bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Bilateral volume reduction in posterior hippocampus in psychosis of epilepsy
Authors: Allebone James , Kanaan Richard , Maller Jerome , O'Brien Terry , Mullen Saul Alator , Cook Mark , Adams Sophia J , Vogrin Simon , Vaughan David N , Connelly Alan , Kwan Patrick , Berkovic S F , D'Souza Wendyl J , Jackson Graeme , Velakoulis Dennis , Wilson Sarah J 
Published: May 2019

ObjectivePsychosis of epilepsy (POE) occurs more frequently in temporal lobe epilepsy, raising the question as to whether abnormalities of the hippocampus are aetiologically important. Despite decades of investigation, it is unclear whether hippocampal volume is reduced in POE, perhaps due to small sample sizes and methodological limitations of past research.MethodsIn this study, we examined the volume of the total hippocampus, and the hippocampal head, body and tail, in a large cohort of patients with POE and patients with epilepsy without psychosis (EC). One hundred adults participated: 50 with POE and 50 EC. Total and subregional hippocampal volumes were manually traced and compared between (1) POE and EC; (2) POE with temporal lobe epilepsy, extratemporal lobe epilepsy and generalised epilepsy; and (3) patients with POE with postictal psychosis (PIP) and interictal psychosis (IP).ResultsCompared with EC the POE group had smaller total left hippocampus volume (13.5% decrease, p<0.001), and smaller left hippocampal body (13.3% decrease, p=0.002), and left (41.5% decrease, p<0.001) and right (36.4% decrease, p<0.001) hippocampal tail volumes. Hippocampal head volumes did not differ between groups.ConclusionPosterior hippocampal volumes are bilaterally reduced in POE. Volume loss was observed on a posteroanterior gradient, with severe decreases in the tail and moderate volume decreases in the body, with no difference in the hippocampal head. Posterior hippocampal atrophy is evident to a similar degree in PIP and IP. Our findings converge with those reported for the paradigmatic psychotic disorder, schizophrenia, and suggest that posterior hippocampal atrophy may serve as a biomarker of the risk for psychosis, including in patients with epilepsy.
Experience from the selection and nutritional preparation for Expedition ICE MAIDEN: the first successful all-female unassisted Antarctic traverse
Authors: Taylor Natalie , Gifford R M , Cobb R , Wardle S L , Jones S , Blackadder-Weinstein J , Hattersley J , Wilson A , Imray C , Greeves J P , Reynolds R , Woods D R 
Published: May 2019

IntroductionExpedition ICE MAIDEN (Ex IM) was the first all-female unsupported crossing of Antarctica. We describe the prerequisite selection and training, comparing those who formed the final team with other participants, and discuss how the expedition diet was established.MethodsAll women serving in the British Army were invited to participate. Following initial assessments, successful women completed three training/selection ski expeditions. Between expeditions 1 and 2, participants completed 6 months rigorous UK-based training. Weight was measured before and after the 6 months UK-based training, expeditions 2 and 3, and body composition by skinfold before and after expedition 2. Participant feedback, body composition and weight changes were applied to modify the expedition diet and provide weight gain targets prior to Ex IM.ResultsFollowing 250 applications, 50 women were assessed and 22, 12 and seven women attended training expeditions 1, 2 and 3, respectively. The final team of six women lost more weight than other participants during UK-based training (mean (SD) change −1.3 (1.5) kg vs −0.5 (1.6) kg, respectively, p=0.046) and during training expedition 2 (−2.8 (0.8) kg vs −1.7 (0.4) kg, respectively, p=0.048), when they also gained more lean mass (+2.1 (0.8) kg vs +0.4 (0.7) kg, respectively, p=0.004). The Ex IM diet provided 5000 kCal/day, comprising approximately 45% carbohydrate, 45% fat and 10% protein. Median (range) weight change between expedition 3 and Ex IM was +8.7 (−1.9 to +14.3) kg.ConclusionsThe selected Ex IM team demonstrated favourable training-associated body composition changes. Training-associated weight loss informed the expeditionary diet design.
Effects of dietary vitamin E on the growth performance, antioxidative status, and some immunological blood parameters in growing mink (Mustela vison) fed dry feed
Authors: Zhang Ting , Sun Weili , Yang Yahan , Zhong Wei , Bao Kun , Zhang Tietao , Guo Xiaolan , Li Guangyu 
Published: May 2019

