bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Atėnų olimpinių žaidynių rankininkų kūno sudėjimo, varžybinės patirties, amžiaus ir sportinių rezultatų sąveikos ypatumai
Authors: Skarbalius Antanas 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti rankininkų kūno kompozicijos, varžybinės patirties, amžiaus poveikį Atėnų olimpiniųžaidynių sportiniams rezultatams ir tai, kaip šie rodikliai kito per keturis olimpinius ciklus. Duomenys apie šaliųrinktinių žaidėjus gauti iš oficialių dokumentų (Athens’2004. Men’s tournament. 2004. CD-ROM. Basel: IHF.).Matematinės statistikos metodais (nustatant aritmetinį vidurkį, standartinį nuokrypį, vidurkių skirtumo reikšmingumąpagal Stjudento nepriklausomų imčių t kriterijų, koreliacijos ryšius) buvo įvertinti 12 šalių rinktinių (n = 168) dalyviųūgio, svorio, varžybinės patirties (rungtynių ir pelnytų įvarčių), amžiaus rodikliai. Turnyro rankininkų amžiaus vidurkis28,5 ± 4,6 metų, ūgio — 190,9 ± 7,1 cm, svorio — 92,3 ± 9,9 kg, dalyvis rinktinėje vidutiniškai buvo žaidęs 93 ± 9,4rungtynių ir pasiekęs 257 ± 223 įvarčius. Brandesnio amžiaus rinktinės Atėnų olimpinėse žaidynėse turėjo didžiausiasgalimybes (r = 0,733) laimėti, toliau pagal svarbą ėjo ūgio (r = 0,677), patirties (žaistų rungtynių) (r = 0,551), svorio(r = 0,489), pasiektų įvarčių (r = 0,385) rodikliai. Europos šalių rankininkai buvo 4,7 cm reikšmingai (p < 0,001)aukštesni, 4,7 kg reikšmingai (p < 0,001) sunkesni, 1,8 metų vyresni negu kitų žemynų šalių rinktinių (KŽŠR) žaidėjai,ir tai sudarė didesnes prielaidas laimėti. Atėnų olimpinių žaidynių rankininkai buvo vienu centimetru aukštesni(190,9 ± 7,2), 2,4 kg reikšmingai (p < 0,05) sunkesni (92,3 ± 9,9), 0,6 metų vyresni (28,5 ± 4,6) ir tokios pat varžybinėspatirties, lyginant su Sidnėjaus olimpinių žaidynių rankininkais.Raktažodžiai: rankinis, olimpinės žaidynės, kūno sudėjimas, parengtumo ir sportinių rezultatų sąveika.
Grįžtamosios informacijos ir judesio kaitumo ryšys atliekant šuolius į aukštį iš vietos 50% maksimaliosios jėgos intensyvumu
Authors: Mickevičienė Dalia , Skurvydas Albertas , Drebulys Gintaras , Brazaitis Marius , Daniusevičiūtė Laura , Motiejūnaitė Kristina 
Published: May 2019

Tyrimo hipotezė — patikrinti, ar grįžtamosios informacijos, kaip papildomo veiksnio, suteikimas tiriamajam turės neigiamos įtakos šuolio į aukštį iš vietos rezultatui, kai šuoliai atliekami 50% maksimaliosios jėgos intensyvumu. Tiriamieji — sveiki trikovės sportininkai vyrai (n = 10). Jų amžius — 20,4 ± 2,5 metų, kūno masė — 77,6 ± 10,1 kg, ūgis — 186,5 ± 7,6 cm. Sportininkai po 10—15 min neintensyvios pramankštos (lėto bėgimo, kai pulso dažnis 120—130 k. / min) ant kontaktinės platformos atliko vertikalius šuolius iš vietos, amortizuojamai pritūpdami per kelių sąnarius iki 90 o kampo (rankos ant juosmens). Buvo atliekami penki maksimalaus aukščio kontroliniai šuoliai (intervalai tarp šuolių — 20 s). Po kiekvieno šuolio sportininkas atsipalaiduodavo nenulipdamas nuo platformos ir laukdavo kito ženklo atlikti maksimalaus aukščio šuolį. Po penkių bandymų buvo nustatomas maksimalus šuolio aukštis, tada skiriamas 50% maksimalaus aukščio šuolių krūvis. Paskui atliekama dar 10 šuolių 50% maksimaliosios jėgos intensyvumu, po kiekvieno pasakomas atlikto šuolio aukštis. Vėliau tiriamieji atliko 10 šuolių, bet jiems nebuvo suteikiama grįžtamoji informacija apie atlikto šuolio aukštį. Tada skirta dar 50 šuolių krūvis, suteikiant trikovininkams grįžtamąją informaciją apie atlikto šuolio aukštį. Po šio krūvio vėl buvo atliekama 10 šuolių, nesuteikiant informacijos apie šuolio aukštį. Testo pabaigoje tiriamiesiems buvo