bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Pim1 inactivating induces RUNX3 upregulation that improves/alleviates airway inflammation and mucus hypersecretion in vitro and in vivo
Authors: Fang Yanni , Guo Zhen , Zhou Lanzhi , Zhang Juan , Li Haiyan , Hao Jumei 
Published: November 2024

PurposeOur research aimed to evaluate whether proto-oncogene serine/threonine-protein kinase Pim-1 (Pim1) inactivation could attenuate asthma by promoting runt-related transcription factor 3 (Runx3) expression and explore the underlying molecular mechanism.MethodPhorbol 12-myristate 13-acetate (PMA, 50 nM) was used to induce inflammation in BEAS-2B human airway epithelial cells. ELISA and immunofluorescence double staining confirmed inflammation modelling and differential expression of Pim1 and Runx3. Pim1 inhibitor (SGI-1776) and Runx3 siRNA (siRunx3) were used in this study. Apoptosis, inflammation, MUC5AC protein expression, Pim1 kinase and Runx3 protein expression, and PI3K/AKT/nuclear factor-κB (NF-κB) pathway-associated protein expression were also assessed by flow cytometry, immunofluorescence and western blot. The effects of Pim1 inactivation on airway inflammation, pathological injury and mucus secretion in wild-type and Runx3 knockout mice were observed by in vivo experiments.ResultsThe results of the in vitro experiments showed that PMA stimulation causes BEAS-2B cell apoptosis and promotes the MUC5AC expression. In addition, PMA stimulation activated the PI3K/AKT/NF-κB pathway. SGI-1776 treatment partially reversed these effects, whereas siRunx3 attenuated the effects of SGI-1776 on PMA-stimulated BEAS-2B cells. In vivo experiments showed that in Runx3-KO asthmatic mice, inhibition of Pim1 kinase had less effect on airway inflammation, pathological injury and mucus secretion. Meanwhile, Pim1 kinase expression was higher in Runx3-KO asthmatic mice than in wild-type asthmatic mice. Furthermore, inhibition of Pim1 kinase inhibited activation of the PI3K/AKT/NF-κB pathway, whereas these effects were attenuated in Runx3-KO mice.ConclusionOur results suggest that Pim1 inactivation can ameliorate airway inflammation and mucus hypersecretion through upregulation of Runx3 and the effect could be mediated through modulation of the PI3K/AKT/NF-κB pathway.
EFFECTS OF LASER CLADDING AND PLASMA NITRIDING ON MICROSTRUCTURE AND PROPERTIES OF Cu-Al ALLOY
Authors: HU YIFENG , LI XIAOXIAN , LIU WEI , WANG XIANG , ZHANG XUEHUI , LIANG TONGXIANG 
Published: November 2024

In order to improve the poor comprehensive performance of aluminum bronze surface, a duplex surface modification technology consisting of laser cladding and followed by plasma nitriding was adopted to prepare the infiltration composite modified layer. The effects of different surface treatment techniques on the microstructure and properties of the modified layer were investigated. The results show that the laser cladding surface is mainly composed of Cu-rich intermetallic compounds, and the AlN layer appears on the surface after plasma nitriding treatment, which significantly improves the hardness and tribological properties. The surface modification treatment changes the surface morphology. The microhardness of the alloy surface after composite modification is much higher than that of untreated and single treatment. It is about six times that of the Cu-Al matrix. At the same time, the composite modified layer has a lower friction coefficient and wear volume, showing excellent tribological properties. These research results can provide a new way for the surface design and development of metal materials.
АНАЛІЗ ВИДОВОГО СКЛАДУ МІКРООРГАНІЗМІВ ПРИ ДИСБІОЗІ ВАГІНИ ТА ШЛЯХИ ЙОГО КОРЕКЦІЇ
Authors: Михайлишин Г. І. , Волч І. Р. , Климнюк С. І. , Покришко О. В. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Зміна видового складу мікробіоти вагіни призводить до розвитку дисбіозу піхви, вагініту, кандидозу та підвищує можливість інфікування такими збудниками як вірус герпесу 2-го типу, вірус папіломи людини, вірус імунодефіциту людини, хламідіями та ін.
Мета – оцінити ефективність терапевтичного ефекту штаму живих Lactobacillus casеi IMB B-7280 при диференційованому лікуванні у жінок з дисбіозом вагіни та дослідити його вплив на відновлення мікробіоти вагіни.