Ninety standard dark male minks (8 wk of age) were used to investigate the effects of vitamin E (VE) supplementation on growth performance, antioxidative status, and some immunological blood parameters. The dietary treatments included a basal diet (containing 20.86 mg kg−1VE) supplemented with 0 (control), 50, 100, 200, 400, or 800 mg kg−1VE. The results showed that VE supplementation of 200–400 mg kg−1increased (P < 0.05) the body weight, average daily feed intake, average daily gain, and gain to feed ratio of the mink from days 1 to 30. At days 30 and 60, the minks fed diets supplemented with 400 mg kg−1VE had higher (P < 0.05) concentrations of serum superoxide dismutase, glutathione peroxidase, and catalase than either the control or the VE50 groups but had activity levels similar to those of the VE200 and VE800 groups. Feeding a high dose of VE (400–800 mg kg−1diet) resulted in a significant increase in the concentrations of α-tocopherol and a reduction in the reactive oxygen species content in the serum. Vitamin E supplementation of 200–400 mg kg−1increased (P < 0.05) the concentrations of immunoglobulin G, interleukin-2, and soluble CD4/soluble CD8and decreased (P < 0.05) the content of soluble CD8in the serum. Overall, the suitable level of VE supplementation was found to be 200–400 mg kg−1diet for growing mink.
How protoporphyrinogen IX oxidase inhibitors and transgenesis contribute to elucidate plant tetrapyrrole pathway
Authors: Ambrosini Veronica , Issawi Mohammad , Leroy-Lhez Stéphanie , Riou Catherine 
Published: May 2019

Several families of herbicides, especially diphenyl ether (DPE) and pyrimidinedione, target the plant tetrapyrrole biosynthesis pathways and in particular one key enzyme, protoporphyrinogen IX oxidase (PPO). When plants are treated with DPE or pyrimidinedione, an accumulation of protoporphyrin IX, the first photosensitizer of this pathway, is observed in cytosol where it becomes very deleterious under light. Indeed these herbicides trigger plant death in two distinct ways: (i) inhibition of chlorophylls and heme syntheses and (ii) a huge accumulation of protoporphyrin IX in cytosol. Recently, a strategy based on plant transgenesis that induces deregulation of the tetrapyrrole pathway by up- or down-regulation of genes encoding enzymes, such as glutamyl-[Formula: see text]RNA reductase, porphobilinogen deaminase and PPO, has been developed. Against all expectations, only transgenic crops overexpressing PPO showed resistance to DPE and pyrimidinedione. This herbicide resistance of transgenic crops leads to the hypothesis that the overall consumption of herbicides will be reduced as previously reported for glyphosate-resistant transgenic crops. In this review, after a rapid presentation of plant tetrapyrrole biosynthesis, we show how only PPO enzyme can be the target of DPE and how transgenic crops can be further resistant not only to herbicide but also to abiotic stress such as drought or chilling. Keeping in mind that this approach is mostly prohibited in Europe, we attempt to discuss it to interest the scientific community, from plant physiologists to chemists, who work on the interface of photosensitizer optimization and agriculture.
Fluorescence life-time imaging microscopy (FLIM) monitors tumor cell death triggered by photothermal therapy with MoS2 nanosheets
Authors: Liang Hongda , Peng Zheng , Peng Xiao , Yuan Yufeng , Ma Teng , Song Yiwan , Song Jun , Qu Junle 
Published: May 2019

