bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Optimality of development of the human potential of the public administration system
Authors: Slonovskyi M. V. 
Published: August 2018

The article analyzes the problems of the optimal development of the human potential of the public administration system. Systematized approaches to the problem of optimality, including the following: homeostatic, probable, goal-oriented. The author has developed a model for optimizing the development of the human potential of the public administration system, the components of which include: the human potential of the public administration system, goals, objectives, responsibilities, performance results, public management impact, public management system needs.
The article identifies the main problems of the public administration system in Ukraine, in particular, the slowness of reforming all spheres of society’s activity, the development of corruption, high staff turnover, the lack of transparency in the system of competitive procedures, the impact on the appointment of political ambitions, the lack of real mechanisms for evaluating the performance of employees, employees does not correspond to the real needs of societies in professional talented and innovative personnel.
According to the author, the optimal development of the human potential of the public administration system is to bring all the elements of human potential into dynamic quantitative and qualitative conformity with the needs of the public administration system.
У витоків Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара
Authors: Poliakov M. V. , Savchuk V. S. , Svitlenko S. I. 
Published: August 2018

У статті відтворено процес створення Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Показано, що поштовхом до втілення ідеї університетської освіти у Катеринославі стала спроба створити Вищі жіночі курси, які відкривалися як приватні й самостійні у складі двох факультетів – фізико-математичного (з природничо-історичним та математичним відділеннями) та медичного, тобто фактично з тими факультетами, які передбачались у проекті відкриття університету. Акцентовано увагу на тому, що в 1915 р. Міська Дума, незалежно від процесу створення ВЖК, ініціювала питання про відкриття у Катеринославі університету. При цьому обговорювалося два шляхи. Перший передбачав переведення до Катеринослава або Варшавського, або Юр’ївського університету, які тоді потрапили в зону воєнних дій, а другий – створення Катеринославського університету на власній основі. Йдеться про те, що напередодні революційних подій 1917 р. у Катеринославі сформувалась певна система вищої освіти. У місті діяли Катеринославський гірничий інститут, Катеринославський вчительський інститут, Катеринославські вищі жіночі курси, що працювали за університетськими програмами, Єврейський політехнічний інститут, Вищі педагогічні курси. Пророблялися шляхи створення Інституту інженерів транспорту. Все це складало потужний базис для подальшого розвитку системи вищої освіти у Катеринославі. Прикметно, що ані політичні бурі, ані соціальні потрясіння цієї історичної доби не могли вплинути на прагнення організувати в Катеринославі університет. Із приходом до влади гетьмана П. Скоропадського у квітні 1918 р. й створенням у Києві комісії з вищих навчальних закладів під головуванням акад. В. І. Вернадського вирішальну роль у заснуванні самостійного класичного університету в Катеринославі відіграло місцеве самоврядування за підтримки громадськості. Зроблено висновок, що Дніпровський (у 1918 р. – Катеринославський) університет має офіційну дату статутного затвердження своєї діяльності як самостійного закладу вищої освіти 20 серпня 1918 р. Катеринославський класичний університетський заклад виник як результат спільної діяльності місцевого самоврядування та громадськості міста, за сприяння уряду Української Держави гетьмана П. Скоропадського.
Старий сучасний погляд на фортепіано у творчості Ігоря Щербакова
Authors: Фань Лю 
Published: August 2018

Мета статті. У статті виявлено специфіку трактування фортепіано у творчості І. Щербакова та її зв’язки із традиційними образами інструмента. Методологія дослідження полягає у використанні цілісного аналізу музичного твору. Застосування культурологічного та компаративного методів дозволяє простежити еволюцію співучого і ностальгійного образів фортепіано та їх відбиття у творчості І. Щербакова. Звернення до структурно-аналітичного методу дослідження, у контексті заявленої проблематики, створює можливість щодо відповідного структурування теоретичного матеріалу та утвердження загальних висновків наукової розвідки. Активно використовуються у практичному науково-дослідницькому значенні методи емпіричної природи, а саме спостереження та узагальнення. Наукова новизна. У статті вперше проаналізовано особливості трактування образу фортепіано сучасним українським композитором І. Щербаковим. Уперше висвітлено новаторське відбиття традиції „співу на фортепіаноˮ в умовах постмодерністської культурної ситуації в українській музиці початку ХХІ ст. Висновки. У творчості І. Щербакова актуалізується давня традиція погляду на фортепіано як на співучий інструмент. В умовах постмодерністської культурної ситуації ця традиція набуває особливої ностальгійної конотації. Образ фортепіано І. Щербакова складається з двох основних взаємопов’язаних компонентів: образу фортепіано як співучого інструмента і ностальгійного образу фортепіано як символу „золотого вікуˮ музичного мистецтва, символу високої культури взагалі. У формуванні цих образів фортепіано відіграють важливу роль як художньо-стильові, так і культурно-соціальні чинники. Ностальгійний образ фортепіано, що пов’язується у І. Щербакова з образом „співучого фортепіаноˮ – продуктом романтичної епохи, є характерним для українського та світового мистецтва сьогодення.
Чеські переселенці в історії розвитку духового оркестрового виконавства на Волині
Authors: Цюлюпа С. Д. 
Published: August 2018

