bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ВПЛИВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОГО ТУРНІКЕТА НА ІНТЕНСИВНІСТЬ ПЕРОКСИДНОГО ОКИСНЕННЯ ЛІПІДІВ У ВНУТРІШНІХ ОРГАНАХ ЩУРА
Authors: Volotovska N. V. , Hodovana A. Yu. , Hudyma A. A. 
Published: February 2019

Кровотеча (К), що додатково ускладнюється ішемізуючим впливом кровоспинного джгута (Дж), активує пероксидне окиснення ліпідів (ПОЛ). Останнє за звичайних умов, не маючи системного патологічного впливу, може набирати розмаху, створюючи передумови до запуску синдрому системної запальної відповіді та розвитку синдрому поліорганної недостатності.
Мета дослідження – вивчити стан ПОЛ у печінці, нирках, легенях та серці в патогенезі експериментальної ішемії-реперфузії (ЕІР) у періоді гострої реакції на кровотечу та періоді ранніх проявів травматичної хвороби і порівняти зі змінами, що виникають на тлі ізольованої ішемії-реперфузії (Дж).
Матеріали і методи. Об’єктом дослідження стали 140 білих щурів-самців, яких поділили на 3 групи. Тварини контрольної групи були виведені з експерименту без оперативних втручань, тоді як у дослідних групах було змодельовано: накладання кровоспинного джгута на стегно (Дж) протягом двох годин; ізольовану крововтрату зі стегнової вени (40 %) (К); двогодинну ішемію, поєднану з крововтратою (Дж+К). Забій проводили на 1; 3; 7 та 14 доби після травми.
Результати досліджень та їх обговорення. Усі види експериментального втручання – ізольована кровотеча, ізольований турнікет та кровотеча, поєднана із кровоспинним джгутом, викликали достовірну за показниками активацію ПОЛ в усіх досліджуваних внутрішніх органах за рахунок гіперпродукції малонового діальдегіду (МДА), дієнових та трієнових кон’югатів.
Висновки. Отримані результати експериментів засвідчили суттєву активацію пероксидного окиснення ліпідів – у печінці й дещо слабше виражену – в нирках, серці та легенях. При цьому ізольоване накладання кровоспинного джгута запустило активацію ПОЛ, найвираженішу, аналогічно, в печінці. Показники групи Дж залишалися достовірно підвищеними, порівняно з початковим рівнем навіть на 14 добу, хоча і не так маніфестовано, як на тлі К та Дж+К.
ОСОБЛИВОСТІ МОРФОЛОГІЧНИХ ТА МЕТАБОЛІЧНИХ ЗМІН В БРОНХАХ ТА ЛЕГЕНЯХ У ДИНАМІЦІ ФОРМУВАННЯ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ БРОНХІАЛЬНОЇ АСТМИ
Authors: Kolishetska M. A. , Sementsiv N. G. , Sadlyak O. V. , Baida M. L. 
Published: February 2019

