ANI-моніторинг для оцінки ефективності варіантів анестезіологічного забезпечення пластичної хірургії носа
Authors: Ayvardgi A.A. , Kobeliatskyy Yu.Yu. 
Published: April 2018

Метою роботи було вивчення ANI-моніторингу для оцінки періопераційної аналгезії і контролю балансу ноцицепції/антиноцицепції при різних варіантах анестезіологічного забезпечення пластичної хірургії носа. Матеріали та методи. Було обстежено 116 пацієнтів віком від 18 до 60 років з викривленням перегородки носа, яким проводилася септопластика в умовах комбінованої анестезії, що включала тотальну внутрішньовенну анестезію зі штучною вентиляцією легенів і місцевою анестезією лідокаїном. Усі пацієнти були розподілені на 4 групи: 1-ша група (n = 28) (контрольна) — зі стандартним комбінованим анестезіологічним забезпеченням; 2-га група (n = 31) — стандартне анестезіологічне забезпечення доповнювалося внутрішньовенною інфузією парацетамолу за 30 хвилин до початку операції в дозі 15 мг/кг (але не більше 1000 мг) одноразово; 3-тя група (n = 30) — проводилася інфузія дексмедетомідину, що починалася за 10 хвилин до індукції анестезії в дозі 0,7 мкг/кг/год і закінчувалася за 10 хвилин до завершення операції; 4-та група (n = 27) — проводилася інфузія дексмедетомідину, що починалася за 10 хвилин до індукції анестезії в дозі 0,7 мкг/кг/год і закінчувалася за 10 хвилин до завершення операції, в комбінації з внутрішньовенною інфузією парацетамолу за 30 хвилин до початку операції в дозі 15 мг/кг (але не більше 1000 мг) одноразово. Проводилася реєстрація АNI-індексу. Після операції реєструвалися рівень болю за візуально-аналоговою шкалою (ВАШ) і частота розвитку післяопераційної нудоти і блювання. Реєструвалася оцінка пацієнтами якості анестезії за допомогою шкали Iowa Satisfaction with Anesthesia Scale. Результати. У контрольній групі ANI-індекс на етапі інтубації, початку операції, на етапі найбільш травматичного моменту операції був нижче 50 одиниць, що, можливо, пов’язано з недостатнім рівнем аналгезії. У 2-й групі з використанням парацетамолу ANI-індекс в момент інтубації знижувався до 50 одиниць, але потім перебував у межах 50–70 одиниць. У 3-й групі з застосуванням дексмедетомідину ANI-індекс на етапі індукції анестезії та в момент пробудження пацієнта був вище 70 одиниць. У 4-й групі з комбінованим використанням дексмедетомідину і парацетамолу ANI-індекс на всіх етапах, крім початку операції, був вище 70 одиниць. При аналізі рівня післяопераційної аналгезії за ВАШ найбільш оптимальний рівень спостерігався у 2-й і 4-й групах пацієнтів. Частота розвитку післяопераційної нудоти і блювання була нижче в основних групах дослідження: 2-га група — 17 %, 3-тя група — 12 %, 4-та група — 14 % порівняно з пацієнтами контрольної групи — 20 %. При оцінці пацієнтами якості проведеної анестезії за Iowa Satisfaction with Anesthesia Scale кращі результати були отримані в 4-й групі пацієнтів, у якій 25 % оцінили якість анестезії як добру, а 75 % — як відмінну. Найгірші результати були отримані в 1-й групі пацієнтів, 30 % з яких оцінили якість анестезії як задовільну. Висновки. Використання АNI-індексу в анестезіологічній практиці дозволяє з високим ступенем специфічності в режимі онлайн мониторувати рівень сприйняття болю в інтра- і післяопераційному періоді і забезпечити поліпшення періопераційної аналгезії. Застосування парацетамолу і дексмедетомідину забезпечує більш надійну і повноцінну періопераційну аналгезію.