bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Функциональный запор в молодом возрасте. Место макрогола 4000 в лечении функционального запора
Authors: Dorofeiev A.E. , Rudenko M.M. , Zhyhal Yu.V. 
Published: July 2019

Актуальность. Учитывая широкую распространенность функциональных запоров (ФЗ) в молодом возрасте, мы поставили перед собой задачу сравнить эффективность осмотического слабительного макрогол 4000 (препарат Форлакс) в лечении ФЗ у подростков и молодых взрослых в украинской популяции. Материалы и методы. Под нашим наблюдением находилось 35 молодых взрослых в возрасте от 19 до 25 лет (средний возраст 24,10 ± 0,33 года) и 28 детей в позднем подростковом возрасте — от 15 до 19 лет (средний возраст 15,90 ± 0,21 года). В группе молодых взрослых незначительно преобладали больные женского пола (20/15 человек), а у подростков оба пола были представлены одинаково (14/14). Исследование носило характер открытого многоцентрового. Больные ФЗ находились под наблюдением в гастроцентре г. Киева и ДТМО г. Краматорска. Диагноз ФЗ во взрослой и подростковой группах выставлялся на основании хорошо известных IV Римских критериев. Оценивалась частота дефекации на протяжении недели, а также форма стула по Бристольской шкале (БШ). Общее самочувствие и выраженность вздутия живота оценивались по 10-сантиметровой визуальной аналоговой шкале (ВАШ). Макрогол — препарат Форлакс назначался по 10 г порошка, растворенного в стакане воды, 1 раз в сутки утром. При недостаточном эффекте через 7 дней лечения доза удваивалась. Продолжительность применения препарата составляла 14 дней. Результаты. Через две недели лечения были получены следующие результаты. Частота дефекации составила 4,36 ± 0,21 (р < 0,001) раза в неделю, форма стула по БШ составляла 3,48 ± 0,22 (р < 0,001), необходимость в избыточном натуживании наблюдалась у 6 (17,1 %) больных, чувство неполного опорожнения кишечника осталось у 4 (11,4 %) больных. Общее самочувствие по ВАШ составило 5,41 ± 0,30 см (р = 0,008), ощущение вздутия — 2,07 ± 0,22 см (р = 0,08). Выводы. В украинской популяции макрогол (препарат Форлакс) продемонстрировал выраженный слабительный эффект как у молодых взрослых, так и у подростков, страдающих функциональными запорами. По нашим данным, у взрослых эффективность достигла 85,7 %, а у подростков — 89,3 %.
Результаты обсервационного перекрестного исследования PRELID 2 (2015–2016). Часть 2. Факторы риска неалкогольной жировой болезни печени и методы лечения болезни у пациентов, обращающихся к терапевтам и гастроэнтерологам в Украине
Authors: Stepanov Yu.M. 
Published: July 2019

Цель: оценить наличие у больных с подтвержденным и неподтвержденным диагнозом НАЖБП факторов риска и фоновых состояний; преимущества практикующих врачей относительно фармакологических и нефармакологических методов лечения НАЖБП в условиях реальной клинической практики. Материалы и методы. В исследование включено 5000 пациентов (в среднем по 50 пациентов из 100 исследовательских центров), среди них 2450 женщин (49,00 %) и 2550 мужчин (51,00 %), средний возраст — (52,83 ± 12,33) года. Для проведения исследования в Украине было отобрано 100 гастроэнтерологических отделений. В список исследовательских центров включались отделения с квалифицированным персоналом, обеспеченые надлежащими материалами и техническим оборудованием, с обязательным наличием местного Комитета по вопросам этики. В исследовании применены данные, полученые во время одного обычного визита пациента в центр, включенный в исследование. Во время визита регистрировались основные исходные данные пациента, данные инструментальных методов обследования (ультразвуковое исследование печени), результаты лабораторных анализов, данные относительно применения методик лечения (фармакологических и нефармакологических). Диагноз НАЖБП устанавливался или исключался на основании результатов лабораторных и инструментальных данных, внесенных в медицинские карты. Результаты. В целом факторы риска НАЖБП обнаружены у 4650 (93,00 %) пациентов. Чаще всего отмечались избыточный вес (91,90 %), гиперхолестеринемия (61,44 %), гиперлипидемия (41,23 %). Частота выявления практически всех исследуемых факторов риска (за исключением гиперхолестеринемии) достоверно выше (p < 0,05) в группе пациентов с подтвержденным диагнозом НАЖБП, чем в группе пациентов с неподтвержденным диагнозом НАЖБП. Нефармакологические и фармакологические методы лечения применяли большинство пациентов (90,44 и 93,82 % соответственно). Большинство как нефармакологических, так и фармакологических методов лечения достоверно чаще применялись у пациентов с подтвержденным диагнозом НАЖБП (p < 0,05). Выводы. По результатам исследования определены наиболее значимые факторы риска НАЖБП. Частота выявления практически всех исследуемых факторов риска (за исключением гиперхолестеринемии) достоверно выше (p < 0,05) в группе пациентов с подтвержденным диагнозом НАЖБП, чем в группе пациентов с неподтвержденным диагнозом НАЖБП. Исследование также позволило оценить фармакологические и нефармакологические методы, наиболее часто применяющиеся в лечении больных НАЖБП в Украине.
Оценка факторов риска развития поражений печени у больных хронической лимфоцитарной лейкемией в динамике химиотерапии
Authors: Maslova G.S. , Skrypnyk I.M. 
Published: July 2019