skirti penki maksimalaus aukščio kontroliniai šuoliai. Nustatyta, kad šuolio, atliekamo 50% maksimaliosios jėgos intensyvumu, pakartojimo tikslumas priklauso nuo šuolio, jo ir grįžtamosios informacijos ryšio (esant informacijai ir jos nesant) (p < 0,05). Informacija (su grįžtamuoju ryšiu ir be jo) rezultatui reikšmingos įtakos neturi (p > 0,05). Atliekant šuolius prieš krūvį, kai buvo suteikiama grįžtamoji informacija, pirmo ir antro šuolių aukštis buvo reikšmingai didesnis, lyginant su kontroline reikšme (p < 0,05). Šis pokyčio skirtumas nereikšmingas, kai šuoliai buvo atliekami prieš krūvį ir po jo, nesuteikiant sportininkams grįžtamo-sios informacijos (p < 0,05). Atliekant šuolį į aukštį iš vietos 50 kartų, kai sportininkas gauna grįžtamąją informaciją, rezultato pokytis nepriklauso nuo šuolio aukščio, šuolių imties ir tarp jų nėra koreliacinio ryšio (p > 0,05). Išvados: 1. Atliekant šuolius į aukštį 50% maksimaliosios jėgos intensyvumu, nustatytas beveik tikslus šuolių pakar-tojimas. Toks šuolių į aukštį pakartojimo tikslumas nustatytas prieš krūvį, krūvio metu ir po jo. 2. Šuolio į aukštį pa-kartojimo tikslumas priklauso nuo grįžtamosios informacijos: pirmų dviejų šuolių, suteikiant sportininkui grįžtamąją informaciją, aukštis buvo reikšmingai padidėjęs, palyginti su aukščiu, kai informacija nebuvo suteikta.Raktažodžiai: centrinė nervų sistema, judesių kaitumas, šuolių aukštis iš vietos.
Lietuvos kūno kultūros akademijos studentų socialinės integracijos, požiūrio į sveikatą ir sveiką gyvenseną kaita
Authors: Grinienė Elvyra , Zachovajevas Pavelas 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — išsiaiškinti, kiek 2007 m. pakito Lietuvos kūno kultūros akademijos (LKKA) studentų socialinės integracijos lygis, požiūris į savo sveikatą ir sveiką gyvenseną, palyginti su 2000 m. duomenimis.2007 m. vasario mėnesį apklausti 177, 2000 m. vasario mėnesį — 198 LKKA studentai. Apklausai naudota uždaro tipo anoniminė anketa, sudaryta pagal HBSC tarptautinės apklausos standartizuotą klausimyną, adaptuotą studentų apklausai (Grinienė, 2000). Studentų socialinės integracijos lygis vertintas balais pagal A. Eder (1990). Studentų požiūris į sveikatą ir sveiką gyvenseną vertintas pagal atsakymų į klausimus dažnį.Daugumos LKKA studentų socialinės integracijos lygis geras: 2007 m. siekė 72,9%, 2000 m. — 71,5%. Ir 2007, ir 2000 m. socialinės integracijos lygis nepriklausė nuo kurso bei studijų programos, nors per šį laikotarpį pastebimai kito atskirų dalykų programos, jų dėstymo seka. Dauguma studentų jautėsi visiškai arba pakankamai sveiki. 2007 m. mažiau studentų nei 2000-aisiais nurodė, kad jiems trūksta žinių, kaip sveikai gyventi. Dauguma studentų nurodė, kad apie sveiką gyvenseną studijų metais įgijo daugiau žinių. Nepaisant to, LKKA studentų sportavimas labiausiai priklausė nuo studijų programose sportavimui skirto laiko, tarp jų buvo kasdien rūkančių ir vartojančių svaigiuosius gėrimus. 2007 m. kasdien rūkančiųjų nors ir nedaug, bet padaugėjo. Dauguma studentų tiek 2000, tiek 2007 m. buvo apsvaigę nuo alkoholio bent kartą ar dažniau.Per 7 metus daugumos LKKA studentų integracijos lygis nepakito — liko geras, jie panašiai jautėsi visiškai arba pakankamai sveiki. 2007 m. daugiau studentų nurodė, kad jiems pakanka žinių sveikai gyventi. Studentų, kurie rūpi-nosi savo sveikata, turėjo daugiau žinių ir manė, kad sveikata priklauso nuo gyvensenos, daugiau buvo tarp tų, kurių socialinės integracijos lygis geras, kurie aktyviai sportavo, nerūkė, jų namų aplinka buvo gera.Raktažodžiai: sveikata, socialinės integracijos lygis, fizinis aktyvumas, žalingi įpročiai.
