bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ФОРМУВАННЯ СИНДРОМУ ПРОФЕСІЙНОГО ВИГОРАННЯ У ВИКЛАДАЧІВ МЕДИЧНИХ ЗАКЛАДІВ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Kulbashna Ya. A. , Malanchuk V. O. , Nahіrnyі Ya. P. , Lytovchenko N. M. 
Published: May 2019

Мета роботи – розкрити проблему формування синдрому професійного вигорання (PBS) у викладачів вітчизняних медичних закладів вищої освіти.
Основна частина. Проаналізовано результати дослідження фаз формування PBS за методикою В. В. Бойка з урахуванням виокремлених авторами соціально-демографічних чинників серед викладачів кафедр хірургічної стоматології та щелепно-­лицевої хірургії НМУ імені О. О. Богомольця, ТДМУ імені І. Я. Горбачевського (33 особи) та лікарів хірургічного профілю, які працюють на клінічних базах НМУ (22 особи). Встановлено, що на початкових стадіях формування PBS (фаза напруження) домінують такі симптоми: невдоволеність собою, тривога, депресія, переживання психотравмуючих обставин. У фазі резистенції значна частина респондентів – викладачів вказує на редукцію професійних обов’язків, а у термінальній фазі виснаження – на емоційну відстороненість. Найбільш несприятливими соціально-демографічними факторами, які впливають на формування PBS, виявилися: неповноцінне харчування, недостатнє матеріальне забезпечення, шлюб та ін.
Висновок. Викладачі медичних закладів вищої освіти, незалежно від регіону проживання, як і практикуючі лікарі, перебувають у групі ризику формування PBS, але його прояви більше виражені у педагогів, що вказує на необхідність максимального усунення несприятливих чинників і корекції психофізичного стану науково-педагогічних працівників.
ОСОБЛИВОСТІ КОНТРОЛЮ ЗНАНЬ СТУДЕНТІВ-ІНОЗЕМЦІВ АНГЛОМОВНОЇ ФОРМИ НАВЧАННЯ ЗА ДОПОМОГОЮ ТЕСТОВИХ ЗАВДАНЬ НА КАФЕДРІ ГІСТОЛОГІЇ ТА ЕМБРІОЛОГІЇ НАЦІОНАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ О. О. БОГОМОЛЬЦЯ
Authors: Melnyk N. O. , Kondaurova H. Yu. 
Published: May 2019

Мета роботи – аналіз досвіду використання тестових завдань в іноземних англомовних студентів на кафедрі гістології та ембріології Національного медичного університету імені О. О. Богомольця.
Основна частина. З метою стандартизації оцінки знань студентів на кафедрі для студентів англомовної форми навчання використовуються тестові завдання, складені за типом ліцензійного іспиту “Крок 1”. Тести розподілені за такими розділами, як: цитологія, ембріологія, загальна гістологія та спеціальна гістологія, а в кожному розділі – згідно з темами календарно-­тематичного плану. На кожному занятті студент повинен відповісти на десять питань, тим самим всі тестові завдання уніфіковані за ваговою складовою при розрахунку результатів оцінювання за конкретну тему. Тестування дає можливість не тільки урізноманітнити процес діагностики рівня підготовки студентів, а й об’єктивно отримати реальну картину засвоєння знань та навичок. Тестовий контроль забезпечує одночасну перевірку знань студентів і формує мотивацію регулярно готуватися до кожного заняття, дисциплінує їх. До вагомих переваг тестового контролю потрібно віднести об’єктивність та справедливість оцінки знань, які зменшують емоційні перевантаження студентів, забезпечують прозорість і відкритість результатів контролю, розвивають індивідуально-диференційований підхід до навчання та самостійної роботи студентів.
Висновки. Система тестів дозволяє швидко оцінити рівень знань студентів на занятті за короткий термін часу, перейти до виконання практичної роботи. Тестова перевірка знань – вдала форма закріплення, осмислення, систематизації матеріалу.
ПЕРЕВАГИ САМООСВІТНЬОЇ ДІЯЛЬНОСТІ МАЙБУТНІХ МАГІСТРІВ МЕДСЕСТРИНСТВА В УМОВАХ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ
Authors: Melnychuk I. M. , Yastremska S. O. 
Published: May 2019