Recently, photothermal therapy (PTT) has been proved to have great potential in tumor therapy. In the last several years, MoS2, as one novel member of nanomaterials, has been applied into PTT due to its excellent photothermal conversion efficacy. In this work, we applied fluorescence lifetime imaging microscopy (FLIM) techniques into monitoring the PPT-triggered cell death under MoS2 nanosheet treatment. Two types of MoS2 nanosheets (single layer nanosheets and few layer nanosheets) were obtained, both of which exhibited presentable photothermal conversion efficacy, leading to high cell death rates of 4T1 cells (mouse breast cancer cells) under PTT. Next, live cell images of 4T1 cells were obtained via directly labeling the mitochondria with Rodamine123, which were then continuously observed with FLIM technique. FLIM data showed that the fluorescence lifetimes of mitochondria targeting dye in cells treated with each type of MoS2 nanosheets significantly increased during PTT treatment. By contrast, the fluorescence lifetime of the same dye in control cells (without nanomaterials) remained constant after laser irradiation. These findings suggest that FLIM can be of great value in monitoring cell death process during PTT of cancer cells, which could provide dynamic data of the cellular microenvironment at single cell level in multiple biomedical applications.
THE ECONOMIC, ENERGY, AND EMISSIONS IMPACTS OF CLIMATE POLICY IN SOUTH KOREA
Authors: WINCHESTER NIVEN , REILLY JOHN M. 
Published: May 2019

Using an economy-wide model, we evaluate the impact of policies to meet South Korea’s Paris pledge to reduce greenhouse gas (GHG) emissions by 37% relative those under business as usual (BAU) in 2030. Simulated BAU emissions in 2030 are 840.8 million metric tons (Mt) of carbon dioxide equivalent (CO2e), indicating that economy-wide emissions should be constrained to 529.7 MtCO2e. Under South Korea’s Emissions Trading System (KETS) and fuel economy standards, a 2030 carbon price of $88/tCO2e is needed to meet this goal. Without considering benefits from avoided climate damages, these policies reduce 2030 GDP by $21.5 billion (1.0%) and consumer welfare by 8.1 billion (0.7%). Declines in sectoral production are largest for fossil-based energy sectors and chemical, rubber and plastic products, and iron and steel sectors.
ЗНАЧЕННЯ ЗАГАЛЬНИХ ТА ФАХОВИХ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ У НАВЧАННІ МАГІСТРІВ У ГАЛУЗІ “СТОМАТОЛОГІЯ” НА КАФЕДРІ ПАТОЛОГІЧНОЇ ФІЗІОЛОГІЇ ДЗ “ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МЕДИЧНА АКАДЕМІЯ”
Authors: Kozlova Yu. V. , Kornilenko M. O. , Hmel’ S. I. , Dovgal’ M. A. , Koldunov V. V. , Trjasak N. S. , Klopoc’kyj G. A. , Hudjakov O. Je. , Ljalina A. Ju. , Hmel’-Dunai G. M. 
Published: May 2019

Мета роботи – розкриття значення загальних та фахових компетентностей, які є основою нової робочої програми з патологічної фізіології для магістрів у галузі “Стоматологія”.
Основна частина. У статті наведено теоретичний аналіз загальних та фахових компетентностей з патофізіології і встановлено значущість їх впливу на підготовку магістра-стоматолога. Розкрито основні поняття та очікувані результати застосування орієнтовно-компетентнісного навчання. Показано важливість вивчення патологічної фізіології студентами-стоматологами, яка сприяє формуванню аналітичного мислення і сприйняття організму людини як єдиного цілого, розкриває основні поняття “здоров’я” та “хвороба”, встановлює взаємозв’язок між впливом патологічних чинників і захворюваннями, показує зв’язок соматичної патології зі стоматологічною й навпаки.
Висновки. Патофізіологія є міждисциплінарним предметом, що інтегрує теоретичні і клінічні дисципліни, та займає одне з провідних місць серед медичних дисциплін. Застосування компетентнісного підходу у викладанні патологічної фізіології для студентів стоматологічної галузі сприяє підготовці висококваліфікованого, всебічно освіченого компетентного фахівця, який може гармонійно поєднувати та використовувати на практиці всі необхідні знання та вміння.
КОМПЕТЕНТНІСНИЙ ПІДХІД ДО ВИКЛАДАННЯ ПРОПЕДЕВТИКИ ВНУТРІШНЬОЇ МЕДИЦИНИ
Authors: Kondratiuk V. Ye. , Shevchuk S. H. , Khomaziuk V. H. , Bychkov O. A. , Ostashevska T. H. 
Published: May 2019