Матеріал і методи. У дослідження було залучено 95 пацієнток репродуктивного віку із клінічними та лабораторними проявами дисбіозу вагіни. Відповідно до цього було сформовано дві групи: перша група (30 жінок) – з нормоценозом, друга група (65 жінок) – з дисбіозом вагіни.
Обстеження включало вивчення видового складу мікробіоти вагіни у досліджуваних групах жінок до та після диференційованого лікування з застосуванням штаму живих Lactobacillus casеi IMB B-7280.
Результати. При аналізі мікробіоти вагіни було виявлено статистично достовірне зниження кількості Lactobacillus spр. у групі жінок із дисбіозом вагіни, у порівнянні з нормоценозом. У 95 % жінок з дисбіозом вагіни після лікування скарги були відсутні, проте у 5 % залишилися скарги на незначні виділення білого кольору. рН вагінальних виділень до лікування у жінок із дисбіозом вагіни коливався від 4,3 до 5,3, при нормі від 3,8 до 4,5. Після лікування цей показник був у межах від 3,8 до 4,2.
Висновки. Для покращення лікування дисбіозу вагіни застосовували комплексну терапію. Внаслідок цього відбулася нормалізація видового складу мікробіти, що в подальшому забезпечить зменшення частоти рецидивів та формування атибіотикорезистентності.
МІКРОБІОМ ТОВСТОЇ КИШКИ ПІСЛЯ ФІЗИЧНОГО НАВАНТАЖЕННЯ
Authors: Бабак С. В. , Малько К. С. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Мікробіом кишечника відіграє надзвичайно велику роль у функціонуванні організму, його метаболізмі та гомеостазі. Він досить чутливий до дії багатьох чинників, одним із яких є фізична активність організму. Вплив фізичного навантаження на мікробіоту кишечника наразі мало досліджений. Є окремі дані, що мікробіом товстої кишки змінюється після фізичного навантаження.
Мета роботи – вивчити вплив фізичного навантаження на мікробом товстої кишки (за аналізами калу).
Матеріал і методи. У дослідженні брали участь 7 добровольців чоловічої статі 24–36 років. У звичайному житті досліджувані особи не займаються фізичними вправами, для них характерним є вид харчування – всеїдіння. Волонтерам було запропоновано впродовж 21 доби активно займатись фізичним навантаженням (біг і силові вправи у фітнес-залі). До початку дослідження і після його завершення волонтери здавали кал на визначення мікробіому (у медичній лабораторії DIAGEN, м. Київ). Проводився якісний та кількісний аналіз результатів ПЛР-тесту «МІКРОБІОМ / МЕТАБОЛІЗМ». Дослідження проводили згідно з міжнародними нормами біоетики і законодавства України.
Результати. Виявлено, що фізичні навантаження сприяють значному зростанню загальної бактеріальної маси. Відбувається це, в основному, за рахунок збільшення кількості бактерій – представників корисної мікробіоти.
Виявлено збільшення кількості бактерій роду Prevotella spp., що можна пояснити збільшеним споживанням вуглеводів при зростанні фізичного навантаження. Також зафіксовано збільшення кількості бактерій виду Faecalibacterium prausnitzii у 100 разів (у 7 разів понад норму), яка є найпоширенішою бактерією в кишечнику здорових дорослих людей. У 70 разів зросла також кількість представників виду Bacteroides thetaiotaomicron, який є коменсальним симбіонтом, що живе у кишечнику людей. Збільшилась кількість і корисних бактерій виду Blautia spp.
Висновки. Фізичні навантаження впродовж 21 доби сприяють змінам у мікробіомі товстої кишки (калу). Збільшилась загальна бактеріальна маса, у переважній більшості за рахунок корисних бактерій, таких, як Prevotella spp., Faecalibacterium prausnitzii, Bacteroides thetaiotaomicron, Blautia spp.
КОГНІТИВНІ ПОРУШЕННЯ В ОСІБ, ЩО ПЕРЕБУВАЮТЬ В УМОВАХ КАРАНТИНУ ТА ВИМУШЕНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ ІЗОЛЯЦІЇ ПІД ЧАС ПАНДЕМІЇ COVID-19
Authors: Іваніцька-Дячун Т. І. , Венгер О. П. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Пандемія COVID-19 спричинила значні зміни в житті людей, впливаючи на фізичне та психічне здоров’я. Особливо важливим є вплив карантинних заходів та соціальної ізоляції на когнітивне здоров’я. Стресові умови, обмеження соціальних контактів та тривала ізоляція можуть призводити до зниження когнітивних функцій, таких як пам’ять, увага та мислення.