Метою статті постає спроба до певної міри ліквідувати прогалину в історії розвитку духової оркестрової практики на Волині. Ціллю публікації також є популяризація ансамблево-оркестрового виконавства на теренах Волинського Полісся як історично сформованого, культурно-мистецького та просвітницького явища означеного регіону. Методологія дослідження зумовлюється використанням насамперед історичного та порівняльного методів наукової розробки теми. Вагоме значення в аналітичному опрацюванні історичних відомостей має використання аксіологічного підходу. Структурно-аналітичний метод утворює можливість щодо відповідної послідовності викладення фактологічного матеріалу та здійснення певних висновків роботи. Наукова новизна пропонованої праці визначається розкриттям процесу становлення та розвитку духових оркестрів на Рівненщині, збереженням відомостей про духові оркестри у різні періоди їх розвитку, а також пропозиціями щодо подальшого вдосконалення тематично означеної наукової діяльності. Документальна основа дослідницької праці формується на матеріалах численних архівів, бібліотек, публікацій у засобах масової інформації, афішах, концертних програмах, статистичних даних управлінь культури й матеріалах особистих архівних надбань відомих митців галузі музичного мистецтва на Волині. Висновки. Діяльність переселенців-чехів на всій території тодішньої Волині залишила яскравий слід для нащадків, показала приклад уміння зберегти національну самобутність, культуру, згуртованість у вирішенні всіх соціально-культурних завдань. Це, безперечно, надало поштовх у розвитку освіти та соціально-культурного благоустрою регіону, що мало відтворення й у царині духового оркестрового виконавства, яке активно еволюціонує й у часи сьогодення. Чеська культура стала частиною історії українського народу, гармонійно збагатила культуру Волинського Полісся.
Definitive Radiotherapy in Invasive Vaginal Carcinoma: A Systematic Review
Authors: Guerri Sara , Perrone Anna M. , Buwenge Milly , Ferioli Martina , Macchia Gabriella , Tagliaferri Luca , Ferrandina Gabriella , Galuppi Andrea , Andrulli Angela D. , Frakulli Rezarta , Cammelli Silvia , Arcelli Alessandra , De Iaco Pierandrea , Morganti Alessio G. 
Published: August 2018

AbstractAimThis study systematically reviews the recent literature on the role of definitive radiotherapy (RT) in the management of vaginal cancer (VC) and presents comprehensive data on clinical outcomes and toxicity.MethodsThe authors performed a literature search using PubMed (2007–2016) to identify all prospective and retrospective studies that have been published on RT in invasive VC.ResultsOf the 199 identified studies, 13 met the inclusion criteria. All studies had a retrospective design. Overall, 793 patients (median, 45; range, 26–138) were included. A high heterogeneity was found across studies in terms of RT techniques, assessment criteria, and reported outcomes. The majority of the patients were treated with a combination of external beam RT and brachytherapy (74.2%). Acute and late grade ≥3 toxicity rates ranged from 0.0% to 24.4% (median, 8.7%) and from 0.0% to 22.5% (median, 12.8%), respectively. The 5-year local control rates ranged between 39% and 79%. The 5-year overall survival ranged between 34% and 71.0% (median, 63.5%). Early stage of the disease (International Federation of Gynecology and Obstetrics stages I–II vs. III–IV), small tumor size (&lt;4 cm), previous hysterectomy, high pretreatment/treatment hemoglobin levels (≥12/12.5 mg/dL), and patients’ age &lt;70 or &lt;64 years were correlated with better clinical outcomes.ConclusionOnly retrospective studies, in a limited number, have been published on RT in VC in the past decade, with significant heterogeneity in terms of treatment characteristic and evaluation criteria. Clinical results were strongly influenced by tumor stage. Prospective randomized studies are needed to improve patients’ outcomes, especially in advanced-stage disease.Implications for PracticeThis study systematically reviews the recent literature on the role of definitive radiotherapy in the management of vaginal cancer and presents comprehensive data on clinical outcome and toxicity. The prognosis of patients is dismal, with a 5-year overall survival of approximately 50%. Early stage of the disease, small tumor size, previous hysterectomy, high pretreatment/treatment hemoglobin levels, and patients’ age were correlated with a better clinical outcome. A brachytherapy boost should be delivered, especially in patients with higher-stage disease. The addition of concurrent weekly cisplatin should be considered in most patients, and transfusion should be used to maintain high hemoglobin levels.
Retrospective Assessment of a Serum Proteomic Test in a Phase III Study Comparing Erlotinib plus Placebo with Erlotinib plus Tivantinib (MARQUEE) in Previously Treated Patients with Advanced Non-Small Cell Lung Cancer
Authors: Buttigliero Consuelo , Shepherd Frances A. , Barlesi Fabrice , Schwartz Brian , Orlov Sergey , Favaretto Adolfo G. , Santoro Armando , Hirsh Vera , Ramlau Rodryg , Blackler Adele R. , Roder Joanna , Spigel David , Novello Silvia , Akerley Wallace , Scagliotti Giorgio V. 
Published: August 2018

