bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ХАРАКТЕРИСТИКА ДІЯЛЬНОСТІ НЕОНАТОЛОГІЧНОЇ СЛУЖБИ РІВНЕНСЬКОГО ОБЛАСНОГО ПЕРИНАТАЛЬНОГО ЦЕНТРУ
Authors: Klishch O. V. , Pavlyshyn H. A. 
Published: July 2019

Мета дослідження – оцінити основні показники діяльності неонатологічної служби Рівненського обласного перинатального центру впродовж останніх років.
Матеріали та методи. Проведено ретроспективний статистичний аналіз динаміки основних показників роботи відділення інтенсивної терапії новонароджених Рівненського обласного перинатального центру, таких, як народжуваність, захворюваність, неонатальна смертність, за період 2016–2018 рр.
Результати дослідження та їх обговорення. Аналіз народжуваності в Рівненському обласному перинатальному центрі свідчить про зниження її рівня в області, при цьому кількість передчасно народжених дітей не зменшується, становлячи 8,7–8,9 %. Показники неонатальної смертності як в області, так і в перинатальному центрі знижуються. У структурі смертності переважають гіпоксично-ішемічні ураження нервової системи, уроджені вади розвитку, внутрішньоутробні інфекції, глибока морфофункціональна незрілість. Уроджені вади серця, не сумісні з життям або в поєднанні з множинними вадами розвитку, переважають у структурі смертності від уроджених вад розвитку. В Рівненському обласному перинатальному центрі рівень виживання немовлят, народжених з екстремально малою масою тіла, має стабільну тенденцію до збільшення – від 25 % у 2016 р. до 40 % у 2018 р. У структурі захворюваності переважають неонатальна енцефалопатія, уроджені вади розвитку, інфекційна патологія.
Висновок. Оцінка основних показників роботи неонатологічної служби Рівненського обласного перинатального центру впродовж останніх років розкриває переваги і труднощі в діяльності неонатологічної служби в області.
РЕЗУЛЬТАТИ УЛЬТРАЗВУКОВОГО ДОСЛІДЖЕННЯ І МАГНІТНО-РЕЗОНАНСНОЇ ТОМОГРАФІЇ В ЖІНОК, ХВОРИХ НА ПОЄДНАНУ ПАТОЛОГІЮ МАТКИ ЛЕЙОМІОМУ ТА АДЕНОМІОЗ
Authors: Zaporozhchenko M. B. , Sydorenko A. V. 
Published: July 2019

Мета дослідження – проаналізувати результати ультразвукового дослідження і магнітно-резонансної томографії в жінок, хворих на поєднану патологію матки лейоміому та аденоміоз.
Матеріали та методи. Обстежено 120 жінок репродуктивного віку, хворих на поєднану патологію матки лейоміому та аденоміоз.
Результати дослідження та їх обговорення. Куляста форма матки виявлена у 53,3 % випадків, збільшення передньо-заднього розміру матки більше 45 мм та потовщення маткової сполучної зони більше 12 мм склали 74,2 % та 89,2 % відповідно. Множинні кістозні утворення у стінці матки виявлено у 100 % хворих, дифузну форму ураження матки – у 65,7 %. І ступінь аденоміозу виявлено у 20,0 %, ІІ ступінь – у 20,8 % , ІІІ ступінь – у 50,0 %, IV ступінь – у 9,2 % випадків. У всіх хворих виявлено поєднання лейоміоми матки та аденоміозу. Основна локалізація лейоміоматозних вузлів – інтрамуральна (73,3 %) та субсерозна (100 %). Багатовузлова форма діагностована у 100 % хворих зі змішаною субсерозно-інтерстиціальною локалізацією вузлів і аденоміозом.
Висновок. Серед сучасних методів діагностики поєднаної патології матки лейоміоми та аденоміозу ультразвукове дослідження та магнітно-резонансна томографія займають провідне місце.
УДОСКОНАЛЕННЯ ДОПОМОГИ ПРИ ПРОЛОНГОВАНІЙ ЛАТЕНТНІЙ ФАЗІ ПЕРШОГО ПЕРІОДУ ПОЛОГІВ У ЖІНОК ІЗ ПЕРВИННОЮ АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПОТОНІЄЮ
Authors: Markin L. B. , Popovych O. I. 
Published: July 2019