Мета – дослідження впливу карантинних заходів та соціальної ізоляції під час пандемії COVID-19 на когнітивні функції.
Матеріал і методи. У дослідження залучено на 161 респондента (81 особа в умовах соціальної ізоляції та 80 осіб у контрольній групі). Використовували загальні анкети для оцінки соціально-демографічних даних, шкалу «Таблиці Шульте», тест дослідження уваги Мюнстенберга та тест дослідження пам’яті Джекобсона. Дослідження тривало з грудня 2021 по лютий 2022 року.
Результати. Тест Мюнстенберга: у досліджуваній групі нормальний рівень уваги виявлений у 7,4 % осіб проти 28,8 % у контрольній групі (р<0,01). Знижений рівень уваги спостерігався у 92,6 % досліджуваних проти 71,2 % у контрольній групі. Шкала «Таблиці Шульте»: нормальний рівень уваги виявлений у 27,2 % досліджуваних проти 72,5 % у контрольній групі (р<0,01). Знижений рівень уваги спостерігали у 71,6 % досліджуваних проти 25 % у контрольній групі (р<0,01). Тест Джекобсона: високий рівень пам’яті виявлений у 6,2 % досліджуваних проти 32,5 % у контрольній групі (р<0,01). Середній рівень пам’яті спостерігався у 27,2 % досліджуваних проти 51,3 % у контрольній групі (р<0,01). Низький рівень пам’яті спостерігався у 40,7 % досліджуваних проти 11,3 % у контрольній групі (р<0,01). Дуже низький рівень пам’яті був зафіксований у 25,9 % досліджуваних проти 4,9 % у контрольній групі (р<0,01).
Висновки. Умови вимушеної соціальної ізоляції під час пандемії COVID-19 суттєво негативно впливають на когнітивні функції, включаючи увагу та пам’ять. Необхідно розробити та впровадити ефективні заходи для підтримки та покращення когнітивних функцій у осіб, що перебувають в умовах соціальної ізоляції.
СКРИНІНГОВІ ДОСЛІДЖЕННЯ ПРОТИЗАПАЛЬНОЇ АКТИВНОСТІ ЕКСТРАКТІВ ІЗ ЗИМОЛЮБКИ ЗОНТИЧНОЇ ТРАВИ
Authors: Коврегін О. В. , Литкін Д. В. , Владимирова І. М. , Юдкевич Т. К. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Серед комплексу препаратів при захворюваннях нирок фахівці призначають лікарські засоби рослинного походження з діуретичними, антисептичними та протизапальними властивостями. Препарати рослинного походження переважно чинять м’яку комплексну дію. Фітопрепарати зазвичай призначають для тривалого лікування хронічних захворювань, також виявлена їх ефективність для запобігання розвитку повторних загострень (рецидивів) захворювання.
Мета – скринінгові дослідження протизапальної активності екстрактів із зимолюбки зонтичної трави на моделі асептичного ексудативного запалення у щурів.
Матеріал і методи. Дослідження виконано на 60 аутбредних статевозрілих щурах (самцях), що утримувалися у віварії навчально-наукової тренінгової лабораторії медико-біологічних досліджень Національного фармацевтичного університету. Перед проведенням експерименту тварини пройшли акліматизацію протягом 7 діб. Протягом періоду акліматизації проводили щоденний огляд кожної тварини (оцінювали поведінку та загальний фізичний стан), спостерігали за тваринами для виявлення можливих випадків захворюваності або смертності. Щурів самців з вагою 160–180 г поділили на 10 груп по 6 тварин у кожній. Відповідно, перша група негативного контролю (НК), і решта дев’ять – експериментальні, по 3 рівні доз для кожного з тест-зразків. Кожний тест-зразок вивчався у дозах 0,5 мл/кг, 0,75 мл/кг та 1 мл/кг. Гостре ексудативне запалення викликали субплантарним уведенням 1 % розчину карагеніну («Sigma-Aldrch», США) у задню праву кінцівку по 0,1 мл кожній тварині.
Результати. Отримані результати свідчать, що протягом трьох годин після відтворення запальної реакції в контрольній групі відбувалось посилення ексудативних процесів у кінцівках тварин. Так, у порівнянні з початковими значеннями, об’єм набряку на першу годину дослідження стопи склав 0,65 см3, на другу годину – 0,86 см3, і на третю годину – 1,05 см3.
