsCRP was not mortality-associated in HFrEF patients. There was interaction between ΔhsCRP and left ventricular ejection fraction.

Conclusion
A decrease of at least 40% in hsCRP in acute heart failure was associated with a 44% decrease in 3-year death risk in HFpEF patients. No association between ΔhsCRP and prognosis existed in HFrEF patients. Inflammation appears to play a different role according to left ventricular function.
Modis Snowline Elevation Changes During Snowmelt Runoff Events in Europe
Authors: Parajka Juraj , Bezak Nejc , Burkhart John , Hauksson Bjarki , Holko Ladislav , Hundecha Yeshewa , Jenicek Michal , Krajčí Pavel , Mangini Walter , Molnar Peter , Riboust Philippe , Rizzi Jonathan , Sensoy Aynur , Thirel Guillaume , Viglione Alberto 
Published: November 2018

Abstract
This study evaluates MODIS snow cover characteristics for large number of snowmelt runoff events in 145 catchments from 9 countries in Europe. The analysis is based on open discharge daily time series from the Global Runoff Data Center database and daily MODIS snow cover data. Runoff events are identified by a base flow separation approach. The MODIS snow cover characteristics are derived from Terra 500 m observations (MOD10A1 dataset, V005) in the period 2000-2015 and include snow cover area, cloud coverage, regional snowline elevation (RSLE) and its changes during the snowmelt runoff events. The snowmelt events are identified by using estimated RSLE changes during a runoff event. The results indicate that in the majority of catchments there are between 3 and 6 snowmelt runoff events per year. The mean duration between the start and peak of snowmelt runoff events is about 3 days and the proportion of snowmelt events in all runoff events tends to increase with the maximum elevation of catchments. Clouds limit the estimation of snow cover area and RSLE, particularly for dates of runoff peaks. In most of the catchments, the median of cloud coverage during runoff peaks is larger than 80%. The mean minimum RSLE, which represents the conditions at the beginning of snowmelt events, is situated approximately at the mean catchment elevation. It means that snowmelt events do not start only during maximum snow cover conditions, but also after this maximum. The mean RSLE during snowmelt peaks is on average 170 m lower than at the start of the snowmelt events, but there is a large regional variability.
Seasonal Subsurface Water Contributions to Baseflow in the Mountainous Uhlířská Catchment (Czech Republic)
Authors: Šanda Martin , Vitvar Tomáš , Jankovec Jakub 
Published: November 2018

Abstract
Nine years of seasonal δ18O values in precipitation, soilwater and groundwater were evaluated in the Uhlířská catchment between 2008 and 2016 and recharge winter/summer ratios were calculated using δ18O values. The longterm average 18O content in groundwater is lower than the mean weighted 18O content in precipitation. This is explained by more than 50% of winter- and snowmelt- induced groundwater recharge that occurs in all years except of 2010 and 2013. The recharge of the peat organic soil water is balanced between summer and winter, whereas the mineral hillslope soil is dominantly recharged by summer precipitation. The 67% portion of baseflow, dominantly generated in the winter season, is composed of groundwater and peat organic soil water, according to the hydrochemical distribution of runoff components. Isotopic mass balance of individual winters shows that precipitation in warmer winters is entirely transformed into outflow until the end of the winter season, generating no significant water storage for potential drought periods
Influence of Mountain Spruce Forest Dieback on Snow Accumulation and Melt
Authors: Bartík Martin , Holko Ladislav , Jančo Martin , Škvarenina Jaroslav , Danko Michal , Kostka Zdeněk 
Published: November 2018