За останнє десятиліття спостерігається значне збільшення кількості випадків алергійних захворювань, насамперед бронхіальної астми (БА), що розглядається як проблема світового рівня й перебуває в центрі уваги клініцистів різних спеціальностей. На сучасному етапі БА є комплексним захворюванням із різними клініко-патогенетичними варіантами перебігу, особливостями реакції на проведене лікування та віддаленими результатами захворювання.
Мета дослідження – вивчити морфологічні та метаболічні зміни в бронхах та легенях морських свинок у динаміці формування експериментальної бронхіальної астми.
Матеріали і методи. Результати проведених патоморфологічних досліджень встановили, що застосування даної експериментальної моделі для морських свинок спричиняло спазм гладкої м’язової тканини у бронхах дрібного та середнього калібрів, артеріальних судинах легень із вираженим звуженням їхнього простору, а також еозинофільну та лімфоцитарну інфільтрації, особливо на 19-ту добу експерименту, яке в подальшому (33-я доба) призводило до розвитку вогнищевого ателектазу, пневмосклерозу та емфіземи легень.
Результати досліджень та їх обговорення. Результати проведених біохімічних досліджень показали активізацію протеолітичних процесів у бронхах на усіх стадіях їх розвитку на тлі депресії показників антипротеазного потенціалу, особливо на 33-ю добу експерименту – зростає вміст азоальбуміну на 107,2 % (р<0,05), азоказеїну – на 133,8 % (р<0,05) і знижується концентрація α2-макроглобуліну на 64,6 % (р<0,05) порівняно з контролем. Формування бронхіальної астми спричиняє порушення протеїназно-інгібіторної системи в легенях, що проявляється достовірним поетапним зростанням лізису дрібно і великодисперсних білків в умовах компенсаторного підвищення вмісту α2-макроглобуліну на 5-ту добу експерименту з подальшим їх зниженням. Найпомітніші зміни протеїназно-інгібіторної системи спостерігали в найпізніший термін (33-я доба) спостереження – зростав вміст азоальбуміну на 85,9 % (р<0,05), азоказеїну – на 96,3 % (р<0,05) та знижувався рівень α2-макроглобуліну на 48,5 % (р<0,05) в легенях відносно показників контролю.
Висновки. В динаміці розвитку експериментальної БА відмічають посилення протеазних реакцій із початковою активізацією, а далі депресією активності інгібіторного захисту, що свідчить про виражений дисбаланс протеїназно-інгібіторної системи, починаючи з раннього періоду формування цієї патології.
МЕТАБОЛІЧНІ ФАКТОРИ СЕРЦЕВО-СУДИННОГО РИЗИКУ В ПАЦІЄНТІВ ІЗ ДІАБЕТИЧНОЮ НЕФРОПАТІЄЮ НА ПРОГРАМНОМУ ГЕМОДІАЛІЗІ
Authors: Susla O. B. , Litovkina Z. I. 
Published: February 2019

На сучасному етапі важливою є комплексна оцінка факторів, що формують дуже високий серцево-судинний ризик у пацієнтів із хронічною хворобою нирок VД стадії (ХХН VД) діабетичного походження.
Мета дослідження – визначити клініко-метаболічні фактори, пов’язані з діабетичною нефропатією (ДН), у хворих на хронічному гемодіалізі (ГД), а також з’ясувати за цих умов кардіоваскулярні особливості порушеного мінерального та ліпідного обмінів.
Матеріали і методи. У дослідження було включено 121 хворого (чоловіків – 71 віком, (53,2±1,1) року тривалістю ГД (52,2±4,8) місяця), яких лікували програмним ГД. Переважали пацієнти з хронічним гломерулонефритом (34,7 %). Залежно від наявності/відсутності цукрового діабету (ЦД) 2 типу з ураженням нирок їх поділили на дві групи: перша – ДН немає (n=86); друга – наявна ДН (n=35). Комплекс клініко-лабораторних обстежень передбачав оцінку антропометричних, гендерних ознак, показників артеріального тиску, дослідження ліпідного спектра, фосфорно-кальцієвого метаболізму, аналіз частоти серцево-судинних ускладнень.
Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що хворі на ДН були старшого віку (р<0,001), мали меншу тривалість ГД (р=0,040), додіалізної стадії ХХН (р=0,011); у них значуще частіше діагностували артеріальну гіпертензію (у 97,1 %), ішемічну хворобу серця (в 77,1 %), серцеву недостатність (у 77,1 %) та аритмії (в 48,6 %). Концентрація холестерину ліпопротеїнів високої щільності (ХС ЛПВЩ) у пацієнтів другої групи була нижчою (р<0,001), а вміст тригліцеринів (ТГ) – вищим (р=0,036), ніж у першійй відповідно. Вперше при ХХН VД стадії визначено сироваткове зниження вмісту магнію (Mg) у хворих на ДН ((0,86±0,02) vs. (1,01±0,02) ммоль/л; р<0,001), порівняно з такими без ДН, причому в другій групі показники Mg і ХС ЛПВЩ (Rs=0,39, р=0,022), так само як і Mg і ТГ (Rs=-0,47, р=0,005) тісно корелювали.
Висновки. Порушення ліпідного обміну, дисбаланс мінерального метаболізму з розвитком дефіциту Mg, гіпертригліцеринемією та зниженням ХС ЛПВЩ, очевидно, є одними з факторів прогресування атеросклерозу, кардіоваскулярного ремоделювання та високої частоти серцево-судинних ускладнень у пацієнтів із ДН на хронічному ГД.
Effect of High-Intensity Interval Training in De Novo Heart Transplant Recipients in Scandinavia
Authors: Nytrøen Kari , Rolid Katrine , Andreassen Arne Kristian , Yardley Marianne , Gude Einar , Dahle Dag Olav , Bjørkelund Elisabeth , Relbo Authen Anne , Grov Ingelin , Philip Wigh Julia , Have Dall Christian , Gustafsson Finn , Karason Kristjan , Gullestad Lars 
Published: February 2019