Kūno kultūros mokytojų saviugda: fizinio aktyvumo motyvai ir formos laisvalaikiu
Authors: Kardelienė Laimutė , Masiliauskas Darius , Kardelis Kęstutis , Trinkūnienė Laima 
Published: May 2019

Straipsnyje aptariama šioje radikalios modernybės epochoje ugdymo ﬁ losofų iškelta kūno kultūros mokytojo kaip pavyzdžio svarba kūno kultūros veikloje, skatinant mokinius suvokti savo sveikatos stiprinimo ir ﬁ zinio tobulėjimo socialinį vertingumą bei reikšmingumą. Mokslininkai daugiau dėmesio skiria kūno kultūros pamokų organizavimo ypatumams, kūno kultūros ugdymo programų turinio ir vaikų poreikių analizei, mokytojo profesinei socializacijai, o jų saviugdai kūno kultūros veikloje laisvalaikiu — mažiau, nors nuolat gilinamasi į visuomenės ﬁ zinę saviugdą apskritai. Tyrimu keltas probleminis klausimas: kokie kūno kultūros mokytojų saviugdos kūno kultūros veikloje motyvai ir formos dominuoja jų laisvalaikiu? Tyrimo tikslas — atskleisti kūno kultūros mokytojų ﬁ zinio aktyvumo motyvus ir formas laisvalaikiu dėl jų saviugdos kūno kultūros veikloje. Nepriklausomą imtį sudarė 56 kūno kultūros mokytojai (31 vyras ir 25 moterys arba 55,4 ir 44,6%), sutikę dalyvauti tyrime, t. y. 69,13% visos Šiaulių miesto kūno kultūros mokytojų generalinės visumos (79,48% vyrų ir 59,52% moterų). Kūno kultūros mokytojams sukurtą klausimyną sudarė socialinių ir demograﬁ nių klausimų blokas — 13 klausimų ir teiginių, apklausos metu suskirstytų į grupes: sportavimo ir ﬁ zinio aktyvumo, požiūrio į kūno kultūros pamoką, pedagoginio kryptingumo, etinės kompetencijos gebėjimų, socialinės komunikacijos nuostatos ir gyvenimo kokybės. Straipsnyje aprašomi tiriant surinkti kūno kultūros mokytojų sportavimo ir mankštinimosi laisvalaikiu dažnio duo-menys. Tyrimas atliktas 2008 metų rugsėjo—gruodžio mėn., jį suderinus su Šiaulių miesto švietimo skyriumi ir gavus mokyklų administracijos pritarimą. Tiriamieji informuoti apie klausimyno sudarymo ypatumus, supažindinti su jo pildymo instrukcija. Apklausoje vadovautasi etiniais ir teisiniais tyrimo principais. Klausimynai išdalyti asmeniškai, susitarus dėl grąžinimo datos. Tyrimas atskleidė, kad kūno kultūros mokytojų sportavimo motyvus daugiausia lemia jų elgsenos kontekstas, t. y. jie suvokia savo ﬁ zinės sveikatos svarbą ugdant teigiamą vaikų požiūrį į saviugdą ﬁ zinėje veikloje. Be to, kūno kultūros mokytojų mankštinimosi dažnį laisvalaikiu galima traktuoti kaip jų įpročius dėl įvairių asmeninių vertybių ir su jomis susijusiu mankštinimusi savarankiškai 2—3 kartus per savaitę laisvalaikiu. Pastebėta, kad kūno kultūros mokytojos dažniau nei jų kolegos vyrai sportuoja dėl ﬁ zinės sveikatos ir dėl kūno įvaizdžio. Kūno kultūros mokytojai (vyrai) dažniau nei jų kolegės atsisako sportinės veiklos dėl ligos ir laiko stokos, o moterų daugiau mankštinasi kasdien savarankiškai.Raktažodžiai: kūno kultūros mokytojų saviugda laisvalaikiu, kūno kultūros mokytojų pavyzdys, fizinio aktyvumo motyvai, fizinio aktyvumo formos.
