bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
PENGARUH KOMITMEN KERJA DAN QUALITY OF WORK LIFE (QWL) TERHADAP KEPUASAN KERJA DAN DAMPAKNYA TERHADAP KINERJA KARYAWAN PT. INDOFOOD CBP SUKSES MAKMUR CABANG JAMBI
Authors: Fathiyah Fathiyah , Firdaus Ahmad , Putra Alex Kurnia 
Published: April 2019

The purposes this research are to examine the influence of work commitment, Quality of Work Life (QWL), job satisfaction and employee performance. The influences of work commitment, Quality of Work Life (QWL), job satisfaction and employee performance tested both directly and indirectly by taking a sample of 80 employees. To test the variables used in research conducted a survey of employees at PT. Indofood CBP Sukses Makmur Jambi Branch. Framework of theory and data analysis is done by using Path Analysis. The results of this research indicate that the work commitment, Quality of Work Life (QWL) and job satisfaction influential support directly and indirectly to the performance of employees is positive and significant impact. The analysis tool in this research using descriptive methods and verification. Where a descriptive study using a range of scales, while in verification using path analysis. Based on the results are reflection that work commitment , Quality of Work Life (QWL), job satisfaction is an important issue to improve performance of employees. Results of the study revealed that the results related to the employee's performance is important to manage the company. Optimizing the quality of work through constant work evaluation on appropriate working standards are set, action inconsistent to individuals may lead to other negative consequences in the company, such a low performance, resistance to the organization and may indicate the behavior of disobedience the employees. Keywords: work commitment, QWL, job satisfaction and performance
Ilmastonmuutos lämmittää Suomen kasvukausia
Authors: Ruosteenoja Kimmo , Räisänen Jouni , Venäläinen Ari , Kämäräinen Matti 
Published: April 2019

Ihmiskunnan tuottamien kasvihuonekaasupäästöjen vuoksi maapallon ilmasto on lämpenemässä. Lämpiäminen pidentää kasvukausia ja suurentaa kasvukauden aikana kertyvää lämpösummaa. Tässä Luonnonvarakeskuksen ja Ilmatieteen laitoksen yhteiseen Ilmapuskuri-hankkeeseen kuuluvassa tutkimuksessa on arvioitu, millaisiksi Suomen kasvukaudet muotoutuvat tulevaisuudessa. Tutkimuksen pohjana on käytetty noin 20 ilmastonmuutosmallin antamia arvioita odotettavissa olevasta lämpötilan noususta. Ilmaston tulevat muutokset riippuvat luonnollisesti kasvihuonekaasujen päästöjen kehityksestä. Sen tähden laskelmat tehtiin erikseen kahdelle erilaiselle tulevaisuuden skenaariolle. RCP8.5-skenaarion mukaan kasvihuonekaasujen päästöjen annetaan jatkaa hallitsematonta kasvuaan, jolloin lämpötila kohoaa todella voimakkaasti. RCP4.5-skenaariota luotaessa taas on oletettu, että päästöjen rajoittamisessa onnistutaan edes tyydyttävästi. Terminen kasvukausi käsittää sen osan vuodesta, jolloin vuorokauden keskilämpötila on korkeampi kuin 5 astetta. Kasvukauden lämpösumma lasketaan vähentämällä jokaisesta kasvukauden päivän vuorokausikeskilämpötilasta viisi astetta ja ynnäämällä näin saadut lämpötilajäännökset. Jos suurten kasvihuonekaasupäästöjen