Abstract
Large-scale forest dieback was reported in recent decades in many parts of the world. In Slovakia, the most endangered species is Norway spruce (Picea Abies). Spruce dieback affects also indigenous mountain forests. We analysed changes in snow cover characteristics in the disturbed spruce forest representing the tree line zone (1420 m a.s.l.) in the Western Tatra Mountains, Slovakia, in five winter seasons 2013-2017. Snow depth, density and water equivalent (SWE) were measured biweekly (10-12 times per winter) at four sites representing the living forest (Living), disturbed forest with dead trees (Dead), forest opening (Open) and large open area outside the forest (Meadow). The data confirmed statistically significant differences in snow depth between the living and disturbed forest. These differences increased since the third winter after forest dieback. The differences in snow density between the disturbed and living forest were in most cases not significant. Variability of snow density expressed by coefficient of variation was approximately half that of the snow depth. Forest dieback resulted in a significant increase (about 25%) of the water amount stored in the snow while the snowmelt characteristics (snowmelt beginning and time of snow disappearance) did not change much. Average SWE calculated for all measurements conducted during five winters increased in the sequence Living < Dead < Meadow < Open. SWE variability expressed by the coefficient of variation increased in the opposite order.
Opinions of pediatric nurses about Jehovah’s Witnesses refusal of blood transfusion for their child
Authors: Jakubowska Klaudia , Kuczek Barbara , Wiśniewska Anna , Pilewska-Kozak Anna , Dobrowolska Beata 
Published: November 2018

Abstract

Introduction. Jehovah’s Witnesses absolutely refuse having blood transfusion performed. The situation is even more difficult when the refusal of blood transfusion concerns a child. Despite existing legal solutions, medical staff experiences value conflicts.

Aim. To analyze the opinions of pediatric nurses about problems that may arise in case of Jehovah’s Witnesses refusal of blood transfusion for their child.

Material and methods. Quantitative research was based on a diagnostic survey method. The variables were measured with the use of a survey questionnaire co-developed by the authors. A group of 104 pediatric nurses from the South-East Poland participated in the study.

Results. To the question “Have you ever encountered the situation throughout all your working career when parents refused their child to undergo a blood treatment due to their beliefs?”, 67.31% (n = 70) of the respondents replied the situation rarely happened. Half of the nurses surveyed (n = 52, 50.02%) admitted they did not accept the position of Jehovah’s Witnesses concerning blood treatment. Most of the nurses surveyed – 87.38% (n = 89) think the existence of procedures on how to proceed in this difficult situation is crucial, and 83% (n = 86) of the respondents admitted that there was no better solution than the already existing legal procedure.

Conclusions. The most difficult experience of pediatric nurses in the situation of Jehovah’s Witnesses refusal of blood transfusion for their child is in the opinion of surveyed nurses, endangering the child’s health or even life. Thus, most of the respondents agree that the best solution in that case is to implement a legal procedure that allows blood transfusion despite parents’ refusal.
Política Social e processos de judicialização: Serviços sociais e famílias em foco
Authors: Mioto Regina Célia Tamaso , Dal Prá Keli Regina , Wiese Michelly Laurita 
Published: November 2018

A precarização das políticas sociais impulsiona a crescente demanda ao Judiciário de solicitações vinculadas à garantia dos direitos, caracterizando os processos de judicialização. Pouco se discute que estes processos possuem face de controle e punição, o que tem demandado dilemas aos assistentes sociais nos serviços. O objetivo é discutir os processos de judicialização nas políticas de saúde e assistência social e evidenciar, na dinâmica dos serviços sociais, como se articulam tanto a face dos direitos, como a de controle das famílias. O estudo qualitativo foi desenvolvido nos serviços públicos de Santa Catarina, demarcando-os como espaços onde se tecem as relações entre a esfera executiva e judiciária. Os resultados indicam que a judicialização afeta os assistentes sociais pela disjunção entre as postulações da profissão e as exigências postas à política social e à responsabilização das famílias na provisão de bem-estar em evidência no contexto da política social brasileira
Apontamentos sobre a controvertida centralidade da família no trabalho social
Authors: Garcia Joana Angélica Barbosa 
Published: November 2018

Este artigo discute o trabalho social com famílias na política de assistência social, com base na análise de orientações normativas produzidas neste campo e na observação de experiências profissionais. Alguns apontamentos são apresentados na forma de contribuição ao debate, entre eles a orientação da família como unidade do atendimento, o entendimento e o uso imprecisos da chamada matricialidade sociofamiliar, a fluidez do companhamento familiar e sua adequação no trabalho com usuários e programas selecionados. O acompanhamento das famílias é apresentado como um expediente considerado necessário, porém frequentemente praticado com uma fundamentação precária, sem parâmetros a serem observados no tempo, em um ambiente institucional fragmentado e com frágil suporte de uma rede de proteção social. A análise das experiências em curso há mais de duas décadas indica a escassa e, por isso, necessária, adoção de indicadores que orientem o trabalho com famílias.
UNDERSTANDING SOCIO-CULTURAL SPACES BETWEEN THE HADHAR AND BADU HOUSES IN KUWAIT
Authors: Al-Haroun Yousef AbdulMohsen , Al-Ajmi Mohammed Nasser 
Published: November 2018