Актуальность. Лечение В-клеточной хронической лимфоцитарной лейкемии (В-ХЛЛ) сопровождается риском развития поражений печени, что связано с факторами, которые зависят от особенностей пациента, опухоли, и химио­терапией (ХТ). Цель — оценить риск развития и характер нарушений печеночных тестов у больных В-ХЛЛ в динамике ХТ. Материалы и методы. Обследовано 76 больных В-ХЛЛ, из них 44 (57,9 %) мужчины и 32 (42,1 %) женщины. Средний возраст — (66,81 ± 12,50) года. Стадию В-ХЛЛ определяли по классификациям К. Rai (1975, 1987) и J. Binet (1981, 2006). Назначали ХТ по схеме FC (флударабин, циклофосфан). Обследование проводили перед ХТ и после двух курсов FC. Учитывали гиперпластический синдром, гиперлейкоцитоз. Оценивали показатели биохимического анализа крови. Использовали критерии Common Terminology Criteria for Adverse Events (CTCAE), Version 4.02. Результаты. Поздние стадии В-ХЛЛ, ІV по Rai и С по Binet, у больных В-ХЛЛ ассоциируются с ростом риска не получить ответы на ХТ (отношение рисков (RR) 0,53; 95% доверительный интервал (ДИ) 0,31–0,90; р < 0,05). Наличие гиперпластического синдрома сопровождается достоверным риском не достичь ответа на ХТ (RR 0,23; 95% ДИ 0,07–0,80; р < 0,05). Поражение печени чаще регистрируют у больных В-ХЛЛ в III стадии (RR 1,96; 95% ДИ 1,33–2,88; р < 0,05) и IV стадии (RR 2,13; 95% ДИ 1,47–3,08; р < 0,05) по сравнению со ІІ стадией по Rai. У больных В-ХЛЛ риск развития гепатотоксических реакций ассоциируется с низкой эффективностью ХТ, а именно достижением частичного ответа (RR 3,18; 95% ДI 1,93–5,22; р < 0,05) и отсутствием ответа на ХТ (RR 3,71; 95% ДI 2,37–5,81; р < 0,05). Выводы. Риск возникновения поражений печени возрастает у больных В-ХЛЛ IV (С) стадии и ассоциируется с низкой эффективностью ХТ.
Особливості способу життя як фактор ризику розвитку і прогресування діабетичної ретинопатії у хворих на цукровий діабет 2-го типу
Authors: Bykhovets M.Yu. , Rykov S.O. , Natrus L.V. 
Published: July 2019