Мета роботи – виявлення переваг, що сприяють формуванню самоосвітньої компетенції у майбутніх магістрів медсестринства засобами дистанційного навчання.
Основна частина. Аналіз наукових інтерпретацій поняття “самоосвіта” дозволив нам визначити самоосвітню компетентність як інтегровану характеристику особистості, що поєднує знання, вміння, способи і досвід самоосвіти і виявляється в потребі, здатності й готовності до реалізації такого виду діяльності, спрямованої на досягнення особистісної, професійної, соціальної самореалізації особистості. У статті відображено основні теоретичні підходи до визначення поняття “самоосвітня компетентність майбутніх магістрів медсестринства”, представлено результати діагностики цього особистісно-професійного утворення. В результаті наукової розвідки ми виокремили чотири компоненти в структурі самоосвітньої компетентності студентів медичних закладів вищої освіти.
Наголошено на необхідності нових підходів до організації навчального процесу в магістратурі медсестринського спрямування, і, передусім, це стосується організації самоосвітньої діяльності майбутніх магістрів медсестринства засобами дистанційного навчання.
Висновок. Доведено, що потенціал електронного інформаційно-освітнього середовища створює необхідні умови для проек­тування студентами індивідуальної траєкторії самоосвіти, створення електронного кейса багажу знань, підвищує рівень емоційного сприйняття інформації, здійснює самоконтроль результатів навчальної діяльності, активізує самостійну пізнавальну ініціативність, мотивує студентів до самонавчання.
ДІАГНОСТИКА РІВНЯ СФОРМОВАНОСТІ ПРОФЕСІЙНО-КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ЛІКАРІВ
Authors: Lukash Y. M. 
Published: May 2019

The aim of the work – to investigate the results of the diagnostics of the level of formation of the professional and communicative competence of future doctors.
The main body. The criteria and indices, which are used to validate the results, are outlined. Defining the criteria and indices of the formation of professional and communicative competence of future doctors made it possible to differentiate three levels of its formation: high, average and low. The control (CG – 232 students) and experimental (EG – 224 students) groups of students were selected for the participating in the diagnostic work.
Conclusions. The results of the study indicated the insufficient level of professional and communicative competence of future doctors. Therefore, it is worth focusing on the improvement of such indices of the formation of the professional and communicative competence of the future doctors which promote the effectiveness of the professional and communicative process of interaction.
ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ ЛІКАРІВ У КОНТЕКСТІ ВПРОВАДЖЕННЯ СТУДЕНТОЦЕНТРОВАНОГО ПІДХОДУ
Authors: Rymarchuk M. I. 
Published: May 2019

Мета роботи – аналіз теоретико-методичних основ формування професійної готовності майбутніх лікарів у контексті впровадження студентоцентрованого підходу в закладах вищої медичної освіти України. Реформування системи охорони здоров’я в сучасній Україні актуалізують необхідність інноваційних змін у професійній підготовці майбутніх лікарів, від фахової готовності яких безпосередньо залежить успішне функціонування медицини.
Основна частина. Студентоцентроване навчання як основна вимога Європейського простору вищої освіти (ЄПВО) передбачає якісну трансформацію навчального середовища для студентів та інших осіб, які навчаються, з метою досягнення їх автономії та здатності до критичного мислення на основі результатного підходу, що має важливе значення у формуванні професійної готовності майбутніх фахівців.
Завдяки тому, що студентоцентрований підхід передбачає статус студентів як важливих, активних учасників їхнього власного навчання, суттєво зростає значення їх внутрішньої мотивації до вдосконалення особистісних і професійних якостей. Внутрішня мотивація стає базисом для реалізації змiсту фахової підготовки майбутніх лікарів із метою корегування їх особистісно-ціннісних, професійно важливих якостей.
Висновки. Студентоцентрований підхід детермінує усвідомлення студентами важливої ролі опанування навчальної програми. Cоціальна функція професійної обізнаності виступає основоположним чинником забезпечення ефективності навчально-пізнавальної діяльності майбутніх фахівців у галузі охорони здоров’я.
Metabolomic Pattern Predicts Incident Coronary Heart Disease
Authors: Wang Zhe , Zhu Cong , Nambi Vijay , Morrison Alanna C. , Folsom Aaron R. , Ballantyne Christie M. , Boerwinkle Eric , Yu Bing 
Published: May 2019

Objective—
Alterations in the serum metabolome may be detectable in at-risk individuals before the onset of coronary heart disease (CHD). Identifying metabolomic signatures associated with CHD may provide insight into disease pathophysiology and prevention.