This study examines the socio-cultural spaces of the two major groups in Kuwait: the Hadhar and Badu. These groups are not an ethnic classification but are rooted in their historic settlements. The Hadhar refer to people who lived in old Kuwait town and were mostly merchants and artisans who made their living from the sea. The Badu on the other hand, most commonly referred to as Bedouins, are nomadic tribes who lived on the outskirts of old Kuwait town or in the Arabian Desert. This study employs cognitive maps to reveal fascinating insights into the lifestyles and cultural differences of these two groups as it relates to their domestic built environment. This study argues that house spatial organization is tightly coupled with a family’s socio-cultural traditions and values; hence, there are major spatial distinctions between the houses of the Hadhar and Badu. These differences are apparent in the houses’ main spaces such as the living hall, male guest reception space or diwaniya, and main entrance. This paper also contends that these differences are rooted historically in the traditional Hadhar mud brick courtyard houses and the traditional Badu Arabian tents. Although the oil boom and consequent impact of globalization transformed Kuwait’s houses into modern villas, on the inside they are still linked to each group’s traditional use of space.
Клінічна та морфологічна характеристика пейсмейкера хронічного панкреатиту
Authors: Kanikovskyi O. E. , Pavlyk I. V. , Oliinyk I. V. 
Published: November 2018

Мета. Клінічно та морфологічно обгрунтувати поняття пейсмейкера хронічного панкреатиту (ХП).
Матеріали і методи. Проаналізовано результати хірургічного лікування 181 хворого з ХП, ускладненим синдромом панкреатичної гіпертензії.
Результати. З больовим синдромом типу В, що опосередковано вказує на тотальний тяжкий фіброз підшлункової залози (ПЗ), госпіталізовані 24,5% пацієнтів. Клінічно у всіх цих хворих виявлені множинні стриктури головної протоки ПЗ, інструментально - тканинний тиск спротиву (ТТС) понад 26,7 кПа (200 мм рт. ст.) та гістологічно - площа сполучнотканинних полів сягала (81,4 ± 6,62)%. Таким чином, пейсмейкером ХП слід вважати стриктуру - зону максимального фіброзу та кальцеутворення головної протоки ПЗ і, що є основним, проток другого та третього порядків. Головка ПЗ була пейсмейкером ХП тільки у 83,8% спостережень, перешийок або тіло та хвіст ПЗ - у 16,2%.
Висновки. Ключовим у хірургічному лікуванні ХП є широке висічення стриктури (зони фіброзу) ПЗ, що забезпечує виконання комбінованої локальної резекції ПЗ за Frey-Izbicki, після якої частота виникнення рецидиву панкреатичної гіпертензії менша на 11,1%.
Мультидисциплінарний підхід до хірургічного лікування феохромоцитоми наднирників
Authors: Skums A. V. , Gulko O. M. , Kondratiuk B. A. , Symonov O. M. 
Published: November 2018