RCP8.5-skenaario toteutuisi, kasvukausi venähtäisi sadassa vuodessa noin kahdella kuukaudella. Kasvukauden lämpösumma vastaavasti suurentuisi 800-1000 astepäivällä. Etelä-Suomessa koettava kasvukausi olisi tuolloin yhtä lämmin kuin tätä nykyä Ranskassa ja Ukrainassa. Joissakin malleissa muutos toki jää pienemmäksi mutta toisissa on vielä näitäkin lukemia suurempi. Vaikka päästöjä rajoitettaisiinkin (RCP4.5-skenaario), astepäivät lisääntyisivät noin 500:lla. Tämä toisi Etelä-Suomeen nykyistä Keski-Euroopan pohjoisosaa (Puola, Itä-Saksa) vastaavat lämpöolot. Jo lähitulevaisuudessa suuri osa kasvukausista on olemassa olevaan kokemustietoon suhteutettuna varsin lämpimiä. Esimerkiksi 2020-luvulla enää alle 10 % kasvukausista jää lämpösummaltaan jakson 1971–2000 keskiarvon alapuolelle. Vastaavasti hyvin lämpimien kasvukausien, jollaisia esiintyi 1900-luvun lopulla vain kerran 20 vuodessa, todennäköisyys olisi 2020-luvulla jo yli puolet. Viljelijät voivat hyödyntää muuttuvia olosuhteita ottamalla käyttöön entistä pidempää kasvukautta ja runsaampaa lämpöä vaativia lajikkeita. Joka vuosi ei kuitenkaan ole lämmintä, joten jonkinmoinen varovaisuus on paikallaan ei kaikkia munia samaan koriin. Ilmastonmuutosarvioihin liittyy kyllä vielä monia epävarmuustekijöitä. Tulokset vaihtelevat mallista toiseen, ja kuten edellä todettiin, muutoksen voimakkuus riippuu ratkaisevasti kasvihuonekaasujen tulevista päästöistä.
Osuuskunnat kehitysmaiden maatalouselinkeinojen liiketoiminnan edistäjinä ja köyhyyden vähentäjinä. Esimerkkinä Tansania
Authors: Sumelius John , Tenaw Shimelles , Bäckman Stefan , Bee Faustine , Chambo Suleman , Machimu Gervas , Kumburu Neema 
Published: April 2019

Tämän tutkimuksen tavoitteena on analysoida Tansanian osuustoimintaa ja laatia sen perusteella suosituksia yhtiömuodon tukemiseksi. Tarkoituksena on löytää konkreettisia esimerkkejä köyhien hallinnoimista osuuskunnista, jotka tavoittelevat voittoa ja parantavat jäsentensä taloudellista asemaa. Lisäksi tavoitteena on tunnistaa näille osuuskunnille ominaisia piirteitä. Tutkimuksen tavoitteenasettelua on ohjannut Suomen kehityspoliittinen toimenpideohjelma 2012, Tansanian köyhyydenvähentämisohjelma (MKUTAII) sekä ulkoministeriön Tansanian maaohjelma (Country Strategy for Development Cooperation with Tanzania 2013–2016). Osuustoiminta on yleistä Tansaniassa. Osuuskuntien varsinaisten henkilöjäsenten lukumäärä on lähes 1,6 miljoonaa, ja niiden tuottamista palveluista hyötyviä on arviolta 8 miljoonaa. Toimintaa ohjaavat Tansanian Osuuskuntapolitiikka 2002 (2003); Osuuskuntalaki 2003; Osuuskuntien säännöt 2004 ja Osuuskuntien uudistus- ja modernisointiohjelma (2005 – 2015). Tansanian osuuskuntaliike on neliportainen. Ensimmäisen asteen osuuskunnat (eng. societies) muodostavat toiminnan perustan. Osuuskuntalain mukaan ensimmäisen asteen osuuskunnat voivat halutessaan perustaa toisen asteen (union) ja kolmannen asteen (apex) osuuskuntia. Federaatio edusta puolestaan neljättä, kansallista tasoa, jonka voivat perustaa kolmannen asteen osuuskunnat. Lain mukaan vain ensimmäisen asteen osuuskunnat ja federaatio ovat välttämättömiä. Kaikki ensimmäisen asteen osuuskuntien jäsenet eivät näyttäneet tuntevan tätä lain muotoilemaa säännöstä.