Blauzdos tiesiamųjų ir lenkiamųjų raumenų funkcijos kitimas izokinetinio krūvio metu
Authors: Endrijaitis Ronaldas , Krasauskas Arūnas , Streckis Vytautas , Andrejeva Julija , Gorianovas Giedrius , Vitkienė Irena , Stanislovaitis Aleksas , Markevičius Vytautas 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti ir palyginti Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos pirmo kurso kariūnų (LKA) ir Didžiojo Lietuvos etmono Jonušo Radvilos mokomojo pulko šauktinių (JRMP) blauzdos tiesiamųjų ir lenkiamųjų raumenų funkcinį pajėgumą, atsparumą nuovargiui ir atsigavimą. LKA kariūnų (n = 17) amžiaus vidurkis 18,8 ± 0,4 m., ūgis 181,3 ± 12,0 cm, kūno masė 77,5 ± 9,0 kg; JRMP šauktinių (n = 20) amžiaus vidurkis 19,8 ± 1,1 m., ūgis 180,3 ± 6,9 cm, kūno masė 70,4 ± 9,4 kg. Tiriamieji testuoti „Biodex Medical System 3“ — žmogaus kaulų ir rau-menų testavimo ir reabilitacijos įranga. Prieš krūvį, iš karto po jo ir praėjus 5 minutėms po krūvio buvo matuojama maksimalioji valinga momentinė jėga (MVMJ) (3 kartus tiesiant ir lenkiant koją per kelio sąnarį vidutiniu greičiu (180° / s)). Fizinis krūvis — 100 blauzdos tiesimo ir lenkimo judesių vidutiniu greičiu. MVMJ testavimo metu tiesiant blauzdą LKA karių sumažėjo iki 40,45%, JRMP šauktinių — iki 43,75%. Lenkiant blauzdą, MVMJ rodikliai LKA karių sudarė 43,6% pradinės reikšmės, JRMP šauktinių — 39,1%, lyginant su pradine reikšme. Rezultatai parodė, kad LKA karių, lyginant su JRMP šauktiniais, MVMJ tiek prieš krūvį, tiek atsigavimo metu buvo didesnė; raumenų atsparumas nuovargiui ir atsigavimas tiek tiesiant blauzdą, tiek lenkiant ją iš esmės tiriamųjų gru-pėse buvo panašūs. Įdomu tai, kad ir LKA kariūnų, ir JRMP šauktinių MVMJ nuostoliai ryškiausi atlikus 50 tiesimo judesių, tuo tarpu tokia MVMJ kaita blauzdos lenkiamuosiuose raumenyse pasireiškia atlikus 30 judesių.Raktažodžiai: izokinetinis krūvis, maksimalioji valinga momentinė jėga, raumenų nuovargis ir atsigavimas.