Abstract

Background
The VeriStrat test provides accurate predictions of outcomes in all lines of therapy for patients with non-small cell lung cancer (NSCLC). We investigated the predictive and prognostic role of VeriStrat in patients enrolled on the MARQUEE phase III trial of tivantinib plus erlotinib (T+E) versus placebo plus erlotinib (P+E) in previously treated patients with advanced NSCLC.

Methods
Pretreatment plasma samples were available for 996 patients and were analyzed by matrix-assisted laser desorption/ionization-time of flight mass spectrometry to generate VeriStrat labels (good, VS-G, or poor, VS-P).

Results
Overall, no significant benefit in overall survival (OS) and progression-free survival (PFS) were observed for the addition of tivantinib to erlotinib. Regardless of treatment arm, patients who were classified as VS-G had significantly longer PFS (3.8 mo for T+E arm, 2.0 mo for P+E arm) and OS (11.6 mo for T+E, 10.2 mo for P+E arm) than patients classified as VS-P (PFS: 1.9 mo for both arms, hazard ratio [HR], 0.584; 95% confidence interval [CI], 0.468–0.733; p &lt; .0001 for T+E, HR, 0.686; 95% CI, 0.546–0.870; p = .0015 for P+E; OS: 4.0 mo for both arms, HR, 0.333; 95% CI, 0.264–0.422; p &lt; .0001 for T+E; HR, 0.449; 95% CI, 0.353–0.576; p &lt; .0001 for P+E). The VS-G population had higher OS than the VS-P population within Eastern Cooperative Oncology Group (ECOG) performance score (PS) categories. VS-G patients on the T+E arm had longer PFS, but not OS, than VS-G patients on the P+E arm (p = .0108). Among EGFR mutation-positive patients, those with VS-G status had a median OS more than twice that of any other group (OS: 31.6 mo for T+E and 22.8 mo for P+E), whereas VS-P patients had similar survival rates as VS-G, EGFR-wild type patients (OS: 13.7 mo for T+E and 6.5 mo for P+E).

Conclusion
In these analyses, VeriStrat showed a prognostic role within EGOC PS categories and regardless of treatment arm and EGFR status, suggesting that VeriStrat could be used to identify EGFR mutation-positive patients who will have a poor response to EGFR tyrosine kinase inhibitors.
Long-Term Survival of De Novo Stage IV Human Epidermal Growth Receptor 2 (HER2) Positive Breast Cancers Treated with HER2-Targeted Therapy
Authors: Wong Yao , Raghavendra Akshara Singareeka , Hatzis Christos , Irizarry Javier Perez , Vega Teresita , Horowitz Nina , Barcenas Carlos H. , Chavez-MacGregor Mariana , Valero Vicente , Tripathy Debu , Pusztai Lajos , Murthy Rashmi K. 
Published: August 2018

Abstract

Background
An increasing proportion of human epidermal growth receptor 2 (HER2) positive (HER2+) metastatic breast cancer (MBC) is diagnosed as de novo stage IV disease. We hypothesize that a subset of these patients who achieve no evidence of disease (NED) status after multimodality HER2-targeted treatments may have prolonged progression-free survival (PFS) and overall survival (OS).

