bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Low-intensity exercise induces acute shifts in liver and skeletal muscle substrate metabolism but not chronic adaptations in tissue oxidative capacity
Authors: Fuller Scott E. , Huang Tai-Yu , Simon Jacob , Batdorf Heidi M. , Essajee Nabil M. , Scott Matthew C. , Waskom Callie M. , Brown John M. , Burke Susan J. , Collier J. Jason , Noland Robert C. 
Published: May 2019

Adaptations in hepatic and skeletal muscle substrate metabolism following acute and chronic (6 wk; 5 days/wk; 1 h/day) low-intensity treadmill exercise were tested in healthy male C57BL/6J mice. Low-intensity exercise maximizes lipid utilization; therefore, we hypothesized pathways involved in lipid metabolism would be most robustly affected. Acute exercise nearly depleted liver glycogen immediately postexercise (0 h), whereas hepatic triglyceride (TAG) stores increased in the early stages after exercise (0–3 h). Also, hepatic peroxisome proliferator-activated receptor-γ coactivator-1α ( PGC-1α) gene expression and fat oxidation (mitochondrial and peroxisomal) increased immediately postexercise (0 h), whereas carbohydrate and amino acid oxidation in liver peaked 24–48 h later. Alternatively, skeletal muscle exhibited a less robust response to acute exercise as stored substrates (glycogen and TAG) remained unchanged, induction of PGC-1α gene expression was delayed (up at 3 h), and mitochondrial substrate oxidation pathways (carbohydrate, amino acid, and lipid) were largely unaltered. Peroxisomal lipid oxidation exhibited the most dynamic changes in skeletal muscle substrate metabolism after acute exercise; however, this response was also delayed (peaked 3–24 h postexercise), and expression of peroxisomal genes remained unaffected. Interestingly, 6 wk of training at a similar intensity limited weight gain, increased muscle glycogen, and reduced TAG accrual in liver and muscle; however, substrate oxidation pathways remained unaltered in both tissues. Collectively, these results suggest changes in substrate metabolism induced by an acute low-intensity exercise bout in healthy mice are more rapid and robust in liver than in skeletal muscle; however, training at a similar intensity for 6 wk is insufficient to induce remodeling of substrate metabolism pathways in either tissue. NEW & NOTEWORTHY Effects of low-intensity exercise on substrate metabolism pathways were tested in liver and skeletal muscle of healthy mice. This is the first study to describe exercise-induced adaptations in peroxisomal lipid metabolism and also reports comprehensive adaptations in mitochondrial substrate metabolism pathways (carbohydrate, lipid, and amino acid). Acute low-intensity exercise induced shifts in mitochondrial and peroxisomal metabolism in both tissues, but training at this intensity did not induce adaptive remodeling of metabolic pathways in healthy mice.
A Microfluidic Chip Enables Isolation of Exosomes and Establishment of Their Protein Profiles and Associated Signaling Pathways in Ovarian Cancer
Authors: Dorayappan Kalpana Deepa Priya , Gardner Miranda L. , Hisey Colin L. , Zingarelli Roman A. , Smith Brentley Q. , Lightfoot Michelle D.S. , Gogna Rajan , Flannery Meghan M. , Hays John , Hansford Derek J. , Freitas Michael A. , Yu Lianbo , Cohn David E. , Selvendiran Karuppaiyah 
Published: May 2019

Abstract

Because of limits on specificity and purity to allow for in-depth protein profiling, a standardized method for exosome isolation has yet to be established. In this study, we describe a novel, in-house microfluidic-based device to isolate exosomes from culture media and patient samples. This technology overcomes contamination issues because sample separation is based on the expression of highly specific surface markers CD63 and EpCAM. Mass spectrometry revealed over 25 exosome proteins that are differentially expressed in high-grade serous ovarian cancer (HGSOC) cell lines compared with normal cells—ovarian surface epithelia cells and fallopian tube secretory epithelial cells (FTSEC). Top exosome proteins were identified on the basis of their fold change and statistical significance between groups. Ingenuity pathway analysis identified STAT3 and HGF as top regulator proteins. We further validated exosome proteins of interest (pSTAT3, HGF, and IL6) in HGSOC samples of origin-based cell lines (OVCAR-8, FTSEC) and in early-stage HGSOC patient serum exosome samples using LC/MS-MS and proximity extension assay. Our microfluidic device will allow us to make new discoveries for exosome-based biomarkers for the early detection of HGSOC and will contribute to the development of new targeted therapies based on signaling pathways that are unique to HGSOC, both of which could improve the outcome for women with HGSOC.