Мета дослідження – удосконалення допомоги при пролонгованій латентній фазі першого періоду пологів у роділь із первинною артеріальною гіпотонією (ПАГ) для забезпечення зниження перинатальної патології.
Матеріали та методи. Для реалізації завдань дослідження сформовані такі клінічні групи вагітних: І – 50 роділь із ПАГ, яким проводили корекцію гемодинамічних розладів у латентній фазі першого періоду пологів; ІІ – 48 роділь із ПАГ у латентній фазі першого періоду пологів; ІІІ – 30 роділь без ПАГ із фізіологічним перебігом пологів у терміні 39–41 тиж. Всі вагітні народжували вперше. Доплерометричне дослідження включало оцінку кровотоку в маткових (МА) та спіральних артеріях (СА). При ультразвуковому дослідженні за допомогою М-методу здійснювали оцінку дихальних рухів плода у поздовжньому та поперечному розрізі.
Результати дослідження та їх обговорення. В обох групах спостереження роділь із ПАГ мала місце пролонгована латентна фаза першого періоду пологів. У ІІ групі спостереження без проведення гемодинамічної корекції тривалість латентної фази склала 14,5±2,5 (8,0–18,5) год. Показники судинної резистентності в МА і СА перевищували нормативні на 21–35 %. При оцінці дихальних рухів плода прояви патологічної біофізичної активності мали місце у 16,7 % випадків. Враховуючи те, що посилення роботи парасимпатичної нервової системи є однією з патогенетичних ланок виникнення гестаційних ускладнень як при вагітності, так і в пологах у жінок із ПАГ, із метою корекції гемодинамічних розладів був застосований селективний блокатор м-холінорецепторів Бускопан. Застосування Бускопану сприяло зниженню показників судинного опору в МА і СА в 1,3 та 1,2 раза відповідно; забезпечувало прискорення процесу розкриття шийки в пологах в 1,2 раза та вкорочення тривалості латентної фази до 10,2±1,3 (5,5–13,5) год. Прояви патологічної біофізичної активності плода мали місце лише у 6,0 % випадків.
Висновок. Корекція гемодинамічних розладів при пролонгованій латентній фазі першого періоду пологів у роділь із ПАГ забезпечує прогрес пологів у 94 % випадків, знижує частоту народження дітей у стані асфіксії у 2,8 раза та знижує частоту оперативного розродження у 2,7 раза.
КОРЕКЦІЯ ОПОРНО-РУХОВИХ ПОРУШЕНЬ У ЖІНОК В ПЕРИМЕНОПАУЗІ
Authors: Shcherbyna I. M. , Potapova L. V. , Lipko O. P. , Skrobach O. I. 
Published: July 2019