Materials and Methods
Patients with de novo stage IV, HER2+ MBC (n = 483) diagnosed between 1998 and 2015 were identified at two institutions (Yale and MD Anderson Cancer Centers). Clinical variables, treatment details, and survival outcomes were compared between those who achieved NED and those who did not.

Results
All patients received trastuzumab, and 20% also received pertuzumab as first-line therapy. The median OS was 5.5 years (95% confidence interval [Cl]: 4.8–6.2). Sixty-three patients (13.0%) achieved NED; their PFS and OS rates were 100% and 98% (95% CI: 94.6%–100%), respectively, at 5 years and remained the same at 10 years. For patients with no NED (n = 420), the PFS and OS rates were 12% (95% CI: 4.5%–30.4%) and 45% (95% CI: 38.4%–52.0%) at 5 years and 0% and 4% (95% CI, 1.3%–13.2%) at 10 years, respectively. NED patients more frequently had solitary metastasis (79% vs. 51%, p = .005) and surgery to resect cancer (59% vs. 22%, p ≤ .001). In multivariate analysis, NED status (hazard ratio [HR]: 0.014, p = .0002) and estrogen receptor positive status (HR: 0.72; p = .04) were associated with prolonged OS.

Conclusion
Among patients with de novo stage IV, HER2+ MBC, those who achieve NED status have a very high PFS and OS. Further randomized studies are required to fully understand the impact of systemic or locoregional therapy on achieving these excellent long-term outcomes.

Implications for Practice
In this retrospective review at two institutions, it was demonstrated that 13% of patients with de novo stage IV, human epidermal growth receptor 2 positive metastatic breast cancer achieved no evidence of disease (NED) status with trastuzumab-based therapy plus/minus local therapies, and these patients had a very high progression-free survival (100%) and overall survival (98%) at both the 5- and 10-year time points. Achieving NED status may be an important therapeutic goal. However, further randomized studies are required to fully understand the impact of systemic or locoregional therapy on achieving these excellent long-term outcomes.
DETERMINATION OF MAINTENANCE PRIORITY INDEX (MPI) FOR COMPONENTS ON RSG-GAS SAFETY SYSTEM
Authors: Hartini Entin , Dibyo Sukmanto , Pujiarta Santosa 
Published: August 2018

Reliability management is an activity to ensure no failure of all equipment when operated. Reliability management can be optimized to minimize costs or eliminate failures and causes. Critical equipment is the condition of a potentially damaging component affecting the operational reliability of the system. The criticality level of each equipment determines its impact on the operating system and the direction of maintenance improvement. The research was conducted on the main system/component of the operating system and performed at the level of reliability improvement. The purpose of this research is to prioritize the reliability of systems and equipment for safety systems using System Equipment Reliability Prioritization (SERP). Determination of component criticality level on reliability management based on category rankings of frequency data and duration of interference with certain criteria as well as system aspects, safety, quality and cost. From the evaluation results it can be concluded that the MPI of the RSG-GAS system/ component for the top 5 if sorted are KBE01 AP-01-02, PA01-02 / CR001, KBE02 AA-01/ AA-02, JE-01 (AP01-02 ) and JNA10 / 20/30 BC001 with MPI values 143,101, 95, 90 and 60.Keywords: Maintenance, priority, index, safety system, RSG-GAS PENENTUAN MAINTENANCE PRIORITY INDEX (MPI) UNTUK KOMPONEN PADA SISTEM KESELAMATAN RSG-GAS. Manajemen keandalan merupakan suatu kegiatan untuk menjamin tidak terjadinya suatu kegagalan pada seluruh komponen saat dioperasikan. Dengan manajemen keandalan dapat dilakukan optimasi untuk meminimumkan biaya atau menghilangkan kegagalan dan penyebabnya. komponen kritis merupakan kondisi suatu komponen yang berpotensi mengalami kerusakan yang berpengaruh pada keandalan operasional sistem. Tingkat kekritisan dari setiap komponen menentukan dampaknya terhadap sistem operasi dan arah penyempurnaan pemeliharaan. Penelitian dilakukan pada sistem/komponen yang utama dari sistem operasi dan dilakukan pada level peningkatan keandalan. Tujuan dari penelitian ini adalah menentukan indeks prioritas pemeliharaan (MPI) untuk peringkat keandalan sitem/komponen pada system keselamatan menggunakan metode System Equipment Reliability Prioritization (SERP). Penentuan tingkat kekritisan komponen pada manajemen keandalan berdasarkan peringkat kategori dari data durasi dan frekuensi gangguan dengan kriteria tertentu serta aspek sistem, keselamatan, kualitas dan biaya. Dari hasil evaluasi dapat disimpulkan bahwa MPI dari sistem/komponen RSG-GAS untuk 5 teratas jika diurutkan adalah: KBE01 AP-01-02, PA01-02 / CR001, KBE02 AA-01 / AA-02, JE-01 (AP01-02) dan JNA10 / 20/30 BC001 dengan nilai MPI berturut turut 143,101, 95, 90 dan 60.Kata kunci: Pemeliharaan, prioritas, indeks, sistem keselamatan, RSG-GAS
CARBON DUST IN PRIMARY COOLANT OF RDE: ITS PROBLEM AND SOLUTION
Authors: Sriyono Sriyono , Setiadipura Topan , Sunaryo Geni Rina 
Published: August 2018