Мета роботи – визначити перспективні шляхи реалізації компетентнісного підходу при викладанні пропедевтики внутрішньої медицини.
Основна частина. Модернізація традиційного навчального процесу на кафедрі пропедевтики внутрішньої медицини вимагає не тільки формування загальних та фахових компетенцій студента, але і перегляду роботи викладача. Розглянуто особистісні характеристики сучасного викладача, основні напрямки його педагогічної діяльності, різні види компетентності та способи досягти їх. Обґрунтовано необхідність розвитку самостійності студентів при оволодінні професійними навичками вже на початковому етапі клінічної підготовки.
Висновки. Компетентнісний підхід до викладання пропедевтики внутрішньої медицини передбачає тісний взаємозв’язок у визначенні і формуванні компетенцій викладача і студента. Вміння ініціювати та забезпечити поступовий самостійний професійний розвиток студента стає базовою складовою професіоналізму викладача.
СУТНІСТЬ ЛІКАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Pyatnochka I. T. , Kornaha S. I. 
Published: May 2019

Мета роботи – показати образ справжнього лікаря, зокрема хірурга.
Основна частина. Природа – найкращий лікар, але з роками багато чого змінюється. Значні досягнення сучасної науки, технічний прогрес безперечно ведуть до постійного вдосконалення нових методів дослідження, діагностики та лікування. Підготовка лікарів базується на вивченні фізики і хімії, анатомії та фізіології, оскільки ці науки є вирішальними в подальшій діяльності лікаря. Однак необхідне знання психології. У формуванні світогляду майбутніх лікарів однаково потрібні як знання тіла хворого, так і його психіки. В центрі уваги психології знаходяться питання про взаємовідносини хворого з середовищем лікувального закладу: відносини між лікарем і хворим, медичною сестрою і хворим, тобто лікарем – сестрою – хворим. На підставі висловів видатних людей, корифеїв медицини, пацієнтів, простих людей та власних багаторічних спостережень показано образ справжніх лікарів, якими вони є та якими повинні бути.
Висновки. Робота лікаря, зокрема хірурга, надзвичайно відповідальна і важка, вимагає постійних жертв. Лікар – це запалена свічка: “світячи іншим згоряю сам”. І безліч лікарів залишаються вірними цьому заповіту до останніх хвилин свого життя. Хірургія – це важка робота, це мистецтво, а її виконавець – справжній чарівник, який виваженими, твердими, впевненими рухами повертає найцінніший дар хворому, його життя.
МЕНТОРСТВО В СИСТЕМІ ПІСЛЯДИПЛОМНОЇ ОСВІТИ ЛІКАРЯ
Authors: Radchenko V. V. 
Published: May 2019

Мета роботи - визначити складові методу навчання і професійного розвитку “Менторство”, що можуть застосовуватися в післядипломній освіті лікаря, та надати практичні рекомендації.
Основна частина. Професійне становлення молодого фахівця є важливим етапом у його соціалізації. Одним із розповсюджених методів розвитку фахових навичок та якостей є менторство. Наставництво в медицині виявилося корисним для особистісного росту, професійного розвитку, формування впевненості в собі та навичок спілкування, отримання задоволення від роботи та планування кар’єри. Існуючі програми післядипломної освіти мають вузьку направленість та не передбачають багатьох сторін підготовки спеціалістів. Метод наставництва, на теперішній час, не має чіткого організаційного, правового та економічного підґрунтя, але багато років, часто стихійно та неформально, використовується в інтернатурі. Післядипломна освіта, на жаль, перестає виконувати соціальну функцію. Для успішного навчання та становлення молодого лікаря необхідні спеціальні ресурси, що дозволять здійснювати психологічний і соціально-педагогічний супровід – тьюторство. На практиці цей напрямок відчуває дефіцит ресурсів і стимулів. У статті проведено аналіз умов до застосування, висвітлено складові, сформульовано основні переваги та недоліки методу наставництва. Наведено досвід застосування методу на клінічній базі. Сформульовано переваги та недоліки методу, дано рекомендації до практичного застосування.
Висновок. Організоване наставництво виведе систему післядипломної освіти на якісно новий рівень, сприятиме швидкій професійній адаптації молодих фахівців та зменшить розрив, що існує нині між вищими навчальними закладами та системою охорони здоров’я.
ВИКОРИСТАННЯ МЕТОДУ ЛОГІЧНИХ ІГОР ПРИ ВИКЛАДАННІ НЕВІДКЛАДНИХ СТАНІВ У СТРУКТУРІ ДИСЦИПЛІНИ “СІМЕЙНА МЕДИЦИНА”
Authors: Khaniukov O. O. , Smolyanova O. V. 
Published: May 2019