Актуальність. На сьогодні активно вивчається роль загальної дієти, окремих харчових продуктів і поживних речовин, способу життя (CЖ), фізичної активності тощо у розвитку цукрового діабету 2-го типу (ЦД2). Мета — провести аналіз особливостей способу життя як фактора ризику розвитку і прогресування діабетичної ретинопатії (ДР) у хворих на цукровий діабет 2-го типу. Матеріали та методи. Дослідження включало 76 хворих із ЦД2, у яких за результатами офтальмологічного обстеження виявлено різний ступень ДР. Контрольну групу (n = 43) становили особи без ЦД, співставні із пацієнтами за статтю, віком, індексом маси тіла. Для вивчення СЖ була розроблена анкета, на питання якої пропонували відповісти всім досліджуваним особам. Результати. Для інтегральної оцінки показників СЖ в групах порівнянь доцільно проводити аналіз відповідей анкети через визначення індексів. Найбільш вдалим виявився індекс раціональності рекомендації через відношення «рекомендовано — не рекомендовано». 90 % хворих із ЦД2 дотримуються спеціальної дієти, але наявність погрішностей при дієтичному харчуванні не корелює прямо із тяжкістю стану і розвитком ДР. Додаткове фізичне навантаження, як і вживання додаткової кількості води в раціоні є звичками, які суттєво відрізняють хворих із ЦД2 від їх ровесників без діабету. Але відсутність додаткових фізичних вправ і невелика кількість рідини при щоденному вживанні не виявили кореляції із погіршенням стану і посиленням ускладнення у вигляді ДР. Аналіз харчових звичок показав, що недостатність вживання фруктів і овочів знаходиться в прямій залежності із захворюванням на ЦД і його ускладненням у вигляді прогресування ДР. Висновки. Отримані дані надають підставу сформувати рекомендацію для пацієнтів з ЦД2 у вигляді збагачення раціону харчування фруктами й овочами і розглядати цю пораду як профілактичний засіб розвитку захворювання й ускладнення у вигляді прогресування ДР.
Особливості перипапілярних нейрональних змін у хворих з аксіальною діабетичною оптичною нейропатією залежно від стадії захворювання
Authors: Karliychuk М.А. , Bezditko P.А. 
Published: July 2019

Мета роботи: проаналізувати особливості змін перипапілярних нервових волокон сітківки у хворих з аксіальною діабетичною оптичною нейропатією (ДОН) залежно від стадії захворювання. Матеріали та методи. Аналіз особливостей змін перипапілярних нервових волокон сітківки виконано на підставі даних обстеження 280 хворих (460 очей) з аксіальною ДОН віком 55,9 ± 7,8 року. Субклінічна стадія ДОН спостерігалась у 50,2 % очей (231 око) хворих з аксіальною ДОН, початкова стадія — у 20,7 % очей (95 очей), виражена стадія — у 19,8 % очей (91 око), дистрофічна стадія — у 9,3 % очей (43 ока). Контрольну групу становили 50 здорових осіб (100 очей). Крім стандартних, методи офтальмологічного дослідження включали оптичну когерентну томографію сітківки та зорового нерва. Аналі­зували середню товщину шару перипапілярних нервових волокон і товщину цього шару у верхній і нижній половині. Результати. В результаті проведених досліджень у хворих з аксіальною діабетичною оптичною нейропатією було виявлено, що товщина шару перипапілярних нервових волокон сітківки при вираженій стадії аксіальної ДОН на 38,7 % перевищує, а при субклінічній, початковій та дистрофічній стадіях аксіальної ДОН на 8,0, 13,8, 20,5 % відповідно є меншою показника здорових осіб. Відмічено помірне потовщення перипапілярних нервових волокон сітківки у хворих із вираженою стадією аксіальної ДОН, помірне витончення перипапілярних нервових волокон сітківки відмічається при субклінічній стадії аксіальної ДОН, виражене витончення — при початковій та дистрофічній стадіях аксіальної ДОН. Висновки. З отриманих результатів встановлено, що особливості перипапілярних нейрональних змін залежать від стадії аксіальної діабетичної нейропатії.
Мікрографічна хірургія за Мосом для лікування базальноклітинних карцином високого ступеня ризику
Authors: Lytvynenko B.V. , Litus O.I. , Korovin S.I. , Vasylenko S.S. , Petrenko O.V. , Lytvynenko V.E. , Bashtan V.P. 
Published: July 2019

