bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Manifestation of Social Identifications of Would-be Physical Education and Sports Specialists
Authors: Karanauskienė Diana , Kardelis Kęstutis 
Published: May 2019

Research deals with the problem what social identifications are characteristic of the higher school students and howthey are related to other factors influencing them. Research object was the social identifications of students. Researchaim was to characterize the manifestation of social identifications of would-be physical education and sportsspecialists and to reveal their links with the independent variables of the research. Research participants were 6221—4 th year students of the Lithuanian Academy of Physical Education, the faculties of Sports Education and SportsTechnologies. The social identifications of students were measured using M. Hooper (1976) Social IdentificationMeasurement Scale. The factor analysis of social identifications distinguished five factors. Social identificationstypical of would-be specialists of physical education and sports were linked to social prestige (wish to have a well-paid job and be respected in the society), family (the roles of husband / wife, father / mother), age (importance of beingadult), nationality (importance of being Lithuanian) and political activity (wish to belong to or support a politicalparty). The distinguished social identifications were related to gender (girls compared to boys want more to be adults,but their national identification is weaker), academic achievements (higher achieving students are more identifiedwith family, and it is more important for them to be adults), sports activities (students higher achieving in sports aremore identified with their nationality) and other sociodemographic indicators (better-off students want to be adultsmore, and national identification is more important to those students whose parents are blue-collar workers andfarmers compared to the children of white-collar workers).Keywords: social identifications, higher education, Social Identification Measurement Scale.
Mobilization of Cardiovascular Function at Onset of Dosed Aerobic and All-Out Anaerobic Workouts
Authors: Poderys Jonas , Emeljanovas Arūnas 
Published: May 2019

The objective of this study was to compare the peculiarities in the mobilization of cardiovascular function at the onsetof an exercise test in dependence on age and the type of adaptation to physical loads. The study’s participants were boysof 11, 12, 13 and 14 years old and adults, i. e. 17 voluntary students who were not engaged in sports training and well-trained athletes (all participants were members of various national teams), i. e. 23 athletes in the endurance group, 19 —in the sprint group and 21 — in the combative sports group (box, judo and wrestling). The subjects underwent:1) Roufier’s test (30 squats per 45 seconds); 2) a 30-second duration maximal vertical jump test. A computerizedelectrocardiogram (ECG) system “Kaunas-Load” was employed for the 12-lead ECG recording and analysis during theperformance of workloads. A computerized program allowed to measure the ratio of JT and RR intervals (JT / RR) andthe velocity of adaptation of cardiovascular system to exercise, i.e. the index of velocity of adaptation (V Ad ), by calculationthe difference between the relative changes of JT and RR intervals as a difference: V Ad . = (Jt i / JT 0 ) 100% – (Rr i / RR 0 ) 100%. The results obtained during the study allowed to conclude that faster adaptation at the onset of the exerciseis rather characteristic for younger persons but the type of the exercise performed during the long term training processplays a significant role in the developing and improving the velocity of adaptation of cardiovascular system. A fasteradaptation at the onset of the exercise is a more characteristic feature for the trained athletes in sprint events andcombative sports than the representatives of the endurance group or non-athletes. One of the effects of long termadaptation to exercise is a smaller mobilization of cardiovascular system at the onset of the dosed aerobic and all-outanaerobic exercise and the endurance exercise has the most influence on it.Keywords: cardiovascular system, adaptation, exercise test.