Мета роботи – оцінити ефективність використання методу логічних ігор як самостійної роботи студентів під час вивчення дисципліни “Сімейна медицина”.
Основна частина. У дослідженні було використано метод логічних ігор (кросворд) для підготовки до теми “Організація надання невідкладної допомоги в практиці сімейного лікаря. Невідкладна допомога, що надається сімейним лікарем у випадку раптової смерті на догоспітальному етапі” у студентів 6 курсу, що вивчали дисципліну “Сімейна медицина”. У дослідженні взяли участь 56 студентів, які були розподілені на 2 групи: перша (25 студентів) готувалася до заняття, використовуючи лише методичні рекомендації, друга (31 студент) – на додаток до методичних рекомендацій отримала кросворд, складений співробітниками кафедри, який містив 0 питань з відповідної теми. Кросворд було видано за 1 день до теми з метою спрямувати увагу студента на важливі деталі під час підготовки до заняття: етіологію, препарати та їх дозування, особливості ЕКГ. На занятті було роздано кейси за темою з питаннями без запропонованих можливих відповідей. Отримані результати виявили збільшення успішності студентів другої групи порівняно зі студентами першої.
Висновки. Використання методу логічних ігор допомагає, з одного боку, підвищити активну складову навчання та додати позитивних емоцій у навчальний процес. Це, у свою чергу, сприяє кращому засвоєнню отриманих знань. З іншого боку, дана методика сприяє спрямуванню уваги на запам’ятовування важливих у діяльності лікаря термінів і назв лікарських засобів з точним дозуванням.
ІСТОРІЯ СТАНОВЛЕННЯ ТА РОЗВИТКУ МЕДИЧНОЇ ФІЗИКИ (ТЕПЛОТА, ЕЛЕКТРОМАГНЕТИЗМ) (ЧАСТИНА 3)
Authors: Didukh V. D. , Rudyak Y. A. , Horkunenko A. B. , Kuzmak I. P. , Naumova L. V. 
Published: May 2019

Мета роботи – висвітлити історичні шляхи розвитку медичної фізики, розкрити закономірності становлення і розвитку фундаментальних фізичних та медичних знань, їхній взаємозв’язок, показати їх еволюцію й значущість для минувшини та сьогодення.
Основна частина. У статті розглянуто деякі з етапів історії становлення та розвитку медичної фізики. Показано, як змінювалися наукові знання про теплові й електромагнітні явища упродовж сотень літ.
Стаття знайомить із деякими з тих, хто розширював межі людського знання про оточуючий світ, розкриваючи нові таємниці природи і її закони.
Дослідження теплових явищ привело до відкриття другого начала термодинаміки, яка займає особливе місце серед законів природи, а електромагнітних – до магнітних винаходів і впроваджень у медицині.
Саме знання історії розвитку науки не лише освітлює шляхи її розвитку, а й сприяє її прогресу.
Висновок. У статті розглянуто етапи розвитку вчення про теплові та електромагнітні явища, становлення електрофізіології (електробіології) як науки.
НАУКОВО-ПЕДАГОГІЧНА ДІЯЛЬНІСТЬ ПРОФЕСОРА О. І. ЖУРБІНА – ЗАВІДУВАЧА КАФЕДРИ МЕДИЧНОЇ БІОЛОГІЇ (1949–1970)
Authors: Kushynska M. Ye. , Chupashko O. Ya. , Vorobets Z. D. 
Published: May 2019