Significance:
A unique platform utilizing a microfluidic device enables the discovery of new exosome-based biomarkers in ovarian cancer.
HDAC3 Deficiency Promotes Liver Cancer through a Defect in H3K9ac/H3K9me3 Transition
Authors: Ji Hongjie , Zhou Yongjie , Zhuang Xiang , Zhu Yongjie , Wu Zhenru , Lu Yannrong , Li Shengfu , Zeng Yong , Lu Qing R. , Huo Yanying , Shi Yujun , Bu Hong 
Published: May 2019

Abstract

DNA damage triggers diverse cancers, particularly hepatocellular carcinoma (HCC), but the intrinsic link between DNA damage and tumorigenesis remains unclear. Because of its role as an epigenetic and transcriptional regulator, histone deacetylase 3 (HDAC3) is essential for DNA damage control and is often aberrantly expressed in human HCC. In this study, we used individual class I HDAC member–deficient mice to demonstrate that K9 in histone H3 (H3K9), which is the critical site for the assembly of DNA damage response complexes, is exclusively targeted by HDAC3. Ablation of HDAC3 disrupted the deacetylation and consequent trimethylation of H3K9 (H3K9me3), the first step in double-strand break repair, and led to the accumulation of damaged DNA. Simultaneously, hyperacetylated H3K9 (H3K9ac) served as a transcriptional activator and enhanced multiple signaling pathways to promote tumorigenesis. Together, these results show that HDAC3 targets the H3K9ac/H3K9me3 transition to serve as a critical regulator that controls both DNA damage repair and the transcription of many tumor-related genes. Moreover, these findings provide novel insights into the link between DNA damage and transcriptional reprogramming in tumorigenesis.

Significance:
These findings show that HDAC3 exclusively regulates H3K9ac in response to DNA damage, and loss of HDAC3 activity shifts the balance from DNA damage control to protumorigenic transcriptional activity.
Inhibiting BRAF Oncogene–Mediated Radioresistance Effectively Radiosensitizes BRAFV600E-Mutant Thyroid Cancer Cells by Constraining DNA Double-Strand Break Repair
Authors: Robb Ryan , Yang Linlin , Shen Changxian , Wolfe Adam R. , Webb Amy , Zhang Xiaoli , Vedaie Marall , Saji Motoyasu , Jhiang Sissy , Ringel Matthew D. , Williams Terence M. 
Published: May 2019

Abstract

Purpose:
Activating BRAF mutations, most commonly BRAFV600E, are a major oncogenic driver of many cancers. We explored whether BRAFV600E promotes radiation resistance and whether selectively targeting BRAFV600E with a BRAF inhibitor (vemurafenib, BRAFi) sensitizes BRAFV600E thyroid cancer cells to radiotherapy.

Experimental Design:
Immunoblotting, neutral comet, immunocytochemistry, functional reporter, and clonogenic assays were used to analyze the outcome and molecular characteristics following radiotherapy with or without BRAFV600E or vemurafenib in thyroid cancer cells.

