bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Does Mandatory Adoption of IFRS Enhance Earnings Quality? Evidence From Closer to Home
Authors: Krishnan Gopal V. , Zhang Jing 
Published: April 2019

The global accounting convergence and the often discussed probable adoption of International Financial Reporting Standards (IFRS) by U.S. regulators is a timely topic. We contribute to the literature by examining a more recent mandatory IFRS adoption by Canada. Canadian GAAP (CGAAP) is often considered a close substitute for U.S. GAAP. One key feature of this setting is that two earnings numbers are available for fiscal year 2010 since Canadian firms were required to reconcile earnings under CGAAP with earnings under IFRS. We run a “horse race” of earnings quality between earnings under CGAAP and IFRS. We find that on average, relative to IFRS-earnings, earnings under CGAAP have greater association with next period cash flows and higher degree of persistence. Further, when the difference between earnings under CGAAP and IFRS is large, IFRS-earnings are less value-relevant and less persistent. These results strongly support the notion that higher earnings quality is associated with CGAAP. Finally, the results also indicate that differences between CGAAP and IFRS with regard to accounting for financial instruments and investments significantly impair the quality of IFRS-earnings. Our findings are potentially informative to any revival of policy debates on the possible adoption of IFRS by U.S. firms.
A Human Organotypic Microfluidic Tumor Model Permits Investigation of the Interplay between Patient-Derived Fibroblasts and Breast Cancer Cells
Authors: Truong Danh D. , Kratz Alexander , Park Jin G. , Barrientos Eric S. , Saini Harpinder , Nguyen Toan , Pockaj Barbara , Mouneimne Ghassan , LaBaer Joshua , Nikkhah Mehdi 
Published: April 2019

Abstract

Tumor–stroma interactions significantly influence cancer cell metastasis and disease progression. These interactions are partly comprised of the cross-talk between tumor and stromal fibroblasts, but the key molecular mechanisms within the cross-talk that govern cancer invasion are still unclear. Here, we adapted our previously developed microfluidic device as a 3D in vitro organotypic model to mechanistically study tumor–stroma interactions by mimicking the spatial organization of the tumor microenvironment on a chip. We cocultured breast cancer and patient-derived fibroblast cells in 3D tumor and stroma regions, respectively, and combined functional assessments, including cancer cell migration, with transcriptome profiling to unveil the molecular influence of tumor–stroma cross-talk on invasion. This led to the observation that cancer-associated fibroblasts (CAF) enhanced invasion in 3D by inducing expression of a novel gene of interest, glycoprotein nonmetastatic B (GPNMB), in breast cancer cells, resulting in increased migration speed. Importantly, knockdown of GPNMB blunted the influence of CAF on enhanced cancer invasion. Overall, these results demonstrate the ability of our model to recapitulate patient-specific tumor microenvironments to investigate the cellular and molecular consequences of tumor–stroma interactions.

Significance:
An organotypic model of tumor–stroma interactions on a microfluidic chip reveals that CAFs promote invasion by enhancing expression of GPNMB in breast cancer cells.
Machine Learning to Build and Validate a Model for Radiation Pneumonitis Prediction in Patients with Non–Small Cell Lung Cancer
Authors: Yu Hao , Wu Huanmei , Wang Weili , Jolly Shruti , Jin Jian-Yue , Hu Chen , Kong Feng-Ming (Spring) 
Published: April 2019

Abstract

Purpose:
Radiation pneumonitis is an important adverse event in patients with non–small cell lung cancer (NSCLC) receiving thoracic radiotherapy. However, the risk of radiation pneumonitis grade ≥ 2 (RP2) has not been well predicted. This study hypothesized that inflammatory cytokines or the dynamic changes during radiotherapy can improve predictive accuracy for RP2.

Experimental Design:
Levels of 30 inflammatory cytokines and clinical information in patients with stages I–III NSCLC treated with radiotherapy were from our prospective studies. Statistical analysis was used to select predictive cytokine candidates and clinical covariates for adjustment. Machine learning algorithm was used to develop the generalized linear model for predicting risk RP2.