Maan vesipitoisuuteen vaikuttavien ominaisuuksien ja sateen vaikutus maksimaaliseen biomassan kertymiseen sekä paikkakohtaiseen vaihteluun
Authors: Hakojärvi Mikko , Hautala Mikko , Ristolainen Antti , Alakukku Laura 
Published: April 2019

Viljelykasvin sato vaihtelee usein lohkon sisällä. Täsmäviljelyllä on pyritty vastaamaan tähän vaihteluun, mutta siinä onnistumiseen tarvitaan tietoa satovaihtelun syistä. Maan ominaisuuksien, erityisesti maan vesitalouteen liittyvien, on useissa eri tutkimuksissa todettu vaikuttavan sadon vaihteluun. Sadanta, maan hyötykapasiteetti, hydraulinen vedenjohtavuus ja kapillaarisuus vaikuttavat yhdessä viljelykasvin satoon, Niiden vaikutus satoon riippuu sadannan määrästä, maan ominaisuuksista ja viljelykasvin veden tarpeesta. Tästä syystä maan ominaisuuksien vaikutus sadon vaihteluun ei välttämättä ilmene jokaisella kasvukaudella.Tässä tutkimuksessa sadon vaihtelua tarkasteltiin simuloimalla veden rajoittamaa potentiaalisen kevätvehnän (Triticum aestivum) biomassan kertymää paikkakohtaisesti kolmella eri lohkolla. Simuloinnissa käytettiin lohkoilta paikkakohtaisesti mitattuja maan ominaisuuksia ja maksimaalista biomassan kertymistä kuvaavaa kasvimallia. Biomassan kertymistä simuloitiin paikkakohtaisesti jokaisella lohkolla 1000 kasvukauden ajan. 1000 simuloidun kasvukauden välillä ainoa muuttuvana tekijänä oli sade, joka kausikohtaisesti luotiin omalla mallillaan. Sadon vaihtelun voimakkuutta arvioitiin menetelmällä, jossa biomassasadosta laskettiin lohkokohtainen keskisato ja ajallinen keskihajonta simuloiduille pisteille. Simuloitu biomassasato oli kaikilla lohkoilla huomattavasti keskimääräistä alhaisempi vähäsateisina vuosina, jolloin sato vaihteli hieman enemmän kuin sateisina vuosina. Käytetyllä menetelmän ja simulointituloksien avulla pystyttiin löytämään ne alueet lohkoilla, joilla sato suurella todennäköisyydellä poikkeaa lohkon keskisadosta. Menetelmää käytettäessä on kuitenkin otettava huomioon, että se ei erottele sellaisia pisteitä, joissa sato pysyy toistuvasti samalla tasolla, mutta poikkeaa lohkon keskisadosta. Täsmäviljelyä ajatellen tieto vakaasti satoa tuottavista paikoista olisi hyödyllinen riippumatta sadon tasosta.
