bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Perancangan User Interface Game Angklung dengan Metode User Centered Design (Studi Kasus Saung Angklung Udjo)
Authors: Hartanto Wahyu Kurniawan , Junaedi Danang , Kaburuan Emil Robert 
Published: March 2019

<br /><table class="data" width="100%"><tbody><tr valign="top"><td class="value">Angklung adalah kebudayaan khas Indonesia yang telah diakui UNESCO sejak tahun 2010. Salah satu bentuk pelestarian terhadap kebudayaan angklung, pemerintah kota Bandung menjadikan Saung Angklung Udjo sebagai tempat untuk melestarikan angklung. Seiring perkembangan teknologi, <em>game </em>angklung untuk <em>smartphone </em>sudah banyak dikembangkan. Pada suatu <em>game,</em> aspek <em>usability </em>merupakan salah satu aspek penting penghubung antara <em>user </em>dengan <em>game. </em>Berdasarkan evaluasi <em>usability </em>yang dilakukan menggunakan metode <em>Quality in Use Integrated Measurement </em>(QUIM) kepada beberapa aplikasi dan <em>game</em> angklung diperoleh rata- rata pengujian untuk semua faktor belum memenuhi aspek <em>usability </em>yang mengakibatkan pengguna mengalami kendala dalam menggunakan aplikasi <em>game </em>angklung. Oleh sebab itu perlu dilakukan perancangan <em>user interface </em>terhadap aplikasi <em>game</em> angklung supaya dapat digunakan dalam bermain angklung. Metode yang digunakan untuk perancangan <em>user interface </em>aplikasi <em>game </em>angklung adalah metode <em>user centered design </em>yang berfokus pada <em>characteristics, task, environments </em>dari pengguna. Berdasarkan hasil evaluasi dengan menggunakan QUIM aplikasi <em>game</em> Belajar Bermain Angklung dapat memenuhi kebutuhan dan kemampuan pengguna, hal ini terlihat dari nilai <em>usability</em> terendah sebesar 86% yang artinya sudah memenuhi aspek <em>usability</em></td></tr></tbody></table>
Safety and efficacy of Curcumin versus Diclofenac in Knee Osteoarthritis: a randomized open label parallel arm study
Authors: Shep Dhaneshwar , Khanwelkar Chitra , Gade Prakashchandra , Karad Satyanand 
Published: March 2019

Abstract
Background: To compare the efficacy and safety of curcumin with diclofenac in the treatment of knee osteoarthritis (OA). Methods: In this randomized, open label, parallel, active controlled clinical study, 139 knee OA patients were randomized to receive either curcumin 500 mg (BCM-95®) capsule three times daily or diclofenac 50 mg tablet two times daily for 28 days. Patients underwent assessment at baseline, day 7, day 14 and day 28. Main outcome measure was severity of pain using Visual Analogue Scale (VAS) at day 14 and day 28. Knee injury and osteoarthritis outcome score (KOOS) (at day 14 and day 28), anti-flatulent effect (at day 7), anti-ulcer effect, weight lowering effect, patient and physician’s global assessment of therapy at day 28 were included as secondary outcome measures. Safety after treatment was evaluated by recording adverse events and laboratory investigation. Results: At day 14 and day 28, patients receiving curcumin showed similar improvement in severity of pain and KOOS scale when compared to diclofenac, and the difference was not statistically significant. At day 7, the patients treated with curcumin experienced significantly greater reduction in number of episodes of flatulence compared with diclofenac (p < 0.01). At day 28, weight lowering effect (p < 0.01) and anti-ulcer effect (p < 0.01) of curcumin were observed. None of the patients required H2 blockers in curcumin group and 19 patients required H2 blockers in diclofenac group (0% vs. 28%, respectively; p < 0.01). Adverse effects were significantly less in the curcumin group (13% vs. 38% in diclofenac group; p < 0.01). Patient’s and physician’s global assessment of therapy was similar in both treatment groups. Conclusion: Curcumin has similar efficacy to diclofenac, but demonstrated better tolerance among patients with knee OA. Curcumin can be an alternative treatment option in the patients with knee OA who are intolerant to the side effects of NSAIDS. Trial Registration: ISRCTN, ISRCTN10074826, Registered 21 November 2017 - Retrospectively registered, http://www.isrctn.com/ISRCTN10074826
Comparison of Combined and Consecutive Surgery for Patients with Proliferative Diabetic Retinopathy and Severe Cataract
Authors: Liu Fei , Teng Yan , Shao Yan , Chen Ximei , Zhao Miao , Shi Tianwei 
Published: March 2019