Мета. Оцінити результати застосування мультидисциплінарного підходу в лікуванні феохромоцитоми наднирників.
Матеріали і методи. Для аналізу ефективності схеми періопераційного лікування проспективно та ретроспективно досліджено результати лапароскопічної адреналектомії (ЛА), виконаної з приводу феохромоцитоми у 31 хворого за період з 2015 по 2017 р. Пацієнтів розподілили на дві групи: 1-ша - 15 хворих, яким періопераційне лікування проводили із застосуванням мультидисциплінарного підходу, 2-га - 16 пацієнтів, яким виконали тільки ЛА. Аналізували середню тривалість оперативного втручання, середній об’єм інтраопераційної крововтрати, геодинамічні показники та ускладнення.
Результати. Середній об’єм інтраопераційної крововтрати у 1-й групі становив (48,7 ± 9,1) мл, у 2-й - (231,3 ± 113,8) мл (р < 0,05), середній рівень метанефрину в сечі до адреналектомії - відповідно (290,9 ± 71,8) та (991,2 ± 703,0) мкг/добу (р < 0,05). Середня тривалість оперативного втручання у пацієнтів 1-ї групи становила (117,7 ± 52,1) хв і була несуттєво меншою порівняно з пацієнтами 2-ї групи - (164,7 ± 57,5) хв (р = 0,133). Гемодинамічну нестабільність спостерігали лише у 5 пацієнтів 2-ї групи. Середні строки лікування після операції пацієнтів 1-ї групи становили (5,9 ± 2,2) дня, 2-ї - (11,3 ± 5,4) дня (p < 0,05). Ускладнення виникли у 2 (12,5%) пацієнтів 2-ї групи. Ніхто із пацієнтів обох груп не помер.
Висновки. У пацієнтів з феохромоцитомою наднирника періопераційне лікування із застосуванням мультидисциплінарного підходу є більш безпечним й ефективним та менш тривалим у порівнянні з виконанням тільки ЛА.
Прогностичне значення маркерів ендотеліальної дисфункції в діагностиці ступеня атеросклеротичного ураження коронарних судин у хворих із гострим інфарктом міокарда з коронарним стентуванням
Authors: Minukhina D. V. , Babadzhan V. D. , Boyko V. V. , Minukhin V. V. , Minukhin D. V. , Yevtushenko D. O. 
Published: November 2018

Мета. Оцінити рівні інгібітора активатора плазміногену 1 типу (ІАП-1) та асиметричного діметіларгініну (АДМА) у хворих із гострим інфарктом міокарда (ГІМ) в залежності від наявності або відсутності цукрового діабету 2-го типу (ЦД2) та характеру ураження коронарних артерій (KА), а також їх прогностичне значення щодо ступеня атеросклеротичного ураження коронарних судин.
Матеріали і методи. Обстежено 130 хворих, 44 (33,85%) жінки та 86 (66,15%) чоловіків. Усіх пацієнтів розподілено на дві групи: основну - 73 хворих із ГІМ і супутнім ЦД2, серед них 43 чоловіки і 30 жінок, середній вік яких становив (62,73 ± 1,39) року, та порівняльну - 57 хворих із ГІМ без ЦД2, серед них 43 чоловіки і 14 жінок, середній вік яких становив (63,98 ± 1,47) року. Контрольну групу склали 20 практично здорових осіб (10 чоловіків і 10 жінок, середній вік яких становив (60,85 ± 1,37) року). Усім хворим проводили коронарографію вінцевих судин серця у стандартних проекціях за допомогою ангіографа Siemens Axiom Artis. Вміст АДМА встановлювали імуноферментним методом, використовуючи комерційну систему тестування «Immunodiagnostik» компанії ADMA Xpress ELISA Kit (Австрія), ІАП-1 - також імуноферментним методом, використовуючи комерційну тест-систему виробництва фірми Technoclone PAI-1 ELISA Kit (Австрія).
Результати. У хворих із ГІМ незалежно від того, мали вони ЦД2 чи не мали, рівні ІАП-1 та АДМА підвищені у порівнянні з контрольною групою (р < 0,05). У хворих з гемодинамічно значущим стенозом (ГЗC) KА (70% і більше) визначено підвищення рівнів ІАП-1 та АДМА як за наявності, так і за відсутності ЦД2 (р < 0,05).У хворих із ГІМ та дифузним ураженням (ДУ) KА як із супутнім ЦД2, так і без нього рівні ІАП-1 та АДМА були достовірно вище, ніж у хворих без ДУ KА (р < 0,05).
Висновки. Порівняння площ під ROC-кривими показало, що більшу діагностичну цінність для прогнозування ДУ KА у хворих із ГІМ та супутнім ЦД2 має ІАП-1, ніж АДМА. Рівні ІАП-1 та АДМА доцільно визначати для прогнозування ГЗC KА та діагностики ДУ коронарного русла з тим, щоб проводити профілактику розвитку ускладнень ГІМ.