Results:
A total of 131 patients were eligible and 17 (13.0%) developed RP2. IL8 and CCL2 had significantly (Bonferroni) lower expression levels in patients with RP2 than without RP2. But none of the changes in cytokine levels during radiotherapy was significantly associated with RP2. The final predictive GLM model for RP2 was established, including IL8 and CCL2 at baseline level and two clinical variables. Nomogram was constructed based on the GLM model. The model's predicting ability was validated in the completely independent test set (AUC = 0.863, accuracy = 80.0%, sensitivity = 100%, specificity = 76.5%).

Conclusions:
By machine learning, this study has developed and validated a comprehensive model integrating inflammatory cytokines with clinical variables to predict RP2 before radiotherapy that provides an opportunity to guide clinicians.
РОЗРОБКА СКЛАДУ ТА ТЕХНОЛОГІЇ ЗУБНОЇ ПАСТИ З МЕТИЛСАЛІЦИЛАТОМ
Authors: Hrynovets I. S. , Shostak T. A. , Yaremyshyn Yu. V. , Hrynovets V. S. 
Published: April 2019

Мета роботи. Розробка складу та технології зубної пасти з метилсаліцилатом.
Матеріали і методи. Використано методи інформаційного пошуку, аналізу даних літератури та проведено експериментальні дослідження.
Результати й обговорення. Як активний фармацевтичний інгредієнт запропонованої зубної пасти використано метилсаліцилат, оскільки проявляє протимікробну, знеболювальну та протизапальну дії. Оптимальний склад зубної пасти визначали на підставі проведення власних експериментальних досліджень: натрійкарбоксиметилцелюлоза – гелеутворювач, кальцію карбонат – абразивний компонент, сахарин – коригент смаку, натрій гідрокарбонат – пом’якшувач та регулятор лужно-кислотного балансу, гліцерин –вологоутримувач, ментол – коригент смаку, вода – розчинник.
Висновок. Розробка зубної пасти з метилсаліцилатом є не лише розширенням асортиментної групи гігієнічних засобів – це удосконалений підхід до відновлення мікробіоцинозу, можливість більш ретельного очищення зубів від нальоту та освіження подиху, що є важливим при щоденному догляді за порожнинною рота.
ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ПОТЕНЦІЙНОГО ЛІКАРСЬКОГО ЗАСОБУ З ПРОТИЗАПАЛЬНОЮ ТА ПРОТИМІКРОБНОЮ АКТИВНІСТЮ НА СТРУКТУРНІ ЗМІНИ СЛИЗОВОЇ ОБОЛОНКИ ПІХВИ НА МОДЕЛІ ТРАВМАТИЧНОГО ВАГІНІТУ
Authors: Onyshchuk L. V. , Nizhenkovska I. V. , Savosko S. I. 
Published: April 2019

Мета роботи. Дослідити структурні зміни слизової оболонки піхви щурів після моделювання травматичного вагініту та впливу комбінованих супозиторіїв з протизапальною та протимікробною активністю.
Матеріали і методи. Тваринам відтворювали модель травматичного вагініту, після чого у піхву вводили досліджувані лікарські засоби у вигляді супозиторіїв. Досліджуваний потенційний лікарський засіб містив ібупрофен, клотримазол і метронідазол у вигляді супозиторіїв. До складу Нео-Пенотрану® (препарат порівняння) входили міконазол і метронідазол. Обидва лікарські засоби включали ідентичну основу – вітепсол. Матеріалом дослідження були зразки піхви щурів, які було відібрано для гістологічного дослідження.
Результати й обговорення. При моделюванні травматичного вагініту в щурів спостерігали дистрофічні зміни епітеліоцитів і зменшення товщини слизової оболонки піхви, гіперемію судин, інфільтрацію лейкоцитів, меншою мірою регенерації. Введення досліджуваного потенційного лікарського засобу та препарату порівняння позитивно вплинуло на відновні процеси слизової оболонки піхви. Структурними проявами відновного процесу були проліферативні зміни в епітелії та збільшення щільності фібробластів у власній пластинці слизової оболонки. Встановлено статистично значуще збільшення товщини епітелію.
Висновки. Зроблено висновок про запобігання дистрофічним змінам піхви при застосуванні досліджуваного лікарського засобу та препарату порівняння на моделі травматичного вагініту, протекторну дію щодо епітелію слизової оболонки піхви та протизапальну дію ібупрофену в комплексі з протимікробними засобами.
ПІДБІР ДОПОМІЖНИХ РЕЧОВИН З МЕТОЮ СТВОРЕННЯ ТАБЛЕТОК МЕТИЛАМОНІЮ 2-[(4-АМІНО-5-ФЕНІЛ-4Н-1,2,4-ТРІАЗОЛ-3-ІЛ)ТІО]АЦЕТАТУ МЕТОДОМ ВОЛОГОЇ ГРАНУЛЯЦІЇ
Authors: Pruglo Ye. S. , Bidnenko O. S. 
Published: April 2019