Мета дослідження – вивчення ознак остеопорозу в жінок перименопаузального віку, розробка ефективних методів його лікування з попередженням ускладнень та покращенням якості життя.
Матеріали та методи. Під наглядом перебували 52 жінки віком від 50–60 років. Перша група – хворі з легким (І) ступенем остеопенії (19 (36,6 %) пацієнток), друга – з середнім (ІІ) ступенем остеопенії (15 (28,8 %) пацієнток), третя (ІІІ) – хворі на остеопороз (18 (34,6 %) пацієнток). Контрольну групу склали 52 жінки з фізіологічним перебігом перименопаузи. Усім жінкам проводили дослідження мінеральної щільності кісткової тканини (денситометрія), дослідження мінерального балансу, визначення в сироватці крові автоантитіл до колагену та еластину.
Результати дослідження та їх обговорення. За результатами комп’ютерної рентгеностеоденситометрії, у 19 (36,5 %) хворих ІКІ склав 0,54±0,03, Т-індекс – (-1,5±0,4), що відповідало остеопенії; у 15 (28,8 %) хворих ІКІ склав 0,50±0,04, Т-індекс – (-2,2±0,3), що відповідало вираженій остеопенії; у 18 (34,6 %) хворих ІКІ – 0,41±0,04, Т-індекс – (-2,9±0,3), що відповідало остеопорозу. В обстежених жінок зниження рівня загального кальцію і магнію сироватки крові корелює з розвитком порушень опорно-рухової системи в перименопаузі. У жінок з остеопорозом визначаються в достовірно значущих кількостях антитіла до колагену й еластину. Для лікування жінок застосовували схему лікувальних заходів (медикаментозні та немедикаментозні), що мала суттєвий позитивний ефект.
Висновки. Ознаки опорно-рухових порушень у жінок в перименопаузі патогенетично пов’язані з віковими порушеннями в репродуктивній системі. Важливими елементами нових підходів цих порушень та підвищення якості життя цих пацієнток є включення в терапевтичний комплекс вітамінів групи D та селективних модуляторів естрогенових рецепторів. Розроблена схема лікувальних заходів з урахуванням патогенетичних особливостей опорно-рухових порушень приводить до більш раннього і стабільного клінічного ефекту, не викликає змін у репродуктивних органах, що достатньо небезпечно в перименопаузі.
Five-Year Outcomes of Transfemoral Transcatheter Aortic Valve Replacement or Surgical Aortic Valve Replacement in a Real World Population
Authors: Barbanti Marco , Tamburino Corrado , D’Errigo Paola , Biancari Fausto , Ranucci Marco , Rosato Stefano , Santoro Gennaro , Fusco Danilo , Seccareccia Fulvia ,   for the OBSERVANT Research Group
Published: July 2019

Background:
The OBSERVANT study (Observational Study of Effectiveness of SAVR–TAVI Procedures for Severe Aortic Stenosis Treatment) showed that mortality at 1 year is similar after transfemoral transcatheter aortic valve replacement (TAVR) or surgical aortic valve replacement (SAVR) for real-world propensity-matched patients with aortic stenosis at low and intermediate risk. We report the 5-year outcomes of the Italian OBSERVANT study.

Methods and Results:

The unadjusted enrolled population (N=7618) between December 2010 and June 2012 included 5707 patients on SAVR and 1911 patients on TAVR. The propensity score method was applied to select 2 groups with similar baseline characteristics. All outcomes were adjudicated through a linkage with administrative databases. The primary end points of this analysis were death from any cause and major adverse cardiac and cerebrovascular events at 5 years. The matched population had a total of 1300 patients (650 per group). The propensity score method generated a low and intermediate-risk population (mean logistic EuroSCORE 2: 5.1±6.2% versus 4.9±5.1%, SAVR versus transfemoral TAVR;
P
=0.485). At 5 years, the rate of 5 death from any cause was 35.8% in the surgical group and 48.3% in the transcatheter group (hazard ratio, 1.38; 95% CI, 1.12–1.69;
P
=0.002). Similarly, TAVR was associated with an increased risk of major adverse cardiac and cerebrovascular events as compared with SAVR (42.5% versus 54.0%; hazard ratio, 1.35; 95% CI, 1.11–1.63;
P
=0.003). The cumulative incidence of cerebrovascular events, myocardial infarction, and coronary revascularization were similar in the study groups at 5 years.