Abstract
Objective: To investigate the safety, effectiveness and differences of combined and consecutive surgical strategies on patients with proliferative diabetic retinopathy (PDR) and severe cataract.
Methods: Eighty-four cases (84 eyes) with PDR complications of vitreous hemorrhage (VH) and/or tractional retinal detachment (TRD) and severe cataract were enrolled in this retrospective analysis. Thirty-nine eyes in consecutive surgery group underwent the surgery of phacoemulsification (PHACO) and intraocular lens (IOL) implantation firstly, and then received the surgery of vitrectomy, panretinal photocoagulation (PRP) and retinopexy (when necessary) two to twenty-five days later. Forty-five eyes in combined surgery group underwent the combined surgery of PHACO, IOL implantation, vitrectomy, PRP and retinopexy (when necessary). The postoperative best corrected visual acuity (BCVA), intraocular pressure (IOP), anterior segment inflammation responses, and surgical complications were chosen as outcome measurements when the two groups were compared.
Results: The demographic data of the patients before surgery had no significant difference between the two groups. There was no statistically significant difference on BCVA at postoperative week 6 between two groups (P>0.05). Postoperative inflammation of the anterior segment in combined surgery group was much more serious than that in consecutive surgery group. 91.1% patients (41 eyes) developed moderate or serious inflammation in combined surgery group at postoperative day 3 compared with 46.2% patients (18 eyes) in consecutive surgery group. In addition, there were still 71.1% patients (32 eyes) with mild or moderate inflammation in combined surgery group at postoperative week 6 compared with 28.2% patients (11 eyes) in consecutive surgery group. The IOP elevated in 20 eyes (44.4%) in combined surgery group and seven eyes (17.9%) in consecutive surgery group. The presence of posterior synechia was found in 10 eyes (22.2%) in combined group and one eye (2.6%) in consecutive group 6 weeks after surgery.
Conclusion: Although both surgery strategies for PDR patients with severe cataract are safe and effective, combined surgery leads to more postoperative complications than consecutive surgery, which should be carefully monitored and properly treated. For PDR patients with severe cataract which perturbs the vitrectomy and PRP, the consecutive surgery is a priority for surgery choice if the patient's condition allows.
Laparoscopic ventral mesh rectopexy versus laparoscopic ventral mesh rectopexy combined with trans-anal rectal resection in the treatment of obstructed defecation syndrome: study protocol for a randomized controlled trial
Authors: Ge Yuhang , Wang Chuntao , Wang Peng , Zhu Xu , Guo Wenyi , Fu Tao 
Published: March 2019

Abstract
Background: Laparoscopic ventral mesh rectopexy (LVMR) and stapled trans-anal rectal resection (STARR) are effective and well-recognized treatments for symptoms of obstructed defecation syndrome (ODS) in the context of rectal prolapse and rectocele. However, recurrence and postoperative complications including symptomatic grade III/IV hemorrhoids develop in patients undergo LVMR. It was hypothesized that adding STARR to LVMR is effective in improving the clinical symptoms and functional outcomes and reducing the postoperative complications after repair of ODS.
Methods/Design: In this prospective, single-blind, randomised trial, consecutive patients aged 18 years or older at a single center in China with ODS are randomly assigned (1:1) to either LVMR or LVMR plus STARR. Functional assessment is done preoperatively and 12 months postoperatively. The primary outcome is the rate of complications started in the hospital and is followed up in the outpatient setting until 12 months after surgery. Patients and those assessing the outcomes were masked to the procedure. The primary analysis is done in the per-protocol population. Outcomes are assessed in the entire cohort.
Discussion: This study will add to the scant literature regarding surgical management of ODS.
Efficient removal of Hg2+, Cd2+ and Pb2+ from aqueous solution and mixed industrial wastewater using a designed chelating ligand, 2-pyridyl-N-(2′-methylthiophenyl) methyleneimine (PMTPM)
Authors: Pobi Krishnendu Kumar , Mondal Biplab , Nayek Sumanta , Patra Apurba K. , Saha Rajnarayan 
Published: March 2019