Мета роботи. Вивчення впливу допоміжних речовин на фармако-технологічні властивості таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату, підбір їх кращих поєднань.
Матеріали і методи. Використовували обладнання для отримання таблеток і визначення фармако-технологічних характеристик: однорідність маси, стираність, розпадання, стійкість таблеток до роздавлювання. Досліджували вплив 16 допоміжних речовин на вказані фармако-технологічні показники таблеток.
Результати й обговорення. Для отримання таблеток використано метод вологої грануляції. В процесі підбору попереднього складу допоміжних речовин використано один із планів дисперсійного аналізу – чотирифакторний експеримент на основі греко-латинського квадрата. Допоміжні речовини розподілено на чотири групи: наповнювачі, розпушувачі, зв’язуючі, ковзні і змащуючі. Досліджено вплив чотирьох груп допоміжних речовин на фармако-технологічні характеристики таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату.
Висновки. Підібрано допоміжні речовини для подальших досліджень щодо отримання таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату методом вологої грануляції: цукрова пудра (наповнювач), натрій кроскармелоза (розпушувач), 4 % розчин ПВП 17К (зв’язуюча речовина), натрій лаурилсульфат (ковзна і змащуюча речовина).
ФАРМАКОФОРНЕ МОДЕЛЮВАННЯ РЯДУ 3,5-ДИЗАМІЩЕНИХ ПОХІДНИХ (4-МЕТИЛ/R-ФЕНІЛ-3H-ТІАЗОЛ-2-ІЛІДЕН)-R1-ФЕНІЛ/ЦИКЛОГЕКСИЛ-АМІНІВ ІЗ КАРДІОПРОТЕКТОРНОЮ АКТИВНІСТЮ
Authors: Drapak I. V. 
Published: April 2019