Low-Frequency Fatigue at Different Muscle Length Following Intermittent Eccentric Drop Jumps in 12—14 Year-Old Boys
Authors: Streckis Vytautas , Gorianovas Giedrius , Miseckaitė Birutė , Streckienė Valerija , Endrijaitis Ronaldas , Krasauskas Arūnas , Mickevičius Vaidas 
Published: May 2019

Low frequency fatigue (LFF) in 12—14 year-old adolescent boys (n = 10) doing 75 eccentric jumps performed every20 s from a platform 80 cm high was investigated.Thus the aim of this study was to find out if LFF manifests itself in the muscles of boys aged 12—14 years doing 75 dropjumps performed every 20 s at angles of 90˚ and 135˚ from a platform 80 cm high. The results of the research have shownthat doing 75 eccentric jumps performed every 20 s calls forth LFF in the muscles of boys that is particularly strong anddisappears more slowly at a shorter length of the muscle exercised. Thus, the hypothesis as to the sarcomeric origin ofLFF in the muscles of boys and men has been confirmed. Besides, the muscles of men of mature age are more resistantto LFF than those of boys. This fact, as well as a more acute pain brought about in the muscles of boys, indicates thatthe muscles of boys are less resistant to mechanical damage than those of men of mature age.It is maintained that as a result of the eccentric exercise performed, some portion of the weak sarcomeres gets tornand then the strong sarcomeres, i.e. the ones that develop contraction force have to work at a shorter muscle length.When muscle contraction length is short the sensitiveness of miofibrillas to Ca 2+ decreases. It is rather unexpectedthough that 24 h after the end of the exercise the force developed by electrostimulation at low frequencies (20 Hz) issmaller (p < 0.05), as compared to the initial force registered at a shorter muscle length. Since after the exercise therewas also a decrease in the force developed at a shorter muscle length in particular, the sarcomeres are believed tohave been damaged during eccentric exercise.Keywords: electrical stimulation, force, age, muscle damage, stretch-shortening exercise.
Reguliarių sportinių žaidimų ir ciklinių sporto šakų pratimų poveikis 11—14 metų berniukų raumenų bei širdies ir kraujagyslių sistemoms
Authors: Emeljanovas Arūnas , Venskaitytė Eurelija , Danusevičiūtė Laura , Poderys Jonas 
Published: May 2019

Vaiko ﬁ zinis išsivystymas yra endogeninių ir egzogeninių veiksnių sąveikos rezultatas. Širdies ir kraujagyslių sis-temos (ŠKS) funkcinės galimybės dažnai tampa veiksniu, ribojančiu organizmo adaptacines galimybes, dėl to ŠKS adaptacija prie ﬁ zinių krūvių yra viena iš reikšmingų sąlygų, lemiančių bendrą organizmo prisitaikymą prie aplinkos sąlygų. Tyrimo tikslas — nustatyti 11—14 m. berniukų raumenų funkcijos bei širdies ir kraujagyslių sistemos adaptacijos prie reguliarių ilgalaikių sportinių žaidimų ir ciklinių sporto šakų pratimų ypatumus. Panaudojant kompiuterinę programą „Kaunas—Krūvis“, buvo registruojama 12 standartinių elektrokardiogramos (EKG) derivacijų. Santykinis raumenų galingumas ir šuolių aukštis matuojamas tiriamajam atliekant 30 s vertikalaus šuoliavimo testą (atsistojus ant kontaktinės platformos). Tyrimo duomenys patvirtino daugelio kitų autorių teiginius, kad reguliarūs ﬁ ziniai krūviai teigiamai veikia 11—14 m. berniukų šuolių aukščio ir 11—13 m. berniukų santykinio raumenų galingumo rodiklius — blogiausi buvo nespor-tuojančių vaikų. Žaidėjai pranašiausi vertinant daugelį širdies ir kraujagyslių sistemos rodiklių. Viso tyrimo metu jų širdies susitraukimų dažnis buvo mažesnis už ciklinių šakų sportininkų ir nesportuojančių vaikų (ypač tai pasireiškė 13 m. amžiaus tarpsniu). 13 m. amžiaus grupės tiriamųjų elektrokardiogramos JT intervalo reikšmės po ﬁ zinių krūvių statistiškai patikimai (p < 0,05) skyrėsi tarp žaidėjų ir ciklinių šakų sportininkų bei nesportuojančių vaikų. Lygi-nant 14 m. amžiaus grupes, buvo aptiktas mažesnis ŠKS rodiklių skirtumas tarp grupių. Apibendrinant šio tyrimo rezultatus galima teigti, kad išorinių ir vidinių veiksnių sąveika lemia 11—14 m. berniukų tiek raumenų, tiek širdies ir kraujagyslių sistemų funkcinių galimybių lavėjimą ir jų poreiškio ypatumus ﬁ zinių krūvių metu. Kintamo inten-syvumo ﬁ zinis krūvis, būdingas sportinių žaidimų pratyboms, yra reikšmingas išorinis veiksnys, lemiantis greitesnę širdies ir kraujagyslių sistemos funkcinių rodiklių kaitą 13 m. amžiaus tarpsniu. Tačiau endogeniniai veiksniai, ypač 13—14 m. amžiaus tarpsniu, labai stipriai paveikia širdies ir kraujagyslių sistemą, dėl to net nesportuojančių vaikų ŠKS funkciniai rodikliai sparčiai gerėja.Raktažodžiai: adaptacija, amžiaus tarpsniai, širdies ir kraujagyslių sistema.