Approach and Results—
Metabolomic profiling (chromatography-mass spectrometry) was performed in 2232 African Americans and 1366 European Americans from the ARIC study (Atherosclerosis Risk in Communities). We applied Cox regression with least absolute shrinkage and selection operator to select metabolites associated with incident CHD. A metabolite risk score was constructed to evaluate whether the metabolite risk score predicted CHD risk beyond traditional risk factors. After 30 years of follow-up, we observed 633 incident CHD cases. Thirty-two metabolites were selected by least absolute shrinkage and selection operator to be associated with CHD, and 19 of the 32 showed significant individual associations with CHD, including a sugar substitute, erythritol. Theophylline (hazard ratio [95% CI] =1.16 [1.09–1.25]) and gamma-linolenic acid (hazard ratio [95% CI] =0.89 [0.81–0.97]) showed the greatest positive and negative associations with CHD, respectively. A 1 SD greater standardized metabolite risk score was associated with a 1.37-fold higher risk of CHD (hazard ratio [95% CI] =1.37 [1.27–1.47]). Adding the metabolite risk score to the traditional risk factors significantly improved model predictive performance (30-year risk prediction: Δ C statistics [95% CI] =0.016 [0.008–0.024], continuous net reclassification index [95% CI] =0.522 [0.480–0.556], integrated discrimination index [95% CI] =0.038 [0.019–0.065]).

Conclusions—
We identified 19 metabolites from known and novel metabolic pathways that collectively improved CHD risk prediction.

Visual Overview—
An online visual overview is available for this article.
Peroxynitrite-Mediated SIRT (Sirtuin)-1 Inactivation Contributes to Nicotine-Induced Arterial Stiffness in Mice
Authors: Ding Ye , Han Yi , Lu Qiulun , An Junqing , Zhu Huaiping , Xie Zhonglin , Song Ping , Zou Ming-Hui 
Published: May 2019

Objective—
Inhibition of SIRT (sirtuin)-1, a nicotinamide adenine dinucleotide-dependent protein deacetylase, is linked to cigarette smoking-induced arterial stiffness, but the underlying mechanisms remain largely unknown. The aim of the present study was to determine the effects and mechanisms of nicotine, a major component of cigarette smoke, on SIRT1 activity and arterial stiffness.

Approach and Results—

Arterial stiffness, peroxynitrite (ONOO
−
) formation, SIRT1 expression and activity were monitored in mouse aortas of 8-week-old C57BL/6 mice (wild-type) or
Sirt1
-overexpressing (
Sirt1

Super

) mice with or without nicotine for 4 weeks. In aortas of wild-type mice, nicotine reduced SIRT1 protein and activity by ≈50% without affecting its mRNA levels. In those from
Sirt1

Super

mice, nicotine also markedly reduced SIRT1 protein and activity to the levels that were comparable to those in wild-type mice. Nicotine infusion significantly induced collagen I, fibronectin, and arterial stiffness in wild-type but not
Sirt1

Super

mice. Nicotine increased the levels of iNOS (inducible nitric oxide synthase) and the co-staining of SIRT1 and 3-nitrotyrosine, a footprint of ONOO
−
in aortas. Tempol, which ablated ONOO
−
by scavenging superoxide anion, reduced the effects of nicotine on SIRT1 and collagen. Mutation of zinc-binding cysteine 395 or 398 in SIRT1 into serine (C395S) or (C398S) abolished SIRT1 activity. Furthermore, ONOO
−
dose-dependently inhibited the enzyme and increased zinc release in recombinant SIRT1. Finally, we found SIRT1 inactivation by ONOO
−
activated the YAP (Yes-associated protein) resulting in abnormal ECM (extracellular matrix) remodeling.

Conclusions—

Nicotine induces ONOO
−
, which selectively inhibits SIRT1 resulting in a YAP-mediated ECM remodeling.