Abstract
The present study is focused on the removal of Hg2+, Cd2+ and Pb2+ ions from aqueous solution using a tridentate chelating agent, 2-pyridyl-N-(2′-methylthiophenyl) methyleneimine (PMTPM); and applicability of such removal from industrial wastewater using PMTPM is also investigated. The results showed that the metal ions removal efficiency using PMTPM was in the order of Hg2+(99.46%) &gt; Cd2+(95.42%) &gt; Pb2+(94.54%) under optimum reaction conditions (L:M2+ = 3:1, pH = 9, time = 24 h, temp. = 30 °C). Formed chelated complexes such as [Hg(PMTPM)Cl2] (1), [Cd(PMTPM)Cl2] (2) and [Pb(PMTPM)Cl2] (3) were characterized by numerous spectroscopic tools and X-ray structure determination of a representative complex of Hg2+. In the X-ray structure of [Hg(PMTPM)Cl2], 1, the Hg2+ adopted a distorted tetrahedral coordination geometry surrounding two N donors of PMTPM and two chloride ions. A similar coordination geometry surrounding the respective metal centres in 2 and 3 was established. The thermogravimetric analysis (TGA) revealed a stability order of [Cd(PMTPM)Cl2] &gt; [Hg(PMTPM)Cl2] &gt; [Pb(PMTPM)Cl2]. Further the comparative metal leaching behaviour of these chelate complexes exhibited higher stability in alkaline solution than in acidic. Moreover, PMTPM was applied in real mixed industrial wastewater with alkaline pH, and adequate removals of toxic metals were achieved.
Evaluasi Potensi Antidiabetes Sari Buah Markisa Ungu (Passiflora edulis var edulis) pada Tikus Model Diabetes Melitus yang Diinduksi Aloksan
Authors: Muntafiah Alfi , Pratama Tisna Sendy , Ati Viva Ratih Bening 
Published: March 2019

Markisa ungu mengandung komponen nutrisi dan fitokimia non nutrisi, dan potensinya pada beberapa kondisi medis telah dilaporkan. Penelitian ini bertujuan mengeksplorasi potensi antidiabetes sari markisa ungu. Penelitian true experimental ini menggunakan 30 ekor tikus putih (Rattus norvegicus) jantan galur Wistar, dibagi 5 kelompok: I) kontrol normal,Â II) kontrol DM, dan III, IV, V perlakuan sari markisa ungu dosis 1,05; 2,1; dan 4,2mL/200gBB/hari melalui sonde, selama 21 hari. Induksi diabetes dengan aloksan intraperitoneal 120mg/kgBB dosis tunggal. Sampel darah diambil sebelum induksi, setelah induksi dan setelah perlakuan, melalui vena infra orbita. Kadar GDP diukur menggunakan spektrofotometer. Uji Wilcoxon terhadap kadar GDP pasca induksi dan perlakuan, didapatkan p=0,000, menunjukkan perbedaan signifikan kadar GDP antar kelompok normal dan DM. Uji Kruskal-Wallis terhadap kadar GDP pasca perlakuan juga demikian, didapatkan p<0,05. Uji post hoc Mann-Whitney: I vs II p=0,006; I vs III p=0,006; I vs IV p=0,045; I vs V p=0,025; II vs III p=0,361; II vs IV p=0,917; II vs V p=0,584; III vs IV p=0,715; III vs V p=1,000; IV vs V p= 0,584, yang berarti perbedaan hanya antara kelompok normal dengan kelompok diabet dengan atau tanpa perlakuan sari markisa ungu, namun tidak ada perbedaan antar kelompok DM tanpa atau dengan perlakuan sari markisa ungu. Kesimpulan penelitian adalah tidak terdapat perbedaan kadar GDP antara kelompok kontrol DM dengan kelompok yang diberi perlakuan sari markisa ungu berbagai dosis.Â
ОЦІНКА КОГНІТИВНОЇ ДИСФУНКЦІЇ У ХВОРИХ ІЗ РІЗНИМ СТУПЕНЕМ ХРОНІЧНОГО ОБСТРУКТИВНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ ЛЕГЕНЬ
Authors: Поясник І. М. 
Published: March 2019

Резюме. Мета. З метою пошуку зв’язку між виникненням когнітивних порушень (КП) та рівнем сатурації крові киснем був проведений порівняльний аналіз даних показників у хворих із хронічним обструктивним захворюванням легень (ХОЗЛ) та практично здорових осіб (ПЗО).
ВИЗНАЧЕННЯ МІКРОФЛОРИ ТА ЧУТЛИВОСТІ ДО АНТИБАКТЕРІАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ У ХВОРИХ ІЗ ГОСТРИМ ГНІЙНИМ МЕДІАСТИНІТОМ
Authors: Сніжко С. С. 
Published: March 2019