Актуальність. Базальноклітинна карцинома є найчастішою злоякісною пухлиною шкіри з високою частотою рецидивування. Лікування пухлин шкіри високого ризику, розташованих в H-зоні обличчя, становить серйозну клінічну проблему. Мета дослідження: проаналізувати результати використання мікрографічної хірургії за Мосом для лікування базальноклітинних карцином шкіри. Матеріали та методи. Проаналізовано результати хірургічного лікування в клініці 70 пацієнтів з базальноклітинною карциномою шкіри високого ризику (H-зона обличчя, агресивні гістологічні підтипи, рецидивні пухлини) з використанням мікрографічної хірургії за Мосом за період 2016–2017 рр. Результати. Подано аналіз спостережень, що включає стать і вік пацієнтів, гістологічний підтип, розмір і локалізацію пухлини, кількість мікрографічних хірургічних етапів, тип реконструктивного закриття ранового дефекту. Висновки. Базальноклітинна карцинома шкіри високого ризику є серйозною медичною проблемою, оскільки при виборі неадекватного методу лікування спостерігається високий відсоток рецидивів, що призводить до прогресії захворювання, зниження якості та тривалості життя пацієнтів, збільшення фінансового навантаження. Мікрографічна хірургія за Мосом є методом вибору для лікування базальноклітинної карциноми високого ступеня ризику, оскільки дозволяє провести повну оцінку периферичних і глибоких країв резекції та максимально зберегти неуражену тканину, оточуючу пухлину, для досягнення максимального функціонального й естетичного постопераційного результату.
Гліковані протеїни, оксидативний стрес, інтерлейкіни: фактори ризику виникнення й прогресування діабетичної ретинопатії
Authors: Rykov S.O. , Vydyborets S.V. 
Published: July 2019

Актуальність. В умовах гіперглікемії при цукровому діабеті паралельно із посиленням процесів глікування глюкозою циркулюючих і структурованих протеїнів відбуваються і процеси афізіологічного метаболізму глюкози: поліоловим шляхом — з утворенням в цитозолі клітин спирту сорбітолу; галактозаміновим шляхом — з утворенням аміноглікотоксинів; посилення перетворення гексоз у тріози призводить до посилення синтезу й накопичення в міжклітинному середовищі глікотоксинів — гліоксалю і метилгліоксалю. У статті наведено огляд сучасних досліджень молекулярних механізмів розвитку діабетичної ретинопатії. Мета дослідження: аналіз доступних літературних джерел щодо вивчення процесів глікування глюкозою циркулюючих і структурованих протеїнів. Матеріали та методи. Результати клінічних досліджень знаходили в базах даних JAMA, Scolar, NCBI, Cochrane Library і PubMed за період 2007–2018 рр. за ключовими словами, що мають відношення до вивчення процесів глікування глюкозою циркулюючих і структурованих протеїнів незалежно від їх дизайну. Результати. Пропорційно величині і тривалості гіперглікемії в результаті реакції глікування білків послідовно утворюються основи Шиффа, продукти Амадорі і кінцеві продукти глікування. При глікуванні білків глікотоксинами відразу утворюються кінцеві продукти глікування. Порушення метаболізму глюкози призводить до формування деструктивно-запальних процесів у стінках артеріол м’язового типу, постартеріол і венул — судин мікроциркуляторної ланки системи кровообігу з розвитком діабетичних мікроангіопатій у різних органах. На фоні означених змін відбуваються процеси глікування структур сітківки. Оксидативний стрес виникає в результаті надмірного утворення активних форм кисню відповідно до вираженості антиоксидантного захисту. Фізіологічний оксидативний стрес постійно існує в організмі, але при надлишку радикальних сполук він може набувати патологічного характеру. Висновки. Незважаючи на велику кількість досліджень, питання впливу факторів ризику на виникнення й прогресування діабетичної ретинопатії все ще залишається недостатньо вивченим.
Экспериментальное обоснование исследования маленьких доз атропина сульфата в стабилизации морфологических структур склеры и решетчатой пластинки
Authors: Bezditko P.A. , Gulida A.O. 
Published: July 2019