Bėgimo greičio ir laipiojimo sukelto nuovargio poveikis aerobininkių kojų raumenų EMG rodikliams
Authors: Zaičenkovienė Kristina , Stasiulis Arvydas , Paknys Darius , Daniusevičiūtė Laura , Ramanauskienė Irina , Aleksandravičienė Roma 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti bėgimo greičio ir laipiojimo sukelto nuovargio poveikį kojų raumenų elektriniam aktyvumui didinamo krūvio metu.Tiriamosios — Lietuvos kūno kultūros akademijos aerobikos specializantės (n = 5), kurių amžius 22,8 ± 4,6 m., kūno masė 55,1 ± 5,1 kg, ūgis 1,64 ± 0,03 cm. Tiriamosios tris kartus atliko nuosekliai didinamą krūvį bėgtakiu (NDK) (LE 200 CE, HP Cosmos) — kontrolinį, praėjus vienai ir 24 valandoms po intervalinio 24 minučių laipiojimo prieškrūvio (LP). Tris pirmas minutes bėgimo greitis siekė 7 km / h, nuo ketvirtos bėgimo minutės greitis buvo didinamas kas šešias sekundes po 0,1 km / h. Krūvis buvo nutraukiamas tada, kai tiriamoji dėl nuovargio nebegalėdavo tęsti bėgimo reikiamu greičiu. NDK metu buvo registruojama dešinės kojos šlaunies šoninio ir vidinio plačiojo, blauzdos dvilypio raumens vidinės ir šoninės galvos EMG (Biometrics Ltd, UK). EMG buvo analizuojamos naudojant „Biometrics“ programinį paketą. Buvo skaičiuojama kiekvieno bėgimo žingsnio EMG amplitudės vidutinė kvadratinė vertė (A), integruotas elektrinis raumenų aktyvumas (iEMG) ir EMG galios spektro vidutinis dažnis (VD). Visų NDK metu buvo matuojamas tiriamųjų širdies susitraukimų dažnis pulso matuokliu „Polar S810i“ (Suomija). Kiekvienos NDK minutės pabaigoje tiriamosios buvo prašomos subjektyviai įvertinti savo pastangas, o praėjus 24 valandoms po LP įvertinti jaučiamą skausmą kojų raumenyse balais pagal Borgo (Borg) skales. Nustatėme, kad šlaunies šoninio ir vidinio raumens galvų iEMG ir EMG A vidutinė kvadratinė vertė rodo didėjimo tendenciją praėjus vienai ir ypač 24 valandoms po LP, nors užﬁ ksuotas tik vienas statistiškai reikšmingas skirtu-mas. EMG galios spektro VD rodo mažėjimo tendenciją, nors skirtumai nėra statistiškai reikšmingi. Abiejų dvilypio blauzdos raumens galvų EMG A vidutinė kvadratinė vertė ir iEMG taip pat šiek tiek padidėjo praėjus vienai ir 24 valandoms po LP (daugiau vidinės galvos) (p > 0,05). EMG galios spektro VD praėjus vienai valandai po laipioji-mo testo sumažėdavo, o po 24 valandų padidėdavo, nors statistiškai reikšmingai skyrėsi tik vidinės galvos minėtas rodiklis, kai greitis buvo 10,5 km / h. Tik EMG A reikšmingai didėjo greitėjant bėgimui, tuo tarpu iEMG ir EMG galios spektro VD reikšmingai nekito. Tyrimo rezultatai parodė, kad intervalinis 24 minučių laipiojimo prieškrūvis, sukeliantis vidutinišką vėluojantį raumenų skausmą, menkai veikė kojų raumenų EMG rodiklius praėjus vienai ir 24 valandoms po krūvio, kai bėgimo greitis buvo nuosekliai didinamas.Raktažodžiai: nuosekliai didinamas krūvis bėgtakiu, laipiojimas, EMG, kojų raumenys.