Визначення збудника гострого гнійного медіастиніту (ГГМ) та його чутливість до антибактеріальних препаратів є одним із вирішальних факторів в успішному лікуванні хворих.
Мета роботи: встановити видовий спектр збудників гнійно-запального процесу середостіння при різних формах гострого гнійного медіастиніту та визначити чутливість до різних груп антибактеріальних препаратів.
Матеріали і методи дослідження. Впродовж 2000–2019 рр. в торакальному відділенні Івано–Франківської обласної клінічної лікарні перебували 110 хворих із ГГМ.
Результати дослідження. При мікробіологічніх дослідженнях встановлено, що у 39 (35,5%) хворих із ГГМ діагностовано полімікробні асоціації аеробних та анаеробних мікроорганізмів, монокультури – 39 (35,5%), посів росту не давав – 32 (29,1%).
Обговорення результатів. При тонзилогенних флегмонах шиї (ФШ), основними мікроорганізмами були представники умовно-патогенної флори −у 23 (76,6%) хворих, анеробну неклостридіальну інфекцію при одонтогенними ФШ − у 9 (81,8%) хворих.
Висновки. Полімікробні асоціації аеробних та анаеробних мікроорганізмів діагностовано у 39 (35,5%) хворих. При вторинних гострих гнійних медіастинітах характер мікрофлори у середостінні був подібний до мікробного спектру, що спричинила розвиток флегмон шиї у 91% хворих. При вторинних гострих гнійних медіастинітах найбільш часто ми виявили: St. epidermidis – у 17 (23,4%) хворих, Streptococcus sp. – у 14 (19,2%); анаеробна мікрофлора (Bacteroides spp., Fusobacterium spp. та Peptostreptococcus spp.) – у 13 (17,8%) хворих. Виявлені мікроорганізми при гострому гнійному медіастиніті були найбільш чутливими до карбапенемів (загальна чутливість – 75,3%), фторхінолонів (загальна чутливість – 64,8%) та цефалоспоринів ІІІ та IV покоління (загальна чутливість – 64,5%).
ЕФЕКТИВНІСТЬ ЗАСТОСУВАННЯ ГІДРОКАРБОНАТНОЇ НАТРІЄВОЇ МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ ПРИ ДИСФУНКЦІОНАЛЬНИХ СТАНАХ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ У ХВОРИХ З ХРОНІЧНОЮ ГАСТРОЕНТЕРОЛОГІЧНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ ТА РІЗНИМ РІВНЕМ РИЗИКУ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ
Authors: Чайковська Т. В. , Гайсак М. О. , Дичка Л. В. , Ляхова О. Б. , Малиновська В. Г. , Яковенко Н. А. , Голубка О. П. , Гіттер Л. М. 
Published: March 2019

Резюме. Метою роботи було оцінити ефективність застосування гідрокарбонатної натрієвої мінеральної води при дисфункціональних станах підшлункової залози у хворих з хронічною гастроентерологічною патологією та різним рівнем ризику цукрового діабету. Обстежено 46 пацієнтів з поєднаною хронічною патологією органів травлення поза періодом загострення з різним рівнем ризику розвитку цукрового діабету під впливом курсу диференційованого питного застосування фасованої МВ Лужанська.
Встановлено, що курсове застосування гідрокарбонатної натрієвої мінеральної води є ефективним і доцільним способом корекції функціональної панкреатичної дисфункції, а також супутніх метаболічних порушень у хворих з коморбідною гастроентерологічною патологією, і зокрема з підвищеним ризиком розвитку цукрового діабету. Виявлено зменшення частоти гіпосекреторних станів підшлункової залози і ступеня їх вираженості, особливо в постпрандіальний період, підвищення на 22,4 % секреторної реакції підшлункової залози на фізіологічний харчовий подразник, зниження на 37,0-55,0 % рівня сечової екскреції титрованих кислот і на 27,0-43,0 % - амонію у хворих як з підвищеним, так і з низьким ризиком розвитку цукрового діабету. У хворих з низьким ризиком розвитку цукрового діабету в динаміці лікування виявлено збільшення на 10 % показників рН сечі. Тенденція до зниження підвищених показників глюкози крові спостерігалась у хворих з підвищеним рівнем ризику цукрового діабету. Одержані результати зумовлюють доцільність застосування природних гідрокарбонатних натрієвих МВ в профілактиці розвитку порушень вуглеводного обміну та цукрового діабету у хворих з коморбідною гастроентерологічною патологією.
ОЦІНКА СИЛИ ВПЛИВУ ПРИЧИН НА ВИБІР МАЙБУТНЬОЇ ПРОФЕСІЇ СТУДЕНТАМИ-ФАРМАЦЕВТАМИ
Authors: Пудова С. С. , Шпільчак Л. Я. , Назаренко Н. С. 
Published: March 2019