На третю годину спостереження помірне вірогідне зменшення набряку викликали всі тест-зразки в усіх досліджуваних дозах. Тест-зразок СЕ5 сприяв вірогідному зменшенню набряку на 14,3 %, 15,7 % та 19,2 % (в дозах 0,5 мл/кг, 0,75 мл/кг та 1 мл/кг відповідно) у порівнянні з негативним контролем. Найбільший відносний протизапальний ефект на 3 годину помічали на тлі застосування тест-зразка CЕ7, під дією якого набряк вірогідно зменшувався на 16,2 %, 18,5 % та 22,2 %, порівняно з аналогічною контрольною точкою в групі НК.
Висновки. Усі досліджувані зразки продемонстрували статистично значущий ефект на 3 годину дослідження. Експериментально значущим для фармакологічного вивчення протизапальних засобів є рівень фармакологічної активності не менш 20 %. Тому, ґрунтуючись на отриманих експериментальних даних, для подальших поглиблених досліджень за показником протизапальної активності можуть бути рекомендовані тест-зразки CЕ7 та СЕ5 у дозі 1 мл/кг, що продемонстрували усереднену протизапальну активність на достатньо вираженому рівні.
ЗАСТОСУВАННЯ СТАБІЛОПЛАТФОРМИ ПРИ РЕАБІЛІТАЦІЇ ПАЦІЄНТІВ З ІШЕМІЧНИМ ІНСУЛЬТОМ
Authors: Метельська О. Г. , Мисула І. Р. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Щорічно в Україні реєструють близько 100–110 тис. інсультів. За статистикою, 30–40 % хворих помирають протягом перших 30 днів і до 50 % – протягом 1 року, 20–40 % потребують сторонньої допомоги і лише 10 % повертаються до повноцінного життя. В умовах сьогодення, завдяки сучасним технологіям, пацієнти, що переживають наслідки травм після ішемічного інсульту, мають більше можливостей для швидкого відновлення, ніж будь-коли раніше. Роботизований комплекс TYMO (Tyromotion) – багатофункціональна реабілітаційна система оцінки і терапії балансу – дозволяє досягати максимального залучення і мотивації хворого завдяки спеціальному програмному забезпеченню з системою зворотного зв'язку.
Мета – вивчити характеристику, особливості функціонування та доцільність використання стабілоплатформи у пацієнтів, які перенесли ішемічний інсульт.
Матеріал і методи. Теоретичний аналіз наукової, методичної літератури та джерел з Інтернету щодо використання стабілоплаторми для реабілітації пацієнтів після ішемічного інсульту.
Результати. Застосування роботизованої стабілоплатформи з біологічним зворотним зв’язком є важливим для оцінювання стану пацієнтів та тренувань з відновлення балансу тіла, утримання рівноваги під час реабілітації в Україні пацієнтів з ішемічним інсультом із парезом верхньої кінцівки, оскільки дасть можливість комплексно оцінити реабілітацію, допоможе в стандартизації показників.
Висновки. На основі аналізу літературних джерел та Інтернет-ресурсів можна констатувати, що з наявних сьогодні нових немедикаментозних технологій та методів реабілітації саме стабілометрія дає можливість забезпечити ефективне відновлення здоровʼя хворих на ішемічний інсульт з парезом верхньої кінцівки.
ЕЛЕКТРОСТИМУЛЯЦІЯ СЕЧОВОГО МІХУРА ЗА ЕЛЕКТРОМІОГРАФІЧНИМ КОНТРОЛЕМ У ЛІКУВАННІ ХВОРИХ ІЗ ГІПЕРАКТИВНИМ СЕЧОВИМ МІХУРОМ
Authors: Возіанов С. О. , Чабанов П. В. , Севастьянова Н. А. , Угаров В. Ю. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження є підвищення ефективності лікування хворих з гіперактивним сечовим міхуром на підставі визначення функціонального стану нижніх сечовивідних шляхів та розробки патогенетично обґрунтованих методів лікування.
Матеріал і методи. Нами проведено обстеження та лікування 64 хворих з гіперактивним сечовим міхуром. Усім пацієнтам проводилось комплексне обстеження з використанням як загальноприйнятих, так і спеціальних методів діагностики.