Sportuojančių studentų (vyrų ir moterų) taikomi streso įveikimo būdai
Authors: Ivaškienė Vida , Kšanauskienė Liudmila , Čepelionienė Jurgita , Bogužienė Jolanta , Daukšas Dainius 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti sportuojančių studentų (vyrų ir moterų) taikomus streso įveikimo būdus.Metodai: literatūros šaltinių analizė, anketinė apklausa, matematinė statistika.Anketoje buvo pateikti 34 streso įveikimo būdai, prie kurių respondentai turėjo pažymėti vieną iš keturių galimų atsakymo variantų, nurodydami kaip dažnai jį renkasi: A — niekada, B — kartais, C — dažnai, D — visada.Anoniminė anketinė apklausa buvo vykdoma 2007 metų lapkričio mėnesį Kauno sveikatingumo ir sporto klubuose po treniruočių. Joje dalyvavo 125 studentai (66 vyrai ir 59 moterys) nuo 18 iki 25 metų amžiaus ( x = 22,6 ± 2,5 m.), lankantys treniruotes 2—3 kartus per savaitę. Pagal sportinį stažą respondentai buvo suskirstyti į dvi grupes: spor-tuojantys iki vienerių metų ir sportuojantys daugiau kaip metus. Anketos pildymo trukmė — 10—12 minučių.Statistinė tyrimo duomenų analizė atlikta naudojant SPSS 13.0 statistinių duomenų apdorojimo paketą. Skirtingų grupių rezultatų palyginimo patikimumui nustatyti buvo taikomas χ 2 (chi kvadrato) kriterijus.Nustatyta, kad sportuojantys studentai (vyrai ir moterys) stresui įveikti dažniausiai taiko bendravimą su šeimos nariais, juoką. Sportuojančios studentės dažniau negu sportuojantys studentai vyrai (p < 0,05) stresui įveikti taiko šokius, jogą, savimasažą, kvapų terapiją, pasivaikščiojimą gamtoje, bendravimą su šeimos nariais, su gyvūnais, augalų auginimą, knygų skaitymą, meldimąsi, juoko terapiją, požiūrio į konﬂ iktinę situaciją keitimą.Ilgiau nei vienerius metus sportuojantys studentai, palyginti su sportuojančiais iki metų, kaip streso įveikimo būdą dažniau (p < 0,05) taiko mankštą, aerobinius pratimus, aktyvius ir pasyvius tempimo pratimus, autogeninę treniruotę, meditaciją. Ilgiau sportuojantys vyrai dažniau taiko ritmišką ir lėtą kvėpavimą, ilgiau sportuojančios moterys — specialius kvėpavimo pratimus.Raktažodžiai: sportas, stresas, streso įveikimo būdai.