Мета роботи. Фармакофорне моделювання для ряду 3,5-дизаміщених похідних (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів із встановленими кардіопротекторними властивостями.
Матеріали і методи. Об’єктами дослідження були 3,5-дизаміщені похідні (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів із встановленою кардіопротекторною активністю. Фармакофорне моделювання проводили в програмному середовищі для обчислювальних хімічних досліджень Molecular Operating Environment (MOE) версії 2007.09. У даному дослідженні використовували силове поле MMFF94x, оптимізацію геометрії конформерів проводили методом стохастичного пошуку.
Результати й обговорення. У процесі фармакофорного моделювання розроблено 8 моделей, які характеризуються різним складом та координатами фармакофорних центрів, а також точністю класифікації. У всіх моделях ключову роль відіграють наявні в активних молекулах акцептори водневого зв’язку та гідрофобні області. Створена фармакофорна модель містить дві пари фармакофорних центрів, які знаходяться на протилежних краях та однієї гідрофобної області розташованої біля центру фармакофора. Кожна з цих пар сформована з близько розташованих (відстані 2,85 та 3,79 Å відповідно) гідрофобного фармакофорного центру та проекції донора водневого зв’язку.
Висновки. Проведене фармакофорне моделювання ряду 3,5-дизаміщених похідних (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів з дослідженими in vivo кардіопротекторними властивостями дало змогу виділити можливий фармакофор, що складається із трьох гідрофобних областей та двох проекцій акцепторів водневого зв’язку. Точність класифікації активних та неактивних сполук даною моделлю становить 0,73. На основі аналізу узгодженої з фармакофорною моделлю конформації сполуки з найбільшою кардіопротекторною активністю висунуто гіпотезу про участь ацетильної групи, іміно-групи та можливо дистального атома Нітрогену піперазинового фрагменту у взаємодії з амінокислотами – донорами Гідрогену біомішені. Подальші дослідження потрібні для ідентифікації біомішені, відповідальної за прояв кардіопротекторних властивостей. Одержана фармакофорна модель буде в подальшому використовуватись для in silico скринінгу молекулярних баз даних з метою ідентифікації віртуальних хітів та цілеспрямованого пошуку нових кардіопротекторів.
СИНТЕЗ ДЕЯКИХ ПОХІДНИХ 3-(5-МЕРКАПТО-[1,3,4]ОКСОДІАЗОЛ-2-ІЛ-МЕТИЛ)-5,7-ДИМЕТИЛ-3H-ТІАЗОЛО[4,5-B]ПІРИДИН-2-ОНУ ЯК ПОТЕНЦІЙНИХ БІОЛОГІЧНО АКТИВНИХ РЕЧОВИН
Authors: Chaban T. I. 
Published: April 2019

Мета роботи. Розширення синтетичного потенціалу тіазоло[4,5-b]піридинів, дослідження їхньої реакційної здатності та синтез деяких нових 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-онів.
Матеріали і методи. Методи органічного синтезу, 1Н ЯМР-спектроскопія, елементний аналіз.
Результати й обговорення. Для розширення комбінаторної бібліотеки тіазолопіридинів, проведено структурну модифікацію тіольної групи 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-ону за реакціями ціанетилювання та алкілювання. Як алкілюючі агенти апробовано етиловий естер монохлорацетатної кислоти та деякі хлорацетаміди, що дозволило отримати серію нових похідних базового скафолду.
Висновки. Встановлено, що 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-он вступає у реакцію ціанетилювання, а також утворює солі з лугами. Отримана сіль 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-ону алкілюється з утворенням відповідних похідних. Ми продовжуємо дослідження реакційної здатності, а також хімічних перетворень із перспективою вивчення біологічної активності синтезованих сполук.
АКТУАЛЬНІСТЬ ВПРОВАДЖЕННЯ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНО-ПРИВАТНОГО ПАРТНЕРСТВА ПРИ РЕАЛІЗАЦІЇ ІННОВАЦІЙНИХ ПРОЕКТІВ ЗІ СТВОРЕННЯ ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ, ПРИЗНАЧЕНИХ ДЛЯ ЛІКУВАННЯ СОЦІАЛЬНО ЗАГРОЗЛИВИХ ЗАХВОРЮВАНЬ
Authors: Litvinova O. V. , Posilkina O. V. 
Published: April 2019