Діагностика функціональних порушень сечового міхура проводилась за допомогою електроміографії (ЕМГ), яка виконувалась на апараті MERCUR 4000. Аналіз біопотенціалів проводився за середніми значеннями напруги, які знімались з детрузора та його сфінктерного апарату за допомогою спеціальних електродів-катетерів. Електроміографія проводилась перед початком лікування, а також після 1-го, 3-го та 6-го курсів лікування за допомогою електростимуляції (ЕС) сечового міхура. Електростимуляцію нижніх сечовивідних шляхів здійснювали неінвазивно черезшкірним методом за допомогою апарата «Ампліпульс», з урахуванням ділянок сегментарної іннервації.
Результати. Після закінчення лікування відзначалися позитивний ефект та кореляція клінічних та електроміографічних показників у 87,1 % хворих. У 12,9 % випадків не виявлена позитивна динаміка при аналізі ЕМГ та оцінці ефективності лікування. При оцінці результатів лікування отримано поступове зменшення показників середнього значення різниці біопотенціалів детрузора у чоловіків на 14,3 % у жінок – на 15,4 %.
Висновки. Електроміографічні дослідження сечового міхура та його сфінктерного апарату дозволили об’єктивно охарактеризувати функціональний стан нижніх сечових шляхів, що дає можливість підвищити якість діагностики ГАСМ та оцінити ефективність лікування.
ЕПІДЕМІОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ УРАЖЕННЯ ШКІРИ У МЕШКАНЦІВ ТЕРНОПІЛЬЩИНИ
Authors: Шкільна М. І. , Жук О. О. , Смаглій З. В. , Грицишин Л. Є. , Штокайло К. Б. 
Published: November 2024

РЕЗЮМЕ. Мета – оцінити епідеміологічні особливості ураження шкіри у пацієнтів – мешканців Тернопільщини.
Матеріал і методи. Обстежено 186 хворих із мігруючою еритемою, які протягом 2017–2023 рр. перебували на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер» ТОР з ураженням шкіри у формі мігруючої еритеми. Чоловіків було 70 (37,6 %), жінок – 111 (59,7 %). Вік обстежених складав від 19 до 65 років, більшість обстежених (149; 80,1 %) були активного працездатного віку (до 60 років).
Критерії включення хворих у дослідження: особи віком від 19 до 65 років; проживання в ендемічному щодо Лайм-бореліозу (ЛБ) регіоні та/або укус кліща в анамнезі; ураження шкіри (мігруючі еритеми); не приймали імуномодуляторів і не вакцинувалися впродовж останніх 30 днів перед відбором зразків крові. Хворих, які не відповідали зазначеним критеріям, у дослідження не включали. Усі пацієнти підписали інформовану згоду на участь у дослідженні та отримали інформаційний лист пацієнта.
Результати. Встановлено, що серед пацієнтів із мігруючою еритемою віком 40–49 і 60–69 років переважали жінки; найменше мігруючих еритем відмічали обстежені віком до двадцяти років, p<0,05. Найчастіше ураження шкіри у вигляді мігруючої еритеми відмічали хворі, які зверталися за допомогою у 2017–2019 роках і 2022–2023 роках, p<0,05. Найчастіше еритему діагностовано в осіб, які звернулися за медичною допомогою з приводу появи мігруючої еритеми до двадцятого дня від ймовірного нападу кліща, p<0,05.
Висновки. Наявність мігруючих еритем різних форм потребує поглибленого вивчення причин виникнення даного ураження шкіри і призначення адекватного лікування.
ДИНАМІКА РІВНІВ МОЗКОВОГО НАТРІЙУРЕТИЧНОГО ПЕПТИДУ NT-PRO-BNP У ВІДПОВІДЬ НА ВНУТРІШНЬОВЕННЕ ВВЕДЕННЯ РОЗЧИНІВ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ГОСТРИМ МОЗКОВИМ ІНСУЛЬТОМ
Authors: СУХОДОЛЯ А. І. , КРЕНЬОВ К. Ю. , ЛОБОДА І. В. 
Published: November 2024

Мета роботи: встановити кореляційний зв'язок між рівнями натрійуретичного пептиду, їх динамікою та типом інфузійного розчину в пацієнтів із гострим мозковим інсультом.