Background:
There is no consensus on how, when, or at what intensity exercise should be performed after heart transplantation (HTx). We have recently shown that high-intensity interval training (HIT) is safe, well tolerated, and efficacious in the maintenance state after HTx, but studies have not investigated HIT effects in the de novo HTx state. We hypothesized that HIT could be introduced early after HTx and that it could lead to clinically meaningful increases in exercise capacity and health-related quality of life.

Methods:

This multicenter, prospective, randomized, controlled trial included 81 patients a mean of 11 weeks (range, 7–16 weeks) after an HTx. Patients were randomized 1:1 to 9 months of either HIT (4×4-minute intervals at 85%–95% of peak effort) or moderate-intensity continuous training (60%–80% of peak effort). The primary outcome was the effect of HIT versus moderate-intensity continuous training on the change in aerobic exercise capacity, assessed as the peak oxygen consumption (V
o
2
peak). Secondary outcomes included tolerability, safety, adverse events, isokinetic muscular strength, body composition, health-related quality of life, left ventricular function, hemodynamics, endothelial function, and biomarkers.

Results:

From baseline to follow-up, 96% of patients completed the study. There were no serious exercise-related adverse events. The population comprised 73% men, and the mean±SD age was 49±13 years. At the 1-year follow-up, the HIT group demonstrated greater improvements than the moderate-intensity continuous training group; the groups showed significantly different changes in the V
o
2
peak (mean difference between groups, 1.8 mL·kg
−
1·min
−
1), the anaerobic threshold (0.28 L/min), the peak expiratory flow (11%), and the extensor muscle exercise capacity (464 J). The 1.8-mL·kg
−
1·min
−
1 difference was equal to ≈0.5 metabolic equivalents, which is regarded as clinically meaningful and relevant. Health-related quality of life was similar between the groups, as indicated by results from the Short Form-36 (version 2), Hospital Anxiety and Depression Scale, and a visual analog scale.

Conclusions:

We demonstrated that HIT was a safe, efficient exercise method in de novo HTx recipients. HIT, compared with moderate-intensity continuous training, resulted in a clinically significantly greater change in exercise capacity based on the V
o
2
peak values (25% versus 15%), anaerobic threshold, peak expiratory flow, and muscular exercise capacity.