Актуальность. Атропин применяется для стабилизации миопии. Цель — изучение морфологических структур глаза после применения атропина сульфата 0,5% у кроликов. Материалы и методы. Основной группе применяли инстилляции атропина 0,5% 1 раз в день. Группе контроля — нет. После энуклеации провели морфологическое исследование глаз. Результаты. Достоверное увеличение толщины склеры, решетчатой пластинки, свечение коллагена I и III типов. Морфофункционально сетчатка без изменений. Выводы. Атропин сульфат низких концентраций укрепляет решетчатую пластинку и склеру.
Гистоморфологические изменения увеальных меланом после одного, двух, трех и четырех сеансов ежедневной диод-лазерной (810 нм) транспупиллярной термотерапии
Authors: Vit V.V. , Polyakova S.I. , Tsukanova I.V. 
Published: July 2019

Актуальность. Особенности микроскопического строения увеальных меланом при применении различных органосохраняющих методов лечения в значительной степени отражают механизмы реализации лечебного эффекта того или иного физического фактора. Цель: изучить гистоморфологические изменения увеальных меланом после одного, двух, трех и четырех сеансов ежедневной транс­пупиллярной термотерапии (ТТТ). Материалы и методы. Гистоморфологические изменения изучались на 4 энуклеированных глазных яблоках, которые были поражены меланомой хориоидеи, не подлежавшей органосохраняющему лечению. Сеансы ТТТ проводились перед энуклеацией: одному больному — 1 сеанс, одному — 2 сеанса ежедневно, одному — 3 сеанса и одному — 4 сеанса ежедневно. ТТТ проводилась на офтальмокоагуляторе Iridis Quantel medical (Франция) в непрерывном режиме облучения с использованием длины волны 810 нм с постепенным повышением мощности действия от 200 до 1800 мВт. Энуклеация глазного яблока проводилась на следующий день после ТТТ. Гистоморфологические объекты фиксировали, заливали в парафин. Гистологические препараты окрашивали гематоксилин-эозином. Исследования проводились с помощью микроскопа Jenamed 2. Результаты. Через 24 часа после одного сеанса ТТТ в опухоли определяются лишь ограниченные поля отека ее паренхимы, диффузно распределенные опухолевые клетки в состоянии вакуольной дегенерации, поля набухших декомплексированных меланомных клеток, частичная облитерация мелких и тромбоз крупных кровеносных сосудов, их некроз, которые более выражены при интенсивной пигментации опухоли. После двух-четырех сеансов действия определяется воспалительная инфильтрация опухолевой паренхимы, особенно вокруг пораженных кровеносных сосудов, а также внутренних слоев склеры и увеального тракта. В инфильтрате преобладают лимфоциты и плазматические клетки. Явления воспалительной инфильтрации возрастают с увеличением количества сеансов лечебного воздействия. Выводы. Проведенные гистоморфологические исследования увеальной меланомы после диод-лазерной (810 нм) транспупиллярной термотерапии показали, что в паренхиме опухоли возникают балонноклеточная дегенерация, сухой и влажный некроз, сопровождающиеся деструктивными изменениями стенок кровеносных сосудов и их тромбозом, особенно в интенсивно пигментированных новообразованиях. Обнаруженные гистоморфологические изменения в опухоли появляются уже после первого сеанса транспупиллярной термотерапии и достигают максимума после четвертого сеанса действия, что является основанием для разработки новой методики проведения транспупиллярной термотерапии: четыре сеанса действия ежедневно на один курс лечения.
Неврологические и офтальмологические корреляции при дисциркуляторной энцефалопатии
Authors: Ryzhova I.P. , Skorobogatova O.V. 
Published: July 2019