Матеріали і методи. В дослідження були залучені пацієнти із гострим мозковим інсультом, яких випадковим чином розподіляли на групи та кожному в першу годину ушпиталення визначали рівень натрійуретичного пептиду. В подальшому пацієнти 1-ї групи отримували болюс 400 мл 0,9 % розчину натрію хлориду за 60 хвилин, а пацієнти другої групи – розчин 6 % ГЕК 200/0,5 протягом 60 хвилин в кількості 400 мл. Після закінчення болюсу повторно визначали рівень натрійуретичного пептиду. Статистичну обробку даних проводили з використанням формул Windows 11 Microsoft Office Excel з визначенням t-критерію Стьюдента, вирахуванням похибки p. Визначення рівнів NT-proBNP проводили з використанням тест-систем Exdia Precision Biosensor Inc. Republic of Korea (нормальний рівень – менше 125 пг/мл).
Результати. Вихідний рівень натрійуретичного пептиду у пацієнтів першої групи становив (1101,70±668,27) пг/мл, у пацієнтів другої групи – (2219,19±1733,56) пг/мл (р≥0,05). Після введення болюсу інфузійних розчинів у першій групі пацієнтів (0,9 % натрію хлорид) рівень натрійуретичного пептиду становив (1284,35±995,02) пг/мл, а в другій групі (ГЕК 6 % 200/0,5) – (2336,40±1629,98) пг/мл. При статистичній обробці даних достовірної різниці при внутрішньогруповому аналізі на 0-й та 60-й хвилинах у групі розчину 0,9 % натрію хлориду та 6 % ГЕК виявлено не було (р≥0,05), також при порівнянні груп пацієнтів на 0-й та 60-й хвилині достовірних змін внутрішньогрупової динаміки рівнів натрійуретичного пептиду та міжгрупової різниці динаміки вказаного пептиду відзначено не було (р ≥ 0,05).
СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ДІАГНОСТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ НЕСФОРМОВАНИХ І СФОРМОВАНИХ КІСТ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ
Authors: ШАПРИНСЬКИЙ В. О. , КАМІНСЬКИЙ О. А. , ТАГЕЄВ В. Р. , МИРОНИШЕН Ю. А. , МАКАРОВ В. М. , ЧЕРНИЧЕНКО О. І. , СТУКАН С. С. , ВЕРБА М. А. 
Published: November 2024

Мета роботи: покращити результати оперативного лікування кіст підшлункової залози (ПЗ) шляхом ретроспективного аналізу клінічного перебігу, оцінки морфологічної класифікації та оптимального вибору хірургічного лікування кіст.
Матеріали і методи. дослідження проводилося на базі Клінічного високоспеціалізованого хірургічного центру з малоінвазивними технологіями КНП “Вінницька обласна клінічна лікарня імені М. І. Пирогова”. Для досягнення мети був проведений поглиблений аналіз результатів лікування 60-ти хворих, які перенесли оперативне втручання з приводу кіст ПЗ у період з 2018 по 2023 роки.
Результати. У дослідження увійшли 60 пацієнтів, які перенесли оперативне втручання з приводу кіст ПЗ: у 2018 – 6 хворих, у 2019 – 7, у 2020 – 10, у 2021 – 11, у 2022 – 9 та у 2023 – 17 пацієнтів, що свідчить про збереження тенденції до зростання даної патології. За статтю переважали чоловіки – 43 (71,7 %) пацієнти; жінок було 17 (28,3 %). Середній вік пацієнтів склав (48,1±1,1) років, що надає даній проблемі соціально-економічного значення. Згідно з даними променевих методів дослідження, найчастішою локалізацією є поєднання кіст у головці і тілі ПЗ – у 20 (33,3 %) пацієнтів. За перебігом у 18 (30 %) пацієнтів кісти були прості, а у 42 (70 %) – ускладнені, з них у 27 (45 %) осіб спостерігалося нагноєння кісти, у 7 (11,7 %) хворих розвинулася перфорація, у 5 (8,3 %) пацієнтів – кровотеча та ще у 3 (5 %) обстежених хворих розвивалася компресія суміжних органів у вигляді механічної жовтяниці та дуоденальної непрохідності. Усі пацієнти перенесли хірургічні втручання, частка яких, за нашими даними, становить 0,34 % від загальної кількості операцій за період дослідження. У зв’язку з нагноєнням кіст для 27 (45 %) пацієнтів було проведене зовнішнє дренування кісти ПЗ. 32 (53,3 %) пацієнтам методом хірургічного лікування було обрано накладання цист-ентероанастомозу на виключеній петлі кишки за Ру або накладання цист-ентероанастомозу з ентеро-ентероанастомозом і заглушкою за Шалімовим. Ще 1 (1,7 %) пацієнту була виконана ендоскопічна цист-гастростомія. Летальних наслідків не було.