Results:
BRAFV600E thyroid cancer cell lines were associated with resistance to ionizing radiation (IR), and expression of BRAFV600E into wild-type BRAF thyroid cancer cells led to IR resistance. BRAFi inhibited ERK signaling in BRAFV600E mutants, but not BRAF wild-type thyroid cancer cell lines. BRAFi selectively radiosensitized and delayed resolution of IR-induced γH2AX nuclear foci in BRAFV600E cells. Moreover, BRAFi impaired global DNA repair and altered the resolution of 53BP1 and RAD51 nuclear foci in BRAFV600E cells following IR. BRAFV600E mutants displayed enhanced nonhomologous end-joining (NHEJ) repair activity, which was abolished by BRAFi. Intriguingly, BRAFV600E mutation led to upregulation of XLF, a component of NHEJ, which was prevented by BRAFi. Importantly, BRAFi in combination with radiotherapy resulted in marked and sustained tumor regression of BRAFV600E thyroid tumor xenografts.

Conclusions:
BRAFV600E mutation promotes NHEJ activity leading to radioresistance and BRAFi selectively radiosensitizes BRAFV600E thyroid cancer cells through inhibiting NHEJ. Our findings suggest that combining BRAFi and radiation may improve the therapeutic outcome of patients with BRAFV600E-mutant thyroid cancer.
ФАКТОРИ, ЩО ВПЛИВАЮТЬ НА СТУДЕНТСЬКУ УСПІШНІСТЬ ВИВЧЕННЯ ТЕОРЕТИЧНОЇ ДИСЦИПЛІНИ
Authors: Dubyna S. O. , Khapchenkova D. S. , Bondarenko S. V. 
Published: May 2019

Мета роботи – визначити фактори, що впливають на успішність студентів-медиків.
Основна частина. Навчання у вищому навчальному закладі, з одного боку, є необхідністю сучасності, з іншого – складним етапом життя молоді. Студенту перших курсів необхідно пристосуватися до нових умов існування, динаміки навчання, змінити спосіб життя та праці, свою поведінку. Великий об’єм нової інформації, фізичні та психологічні труднощі, з якими стикається студент, призводять до постійного напруження, відчуття тривоги та, як наслідок, стану хронічного стресу. Сучасна освітня система безперервно змінюється, що веде за собою необхідність з боку студента постійно адаптуватися до нововведень. Студентський вік характеризується різноманіттям емоцій, відчуттів та засобів їх прояву. Тому на сучасному етапі актуальним залишається вивчення проблеми стресу в навчальній діяльності студентів.
У статті наведені дані анонімного опитування 163 студентів 1–2 курсів медичного університету щодо причин незадовільної успішності з вивчення теоретичної дисципліни “Анатомія людини”. Респондентам було запропоновано самостійно визначити причини неадекватного засвоєння матеріалу з дисципліни на практичних заняттях та лекціях.
Висновок. Отримані результати свідчать про стан хронічного напруження студентів, перебування в стані навчального стресу за рахунок недосконалості навчальної системи, великого об’єму інформації, загострення хронічних захворювань, психологічних проблем у родині та колективі.
МУЗЕЇ ТЕРНОПІЛЬСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ І. Я. ГОРБАЧЕВСЬКОГО – БАГАТСТВО ІСТОРИЧНОЇ СПАДЩИНИ НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ
Authors: Fedoniuk L. Ya. , Palamarchiuk A. I. , Fajfura V. V. , Lototska V. V. , Bondarenko Ju. I. , Palasiuk B. O. 
Published: May 2019

Мета роботи – висвітлити багатогранність історичної спадщини Тернопільського державного медичного університету імені І. Я. Горбачевського.
Основна частина. На сьогодні у ДВНЗ “Тернопільський державний медичний університет імені і. Я. Горбачевського МОЗ України” функціонують як музеї історичного, так і навчального профілю, зокрема музей історії Тернопільського державного медичного університету імені І. Я. Горбачевського, історичний музей-садиба академіка І. Я. Горбачевського, музей члена-кореспондента НАМН України, заслуженого діяча науки і техніки України, доктора медичних наук, професора Леоніда Якимовича Ковальчука [4]. Музеї ТДМУ мають за мету ознайомити відвідувачів університету з підґрунтям успіхів і основними досягненнями навчального закладу впродовж свого багаторічного функціонування, донести до кожного історію та традиції навчального закладу, розкрити долі та справи випускників, показати творчий шлях і досягнення вчених, наукову та суспільну діяльність студентів і викликати гордість за свій навчальний заклад.
Висновок. Історичні музеї ТДМУ є місцем пізнання і передачі знань, осередком освіти й виховання, вони є невичерпною скарбницею людської пам’яті, що дозволяють доторкнутися душею до живої історії.
РОЛЬ РОДИНИ Й СІМЕЙНОГО ВИХОВАННЯ В ОРГАНІЗАЦІЇ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ НІМЕЧЧИНИ І ФРАНЦІЇ: ІСТОРІЯ ТА ДОСВІД
Authors: Fedchyshyn N. O. , Permyakova O. H. 
Published: May 2019