Мета роботи. Аналіз стану і тенденцій розвитку державно-приватного партнерства (ДПП) за кордоном при рішенні глобальних проблем при створенні інноваційних лікарських засобів (ЛЗ) для лікування соціально загрозливих захворювань, узагальнення світового досвіду щодо доцільності використання певних інструментів ДПП і розробка системи індикаторів для оцінювання результативності ДПП у фармації.
Матеріали і методи. У процесі дослідження використано загальнонаукові методи пізнання, зокрема, системний підхід з використанням методів ретроспективного та системно-логічного аналізу, контент-аналіз.
Результати й обговорення. Визначені умови ефективної реалізації проектів ДПП, найбільш застосовані в різних країнах державні інструменти підтримки ДПП. Проаналізовані переваги і ризики застосування механізмів ДПП при реалізації інноваційних проектів, спрямованих на розробку ЛЗ, призначених для лікування соціально загрозливих захворювань. Запропоновано систему індикаторів оцінки результативності ДПП в фармації за напрямами: співпраця, дослідна активність, практичні знання, людський капітал, фінанси.
Висновки. Розвиток ДПП для активізації процесів створення інноваційних ЛЗ для лікування соціально загрозливих захворювань (гепатит, ВІЛ, онкопатології, антибіотикорезистентність, туберкульоз та ін.) сприяє об’єднанню унікальних інноваційних ресурсів та розподілу ризиків, пов’язаних із високим ступенем невизначеності результатів інноваційній діяльності; нарощуванню інноваційного потенціалу фармацевтичної галузі в процесі спільної діяльності організацій; дозволяє розширити фінансові ресурси, необхідні для реформування системи охорони здоров’я, сприяє оптимізації бюджетних витрат, підвищує ефективність інвестицій в охорону здоров’я, що в кінцевому підсумку сприяє підвищенню якості медичних і фармацевтичних послуг.
ВАЛІДАЦІЯ МЕТОДИКИ КІЛЬКІСНОГО ВИЗНАЧЕННЯ ЕНІСАМІУМУ ЙОДИДУ В АКТИВНОМУ ФАРМАЦЕВТИЧНОМУ ІНГРЕДІЄНТІ МЕТОДОМ ВИСОКОЕФЕКТИВНОЇ РІДИННОЇ ХРОМАТОГРАФІЇ
Authors: Burmaka О. V. 
Published: April 2019

Мета роботи. Розробка та валідація методики кількісного визначення енісаміуму йодиду в активному фармацевтичному інгредієнті із застосуванням методу високоефективної рідинної хроматографії.
Матеріали і методи. Використано стандартний зразок енісаміуму йодиду та зразок активного фармацевтичного інгредієнта виробництва ПАТ «Фармак». Дослідження проводено із застосуванням рідинного хроматографа «Agilent 1200», що обладнаний дегазатором, чотирьохканальним насосом, автоматичним вводом проби, термостатом хроматографічної колонки та діодноматричним детектором. Було використано хроматографічну колонку Zorbax Eclipse XDB – C18 розміром 150 х 4,6 мм, заповнену октадецилсилільним сорбентом, з розміром часток 5 мкм.
Результати й обговорення. В ході роботи було досліджено оптимальні умови підготовки проби і хроматографування та встановлені вимоги до придатності хроматографічної системи.
Валідацію розробленої аналітичної методики проведено у відповідності до рекомендацій Міжнародної конференції з гармонізації технічних вимог до реєстрації лікарських препаратів для людини (ICH). Зокрема, досліджено такі валідаційні характеристики аналітичної методики: специфічність, лінійність, правильність, прецизійність, робасність. Вивчення лінійності методики проведено на модельних сумішах, в яких концентрація енісаміуму йодиду змінювалася в діапазоні від 80 % до 120 % відносно номінальної концентрації (0,4 мг/мл) енісаміуму йодиду у випробовуваному розчині. Коефіцієнт кореляції (r) між введеним та знайденим значенням для енісаміуму йодиду склав 0,99995.
Висновки. Розроблено ВЕРХ-методику кількісного визначення енісаміуму йодиду та експериментально доведено, що запропонована методика є придатною для кількісного визначення енісаміуму йодиду в активному фармацевтичному інгредієнті.
Cloud, Aerosol, and Boundary Layer Structure across the Northeast Pacific Stratocumulus–Cumulus Transition as Observed during CSET
Authors: Bretherton Christopher S. , McCoy Isabel L. , Mohrmann Johannes , Wood Robert , Ghate Virendra , Gettelman Andrew , Bardeen Charles G. , Albrecht Bruce A. , Zuidema Paquita 
Published: April 2019