Paauglių nuomonės apie tėvų požiūrį į vaikų fizinį aktyvumą kaita amžiaus aspektu
Authors: Gaižauskienė Aida , Volbekienė Vida , Griciūtė Aušra 
Published: May 2019

Fizinio aktyvumo (FA) šeimoje tyrimų įvairovė yra didelė ir visi jie yra aktualūs, nes vaikų augimo ir brendimo lai-kotarpiu formuojasi jų gyvensenos stereotipas, kuris dažniausiai pasireiškia ir jiems suaugus. Taigi FA šeimoje ir laisvalaikiu pažinimas padeda spręsti nepakankamo kasdienio FA problemą, šalinti jį lemiančius veiksnius. Tyrimo tikslas — nustatyti 11—17 metų amžiaus paauglių nuomonės apie tėvų požiūrį į vaikų ﬁ zinį aktyvumą kaitą. Tyrimai buvo vykdomi 2005 metų balandžio mėnesį penkiuose didžiuosiuose Lietuvos miestuose (Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje). Mokinių atranka pagal mokyklas ir klases vyko atsitiktine tvarka. Galutinę didžiųjų Lietuvos miestų tiriamųjų imtį sudarė 1704 mokiniai. Klausimynas (Tėvų požiūris į vaikų ﬁ zinį aktyvumą) buvo parengtas ir aprobuotas tyrimo autorių (Gaižauskienė ir kt., 2008). Nustatyti reikšmingi skirtumai tarp įvairaus amžiaus paauglių nuomonės apie tėvų požiūrį į jų FA laisvalaikiu. Pa-aiškėjo, kad 11—14 metų paaugliai dažniau teigė, kad tėvai juos skatina būti ﬁ ziškai aktyvius ir aiškina FA poveikį sveikatai, o penkiolikmečiai — septyniolikmečiai dažniau tik iš dalies pritarė šiam teiginiui (p < 0,001); 11—14 metų mokinių nuomone, lyginant su 15—17 metų, tėvai jaunesnius paauglius būti FA dažniausiai skatina: pirkdami reikalingą inventorių), ragindami būti gryname ore, dažniau skirdami lėšų įvairiems sporto būreliams lankyti ir savo asmeniniu pavyzdžiu (p < 0,001). Paauglių nuomone, priežastys ribojančios šeimos FA, yra šios: 15—17 metų paaugliai dažniau nei 11—14 metų amžiaus teigė, kad tėvams trūksta noro ir lėšų.Raktažodžiai: 11—17 metų paauglių nuomonė, šeima, tėvų požiūris į vaikų fizinį aktyvumą.
Besimankštinančių asmenų demografinių veiksnių ir mankštinimosi motyvų sąsajos su valgymo sutrikimų rizika
Authors: Jankauskienė Rasa , Mickūnienė Rasa 
Published: May 2019

Atlikta daugybė tyrimų, atskleidžiančių, kad valgymo sutrikimai labiau paplitę tarp profesionaliai sportuojančių (ypač kultivuojančių estetines sporto šakas) negu bendroje populiacijoje. Naujausi tyrimai atskleidžia, kad asmenys, besimankštinantys sveikatingumo centruose, dažniau kenčia nuo valgymo sutrikimų nei kitur sportuojantys. Nemažai tyrimų atlikta tiriant vaikų, jaunimo ir studentų mankštinimosi motyvacijos, valgymo sutrikimų rizikos ryšius, tačiau mažiau žinoma, kaip demograﬁ niai bei mankštinimosi veiksniai gali būti susiję su besimankštinančių suaugusių asmenų, ypač vyrų, valgymo sutrikimų rizika.Šio tyrimo tikslas — nustatyti, kaip demograﬁ niai (lytis, amžius, išsilavinimas) ir mankštinimosi (motyvacija, stažas) veiksniai susiję su besimankštinančių asmenų valgymo sutrikimų rizika.Tyrimo imtis ir organizavimas. Tyrimas buvo atliekamas 2008 metų pavasarį keliuose Kauno sveikatingumo centruose, taikant apklausos raštu metodą. Iš viso buvo analizuoti 239 tiriamųjų duomenys, iš jų — 81 vyras (amžiaus vidurkis (SD) 30,8 ± 8,9 m.). Tyrimo instrumentas. Anketą sudarė demograﬁ nių klausimų blokas. Valgymo sutrikimų rizika nustatyta taikant Po-žiūrio į valgymą testą (Eating Attitude Test-26, Garner, 1982). Mankštinimosi motyvacija buvo nustatoma remiantis apsisprendimo teorijos pagrindu sukurtu klausimynu (angl. Motives