У статті висвітлено результати дослідження щодо важливості (сила впливу) факторів вибору професії фармацевта на основі опитування майбутніх провізорів. Їх представлено від найбільш важливої до найменш важливої причини вступу на фармацевтичний факультет й описано точку зору авторів щодо отриманого розподілу причин. Крім загальної оцінки ситуації на фармацевтичному факультеті, здійснено порівняння отриманих результатів для студентів денної та заочної форм навчання.
Дослідження проведено у 2017-2018 та 2018-2019 навчальних роках на базі фармацевтичних факультетів Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова та Івано-Франківського національного медичного університету. Обсяг вибірки становив 416 студентів-першокурсників (206 студентів заочної форми навчання та 210 студентів денної форми навчання). Кількісна ознака «сила впливу» оцінювалася студентами від 0 балів (неважлива причина) до 10 балів (основна причина).
У ході обробки даних підраховано середній бал важливості кожної причини для здійснення професійного вибору абітурієнтами. На основі розподілу частоти балів по кожній з причин здійснено їх поділ за важливістю: вагомі причини, досить вагомі причини, причини середньої важливості та неважливі причини.
Порівняння результатів двох вибірок (студенти денної форми навчання та студенти заочної форми навчання) по кожній з причин вибору професії здійснено за допомогою непараметричного методу дослідження – критерію χ-квадрат. У ході порівняння визначено, що майже в усіх випадках студенти різних форм навчання однаково оцінюють важливість зазначених в анкеті причин вибору професії фармацевта.
ЕФЕКТИВНІСТЬ МЕТАБОЛІЧНОЇ ТЕРАПІЇ ПРИ КОМОРБІДНОМУ СТАНІ – АРТЕРІАЛЬНІЙ ГІПЕРТЕНЗІЇ, ОЖИРІННІ ТА ПОДАГРІ
Authors: Вакалюк І. П. , Середюк Н. М. , Вацеба М. О. 
Published: March 2019

Ціль. Оцінити ефективність впливу метаболічної терапії на показники системної імунозапальної активації та ліпідного обміну у хворих на артеріальну гіпертензію в поєднанні з ожирінням та подагрою.
Матеріали і методи дослідження. У дослідження включено 80 хворих на ЕАГ ІІ стадії 2 ступеня в поєднанні з ожирінням та подагрою. 1 підгрупа – 20 хворих, котрі отримували стандартну терапію: блокатори кальцієвих каналів – амлодипін 5-10 мг/добу, статин – аторвастатин 10-20 мг/добу, нетіазидний діуретик – індапамід 2,5 мг зранку, алопуринол 100-300 мг/добу. 2 підгрупа – 20 хворих, котрі окрім стандартної терапії отримували Мельдоній дигідрат («Метамакс», Дарниця, Україна) – 5 мл 10% розчину розводили в 15 мл 0,9% розчину натрію хлориду, вводили внутрішньовенно струминно протягом 10 днів, з подальшим переходом на капсульну форму – 250 мг 3 рази в день протягом 1 місяця всередину. Здійснили клінічне обстеження хворих та визначили рівень СРП та IL-6 в крові.
ДОСЛІДЖЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ВПЛИВУ ПРОГРAМИ ФІЗИЧНОЇ РЕAБІЛІТAЦІЇ НA ФУНКЦІОНAЛЬНИЙ СТAН ХРЕБТA ОСІБ ІЗ СУТУЛІСТЮ
Authors: Войчишин Л. І. 
Published: March 2019