Мета роботи – з’ясувати вплив родини й сімейного виховання на навчально-виховний процес у Німеччині та Франції в істо­ричному аспекті.
Основна частина. Інноваційні технології не можуть замінити виховання людини, і важливість родини поступово зростає: усвідомлюється роль виховання підростаючого покоління (формування громадянина). Вивчення історичного досвіду Німеччини та Франції щодо сімейного виховання, у виховному процесі яких втілено передові ідеї європейської педагогічної думки і які займають лідерські позиції у навчально-виховному процесі, є сьогодні актуальним. З педагогічної точки зору на основні принципи і засади теорії шкільної організації, педагогічні спільноти Німеччини та Франції констатували першочергове право родини на виховання дитини.
Висновки. Гербартіанство забезпечило у Німеччині всі належні передумови для освітньої політики й практики, де поєднані: сімейне виховання, креативне навчання, належний відпочинок, релігійне осмислення сенсу життя. У Франції для підтримки сімей та всіх, хто займається вихованням й освітою дітей, створені асоціації сімейної освіти, які підтримуються державою та місцевими органами влади, благодійними спільнотами й чисельними партнерами.
ДОСВІД ПРОВЕДЕННЯ І ТУРУ ОЛІМПІАДИ З ЕНДОКРИНОЛОГІЇ В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОМУ НАЦІОНАЛЬНОМУ МЕДИЧНОМУ УНІВЕРСИТЕТІ
Authors: Vatseba T. S. 
Published: May 2019

Мета роботи – підвищення мотивації студентів до участі в наукових змаганнях та представлення власного досвіду проведення І туру олімпіади з ендокринології в ІФНМУ.
Основна частина. Проведено І тур олімпіади з ендокринології в ІФНМУ. Через інформаційний сайт університету повідомлено про оголошення конкурсу серед учасників. Створена компетентна комісія з професорсько-викладацького складу кафедри. Визна­чена структура конкурсу: відповіді на теоретичні питання (однакові для всіх учасників), комп’ютерний тестовий контроль підвищеної складності “Невідкладні стани в ендокринології”, практичні навики біля пацієнтів. Кожним членом комісії проведене незалежне оцінювання рівня піготовки учасників відбіркового туру. Переможцями визначені студенти з отриманими максимальними балами. Здобуте призове ІІ місце в ІІ турі олімпіади з ендокринології одного з переможців І відбіркового туру – винагорода за працю для студентів та гордість для університету.
Висновок. Олімпіада – механізм формування кадрового потенціалу в різних сферах людської діяльності. Проведення І туру олімпіади в ІФНМУ з ендокринології в рівнозначних умовах для учасників за описаною структурою – важливий досвід та шлях до вдосконалення конкурсних змагань.
MicroRNA-615-5p Regulates Angiogenesis and Tissue Repair by Targeting AKT/eNOS (Protein Kinase B/Endothelial Nitric Oxide Synthase) Signaling in Endothelial Cells
Authors: Icli Basak , Wu Winona , Ozdemir Denizhan , Li Hao , Cheng Henry S. , Haemmig Stefan , Liu Xin , Giatsidis Giorgio , Avci Seyma Nazli , Lee Nathan , Guimaraes Raphael Boesch , Manica Andre , Marchini Julio F. , Rynning Stein Erik , Risnes Ivar , Hollan Ivana , Croce Kevin , Yang Xianbin , Orgill Dennis P. , Feinberg Mark W. 
Published: May 2019

Objective—
In response to tissue injury, the appropriate progression of events in angiogenesis is controlled by a careful balance between pro and antiangiogenic factors. We aimed to identify and characterize microRNAs that regulate angiogenesis in response to tissue injury.