Orgaanisten lannoitevalmisteiden hallittu varastointi peltopattereissa
Authors: Tontti Tiina , Kapuinen Petri , Laurila Marika , Kekkonen Jarkko 
Published: April 2019

Maanparannuskompostin, kuivatun mädätysjäännöksen ja kemiallisesti hapetetun puhdistamolietteen varastointia peltopattereissa on seurattu eri puolilla Suomea. Patterit perustettiin talvella routaantuneen maan päälle, ja niiden alla oli paljas maa, turve, sahanpuru tai olki. Pattereiden koko vastasi kyseisellä peltolohkolla käytettävää määrää. Pattereiden kohdalta ja ympäröivästä peltomaasta mitattiin typpipitoisuudet eri maakerroksista ennen ja jälkeen varastoinnin. Ensimmäiset tulokset (Pohjois-Pohjanmaa, HHt, m) kemiallisesti hapetetun puhdistamolietteen turve-, olki- ja paljaspohjaisen pattereiden liukoisen typen huuhtoutumisesta viittaavat siihen, että vaikutus rajoittuu peltopatterin kohtaan ja siinäkin vain ylimpiin maakerroksiin. Keväällä patterin purkamisen aikaan huuhtoutunut liukoinen typpi oli ammoniummuodossa (NH4+-N), nitraattityppeä ei havaittu. Typen huuhtoutumista varastopattereista pintavalunnan mukana valumasuuntaan ei havaittu. Pohjois-Pohjanmaalla yhden patterin koko oli noin 120 m3 ja patterin alla oleva pinta-ala oli noin 110 m2. Pohjamateriaalia levitettiin lumesta auratulle routaantuneelle pellolle 5-10 cm, lietetuotetta tuotiin kuhunkin patteriin noin 40 t, ja peitettiin oljella. Tulosten perusteella turvepohjaisen patterin alla maassa oli keväällä patteria purettaessa suuremmat NH4+-N -pitoisuudet kuin olki- tai paljaspohjaisen patterin alla. Ylimmässä 10 cm maakerroksessa NH4+-N -pitoisuus oli turvepohjaisella 920 mg/l, olkipohjaisella 180 mg/l ja paljaspohjaisella patterilla 420 mg/l. Pohjakerroksen nesteensitomiskyky saattoi olla liian pieni suhteessa lietetuotteen alimmista kerroksista puristuvaan nestemäärään. Vaikka patterin alla olevista maakerroksista mitatut typpipitoisuudet ovat suuret, on maahan siirtyneen typen kuormitus maanparannusaineen käyttölohkon peltohehtaaria kohden laskettuna pieni. Näistä samalla peltolohkolla olleista pattereista NH4+-N siirtymä patterin alla olleisiin maakerroksiin oli paljaspohjaisessa 7,7 kg, olkipohjaisessa 4,8 kg ja turvepohjaisessa 15,9 kg. Kun yhden patterin levitysala oli noin 5 ha, tuli eri patterirakenteilla typpikuormituksen määräksi tuotteen käyttöalaa kohti pienimmillään 0,96 kg N/ha (olkipohjainen) ja suurimmillaan 3,18 kg N/ha (turvepohjainen). Muilla seurantakohteilla keväällä mitattu liukoisen typen pitoisuus patterin alla oli näitä lukemia pienempi. Patterien aiheuttamaa pistekuormaa peltolohkolla voi hallita oikeilla pohjarakenteilla ja varastopaikan viimeistelyllä. Voidaan käyttää nestettä sitovaa mutta myös kantavaa pohjamateriaalia ja tarvittaessa suorittaa lohkolla massanvaihtoa noin 20 cm syvyydeltä patterin kohdalla. Varastopatteria ei tule sijoittaa salaojan kohdalle. Orgaanisten lannoitevalmisteiden peltopatteroinnista aiheutuva ympäristönkuormitus on vähäinen. Sallimalla orgaanisten lannoitevalmisteiden peltopatterointi voitaisiin niiden sisältämät ravinteet hyödyntää kasvintuotannossa ja samalla edistää ravinteiden kierrätystä.