for Physical Activity Measure-Revised; MPAM-R) (Frederick, Ryan, 1993). Rezultatai. Bendras šios imties tiriamųjų valgymo sutrikimų rizikos balų vidurkis buvo 7,67 ± 8 balo. Į valgymo sutri-kimų rizikos grupę (surinko 20 ir daugiau balų) pakliuvo 21 (9,1%) tiriamasis, iš jų — 7 (8,64%) vyrai ir 14 (8,86%) moterų. Logistinė regresinė analizė atskleidė, kad mankštinimasis dėl išvaizdos (p < 0,05), ilgesnis mankštinimosi stažas (p > 0,05) ir mankštinimosi dažnis buvo susiję su didesne valgymo sutrikimų rizika (p > 0,05). Išvados. Valgymo sutrikimų rizika yra paplitęs reiškinys tarp besimankštinančių asmenų. Moteriška lytis, amžius ir aukštesnis išsilavinimas nėra reikšmingai susiję su sveikatingumo centruose besimankštinančių asmenų valgymo su-trikimų rizika. Mankštinimasis dėl išvaizdos gerinimo motyvo yra svarbiausias valgymo sutrikimus prognozuojantis veiksnys (p < 0,05). Tyrimas pagrindžia prevencinių programų bei vidinės motyvacijos stiprinimo būtinybę sveika-tingumo centruose ir atskleidžia šių programų reikalingumą vyrams.Raktažodžiai: valgymo sutrikimai, fizinis aktyvumas, mankštinimosi motyvacija.
Lėtojo mokymosi poveikis vyrų rankos greitų tikslių izometrinių susitraukimų tikslumui ir stabilumui
Authors: Kavaliauskienė Edita , Skurvydas Albertas , Stanislovaitienė Jūratė , Stanislovaitis Aleksas , Masiulis Nerijus 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — ištirti lėtojo mokymosi poveikį vyrų rankos greitų tikslių izometrinių susitraukimų tikslumui ir sta-bilumui. Buvo tiriami jauni ﬁ ziškai aktyvūs vyrai dešiniarankiai. Tiriamieji buvo suskirstyti į eksperimentinę (n = 8; amžius 21,3 ± 0,5 m. ( x ± SD), ūgis 182, 4 ± 6,5 cm, kūno masė 73,1 ± 5,7 kg) ir kontrolinę (n = 8; amžius 21,4 ± 0,6 m., ūgis 184,0 ± 3,8 cm, kūno masė 74,5 ± 3,9 kg) grupes. Tiriamieji, likus 4 dienoms iki tyrimo, buvo supažindinti su būsimo eksperimento eiga, pamokyti, kaip taisyklingai atlikti užduotį ir išmatuota jų maksimalioji valinga jėga (MVJ). MVJ buvo įvertinta izokinetiniu dinamometru „Biodex System Pro 3“. Tiriamieji krūvį atliko vyraujančia (dešine) ranka, kuri buvo nustatoma pagal Olﬁ eldo klausimyną (Hannay, 1986). Tiriamasis pasodinamas į izokinetinio dinamometro kėdę, atlošo kampas — 90º. Dešine ranka lai-komasi už dinamometro rankenos, kaire — už diržo, pritvirtinto per juosmenį. Tyrimo metu tiriamieji buvo testuoti, t. y. atliko 20 greitų izometrinių raumenų susitraukimų (GIRS) 20% MVJ be grįžtamosios informacijos suteikimo (be GI) ir po 10 s poilsio — 20 GIRS 20% MVJ su GI. Tiriamieji, atlikdami pratimą taikant GI, izometrinio dinamometro ekrane matydavo jiems reikiamą 20% MVJ nubrėžtą liniją, kad galėtų mokytis pajusti, kokia raumenų susitraukimo jėga reikia atlikti bandymą, kad ji siektų 20% MVJ. Po testavimo tiriamieji mokėsi — atliko 3 serijas 20 GIRS 20% MVJ su GI. Eksperimentinė grupė tą patį tyrimą kartojo per 9 pratybas kas antrą dieną ir po 4 savaičių pertraukos. Kontrolinė grupė atliko tą patį tyrimą, tik dalyvavo pirmose ir devintose pratybose.Tyrimo rezultatai parodė, kad mokantis labiausiai pagerėjo tikslumas, atliekant pratimus be GI (apie 70%). Izo-metrinio susitraukimo stabilumas pagerėjo apie 35—40%, nepriklausomai nuo to, ar buvo testuojama su GI ar be jos. Taip pat nustatėme, kad po mokymosi pailsėjus keturias savaites tikslumas išliko tik atliekant pratimus su GI, o stabilumas sumažėjo atliekant juos tiek