Approach and Results—
We show that in response to tissue injury, microRNA-615-5p (miR-615-5p) is rapidly induced and serves as an antiangiogenic microRNA by targeting endothelial cell VEGF (vascular endothelial growth factor)-AKT (protein kinase B)/eNOS (endothelial nitric oxide synthase) signaling in vitro and in vivo. MiR-615-5p expression is increased in wounds of diabetic db/db mice, in plasma of human subjects with acute coronary syndromes, and in plasma and skin of human subjects with diabetes mellitus. Ectopic expression of miR-615-5p markedly inhibited endothelial cell proliferation, migration, network tube formation in Matrigel, and the release of nitric oxide, whereas miR-615-5p neutralization had the opposite effects. Mechanistic studies using transcriptomic profiling, bioinformatics, 3′ untranslated region reporter and microribonucleoprotein immunoprecipitation assays, and small interfering RNA dependency studies demonstrate that miR-615-5p inhibits the VEGF-AKT/eNOS signaling pathway in endothelial cells by targeting IGF2 (insulin-like growth factor 2) and RASSF2 (Ras-associating domain family member 2). Local delivery of miR-615-5p inhibitors, markedly increased angiogenesis, granulation tissue thickness, and wound closure rates in db/db mice, whereas miR-615-5p mimics impaired these effects. Systemic miR-615-5p neutralization improved skeletal muscle perfusion and angiogenesis after hindlimb ischemia in db/db mice. Finally, modulation of miR-615-5p expression dynamically regulated VEGF-induced AKT signaling and angiogenesis in human skin organoids as a model of tissue injury.

Conclusions—
These findings establish miR-615-5p as an inhibitor of VEGF-AKT/eNOS–mediated endothelial cell angiogenic responses and that manipulating miR-615-5p expression could provide a new target for angiogenic therapy in response to tissue injury.

Visual Overview—
An online visual overview is available for this article.
Getting the Accent Right: Jerome in Tit. 3.9 in Isidore eccl. off. 2.11.4
Authors: Denecker Tim 
Published: May 2019

Abstract
This note identifies Jerome’s commentary on Paul’s Epistle to Titus 3:9 as a source for §4 of Isidore of Seville’s De ecclesiasticis officiis 2.11, i.e. the chapter De lectoribus, which forms an important document in the history of linguistic education and the historical (socio)linguistics of early 7th-century Visigothic Spain. This source identification provides the basis for a suggestion of textual criticism and for two more general observations.
Trichomycterus pauciradiatus, a new catfish species from the upper rio Paraná basin, southeastern Brazil (Siluriformes: Trichomycteridae)
Authors: ALENCAR ALINE R. , COSTA WILSON J.E.M. 
Published: May 2019

Trichomycterus pauciradiatus, new species, is described from the rio Paraná basin, southeastern Brazil. It differs from all other species of Trichomycterus by having four pelvic-fin rays. The new species is possibly closely related to T. reinhardti (Eigenmann, 1918), since both share a unique color pattern consisting of a yellow body with a broad dark brown stripe along the lateral midline. The stripe is bordered dorsally by a longitudinal bright yellow zone lacking dark chromatophores.
An overview of the South African tangle-veined flies (Diptera: Nemestrinidae), with an annotated key to the genera and a checklist of species
Authors: BARRACLOUGH DAVID A. 
Published: May 2019