Rehun rasvahappojen biohydrogenaatio pötsinesteessä in vitro
Authors: Tuomisto Anne 
Published: April 2019

Biohydrogenaatiota tutkitaan, koska pötsissä tapahtuva rehun rasvahappojen biohydrogenaatio vaikuttaa maidon rasvapitoisuuteen ja rasvahappokoostumukseen. Biohydrogenaation seurauksena märehtijän maito ja liha sisältävät runsaasti tyydyttyneitä rasvahappoja sekä jonkin verran trans­rasvahappoja.Pötsissä tapahtuvaa rehun rasvahappojen biohydrogenaatiota on kuitenkin mahdollista säädellä ruokinnallisin keinoin niin, että maitoon erittyy konjugoidun linolihapon (CLA) isomeerejä, joiden on todettu ehkäisevän mm. syöpää, sydän­ ja verisuonitauteja sekä rasvan kertymistä kudoksiin. Biohydrogenaatiota säätelemällä on mahdollista vaikuttaa myös maidon rasvapitoisuuteen, pötsissä muodostuvien ja maitoon erittyvien trans-­rasvahappojen määrään sekä metaanin tuotantoon pötsissä.Biohydrogenaatiossa pötsin mikrobit pelkistävät rehun tyydyttymättömät rasvahapot entsymaattisesti välituotteiden kautta tyydyttyneiksi rasvahapoiksi. Välituotteet sisältävät rasvahappoja, joissa on trans­kaksoissidoksia. Myös CLA:t ovat biohydrogenaation välituotteita. Lopputuotteena on yleensä tyydyttynyt rasvahappo. Kaikkia biohydrogenaation välituotteita ja niiden muodostumismekanismeja ei kuitenkaan vielä täysin tunneta. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kehittää panostoiminen in vitro –menetelmä, jolla pystytään tutkimaan pötsin rasvahappojen biohydrogenaatiota välivaiheineen. Lisäksi tavoitteena on tutkia linolihapon biohydrogenaatiota neljällä eri annostasolla (1 mg, 2,5 mg, 5 mg ja 10 mg linolihappoa).Työn tuloksena saatiin rasvahappojen biohydrogenaation kuvaamiseen, välituotteiden tunnistamiseen ja niiden muodostumismekanismien tutkimiseen soveltuva in vitro –panosviljelmämenetelmä. Menetelmällä aikaansaadussa optimaalisessa linolihapon biohydrogenaatioprofiilissa linolihappo pelkistyy nopeasti. Välituotteena kertyy CLA:ta, ei­konjugoituja C18:2­rasvahappoja ja C18:1 ­rasvahappoja, jotka pelkistyvät edelleen steariinihapoksi. Annostason nostaminen hidastaa linolihapon biohydrogenaatiota ja estää lopputuotteena olevan steariinihapon muodostumista. Panostoimista in vitro –menetelmää käytettäessä on etsittävä rasvahapon sopiva annostaso.Menetelmää on mahdollista käyttää myös tutkimuksissa, joissa biohydrogenaatiota halutaan säädellä esimerkiksi estämällä biohydrogenaatiota etenemästä loppuun, jolloin maitoon erittyy CLA:ta tai muuttamalla biohydrogenaatioreittiä siten, että pötsissä muodostuu biohydrogenaation välituotetta, joka esimerkiksi alentaa maidon rasvapitoisuutta. Tuloksia voidaan hyödyntää kehitettäessä eläinten ruokintamenetelmiä, joiden avulla maidon rasvapitoisuutta ja rasvahappokoostumusta pyritään muuttamaan ihmisravitsemuksen kannalta suotuisammaksi.
Geeni siittiöiden puolihäntävian takana
Authors: Sironen Anu , Thomsen Bo , Andersson Magnus , Ahola Virpi , Vilkki Johanna 
Published: April 2019

Siittiöiden puolihäntävika havaittiin ensimmäisen kerran 1987. Vuonna 1998 oireesta tuli huomattava tuotannollinen ongelma, kun se havaittiin yhdeksässä jalostukseen käytettävässä karjussa. Karjujen siittiöiden hännän pituus on huomattavasti lyhentynyt, siittiömäärä on alentunut ja siittiöt ovat täysin liikkumattomia (Andersson et al. 2000). Karjujen epämuodostuneet siittiöt on nimetty sytologisten tutkimusten yhteydessä puolihäntäisiksi siittiöiksi. Siittiöiden puolihäntäisyys aiheuttava geenivirhe näyttää vaikuttavan ainoastaan siittiöiden muodostukseen, koska sairailta karjuilta ei ole löydetty muita oireita ja myös naaraat on todettu terveiksi. Siittiöiden puolihäntäsyndrooman paikantamiseksi sian genomi kartoitettiin noin 10 cM:n välein käyttäen 258 mikrosatelliittimarkkeria Kartoituksessa käytettiin kahta eri ryhmää, sairaista ja terveistä verrokeista koostuvaa, joista