Jaunųjų golfo žaidėjų fiziologinių poreikių ypatumai žaidžiant skirtingomis sąlygomis
Authors: Zienius Marius , Skarbalius Antanas 
Published: May 2019

Nors rengiant jaunuosius golfo žaidėjus taikomos skirtingos žaidimo sąlygos (nešant, traukiant golfo krepšį ir va-žiuojant golfo mašinėle), jų poveikis sportininkų funkciniam pajėgumui nėra apibrėžtas.Tyrimo tikslas — nustatyti ir įvertinti jaunųjų golfo žaidėjų ﬁ ziologinių poreikių ypatumus žaidžiant skirtingomis sąlygomis.Tyrimo uždaviniai: 1) nustatyti jaunųjų golfo žaidėjų ﬁ ziologinių poreikių rodiklius žaidžiant skirtingomis sąlygomis; 2) nustatyti ir įvertinti jaunųjų golfo žaidėjų ﬁ ziologinių poreikių ypatumų priklausomumą nuo žaidimo sąlygų.Buvo tiriami šeši jaunieji golfo žaidėjai (amžius 14,33 ± 1,63 m., ūgis 169,83 ± 8,52 cm, kūno masė 60 ± 11,87 kg, žaidimo patirtis 2 ± 1,1 m., kvaliﬁ kacinis įvertis 43,17 ± 12,14 punkto). Fiziologiniai rodikliai buvo registruojami ir analizuojami (naudojant prietaisą FRWD W 400 Series, Finland) žaidžiant trimis skirtingomis sąlygomis: 1) nešant golfo krepšį; 2) traukiant golfo krepšį; 3) važiuojant golfo mašinėle.Tarp atliktų smūgių skaičiaus nebuvo statistiškai reikšmingo skirtumo (p > 0,05) žaidžiant skirtingomis sąlygomis: nešant golfo krepšį — 135,5 ± 17,06; traukiant — 136 ± 22,41, važiuojant golfo mašinėle — 134,17 ± 23,78 smū-gio. Vidutinės ŠSD rodiklių reikšmės buvo statistiškai reikšmingai didesnės (p < 0,05) traukiant golfo krepšį (130,33 ± 7,94 tv. / min –1 ), negu važiuojant golfo mašinėle (114,5 ± 5,89 tv./ . min –1 ). Tačiau vidutinės ŠSD rodiklių reikšmės nešant golfo krepšį (120 ± 4,82 tv. / min –1 ) ir važiuojant golfo mašinėle (114,5 ± 5,89 tv. / min –1 ) statistiškai reikšmingai nesiskyrė (p > 0,05). Kiti ﬁ ziologiniai poreikiai: energijos sąnaudos (kcal, kcal / kg –1 , kcal / min –1 ), maksimalios energijos sąnaudos (kcal / min –1 ), padidintas deguonies suvartojimas po atlikto ﬁ zinio krūvio (angl. EPOC, ml / kg –1 ), maksimalus deguonies suvartojimas (ml / kg –1 / min –1 ), maksimalus kvėpavimo dažnis (įkvėpimai / min –1 ), maksi-mali plaučių ventiliacija (l . min –1 ) nešant ar traukiant golfo krepšį buvo statistiškai reikšmingai didesni (p < 0,05), negu važiuojant golfo mašinėle. Vertinant funkcinį pajėgumą apibendrinamuoju integraliu „Treniravimo poveikio“ kriterijumi, golfo žaidimas nepriklausomai nuo žaidimo sąlygų (nešant, traukiant golfo krepšį ar važiuojant golfo mašinėle) reikšmingai nepagerino jaunųjų golfo žaidėjų aerobinio pajėgumo (1,25 ÷ 1,78 — atsigavimo zona; skalė pagal „Firsbeat Technologies“, 2007).Fiziologiniai poreikiai (išskyrus vidutines ŠSD rodiklių reikšmes) nešant ar traukiant golfo krepšį yra statistiškai reikšmingai didesni (p < 0,05), negu važiuojant golfo mašinėle. Todėl žaidimas važiuojant golfo mašinėle jauniesiems golfo žaidėjams — nerekomenduotinas. Norint gerinti jaunųjų golfo žaidėjų aerobines galias, lemiančias žaidimo kokybę, rekomenduotina taikyti specialias aerobinį pajėgumą gerinančias treniravimo programas.Raktažodžiai: golfo smūgiai, aerobinis pajėgumas, energinės sąnaudos, padidintas deguonies suvartojimas.
Influence of Short-Term Fasting on the Changes in Women’s Cardiovascular Functional Parameters
Authors: Bardauskienė Sandra , Daunoravičienė Algė , Vainoras Alfonsas , Venskaitytė Aurelija , Dulkinienė Inga Muntianaitė 
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Recently, cardiovascular diseases (CVD) have been the major cause of mortality as a result of poor diet, emotional stress and insufﬁ cient physical activity. Improvement of dietary habits based on reduction of body weight by short-term or long-term fasting has been observed. While analyzing the effect of fasting, its psychological rather than physiological features are usually emphasized.Research aim was to assess the impact of daily fasting on the changes in women’s cardiovascular functional parameters during physical load. Research methods. Thirty six women performed exercise test on bicycle ergometer (the load increased each minute by 25 W) before and after 24 hours of fasting. After the 1 st exercise test the subjects used only non-energetic liquid. Evaluation of electrocardiogram (ECG) data was performed applying computerized ECG analysis system “Kaunas–Load“(Institute of Cardiology, LUHS). We analyzed systolic blood pressure (S), heart rate (HR) and JT interval at rest and throughout the load.Research results. After 24 hours of fasting, HR of women at rest and during the ﬁ rst 3 minutes of the load signiﬁ cantly decreased (p < 0.05). Duration of the JT interval decreased during both exercise tests. Longer JT interval was obtained at rest and during the ﬁ rst 2 minutes of the load after 24 hours of fasting (p < 0.05). S at rest and throughout the load was signiﬁ cantly lower after fasting (p < 0.05). Discusion and conclusions. Functional state evaluation of untrained women after 24 hours of fasting during bicycle ergometery test demonstrated dynamical changes of many cardiovascular function variables: lower HR, increased the JT interval, and decreased S.Keywords: cardiovascular system, short-term fasting, bicycle ergometer test.