Visual Overview—
An online visual overview is available for this article.
Inhibition of CHK 1 (Checkpoint Kinase 1) Elicits Therapeutic Effects in Pulmonary Arterial Hypertension
Authors: Bourgeois Alice , Bonnet Sébastien , Breuils-Bonnet Sandra , Habbout Karima , Paradis Renée , Tremblay Eve , Lampron Marie-Claude , Orcholski Mark E. , Potus Francois , Bertero Thomas , Peterlini Thibaut , Chan Stephen Y. , Norris Karen A , Paulin Roxane , Provencher Steeve , Boucherat Olivier 
Published: May 2019

Objective:
Pulmonary arterial hypertension (PAH) is a debilitating disease associated with progressive vascular remodeling of distal pulmonary arteries leading to elevation of pulmonary artery pressure, right ventricular hypertrophy, and death. Although presenting high levels of DNA damage that normally jeopardize their viability, pulmonary artery smooth muscle cells (PASMCs) from patients with PAH exhibit a cancer-like proproliferative and apoptosis-resistant phenotype accounting for vascular lumen obliteration. In cancer cells, overexpression of the serine/threonine-protein kinase CHK1 (checkpoint kinase 1) is exploited to counteract the excess of DNA damage insults they are exposed to. This study aimed to determine whether PAH-PASMCs have developed an orchestrated response mediated by CHK1 to overcome DNA damage, allowing cell survival and proliferation.

Approach and Results:
We demonstrated that CHK1 expression is markedly increased in isolated PASMCs and distal PAs from patients with PAH compared with controls, as well as in multiple complementary animal models recapitulating the disease, including monocrotaline rats and the simian immunodeficiency virus–infected macaques. Using a pharmacological and molecular loss of function approach, we showed that CHK1 promotes PAH-PASMCs proliferation and resistance to apoptosis. In addition, we found that inhibition of CHK1 induces downregulation of the DNA repair protein RAD 51 and severe DNA damage. In vivo, we provided evidence that pharmacological inhibition of CHK1 significantly reduces vascular remodeling and improves hemodynamic parameters in 2 experimental rat models of PAH.

Conclusions:
Our results show that CHK1 exerts a proproliferative function in PAH-PASMCs by mitigating DNA damage and suggest that CHK1 inhibition may, therefore, represent an attractive therapeutic option for patients with PAH.
Albuminuria, the High-Density Lipoprotein Proteome, and Coronary Artery Calcification in Type 1 Diabetes Mellitus
Authors: Shao Baohai , Zelnick Leila R. , Wimberger Jake , Himmelfarb Jonathan , Brunzell John , Davidson W. Sean , Snell-Bergeon Janet K. , Bornfeldt Karin E. , de Boer Ian H. , Heinecke Jay W. ,   for the DCCT/EDIC Research Group
Published: May 2019

Objective—
Albuminuria is an important risk factor for cardiovascular disease in diabetes mellitus. We determined whether albuminuria associates with alterations in the proteome of HDL (high-density lipoprotein) of subjects with type 1 diabetes mellitus and whether those alterations associated with coronary artery calcification.

Approach and Results—

In a cross-sectional study of 191 subjects enrolled in the DCCT (Diabetes Control and Complications Trial)/EDIC study (Epidemiology of Diabetes Interventions and Complications), we used isotope dilution tandem mass spectrometry to quantify 46 proteins in HDL. Stringent statistical analysis demonstrated that 8 proteins associated with albuminuria. Two of those proteins, AMBP (α1-microglobulin/bikunin precursor) and PTGDS (prostaglandin-H2 D-isomerase), strongly and positively associated with the albumin excretion rate (
P
<10
−6
). Furthermore, PON (paraoxonase) 1 and PON3 levels in HDL strongly and negatively associated with the presence of coronary artery calcium, with odds ratios per 1-SD difference of 0.63 (95% CI, 0.43–0.92;
P
=0.018) for PON1 and 0.59 (95% CI, 0.40–0.87;
P
=0.0079) for PON3. Only 1 protein, PON1, associated with both albumin excretion rate and coronary artery calcification.

Conclusions—
Our observations indicate that the HDL proteome is remodeled in type 1 diabetes mellitus subjects with albuminuria. Moreover, low concentrations of the antiatherosclerotic protein PON1 in HDL associated with both albuminuria and coronary artery calcification, raising the possibility that alterations in HDL protein cargo mediate, in part, the known association of albuminuria with cardiovascular risk in type 1 diabetes mellitus.