haettiin sairauteen liittyvää homotsygotiaa sairaista yksilöistä verrattuna terveisiin. Kartoituksessa löydettiin kolme markkeria sisältävä kromosomialue, joka selvästi kytkeytyi sairauteen. Vertailemalla kaikkien sairaiden haplotyyppejä keskenään voitiin oireen taustalla vaikuttavan geenin sijainti rajata 3 cM:n alueelle kahden markkerin välille. Jotta riittävä erotuskyky markkeriavusteista valintaa ja kandidaattigeenien etsimistä varten saavutettaisiin, täytyi kromosomaalista aluetta rajata. Oireeseen kytkeytyvää aluetta rajaavilla markkereilla poimittujen BAC–kloonien sisältämää sian genomista emäsjärjestystä verrattiin ihmisen sekvenssitietokantaan. Sialla oireeseen kytkeytynyttä aluetta vastasi 2 Mbp:n alue ihmisen kromosomissa 5. Yhteistyössä tanskalaisen tutkimuskeskuksen (Danish Institute of Agricultural Sciences, DIAS) kanssa poimittiin heidän tietokannastaan sian sekvenssejä tällä alueella sijaitsevien ihmisen tunnettujen geenien avulla. Näistä sian geeneistä etsittiin sekvenssimuuntelua sekvensoimalla terveitä ja sairaita yksilöitä. Sekvenssimuuntelun ja sairaissa kromosomeissa havaittujen rekombinaatioiden perusteella oire pystyttiin rajaamaan vain muutaman geenin alueelle ihmisen geenikartalla. Näistä yksi, siittiön hännän muodostuksessa ilmenevä geeni, oli varteenotettava oireen kandidaattigeeni. Kandidaattigeenin mRNA sekvensoitiin ja havaittiin yhden eksonin puutos sairailla yksilöillä verrattuna terveisiin. Sairaiden yksilöiden DNA:ta sekvensoimalla löydettiin retrovirusinsertio puuttuvan eksonin jälkeisestä intronista. Sairailta yksilöiltä löydettiin myös toinen virheellisesti silmukoitu RNA tuote, jossa puuttuva eksoni oli mukana, mutta lisäksi siihen oli liitetty osa inserttiä. Nämä molemmat muutokset geenin lukukehyksessä johtavat ennenaikaiseen translaation lopetukseen. Geenin ekspressiota on myös alustavasti tutkittu ja puuttuva eksoni näyttää ilmentyvän vain testiksessä, mikä on odotettavaa, koska sairailla karjuilla ei havaita muita oireita ja homotsygootit emakot ovat terveitä.
The Effect of diet fat and feeding intensity on production performance and welfare in blue foxes (Vulpes lagopus)
Authors: Korhonen Hannu Tapio , Sepponen Juhani 
Published: April 2019

The aim was to find out effects of maximum and restricted feeding intensity with high and normal diet fat content on production performance and welfare in growing-furring blue foxes. Study groups were: (1) high fat, 60% of metabolizable energy (ME), maximum feeding; (2) high fat, 60% of ME; restricted feeding 20%. (3) normal fat, 50% of ME, maximum feeding; (4) normal fat, 50% of ME, restricted feeding 20%. Maximum fed animals grew better, and their final weights were significantly higher compared to restricted ones (P<0.001). Body condition score was affected by feeding intensity (P<0.001) but not by the amount of fat in the diet. Animals fed maximum feeding level had highest body condition score. The amount of diet fat did not influence on feed consumption. Breaking strength of ulna was not affected by the amount of diet fat or feeding intensity. Breaking strength of radius, on the other hand, was higher in animals fed restricted (P<0.001). Feeding intensity significantly affected on foot condition, i.e. foot bending was highest at maximum feeding groups (P<0.05). Ash content of bones was higher in maximum feeding groups compared to restricted ones (P<0.001). Ash content was higher in restricted than ad libitum animals (P<0.05). Liver weights were heaviest in animals of maximum feeding level (P<0.001). Condition of liver was best in restricted fed animals with lower amount of diet fat (P<0.05). According to live animal grading, fur mass, cover, purity and overall impression were poorer in restricted fed animals. Animals fed high fat diet were found to have better fur properties than restricted ones.