Physical Load Intensity in Standard and Latin American Sports Dancing Programmes for Juvenile Dancers
Authors: Ušpurienė Aistė Barbora , Čepulėnas Algirdas 
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Sports dances at the contest intensity demand great athletic fitness and functional capacity from dancers We still lack research about changes in the heart rate in the group of juvenile dancers’ while dancing Standard and Latin American dances. The present study aims at verifying the hypothesis that while juvenile dancers dancing contest programmes, the heart rate is changeable and can reach to 160–190 beats/min and above, sports dancers consume much energy.Research aim was to investigate changes in the heart rate and energy consumption in the group of juvenile dancers while dancing Standard and Latin American dances. Research methods. The research participants were 16 dancers (8 girls and 8 boys). The age of girls was 9.88 (0.83) years, and that of boys – 9.86 (1.07) years. We established changes in the heart rate dancing Standard and Latin American dances. During continuous dancing we registered the heart rate using “Polar S 610” Heart Rate Monitor (Finland) with computer data registering system. According to the indices received from the heart rate monitor we calculated the average, maximal and minimal heart rate values and energy consumption (kcal) during the period of sports dancing programme. Research results. The data of HR analysis showed that during a 10-min model practice session dancing Standard and Latin American dances, the heart rate which remains the longest is 160–190 beats/min. During Latin American dances, energy outlay for girls was greater than that for boys (p < 0.05), but lower compared to those when the girls danced the Standard programme. Discussion and conclusions. In contest programmes of sports dancing, physical loads are of changing intensities and thus they have a big impact on the cardiovascular system of young dancers. At the threshold of anaerobic intensity, some moments of the dance are performed at greater intensity then the anaerobic threshold, and even critical intensity limit is reached.Keywords Standard dances, Latin American dances, intensity of physical load, heart rate, energy consumption.
Sports and Combat SAMBO Exposure and Differences in Stage-Activity
Authors: Dadelo Stanislav , Mečkovskis Algis , Štarevičius Edmundas 
Published: May 2019

Research background and hypothesis. The sport result is mostly accounted for by the technical and tactic preparation of SAMBO fighters. The establishment of the Sports and Combat SAMBO wrestling contest actions will allow identifying the essential differences between the ways of wrestling. Research aim was to examine the distribution of actions used by Lithuanian Sport and Combat SAMBO fighters exhibiting different sport skill levels at contests differing in terms of their level.Research methods. In 2012 we watched 46 Lithuanian higher school Sport SAMBO contest bouts and analysed 50 Lithuanian Sport SAMBO Championship bouts and 43 Combat SAMBO bouts. Research results. Actions performed at Sport SAMBO were relatively divided into: very important – throws by legs and throws by trunk; important – throws by arms and retention; of minor importance – painful arm locks and painful leg locks. Combat SAMBO wrestling actions were divided into: very important – throws by arms, retention and throws by trunk; important – throws by legs, painful arm locks; of minor importance – painful leg locks.Discussion and conclusions. In stage-activity, the arsenal of greater mastery SAMBO wrestling moves and combinations is larger, therefore the process of drafting motion management training should be the main objective. Throws performed on stage by Sports and Combat SAMBO wrestling wrestlers have major differences. Sport SAMBO is based on a large variety off throws, in sport SAMBO the throw is attempted by feet or waist, and combat SAMBO wrestling is based on hand throws, throws around the waist, maintenance, leg locks and arm bars.Keywords: competition stenography, range of actions, effectiveness of actions.