su GI, tiek be jos. Izometrinių balistinių susitraukimų tikslumas ir stabilumas kinta pagal mokymosi dėsnį — per pirmas dvejas pratybas išmokstama apie 50%. Taigi galima daryti išvadas, kad izometrinių susitraukimų tikslumas ir stabilumas atliekant juos su grįžtamąja infor-macija pakito panašiai dėl mokymosi: per pirmas pratybas tiriamieji išmoko daugiau nei per kitas, ir toks lygis išliko po keturių savaičių pertraukos. Atliekant susitraukimus be grįžtamosios informacijos daugiau pakito tikslumas nei stabilumas. Be to, po keturių savaičių poilsio izometriniai susitraukimai buvo atliekami stabiliai, bet netiksliai.Raktažodžiai: judesių mokymasis, izometriniai susitraukimai, tikslumas, stabilumas, grįžtamoji informacija.
Physical Activity of Female Students of the University School of Physical Education in Poznan on the Basis of IPAQ — Educational and Social Perspectives
Authors: Sokołowski Marek , Kaiser Alicja , Čepulenas Algirdas 
Published: May 2019

In accordance with WHO’s motto: “my health in my hands”, contemporary approach to health issues concentrates on promoting active lifestyle of an individual. An individual’s lifestyle determines one’s health in 50—60%, (which makes it the most significant factor). Other determinants of an individual’s health – according to Marc Lalonde’s health fieldconcept – are: environment (21%), biomedical (16%), and healthcare services (10%). Physical activity is an essential element of healthy lifestyle. Polish society is characterized by a low level of physical activity. Therefore, it is necessary to take social and educational actions in order to shape attitudes, habits or skills within this range. Currently, particular expectations are directed towards physical education teachers, who are propagating health education in Polish schools. It is essential to instruct teachers, who should not only possess didactic skills, but also (or even primarily) — they should set an example by their own behaviour. Resulting from the above mentioned issue, the aimof this work was to characterize physical activity of female students at the University School of Physical Education in Poznań from the perspective of pro-health influence they might have as future PE teachers. The characteristics ofthe respondents are presented with reference to their place of residence and type of sports discipline they train. The research was based on the International Physical Activity Questionnaire (IPAQ). IPAQ is currently considered to be one of the best questionnaires used to analyse physical activity of people aged 15—69 years. For the analysis presented in this paper the shorter version of the questionnaire was used. It included seven questions concerning all types of physical activity (related to everyday life, work and leisure time). IPAQ is a method which makes use of metabolic equivalent — 1 MET. The research was carried on among female students of the full-time programme, specialization: physical education teacher. The calendar age of the students was 19.8 years. The results based on the analysis revealed that the examined students represented high and sufficient level of physical activity. Students training individual sports, as well as those living in cities with more than 100 000 inhabitants, reached higher values of MET coefficient than other respondentsKeywords: lifestyle, health behaviour, physical activity, IPAQ.