Conclusions:
The present results suggest that at 5 years, in a real-world population with severe aortic stenosis and at low and intermediate risk, suggest that SAVR is associated in with lower mortality and major adverse cardiac and cerebrovascular events rates than transfemoral TAVR performed using first-generation devices. These data need to be confirmed in randomized trials using new-generation TAVR devices.
Performance of the American Heart Association (AHA) 14‐Point Evaluation Versus Electrocardiography for the Cardiovascular Screening of High School Athletes: A Prospective Study
Authors: Williams Elizabeth A. , Pelto Hank F. , Toresdahl Brett G. , Prutkin Jordan M. , Owens David S. , Salerno Jack C. , Harmon Kimberly G. , Drezner Jonathan A. 
Published: July 2019

Background

Preparticipation cardiovascular screening in athletes is fully endorsed by major medical societies, yet the most effective screening protocol remains debated. We prospectively compared the performance of the American Heart Association (
AHA
) 14‐point screening evaluation and a resting
ECG
for cardiovascular screening of high school athletes.

Methods and Results

Competitive athletes participating in organized high school or premier/select level sports underwent cardiovascular screening using the
AHA
14‐point history and physical examination, and an
ECG
interpreted with the Seattle Criteria. A limited echocardiogram was performed for all screening abnormalities. The primary outcome measure was identification of a cardiovascular disorder associated with sudden cardiac death. From October 2014 to June 2017, 3620 high school athletes (median age, 16 years; range 13–19; 46.2% female; 78.6% white, 8.0% black) were screened. One or more positive responses to the
AHA
14‐point questionnaire were present in 814 (22.5%) athletes. The most common history responses included chest pain (8.1%), family history of inheritable conditions (7.3%), and shortness of breath (6.4%). Abnormal physical examination was present in 356 (9.8%) athletes, and 103 (2.8%) athletes had an abnormal
ECG
. Sixteen (0.4%) athletes had conditions associated with sudden cardiac death. The sensitivity (18.8%), specificity (68.0%), and positive predictive value (0.3%) of the
AHA
14‐point evaluation was substantially lower than the sensitivity (87.5%), specificity (97.5%), and positive predictive value (13.6%) of
ECG
.

Conclusions

The
AHA
14‐point evaluation performs poorly compared with
ECG
for cardiovascular screening of high school athletes. The use of consensus‐derived history questionnaires as the primary tool for cardiovascular screening in athletes should be reevaluated.
Intrinsic Coagulation Pathway, History of Headache, and Risk of Ischemic Stroke
Authors: van Os Hendrikus J.A. , Wermer Marieke J. H. , Rosendaal Frits R. , Govers-Riemslag José W. , Algra Ale , Siegerink Bob S. 
Published: July 2019

Background and Purpose—
Hypercoagulable states in migraine patients may play a role in the pathophysiology underlying the association between migraine and ischemic stroke. This study aims to provide more insight into the potential association of headache, ischemic stroke, and the intrinsic coagulation pathway.

Methods—
We included patients from the RATIO study (Risk of Arterial Thrombosis in Relation to Oral Contraceptives), a Dutch population-based case-control study including young women (age <50) with ischemic stroke and healthy controls. We defined a headache group based on a questionnaire on headache history. Intrinsic coagulation proteins were measured through both antigen levels (FXII, FXI, prekallikrein, HK [high molecular weight kininogen]) and protein activation, determined by measuring activated protein complex with C1esterase-inhibitor (FXIIa-C1-INH, FXIa-C1-INH, Kallikrein-C1-INH) or antitrypsin-inhibitor (FXIa-AT-INH). We calculated adjusted odds ratios and performed an interaction analysis assessing the increase in stroke risk associated with high levels of intrinsic coagulation and history of headache.

Results—
We included 113 ischemic stroke cases and 598 healthy controls. In total, 134 (19%) patients had a history of headache, of whom 38 were cases and 96 controls. The combination of headache and high intrinsic coagulation protein levels (all but FXII antigen level and both FXIa-inhibitors) was associated with an increase in ischemic stroke risk higher than was expected based on their individual effects (adjusted odds ratio FXI antigen level alone: 1.7, 95% CI, 1.0–2.9; adjusted odds ratio headache alone: 2.0, 95% CI, 1.1−3.7; combination: 5.2, 95% CI, 2.3−11.6)