There are two kinds of impurities in primary coolant of Reaktor Daya Eksperimental (RDE) i.e. gaseous and particulate impurities. Carbon dust as a particulate impurity is generated from abrasion of pebble friction in the core and friction between pebble and refueling pipelines. Due to negative impact to the system, structure and component (SCC), therefore carbon dust must be removed from primary coolant. This paper discusses the carbon dust removal in RDE. The objected of the research is to analyze the helium purification system (HPS) capability of removing carbon dust through particle size distribution analysis. The carbon dust size particle varies from 0.1 µm up to 10 µm regarding to the experiences of high temperature gas cooled reactor (HTGR) operation. Three models have been made by using ChemCAD. First model was using single filter, second model was using 2 filters in series and the last one was using both double filters in series and cyclone. The dust removal total efficiency of first model is 88.70 %, the second model is 98.10% and the last one is 98.89%. The highest efficiency of 98.98 % was achieved in the model that used both double filters and cyclone. The cyclone should be installed in HPS of RDE if there are coarse carbon dust particle, which was found in the primary coolant to increase its dust removal capability.Keywords: Carbon dust problem, primary coolant, particle size distribution, RDE DEBU KARBON PADA PENDINGIN PRIMER RDE: PERMASALAHAN DAN SOLUSINYA. Ada dua jenis pengotor pada pendingin primer RDE yaitu pengotor berbentuk gas dan partikel padat. Debu karbon adalah salah satu pengotor berbentuk partikel padat. Debu ini dihasilkan dari gesekan antara bahan bakar di teras dan gesekan antara bahan bakar dengan pipa pengisian bahan bakar. Karena berdampak negatif terhadap sistem, struktur dan komponen (SSK), maka debu karbon tersebut harus dibersihkan dari pendingin primer. Makalah ini membahas proses pembersihan debu karbon pada pendingin RDE. Tujuan penelitian ini adalah untuk memahami kemampuan sistem pemurnian helium (SPH) dari RDE dalam menghilangkan debu karbon melalui analisis distribusi ukuran partikel. Ukuran distribusi debu karbon divariasikan dari 0,1 µm sampai dengan 10 µm berdasarkan pengalaman operasi HTGR. Tiga model telah dibuat menggunakan perangkat lunak ChemCAD. Model pertama menggunakan filter tunggal, model kedua menggunakan 2 filter yang disusun secara serial dan yang ketiga adalah model menggunakan 2 filter dan cyclone. Efisiensi total pembersihan debu karbon dari model yang pertama 88,70 %, model yang kedua adalah 98,10% and model yang terakhir adalah 98,89%. Efisiensi pembersihan debu karbon tertinggi yaitu 98,98% diperoleh pada model yang menggunakan 2 filter dan cyclone. Untuk meningkatkan kemampuan pembersihan debu karbon, desain SPH RDE perlu ditambahkan cyclone jika ditemukan partikel debu karbon kasar pada saat beroperasi.Kata kunci: permasalahan debu karbon, pendingin primer RDE, distribusi ukuran partikel
Lessons from life: the role of the advanced nurse specialist in IBDs
Authors: Forsyth Kate 
Published: August 2018

Abstract
The role of the nurse has evolved enormously in recent years. By way of a descriptive case study, this article highlights the role of the advanced haemophilia nurse specialist. The case study serves as a focal point for discussion of how the extension of this role has enabled the provision of consistent and comprehensive care and support to patients with inherited bleeding disorders.