Visual Overview—
An online visual overview is available for this article.
Defining Clinically Important Difference in the Atrial Fibrillation Effect on Quality-of-Life Score
Authors: Holmes DaJuanicia N. , Piccini Jonathan P. , Allen Larry A. , Fonarow Gregg C. , Gersh Bernard J. , Kowey Peter R. , O’Brien Emily C. , Reiffel James A. , Naccarelli Gerald V. , Ezekowitz Michael D. , Chan Paul S. , Singer Daniel E. , Spertus John A. , Peterson Eric D. , Thomas Laine ,   on behalf of the ORBIT-AF Investigators and Patients
Published: May 2019

Background:
The Atrial Fibrillation Effect on Quality-of-Life (AFEQT) questionnaire has recently been validated to measure the impact of atrial fibrillation on quality of life, but a clinically important difference in AFEQT score has not been well defined.

Methods and Results:
To determine the clinically important difference in overall AFEQT (score range= 0 [worst] to 100 [best]) and selected subscales, we analyzed data in the Outcomes Registry for Better Informed Treatment of Atrial Fibrillation (ORBIT-AF) registry, a United States-based outpatient atrial fibrillation registry. AFEQT was assessed at baseline and 1 year in a subset of 1347 ORBIT-AF patients from 80 US sites participating in ORBIT-AF from June 2010 to August 2011. The mean change method was used to relate changes in 1-year AFEQT scores to clinically important changes in the physician assessment of European Heart Rhythm Association functional status (1 class improvement and separately 1 class deterioration). Clinically important differences and 95% CI corresponding to either a 1 European Heart Rhythm Association class improvement or deterioration were 5.4 (3.6–7.2) and −4.2 (−6.9 to −1.5) AFEQT points, respectively. Similarly, clinically important difference values were seen for a 1 European Heart Rhythm Association class improvement for the AFEQT subscales Activities of Daily Living and Symptoms: 5.1 (2.5–7.6) and 7.1 (5.3–9.0) AFEQT points, respectively.

Conclusions:
Based on the anchor of 1 European Heart Rhythm Association class change, changes in AFEQT score of + or −5 points are clinically important changes in patients’ health.

Clinical Trial Registration:

URL:
https://clinicaltrials.gov
. Unique identifier: NCT01165710.
Thirty-Day Hospital Readmission After Acute Myocardial Infarction in China
Authors: Li Jing , Dharmarajan Kumar , Bai Xueke , Masoudi Frederick A. , Spertus John A. , Li Xi , Zheng Xin , Zhang Haibo , Yan Xiaofang , Dreyer Rachel P. , Krumholz Harlan M. ,   for the China PEACE Collaborative Group
Published: May 2019

Background:
Readmission after acute myocardial infarction in low- and middle-income countries like China is not well characterized.

Methods and Results:
We approached consecutive patients with acute myocardial infarction hospitalized within 24 hours of symptom onset and discharged alive from 53 geographically diverse hospitals in China. We described rates of unplanned 30-day readmission, their timing and admitting diagnoses, and fit Cox proportional hazards models to identify factors associated with readmission. Among 3387 patients, median (interquartile range) age was 61 (52–69) years, and 76.9% were men. The index median length of stay was 11 (8–14) days. Unplanned 30-day readmission occurred in 6.3% of the cohort; most readmissions (77.7%) were for cardiovascular diagnoses. Nearly half (41.9% of all-cause readmissions; 44.3% of cardiovascular readmissions) occurred within 5 days of discharge. Mini-Global Registry of Acute Coronary Events scores at admission (hazard ratio [HR], 1.15 for every 10-point increase; 95% CI, 1.05–1.25), longer length of stay (HR, 1.03; 95% CI, 1.00–1.06 for each extra day), and in-hospital recurrent angina (HR, 1.40; 95% CI, 1.04–1.89) were associated with higher unplanned all-cause readmission. Revascularization during the index hospitalization (70.2% of the cohort) was associated with lower risks of all-cause readmission (HR, 0.27; 95% CI, 0.18–0.42). In addition, left ventricular ejection fraction <0.4 (HR, 1.79; 95% CI, 1.05–3.07) and in-hospital complication (HR, 1.20; 95% CI, 1.03–1.39) were associated with higher risk of unplanned cardiovascular readmission, and ST-segment–elevation myocardial infarction (HR, 0.60; 95% CI, 0.36–0.98) was associated with lower risk of unplanned cardiovascular readmission. Sex, family income, depression, stress level, lower social support, disease-specific health status, and medications were not associated with readmission.

Conclusions:
In China, most readmissions are for cardiovascular events, and almost half occur within 5 days of discharge. Clinical factors identify patients at higher and lower unplanned readmissions.

Clinical Trial Registration:

URL:
https://www.clinicaltrials.gov
. Unique identifier: NCT01624909.