Clinical Trial Registration:

URL:
https://www.clinicaltrials.gov
. Unique identifier NCT01796379.
Modern Jewish Art
Authors: Soltes Ori Z. 
Published: February 2019

AbstractIn Modern Jewish Art: Definitions, Problems, and Opportunities, Ori Z. Soltes considers both the emerging and evolving discussion on and the expanding array of practitioners of ‘Jewish art’ in the past two hundred years. He notes the developing problem of how to define ‘Judaism’ in the 19th century—as a religion, a culture, a race, a nation, a people—and thus the complications for placing ‘Jewish art’ under the extended umbrella of ‘religion and the arts.’ The fluidity with which one must engage the subject is reflected in the broadening conceptual and visual vocabulary, the extended range of subject foci and media, and the increasingly rich analytical approaches to the subject that have surfaced particularly in the past fifty years. Well-known and little-known artists are included in a far-ranging discussion of painting, sculpture, photography, video, installation art, ceremonial objects, and works that blur the boundaries between categories.
Antarctic Sea Ice Control on the Depth of North Atlantic Deep Water
Authors: Nadeau Louis-Philippe , Ferrari Raffaele , Jansen Malte F. 
Published: February 2019

Abstract
Changes in deep-ocean circulation and stratification have been argued to contribute to climatic shifts between glacial and interglacial climates by affecting the atmospheric carbon dioxide concentrations. It has been recently proposed that such changes are associated with variations in Antarctic sea ice through two possible mechanisms: an increased latitudinal extent of Antarctic sea ice and an increased rate of Antarctic sea ice formation. Both mechanisms lead to an upward shift of the Atlantic meridional overturning circulation (AMOC) above depths where diapycnal mixing is strong (above 2000 m), thus decoupling the AMOC from the abyssal overturning circulation. Here, these two hypotheses are tested using a series of idealized two-basin ocean simulations. To investigate independently the effect of an increased latitudinal ice extent from the effect of an increased ice formation rate, sea ice is parameterized as a latitude strip over which the buoyancy flux is negative. The results suggest that both mechanisms can effectively decouple the two cells of the meridional overturning circulation (MOC), and that their effects are additive. To illustrate the role of Antarctic sea ice in decoupling the AMOC and the abyssal overturning cell, the age of deep-water masses is estimated. An increase in both the sea ice extent and its formation rate yields a dramatic “aging” of deep-water masses if the sea ice is thick and acts as a lid, suppressing air–sea fluxes. The key role of vertical mixing is highlighted by comparing results using different profiles of vertical diffusivity. The implications of an increase in water mass ages for storing carbon in the deep ocean are discussed.
Discriminatory ability of anthropometric measurements of central fat distribution for prediction of post-prandial hyperglycaemia in patients with normal fasting glucose: the DICAMANO Study
Authors: Pérez-Pevida Belén , Núñez-Córdoba Jorge M. , Romero Sonia , Miras Alexander Dimitri , Ibañez Patricia , Vila Neus , Margall María Ángeles , Silva Camilo , Salvador Javier , Frühbeck Gema , Escalada Javier 
Published: February 2019

Abstract
Background and aims
Obesity is associated with impaired glucose tolerance which is a risk factor for cardiovascular risk. However, the oral glucose tolerance test (OGTT) is not usually performed in patients with normal fasting glycaemia, thus offering false reassurance to patients with overweight or obesity who may have post-prandial hyperglycaemia. As an alternative to resource demanding OGTTs, we aimed to examine the predictive value of anthropometric measures of total and central fat distribution for post-prandial hyperglycaemia in patients with overweight and obesity with normal fasting glycaemia enrolled in the DICAMANO study.

Methods
We studied 447 subjects with overweight/obesity with a fasting glucose value ≤ 5.5 mmol l−1 (99 mg dl−1) and BMI ≥ 25 kg/m2 who underwent a 75-g OGTT. Post-prandial hyperglycaemia was defined as a glucose level ≥ 7.8 mmol l−1 (140 mg dl−1) 2-h after the OGTT. The anthropometric measurements included body mass index, body adiposity index, waist circumference, neck circumference, waist-to-hip ratio and waist-to-height ratio.