Role of cationic lipids for the formulation of lipoplexes
Authors: Singh Varsha , Sharma Pramod Kumar , Alam Md. Aftab 
Published: April 2019

Cationic lipids are widely used for their advantages over viral gene transfer as they are non-immunogenic and their production is easy. The formation of cationic liposomes to lipoplexes with the help of cationic lipids has been done. Cationic lipids are often used in combination with helper lipids such as DOPE or cholesterol for defining their structural properties. The mode of lipoplex formation has been described in this review. This review also focuses on the parameters that affects the physico-chemical properties of lipoplexes describing their use for the cationic lipid based on the gene therapy purposes. The current status and various prospects for the transfection efficacy of lipoplexes is also been described.
Enhancement of dissolution rate of Olmesartan medoxomil using urea as carrier by different solid dispersion techniques
Authors: Sangameswaran B , Gomathi M 
Published: April 2019

The poor solubility of drug substances in water and their low dissolution rate in aqueous G.I.T fluid often leads to insufficient bioavailability. As per Biopharmaceutical Classification System (BCS), Olmesartan belongs to the class-II category having poor solubility and high permeability. Since only dissolved drug can pass the gastrointestinal membrane, the proper solubility of the drug is ultimately desired. Its oral bioavailability is 26%. Hence, an attempt was made to enhance its solubility by formulating solid dispersions using different techniques viz., Melting, Kneading, Co-precipitation, Solvent evaporation and Physical mixing etc., Drug and carrier (Urea) in different ratios like 1: 1, 1: 2, 1: 3 and 1:4 were used for formulating solid dispersions. The compatibility of the drug with the carrier was checked by FTIR studies, these results revealed that there was no interaction between them. The angle of repose, bulk density, tapped density; Carr’s index and Hausner ratio were calculated for the micrometric characterization of all the solid dispersions. The drug content was found to be high and uniform in all formulations. The prepared Solid dispersion SEM4 (1:4) showed minimal wetting time of 13 seconds compared with the other formulations. In vitro dissolution, release studies in Phosphate buffer pH of 6.8 revealed that the prepared solid dispersions showed faster drug release compared with the pure drug. The in vitro dissolution profile showed ascendency on increasing the carrier concentration
Концептуалізація моделі гуманітарної політики в Україні на сучасному етапі реформ
Authors: Горбатюк С. Є. 
Published: April 2019

Розкрито особливості сучасного гуманітарного розвитку українськогосуспільства та проаналізовано причини невдач у реалізації проголошених реформ у соціогуманітарній сфері. На підставі аналізу сучасної політики у сфері охорони здоров’я, освіти, культури доведено актуальність формування інституційних засад гуманітарної політики у контексті створення умов для розвитку людського потенціалу. Визначено основні заходи, спрямовані на модернізацію державної гуманітарної політики. Обґрунтовано доцільність ухвалення стратегічного документа – концепції державноїгуманітарної політики як складової системи соціогуманітарної безпеки, важливого механізму формування демократичної соціальної правової держави.
Удосконалення складання маршрутів руху інкасаторських автомобілів у підрозділах Національного банку України за допомогою сучасних комп’ютерних технологій
Authors: Матвіїшин Є. Г. , Федець А. В. 
Published: April 2019

Обґрунтовано необхідність удосконалення складання маршрутів руху інкасаторських автомобілів у підрозділах Національного банку України. Запропоновано використовувати алгоритм інформаційно-аналітичного аналізу можливих варіантів маршрутів перевезення цінностей, що дає змогу вибрати такі маршрути, яким відповідають найменші транспортні витрати, а ризики втрат цінностей не зростають.