Мета роботи – ретроспективне дослідження життєвого шляху та основних напрямків наукової діяльності завідувача кафедри медичної біології Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького (1949–1970) професора Олексія Івановича Журбіна.
Основна частина. Висвітлено сторінки біографії, простежено становлення О. І. Журбіна як науковця, показано основні напрямки наукових досліджень у галузі ботаніки і паразитології. Зокрема, акцент зроблено на його дослідженнях з йодування рослинних продуктів харчування з метою профілактики та лікування ендемічного зоба та атеросклерозу, що не втратили актуальності дотепер. Проаналізовано наукові роботи професора О. І. Журбіна щодо виведення і розмноження нових гібридів тополь, для озеленення міст та екології видового складу синантропних мух і комарів Львівської області та Українського Полісся, їх епідеміологічне значення в поширенні гельмінтозів та інших захворювань людини. Наголошено, що науковою школою професора О. І. Журбіна були випробувані і запропоновані санепідемстанціям нові інсектициди для боротьби з мухами, комарами і клопами.
Висновок. Дане наукове повідомлення на основі аналізу архівних матеріалів працівниками кафедри медичної біології, паразитології та генетики дозволило висвітлити сторінки наукової біографії завідувача кафедри медичної біології професора О. І. Журбіна, проаналізувати його наукову спадщину, що стосувалась актуальних проблем ботаніки і паразитології.
УДОСКОНАЛЕННЯ МЕТОДІВ ПРЕДСТАВЛЕННЯ ЛЕКЦІЙНОГО МАТЕРІАЛУ ДЛЯ ІНОЗЕМНИХ СТУДЕНТІВ
Authors: Labii Yu. A. 
Published: May 2019

Мета роботи – оцінити переваги лекцій та методи вдосконалення подачі навчального матеріалу для іноземних студентів.
Основна частина. У статті викладені найпоширеніші методи вдосконалення подачі лекційного матеріалу, насамперед для іноземних студентів. Описано основні переваги вербальних методів представлення навчального матеріалу над візуальними, дискусійне викладання основних проблемних питань, створення авторських комп’ютерних анімаційних презентацій лекцій. Перспективним напрямком у розвитку лекційного матеріалу вважається використання відеоматеріалів.
Висновок. Використання та постійне оновлення навчально-методичних матеріалів, відеоматеріалів, фотогалереї та ілюстрацій англійською мовою дозволяє викладачеві застосовувати більш ефективні, оптимальні методи і прийоми роботи під час лекцій з англомовними студентами.
ОСНОВНІ СТРАТЕГІЇ ПИСЬМА В ІНОЗЕМНИХ МОВАХ
Authors: Sokol M. O. , Tsaryk O. M. , Rybina N. M. 
Published: May 2019

Мета роботи – вивчення зарубіжного досвіду (німецького та англійського), власне теоретичних аспектів їхнього писемного мовлення, його основних сфер функціонування та видів.
Основна частина. Доведено, що писемна мова будь-якої культури має бути вивчена на різних рівнях; тенденція до вивчення усної мови на практиці також набуває пріоритету. Враховуючи технічні нововведення сучасного спілкування, було припущено, що можна передбачати відсутність культури писемного мовлення на побутовому рівні та навіть культури написання взагалі. Актуальність дослідження авторами обумовлена ​​суб’єктивною свідомістю письма, що проявляється у загальних тенденціях в іноземних мовах.
На основі зарубіжних наукових ресурсів проаналізовано основні сфери письма. Обґрунтовано необхідність вивчення основ­них тенденцій розвитку культури письма для формування комунікативної компетенції. Було визначено певні типи письма (написання в школі, література, щоденне письмо та фіксоване приватне спілкування) й основні принципи їх диференціювання.
Висновки. Зменшена потреба у написанні зумовлена збільшенням механізації зв’язку: словесна комунікація через телефон дедалі частіше замінює індивідуальну приватну кореспонденцію; з іншого боку, менша потреба у приватному письменстві через широкий спектр сучасних засобів зв’язку. Досліджені основні моделі написання, тобто спонтанне письмо, епічне написання, концептуальне письмо, публіцистичне письмо, наукове письмо та літературний переклад, дали можливість припустити занепад культури письма в майбутньому.