Численні дослідження, проведені остaнніми рокaми, свідчaть про те, що функціонaльні порушення постaви є одним з нaйпоширеніших відхилень у скелетно-м’язовій системі. Різними зaсобaми фізичної реaбілітaції, з урaхувaнням етіології тa пaтогенезу зaхворювaння, вдaється стaбілізувaти пaтологічні зміни хребтa і нaвіть зменшити їх. Постaвa, як умовний руховий рефлекс, піддaється цілеспрямовaному педaгогічному впливу, який вимaгaє методів комплексного підходу тa використaння різномaнітних зaгaльних тa специфічних зaсобів профілaктики тa корекції. Виявлення цих порушень усклaднене тим, що рaнні ознaки функціонaльних дефектів постaви мaйже непомітні, і тому зaнепокоєння викликaють вже суттєві, явно вирaжені структурні деформaції хребта.
Водночaс, крім знaчного косметичного дефекту, пaтологія постaви спричиняє склaдні морфологічні тa функціонaльні зміни у системaх оргaнізму, проявом яких є: хвороби респірaторної, серцево-судинної, трaвної систем; вегето-судинні дистонії, неврологічні і психічні розлaди; нaпруження aдaптaційних мехaнізмів оргaнізму. Крім того, морфологічні порушення постaви знaчною мірою знижують прояв потенційних можливостей людини в зрілому віці, обмежують коло вибору професійної освіти, негaтивно впливaють нa репродуктивну функцію (є причиною усклaднень вaгітності і пологів), a їх швидке прогресувaння приводить до рaнньої інвaлідності.
У даній статті приведений приклад позитивного впливу програми фізичної реабілітації на функціональний стан хребта осіб із сутулістю. Розробляючи комплексну прогрaму корекції сутулості ми дотримувaлися ряду вимог: aдеквaтності, реглaментaції тa суворого дозувaння фізичних нaвaнтaжень; системaтичності фізичних нaвaнтaжень; поступового розширення зaсобів для зaбезпечення комплексного впливу нa різні м’язові групи, нa всі суглоби і внутрішні оргaни; підбору зaгaльних тa спеціaльних корегуючих впрaв.
Aнaліз спеціaльних нaукових джерел дaє нaм підстaви стверджувaти, що діючі прогрaми фізичної реaбілітaції осіб із сутулістю потребують перегляду і знaчного удосконaлення, a тaкож aдaптaції до конкретних умов проживaння, їхнього способу життя, особливостей хaрчувaння, соціaльно-економічних особливостей тa інших чинників.
ОЦІНКА ЕФЕКТИВНОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ ЕЛЕКТРОНОЖА В КОМПЛЕКСНОМУ ЛІКУВАННІ ГНІЙНО-ЗАПАЛЬНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ ЩЕЛЕПНО-ЛИЦЕВОЇ ДІЛЯНКИ
Authors: Андрусів Ю. М. , Рожко М. М. , Пюрик В. П. , Ярмошук І. Р. 
Published: March 2019

Резюме. Постійно ведеться пошук способів підвищення ефективності лікування хворих з даною патологією. Розробляються нові технології комплексного, медикаментозного і фізіотерапевтичного впливу на запальне вогнище м’яких тканин обличчя. Метою нашого дослідження було оцінити застосування електрохірургічного апарату EMED SPECTRUM в монополярному режимі в комплексному лікуванні гнійно-запальних захворюваннь щелепно-лицевої ділянки та забезпечення високих естетичних результатів на різних стадіях загоєння рани.
Було обстежено та проліковано 60 хворих з гнійно-запальними захворюваннями щелепно-лицевої ділянки, з них 40 чоловіків та 20 жінок. Вік хворих становив від 18 до 60 років. Усі хворі були госпіталізовані в стаціонарне відділення в ургентному порядку. В залежності від методу лікування всі хворі були поділені на дві групи основну і порівняльну по 30 осіб у кожній. У першій основній групі 30 хворих, хірургічне лікування проводилось за допомогою електрохірургічного апарату EMED SPECTRUM в монополярному режимі. У післяопераційному періоді застосовувався 0.04% розчин декаметоксину. В порівняльній другій групі 30 хворих, хірургічне лікування проводилось стандартним методом. Застосування електрохірургічного апарату EMED SPECTRUM та розчину декаметоксину є ефективним методом лікування поверхневих гнійно-запальних захворювань, забезпечую прискорення термінів загоєння рани та полегшує перебіг клінічних проявів після оперативного втручання.
A cadeia produtiva da fábrica do carnaval carioca - Episódio 03
Authors: Vidal Maurício , Machado Marcos 
Published: March 2019

O Infográfico animado ou artefato, de acordo com a metodologia Design Science Research, foi desenvolvido como um modelo de fluxograma da cadeia criativa/produtiva na Cidade do Samba, sendo este a representação gráfica do dinâmico processo de criação coletiva na fábrica do carnaval sob a ótica do Design. Este infográfico foi desenvolvido como resultado do Mestrado Profissional em Gestão da Economia Criativa (linha de pesquisa de Design de Experiência e Estratégias de Inovação) da ESPM – Escola Superior de Propaganda e Marketing.