The South African Nemestrinidae are reviewed. Regional family characteristics, biology and the importance of long-proboscid species in pollination biology are discussed. Long-proboscid species (proboscis 15 mm or longer) are important pollinators in most provinces, but particularly in the Western Cape; all have specialised pollination interactions with long-tubed flower species. Five pollination guilds centered on long-proboscid species are briefly discussed. A detailed, annotated key to the six genera is presented; in it particular attention is given to the problematic distinction between Prosoeca Schiner and Stenobasipteron Lichtwardt. A checklist of all described species considered to have a South African provenance is provided. A total of 43 described species is recorded in the following genera: Moegistorhynchus Macquart (4 species); Prosoeca (35 species); Stenobasipteron (1 species); Atriadops Wandolleck (1 species); Nycterimyia Lichtwardt (1 species); Trichopsidea Westwood (1 species). Moegistorhynchus is restricted to the west coast (Western Cape, Northern Cape). Three of its species have a remarkably elongate proboscis, the best known and most widespread being M. longirostris (Wiedemann, 1819). Its proboscis reaches 90 to 100 mm in length in some specimens, this being the longest proboscis of all known Diptera. Two new species have been identified in the fauna. Prosoeca dominates the fauna, and is the only genus likely to be represented in all nine provinces. It appears to occur in all habitats except closed-canopy forest. Prosoeca major Bezzi, 1924 is newly synonymised with P. robusta Bezzi, 1924. The likely South African provenance of P. nigripes (Macquart, 1840) is confirmed. Nemestrina obscura Westwood, 1835, previously referred to Prosoeca, is considered not to be an Afrotropical species. Prosoeca rhodesiensis Bequaert, 1925a, is recorded from South Africa for the first time. Although Stenobasipteron is restricted to only one named South African species, namely S. wiedemanni Lichtwardt, 1910 from the Eastern Cape and KwaZulu-Natal, several undescribed species occur in Mpumalanga and Limpopo. Stenobasipteron wiedemanni occurs in closed-canopy forest, but species from Mpumalanga may occur in other habitats such as grassland and savanna. There are at least two species of Atriadops, one almost certainly being A. vespertilio (Loew, 1858). The genus is recorded from the Western Cape, Eastern Cape, KwaZulu-Natal, Gauteng and Mpumalanga. A taxonomic revision is recommended. Nycterimyia is represented by one species only, namely N. capensis Bezzi, 1924 from KwaZulu-Natal and Limpopo. Trichopsidea is represented by one species, T. costata (Loew, 1858), recorded from North West, Gauteng and Limpopo.
A Limited Role for Unforced Internal Variability in Twentieth-Century Warming
Authors: Haustein Karsten , Otto Friederike E. L. , Venema Victor , Jacobs Peter , Cowtan Kevin , Hausfather Zeke , Way Robert G. , White Bethan , Subramanian Aneesh , Schurer Andrew P. 
Published: May 2019

AbstractThe early twentieth-century warming (EW; 1910–45) and the mid-twentieth-century cooling (MC; 1950–80) have been linked to both internal variability of the climate system and changes in external radiative forcing. The degree to which either of the two factors contributed to EW and MC, or both, is still debated. Using a two-box impulse response model, we demonstrate that multidecadal ocean variability was unlikely to be the driver of observed changes in global mean surface temperature (GMST) after AD 1850. Instead, virtually all (97%–98%) of the global low-frequency variability (&gt;30 years) can be explained by external forcing. We find similarly high percentages of explained variance for interhemispheric and land–ocean temperature evolution. Three key aspects are identified that underpin the conclusion of this new study: inhomogeneous anthropogenic aerosol forcing (AER), biases in the instrumental sea surface temperature (SST) datasets, and inadequate representation of the response to varying forcing factors. Once the spatially heterogeneous nature of AER is accounted for, the MC period is reconcilable with external drivers. SST biases and imprecise forcing responses explain the putative disagreement between models and observations during the EW period. As a consequence, Atlantic multidecadal variability (AMV) is found to be primarily controlled by external forcing too. Future attribution studies should account for these important factors when discriminating between externally forced and internally generated influences on climate. We argue that AMV must not be used as a regressor and suggest a revised AMV index instead [the North Atlantic Variability Index (NAVI)]. Our associated best estimate for the transient climate response (TCR) is 1.57 K (±0.70 at the 5%–95% confidence level).