Results
The prevalence of post-prandial hyperglycaemia was 26%. Mean 1-h OGTT glucose levels, insulin resistance and beta cell dysfunction was higher in those subjects in the highest tertile for each anthropometric measurement, irrespective of fasting glucose level. Central fat depot anthropometric measurements were strongly and independently associated with an increased risk of post-prandial hyperglycaemia. After multivariable-adjustment for fasting plasma glucose level, smoking, and physical activity level, the odds ratio (95% confidence intervals) for the presence of post-prandial hyperglycaemia for neck circumference, waist circumference and waist-to-height ratio were 3.3 (1.4, 7.7), 2.4 (1.4, 4.4) and 2.5 (1.4, 4.5), respectively.

Conclusions
In this large and comprehensively phenotyped cohort, one in four subjects had post-prandial hyperglycaemia despite normal fasting glycaemia. Anthropometric indices of central fat distribution were strongly and independently associated with an increased risk of post-prandial hyperglycaemia. These results support the association between central adiposity and glucose derangements and demonstrate the clinical usefulness of anthropometric measurements as screening tools for the selection of patients who are most likely to benefit from an OGTT.
Trial registration ClinicalTrials.gov Identifier: NCT03506581. Registered 24 April 2018—Retrospectively registered, https://clinicaltrials.gov/ct2/show/NCT03506581
Random forest and WiFi fingerprint-based indoor location recognition system using smart watch
Authors: Lee Sunmin , Kim Jinah , Moon Nammee 
Published: February 2019

Abstract
Various technologies such as WiFi, Bluetooth, and RFID are being used to provide indoor location-based services (LBS). In particular, a WiFi base using a WiFi AP already installed in an indoor space is widely applied, and the importance of indoor location recognition using deep running has emerged. In this study, we propose a WiFi-based indoor location recognition system using a smart watch, which is extended from an existing smartphone. Unlike the existing system, we use both the Received Signal Strength Indication (RSSI) and Basic Service Set Identifier (BSSID) to solve the problem of position recognition owing to the similar signal strength. By performing two times of filtering, we want to improve the execution time and accuracy through the learning of random forest based location awareness. In an unopened indoor space with five or more WiFi APs installed. Experiments were conducted by comparing the results according to the number of data for supposed system and a system based on existing WiFi fingerprint based random forest. The proposed system was confirmed to exhibit high performance in terms of execution time and accuracy. It has significance in that the system shows a consistent performance regardless of the number of data for location information.
Recovery, peer support and confrontation in services for people with mental illness and/or substance use disorder
Authors: Corrigan Patrick W. , Larson Jonathon E. , Smelson David , Andra Michelle 
Published: February 2019

SummaryMental illness recovery has been described as an outcome (symptom free) or process (symptom management) where peer supporters are essential. Whereas, substance use disorder recovery endorses outcome alone: achieving recovery once abstinent. Peer supporters with an abstinence agenda use confrontation for those in denial. Herein, we unpack this distinction.Declaration of interestsNone.
Thirty years with the Edinburgh Postnatal Depression Scale: voices from the past and recommendations for the future
Authors: Cox John 
Published: February 2019

SummaryThe Edinburgh Postnatal Depression Scale (EPDS) was published over 30 years ago as a ten-item self-report questionnaire to facilitate the detection of perinatal depression – and for use in research. It is widely used at the present time in many regions of the world and has been translated into over 60 languages. It is occasionally misused. In this editorial, updated recommendations for optimal use in primary and secondary care as well as research are provided. Future studies to evaluate its use and validity in naturalistic community populations are now required, and to determine the psychometric properties and practical usefulness of the EPDS when completed online.Declaration of interestJ.C. has no financial interest in the use of, or reproduction of, the EPDS.
Quality of Life in Hypoparathyroidism Improves With rhPTH(1-84) Throughout 8 Years of Therapy
Authors: Tabacco Gaia , Tay Yu-Kwang Donovan , Cusano Natalie E , Williams John , Omeragic Beatriz , Majeed Rukhana , Almonte Maximo Gomez , Rubin Mishaela R , Bilezikian John P 
Published: February 2019

Abstract

Context
Calcium and vitamin D treatment does not improve reduced quality of life (QOL) in hypoparathyroidism. Recombinant human (rh) PTH(1-84) therapy improves QOL metrics for up to 5 years. Data on QOL beyond this time point are not available.