Актуальность. Цель нашего исследования — про­анализировать неврологические, нейропсихологические и офтальмологические проявления и их корреляции у пациентов с дисциркуляторной энцефалопатией (ДЭП). Материалы и методы. В исследование были включены 120 пациентов (67 женщин и 53 мужчины) с ДЭП I и II стадии. Были проведены клинико-неврологическое, нейропсихологическое, офтальмологическое исследования, а также применен ряд параклинических методов (магнитно-резонансная томография (МРТ), транскраниальная допплерография (ТКД), электроэнцефалография). Результаты и обсуждение. При неврологическом обследовании выявлены признаки вестибулоцеребеллярного, пирамидного и экстрапирамидного синдромов, что позволило подтвердить II стадию ДЭП. У 21,5 % больных в возрасте до 60 лет при нейропсихологическом исследовании диагностирован синдром умеренных когнитивных расстройств. У больных с ДЭП (I стадия) значительных нарушений со стороны зрительного анализатора не было обнаружено, изменились лишь электрофизиологические параметры. Пациенты с ДЭП II степени имели признаки хронической нейропатии зрительного нерва, обнаруженной в 74 (61,7 %) случаях. Неспецифические результаты использования дополнительных методов, которые при ДЭП надо оценивать комплексно, подтвердили микроангиопатическое происхождение выявленных нарушений. При возникновении зрительных симптомов и синдромов МРТ головного мозга, ТКД сосудов головы и шеи позволяют выявить нарушения в вертебробазилярном бассейне. Выводы. Установлено, что признаки хронического нарушения мозгового кровообращения по результатам использования клинико-неврологического, нейропсихологического и дополнительных методов исследования могут обусловливать офтальмологические синдромы и степень их тяжести. В свою очередь, зрительные нарушения, а также изменения электрофизиологических показателей зрительного анализатора могут выступать предикторами хронической ишемии мозга.
A Tutela dos Direitos Fundamentais no Âmbito do Mandado de Detenção Europeu: Análise da Jurisprudência do Tribunal de Justiça da União Europeia
Authors: Costa Lima Verde Leal Celso 
Published: June 2019

O presente trabalho analisa o mandado de detenção europeu e a forma como a jurisprudência do Tribunal de Justiça da União Europeia tem garantido a proteção dos direitos fundamentais no processo de entrega, diante da inexistência de hipótese de recusa por violação de direito fundamental. Para isso, inicialmente será feita uma breve análise das regras do mandado de detenção europeu. Na sequência, será analisada a jurisprudência do Tribunal de Justiça da União Europeia sobre o tema, com destaque para os casos Pál Aranyosi e Robert Căldăraru.
STRATEGI MAJELIS ADAT ACEH (MAA) DALAM MELESTARIKAN BUDAYA ACEH
Authors: Efendi Jum'addi 
Published: July 2019

Globalisasi telah membawa dampak yang signifikan dalam perkembangan adat dan budaya Aceh. Oleh karena itu diperlukan strategi tertentu untuk melestarikannya. Majelis Adat Aceh (MAA) yang merupakan suatu lembaga yang mempunyai tugas untuk melestarikan dan mengembangkan adat dan budaya Aceh tentunya memiliki fungsi dan tugas yang signifikan dalam melestarikan dan mengembangkan adat dan budaya Aceh. Lebih jauh, kajian ini bertujuan untuk mengetahui strategi Majelis Adat Aceh dalam melestarikan budaya Aceh serta faktor pendukung dan penghambat Majelis Adat Aceh dalam melestarikan budaya Aceh. Kajian ini diklasifikasikan sebagai penelitian lapangan (field research) dan pada taraf-taraf teertentu juga termasuk sebagai kajian perpustakaan (library research), dan termasuk pada jenis penelitian kualitatif. Pengumpulan data dilakukan melalui teknik observasi, wawancara dan studi dokumentasi. Hasil kajian menunjukkan bahwa startegi yang dilakuakan Majelis Adat Aceh dalam melestarikan budaya Aceh dilaksanakan melalui pembinaan nilai-nilai adat, baik melalui sosialisasi, pelatihan, serta pembinaan dan pengembangan kehidupan hukum adat dan adat istiadat di setiap daerah Aceh. Kekuatan Majelis Adat Aceh dalam melestarikan adat dan budaya Aceh berupa adanya sumber daya manusia (ahli/pakar adat) yang cukup memadai dan aturan (Qanun) khusus yang mengatur tentang Lembaga Adat Aceh. Tidak hanya itu, kemajemukan masyarakat Aceh yang mayoritas beragama Islam menjadi peluang bagi majelis adat Aceh untuk melestarikan budaya yang berlandas syariah. Pada sisi lain, globalisasi telah membawa dampak yang signifikan dalam perkembangan adat dan budaya Aceh. Hal ini menuntut adat dan budaya Aceh harus mampu beradaptasi dan menyeimbangkan dengan perkembangan zaman.