Conclusions—
Headache and high intrinsic coagulation protein levels may biologically interact, increasing risk for ischemic stroke.
Blocking Statistics in a Varying Climate: Lessons from a “Traffic Jam” Model with Pseudostochastic Forcing
Authors: Paradise Adiv , Rocha Cesar B. , Barpanda Pragallva , Nakamura Noboru 
Published: July 2019

AbstractRecently Nakamura and Huang proposed a semiempirical, one-dimensional model of atmospheric blocking based on the observed budget of local wave activity in the boreal winter. The model dynamics is akin to that of traffic flow, wherein blocking manifests as traffic jams when the streamwise flux of local wave activity reaches capacity. Stationary waves modulate the jet stream’s capacity to transmit transient waves and thereby localize block formation. Since the model is inexpensive to run numerically, it is suited for computing blocking statistics as a function of climate variables from large-ensemble, parameter sweep experiments. We explore sensitivity of blocking statistics to (i) stationary wave amplitude, (ii) background jet speed, and (iii) transient eddy forcing, using frequency, persistence, and prevalence as metrics. For each combination of parameters we perform 240 runs of 180-day simulations with aperiodic transient eddy forcing, each time randomizing the phase relations in forcing. The model climate shifts rapidly from a block-free state to a block-dominant state as the stationary wave amplitude is increased and/or the jet speed is decreased. When eddy forcing is increased, prevalence increases similarly but frequency decreases as blocks merge and become more persistent. It is argued that the present-day climate lies close to the boundary of the two states and hence its blocking statistics are sensitive to climate perturbations. The result underscores the low confidence in GCM-based assessment of the future trend of blocking under a changing climate, while it also provides a theoretical basis for evaluating model biases and understanding trends in reanalysis data.
Trends of Vertically Integrated Water Vapor over the Arctic during 1979–2016: Consistent Moistening All Over?
Authors: Rinke A. , Segger B. , Crewell S. , Maturilli M. , Naakka T. , Nygård T. , Vihma T. , Alshawaf F. , Dick G. , Wickert J. , Keller J. 
Published: July 2019

Abstract
Arctic trends of integrated water vapor were analyzed based on four reanalyses and radiosonde data over 1979–2016. Averaged over the region north of 70°N, the Arctic experiences a robust moistening trend that is smallest in March (0.07 ± 0.06 mm decade−1) and largest in August (0.33 ± 0.18 mm decade−1), according to the reanalyses’ median and over the 38 years. While the absolute trends are largest in summer, the relative ones are largest in winter. Superimposed on the trend is a pronounced interannual variability. Analyzing overlapping 30-yr subsets of the entire period, the maximum trend has shifted toward autumn (September–October), which is related to an accelerated trend over the Barents and Kara Seas. The spatial trend patterns suggest that the Arctic has become wetter overall, but the trends and their statistical significance vary depending on the region and season, and drying even occurs over a few regions. Although the reanalyses are consistent in their spatiotemporal trend patterns, they substantially disagree on the trend magnitudes. The summer and the Nordic and Barents Seas, the central Arctic Ocean, and north-central Siberia are the season and regions of greatest differences among the reanalyses. We discussed various factors that contribute to the differences, in particular, varying sea level pressure trends, which lead to regional differences in moisture transport, evaporation trends, and differences in data assimilation. The trends from the reanalyses show a close agreement with the radiosonde data in terms of spatiotemporal patterns. However, the scarce and nonuniform distribution of the stations hampers the assessment of central Arctic trends.
Gravity Wave Emission by Shear Instability
Authors: Eden Carsten , Chouksey Manita , Olbers Dirk 
Published: July 2019