Objectives
To evaluate the effects of 8 years of rhPTH(1-84) therapy on QOL and factors associated with long-term benefit.

Design
Prospective, open-label trial.

Setting
Referral center.

Patients
Twenty patients with hypoparathyoidism.

Main Outcome Measures
RAND 36-Item Short Form Health Survey (SF-36).

Results
rhPTH therapy led to substantial improvement in five of the eight SF-36 domains [vitality, social functioning (SF), mental health (MH), bodily pain (BP) and general health] and three of these domains (SF, MH, BP) were no longer lower than the reference population. The improvement in the mental component summary (MCS) score was sustained through 8 years, while the physical component summary (PCS) score improved through 6 years. A lower baseline QOL score was associated with greater improvement. A threshold value &lt;238 (MCS) and &lt;245 (PCS) predicted long-term improvement in 90% and 100% of the cohort, respectively. In patients whose calcium supplementation was reduced, MCS and PCS scores improved more than those whose supplementation did not decline to the same extent. Improvement in PCS was greater in patients whose calcitriol dosage was reduced and duration of disease was shorter.

Conclusions
rhPTH(1-84) improves long-term well-being in hypoparathyroidism. The improvements are most prominent in those with impaired SF-36 at baseline and those whose requirements for conventional therapy decreased substantially.
Field-based hearing measurements of two seabird species
Authors: Mooney T. Aran , Smith Adam , Larsen Ole Naesbye , Hansen Kirstin Anderson , Wahlberg Magnus , Rasmussen Marianne H. 
Published: February 2019

ABSTRACT
Hearing is a primary sensory modality for birds. For seabirds, auditory data is challenging to obtain and hearing data are limited. Here, we present methods to measure seabird hearing in the field, using two Alcid species: the common murre Uria aalge and the Atlantic puffin Fratercula arctica. Tests were conducted in a portable semi-anechoic crate using physiological auditory evoked potential (AEP) methods. The crate and AEP system were easily transportable to northern Iceland field sites, where wild birds were caught, sedated, studied and released. The resulting data demonstrate the feasibility of a field-based application of an established neurophysiology method, acquiring high quality avian hearing data in a relatively quiet setting. Similar field methods could be applied to other seabirds, and other bird species, resulting in reliable hearing data from a large number of individuals with a modest field effort. The results will provide insights into the sound sensitivity of species facing acoustic habitat degradation.
Wet-Chemical Strategy for Atom-Precise Metal Cluster Catalysts
Authors: Imaoka Takane , Yamamoto Kimihisa 
Published: February 2019

Abstract
Metal clusters composed of several to several tens of atoms, in general, can be regarded as molecules rather than small nanoparticles. That is, a cluster bearing a different number of atoms is a “different molecule” showing different properties. Therefore, at least ultraprecision control of the size at the one-atom level is a requirement to study and fully utilize clusters. Although these substances sometimes exhibit exceptionally high catalytic activity relative to nanoparticles, highly demanding synthesis is obstructing their application. In this account, we will explain the progress of cluster supported catalyst synthesis technology in recent years and the possibility of large-scale precision synthesis.
Recent advancements in penile prosthetics
Authors: Fakhoury Mathew Q , Halpern Joshua , Bennett Nelson 
Published: February 2019

Since the original inflatable penile prosthesis in the 1970s, several enhancements to penile prosthesis implant design, implant surgical technique, and post-operative care have been developed to increase overall patient (and partner) satisfaction rates. We, in this communication, seek to discuss these advancements and the overall impact in combating erectile dysfunction. As we continue to pursue avenues of effective and definitive treatment modalities for erectile dysfunction refractory to medical therapy, rates of infection and mechanical failure will hopefully continue to decline in the perioperative setting.