AbstractDuring the Cloud System Evolution in the Trades (CSET) field study, 14 research flights of the National Science Foundation G-V sampled the stratocumulus–cumulus transition between Northern California and Hawaii and its synoptic variability. The G-V made vertically resolved measurements of turbulence, cloud microphysics, aerosol characteristics, and trace gases. It also carried dropsondes and a vertically pointing W-band radar and lidar. This paper summarizes these observations with the goals of fostering novel comparisons with theory, models and reanalyses, and satellite-derived products. A longitude–height binning and compositing strategy mitigates limitations of sparse sampling and spatiotemporal variability. Typically, a 1-km-deep decoupled stratocumulus-capped boundary layer near California evolved into 2-km-deep precipitating cumulus clusters surrounded by patches of thin stratus that dissipated toward Hawaii. Low cloud cover was correlated with estimated inversion strength more than with cloud droplet number, even though the thickest clouds were generally precipitating and ultraclean layers indicative of aerosol–cloud–precipitation interaction were common west of 140°W. Accumulation-mode aerosol concentration correlated well with collocated cloud droplet number concentration and was typically largest near the surface. Aitken mode aerosol concentration was typically larger in the free troposphere. Wildfire smoke produced spikes of aerosol and trace gases on some flights. CSET data are compared with space–time collocated output from MERRA-2 reanalysis and from the CAM6 climate model run with winds and temperature nudged toward this reanalysis. The reanalysis compares better with the observed relative humidity than does nudged CAM6. Both vertically diffuse the stratocumulus cloud layer versus observations. MERRA-2 slightly underestimates in situ carbon monoxide measurements and underestimates ozone depletion within the boundary layer.
Damage modeling and critical damage evaluation of AA2014 cast alloy embedded with fly ash composite under upsetting
Authors: HariKrishna Ch , Davidson MJ 
Published: April 2019

Abstract: Upsetting is one of the primary metal forming techniques and needs to be applied to reduce the cross section of the billets for further processing. Ductile fracture in metal upsetting process is an issue and depends on the material used and processing conditions. The current work focus is on the critical damage evaluation of AA2014 cast alloy embedded with fly ash composite. AA2014 alloy was heated to a pouring temperature of 750 ℃ and fly ash of 3% and 6% were added separately with AA2014 matrix material to prepare three sets of cast alloys namely pure AA2014, AA2014 + 3% fly ash, and AA2014 + 6% fly ash. After manufacturing three sets of rods from stir casting process, three sets of billets were machined to a height and diameter of 24 mm. Three sets of billets were compressed between rigid dies to different levels of strain until the initiation of fracture. Ductile fracture criterions were modeled to evaluate the critical damage value and fracture loci were constructed for different compositions.
Pins and rubbers traction system for fractures of the proximal interphalangeal joint
Authors: Nanno Mitsuhiko , Kodera Norie , Tomori Yuji , Takai Shinro 
Published: April 2019

Purpose: We aimed to evaluate the clinical results using the pins and rubbers traction system (PRTS) as described by Suzuki et al. for unstable intra-articular fractures of the proximal interphalangeal (PIP) joint and to assess the efficacy and the indication of the technique of the PRTS. Methods: Thirty-nine fingers in 39 patients (mean age 46.0 years) with unstable fractures of the PIP joint were treated by the PRTS. The mean interval between injury and surgery was 30.8 days. Active and passive exercise of range of motion of all fingers was started immediately after surgery. Radiographic and clinical results were evaluated at the final examination. Results: The mean period the PRTS was applied was 6.4 weeks. The mean follow-up period was 8.9 months. Anatomical union was obtained in all patients. No joint instability, no malunion, nor osteomyelitis was observed. At the final examination, the average active range of motion of the PIP joint was 74.6°. The average Visual Analogue Scale for pain and Quick Disability of Arm, Shoulder, and Hand score were 1.2 and 3.2, respectively. Conclusions: The current study demonstrated good results of the PRTS for unstable intra-articular fractures of the PIP joint. Furthermore, satisfactory results were obtained in cases of an incomplete amputation at the PIP joint, a pathological fracture due to bone tumor, and an osteochondral defect due to comminuted fracture of the proximal phalangeal head, where costal osteochondral bone was transplanted. From this study, the PRTS is recommended as a useful treatment because it is widely effective for various unstable fractures of the PIP joint.