AbstractGravity wave emission by geostrophically balanced flow is diagnosed in numerical simulations of lateral and vertical shear instabilities. The diagnostic method in use allows for a separation of balanced flow and residual wave signal up to fourth order in the Rossby number (Ro). While evidence is found for a small but finite gravity wave emission from balanced flow in a single-layer model with large lateral shear and large Ro, a vertically resolved model with moderate velocity amplitudes appropriate to the interior ocean hardly shows any wave emission. Only when static instabilities generated by the shear instability of the balanced flow are allowed can a gravity wave signal similar to the ones reported in earlier studies be detected in the vertically resolved case. This result suggests a relatively small role of spontaneous wave emission in the classical sense of Lighthill radiation, and emphasizes the role of convective or symmetric instabilities during frontogenesis for the generation of internal gravity waves in the ocean and atmosphere.
User Responses to Imperfect Forecasts: Findings from an Experiment with Kentucky Wheat Farmers
Authors: Kusunose Yoko , Ma Lala , Van Sanford David 
Published: July 2019

Abstract
Weather and climate forecasts can help agricultural producers improve management choices in anticipation of uncertain growing conditions. Current literature conjectures that the extent to which forecasts are useful depends on their accuracy, that is, the probability with which a forecasted event, such as precipitation, is projected to occur. Too little accuracy can potentially render forecasts effectively useless, even if they convey some form of information. In this study, we collect farmer-based data through a questionnaire and a framed field experiment to test for the existence of an accuracy threshold for forecasts, below which forecasts do not induce any behavioral changes. We do this in the context of a very specific management choice—the timing and amount of nitrogen that Kentucky farmers apply to their wheat in early spring—in response to randomly generated 6-to-10-day forecasts of rainfall conditions. We find that forecasts provide economically significant value to decision-makers only when they depart dramatically from what is normally expected. These results have implications that extend beyond the nitrogen-application decision for winter wheat: if this type of behavior is widespread, at current accuracy levels, other types of forecasts may be of little value to decision-makers and therefore go unheeded.
Promoting Independence for Teens and Young Adults with Physical Disabilities
Authors: Healy Helen , Rigby Patricia 
Published: July 2019

The transition to adult roles and responsibilities poses unique challenges for young people with physical disabilities. The Independence Programme (TIP) assists youths to meet these challenges. TIP is client-centred and addresses each participant's occupational performance problems. Participants live in a student residence located near shops, restaurants and other businesses for 20 consecutive days during TIP. This paper describes TIP and results from the evaluation of one summer's programme. Ten youths with physical disabilities, such as cerebral palsy, participated. The programme was evaluated using interviews with each participant at the beginning and end of the programme, and at a four month follow-up with the Canadian Occupational Performance Measure (COPM) (Law et al., 1994a). Participants made clinically important changes in performance and satisfaction of their identified occupations. They rated this programme as the best experience of the summer. Participants valued the opportunities to learn about and access environmental supports, to assume greater independence, and to develop connectedness with peers.
Quantitative Magnetic Resonance Imaging Analysis of the Common Site of Acute Achilles Tendon Rupture: 5 to 8 cm Above the Distal End of the Calcaneal Insertion
Authors: Park Young Hwan , Lim Jung Wook , Choi Gi Won , Kim Hak Jun 
Published: July 2019

Background: Previous studies have not quantitatively analyzed the site of acute Achilles tendon rupture. Purpose: To investigate the site of acute Achilles tendon rupture via magnetic resonance imaging (MRI). Study Design: Cross-sectional study; Level of evidence, 4. Methods: The medical records and MRIs of 195 patients with acute Achilles tendon rupture were retrospectively reviewed. The rupture site was measured as the distance from the most distal fibers of the Achilles tendon at the calcaneal insertion to the proximal end of the distal stump. The relationship between the site of rupture and patient characteristics was analyzed, and the intra- and interobserver reliability of the measurements was assessed using intraclass correlation coefficients. Results: The rupture site had a mean distance of 6.4 cm (SD, 1.5) and the 10th to 90th percentile range was 5.0 to 8.4 cm. There was no significant difference in location of the rupture according to patient characteristics and the time of imaging. The intra- and interobserver reliability of measurements was excellent. Conclusion: Most acute Achilles tendon ruptures visible on MRI occurred 5 to 8 cm above the distal end of the calcaneal insertion, which is more proximal than the previously reported 2 to 6 cm location.