Šuoliukų prieškrūvio poveikis merginų deguonies suvartojimo kaitai bėgant vidutiniu ir dideliu greičiu
Authors: Zaičenkovienė Kristina , Stasiulis Arvydas 
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti 100 vertikalių didžiausių pastangų šuoliukų, atliekamų tiesiomis kojomis nušokus nuo 47 cm pakylos, poveikį deguonies suvartojimo kaitai bėgant vidutiniu ir dideliu aerobiniu greičiu. Būti tiriamos sutiko 9 ﬁ ziškai aktyvios merginos, kurių amžius, ūgis, svoris, maksimalusis deguonies suvartojimas atitinkamai buvo 22,8 (4,1) m., 1,65 (0,48) m, 58,1 (4,7) kg ir 42,4 (6,0) ml / kg / min. Tiriamosios buvo testuojamos keturis kar-tus bėgimo takeliu. Visų tyrimų metu registruoti tiriamųjų kvėpavimo dujų apykaitos, ŠSD, subjektyviai suvokiamų pastangų, kraujo laktato koncentracijos rodikliai. Pradžioje norint nustatyti maksimalųjį deguonies suvartojimą ir ventiliacinius slenksčius, pagal kuriuos skaičiuotas pastovių krūvių (PK) intensyvumas, tiriamosios atliko nuosekliai didinamą krūvį. Per kitus tris kartus buvo atliekami PK: po vieną vidutinio (90% pirmojo VS (ventiliacinio slenksčio) ir didelio (pirmasis VS + 75% skirtumo tarp VS 2 ir VS 1) intensyvumo. Praėjus kelioms dienoms po kontrolinių PK, tiriamoji atlikdavo prieškrūvį (100 šuoliukų po nušokimų nuo 47 cm aukščio pakylos kas 20 s.). Praėjus vienai ir 24 valandoms po prieškrūvio buvo atliekami tie patys PK. Tiriamosios jautė vidutinišką blauzdos raumenų skausmą praėjus 24 valandas po prieškrūvio (3,7(1,2) balo). Tik atliekant vidutinio intensyvumo PK kai kurie VO 2 rodikliai pakito reikšmingai: praėjus vienai valandai po prieškrūvio greitosios kaitos fazės amplitudė ir vidutinės VO 2 reikšmės 4, 5 ir 6 krūvio minutę padidėjo. Praėjus 24 valandoms po prieškrūvio, taip pat abiem atvejais atliekant didelio intensyvumo PK, statistiškai reikšmingų šių rodiklių pokyčių nebuvo. Be to, praėjus 24 valandoms po prieškrūvio padidėjo SSP (subjektyviai suvokiamos pastangos) 3 ir 6 vidu-tinio intensyvumo PK minutę. Apibendrinant galima teigti, kad ekscentrinis-koncentrinis blauzdos raumenų prieškrūvis (100 šuoliukų, atliekamų tiesiomis kojomis po nušokimo nuo 47 cm pakylos) praėjus vienai valandai po jo padidina deguonies suvartojimą pastovios būklės fazėje bėgant vidutiniu greičiu. Neturi reikšmingo poveikio ir šio rodiklio dydžiui praėjus 24 valan-doms po prieškrūvio, taip pat deguonies suvartojimo dydžiui ir jo kaitos greičiui bėgant dideliu greičiu bei šio rodiklio kaitos greičiui bėgant vidutiniu ir dideliu greičiu praėjus vienai ir 24 valandoms po prieškrūvio.Raktažodžiai: deguonies suvartojimas, subjektyviai suvokiamos pastangos, prieškrūvis, pastovus krūvis, bėgimas.