bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
HPV vaccination of gay, bisexual and other men who have sex with men in sexual health and HIV clinics in England: vaccination uptake and attendances during the pilot phase
Authors: Checchi Marta , Mesher David , McCall Mark , Coukan Flavien , Chau Cuong , Mohammed Hamish , Duffell Stephen , Edelstein Michael , Yarwood Joanne , Soldan Kate 
Published: April 2019

BackgroundHuman papillomavirus (HPV) vaccination for gay, bisexual and other men who have sex with men (GBMSM) aged up to 45 years attending sexual health clinics (SHC) and HIV clinics began in England as a pilot in June 2016, with national roll-out from April 2018. The recommended course is three doses of the quadrivalent HPV vaccine over one to 2 years. We present the methodology and results of monitoring vaccination uptake (initiation and completion), and attendance patterns, during the pilot phase.MethodsTotal numbers of eligible GBMSM receiving HPV vaccine doses were extracted from routine datasets from pilot start to end of March 2018. Numbers of attendances since January 2009 were extracted and tested for trends before and after introduction of HPV vaccination.ResultsOverall, first dose uptake was 49.1 % (23 619/48 095), with clinics with highest data completeness achieving close to 90% uptake during the pilot period. Refusals were very low (3.5%). There was no evidence of increases in the number of GBMSM attendances at pilot SHC.ConclusionsHPV vaccination has not caused important deviations to expected attendance patterns of GBMSM at SHC throughout the pilot phase. Overall, recorded initiation has been encouraging given known issues with data recording, as is current status of second and third dose completion. Attendances, vaccination initiation and completion will continue to be monitored alongside surveillance of anogenital warts diagnoses and of rectal HPV prevalence.
Crossbow bolt injury to the heart
Authors: Jacobs Deanne , Hardman Claire , Zaman Syed A , Ekeh Akpofure Peter 
Published: April 2019

Case summaryA 33-year-old woman was transferred from an outside hospital with a penetrating injury to her right chest. The patient was shot with a crossbow with the entry site to the right breast/chest and a transmediastinal trajectory. She was intubated prior to arrival due to difficulty breathing. Her vital signs remained stable and within normal limits, with good breath sounds, and no evidence of pneumothorax on chest X-ray. The tip of the bolt was palpable at the patient’s left midaxillary line. Chest X-ray in trauma bay showed the transmediastinal trajectory, and the bolt appeared to have a field point (not a broadhead point) (figure 1). A CT of the chest was obtained to assist with surgical planning. Images showed the bolt penetrating the right chest, right ventricle and inferior aspect of the left ventricular muscle, through the stomach, and ending near the tip of the spleen with a fracture of the left seventh rib (figure 2).Figure 1Image A shows the bolt (crossbow arrow) entering the patient’s right breast and chest. Image B is the chest X-ray taken in the trauma bay showing the transmediastinal trajectory and partial visualization of the tip of the bolt with a field point. Image C demonstrates the tip of the bolt after removal.Figure 2CT of the chest with intravenous contrast showing a foreign body penetrating the right chest at the fourth intercostal space, right ventricle, left ventricle muscle, left hemidiaphragm, through the stomach, and ending near the tip of the spleen without injury to it. There was also a fracture of the lateral seventh rib and hemopericardium. The tip of the bolt is not clearly demonstrated due to artifact.What would you do?Median sternotomy followed by midline laparotomy.Clamshell thoracotomy in the Emergency Room (ER).Right anterolateral thoracotomy.Left posterolateral thoracotomy.
Dietary supplementation of ferulic acid improves performance and alleviates oxidative stress of lambs in a cold environment
Authors: Wang Yuan , Wang Wenwen , Wang Ruifang , Meng Ziqi , Duan Yuanxiao , An Xiaoping , Qi Jingwei 
Published: April 2019

Ferulic acid (FA) has been regarded as an antioxidant in domestic animals’ feed. This study was to investigate whether dietary FA supplementation could improve growth performance by decreasing oxidative stress of lambs in cold environment. Thirty-two 3-mo-old crossbred male lambs (Dorper × Small-tail Han sheep; 30.49 ± 0.46 kg) were randomly assigned into one of the following dietary treatments: CON (control, no FA), FA80 (80 mg FA kg−1of diet), FA400 (400 mg FA kg−1of diet), and FA2000 (2000 mg FA kg−1of diet). Lambs fed the FA80 had higher (P < 0.05) average daily gain and lower (P < 0.05) feed efficiency than those fed CON and FA2000. The dry matter, organic matter, and neutral detergent fiber apparent digestibility was lower (P < 0.05) for FA2000 lambs than for lambs from other treatments. Serum total protein and albumin concentrations were greater (P < 0.05) for FA80 group than other groups. Lambs fed FA80 had higher (P < 0.05) plasma glutathione peroxidase and catalase activities and lower (P < 0.05) malondialdehyde (MDA) content than lambs fed CON. However, FA2000 group showed higher (P < 0.05) plasma MDA content than CON group. In conclusion, dietary supplementation of 80 mg FA kg−1diet could improve growth performance by decreasing oxidative stress of lambs in cold environment.
Differential Effects of Depleting versus Programming Tumor-Associated Macrophages on Engineered T Cells in Pancreatic Ductal Adenocarcinoma
Authors: Stromnes Ingunn M. , Burrack Adam L. , Hulbert Ayaka , Bonson Patrick , Black Cheryl , Brockenbrough J. Scott , Raynor Jackson F. , Spartz Ellen J. , Pierce Robert H. , Greenberg Philip D. , Hingorani Sunil R. 
Published: April 2019

Abstract
Pancreatic ductal adenocarcinoma (PDA) is a lethal malignancy resistant to therapies, including immune-checkpoint blockade. We investigated two distinct strategies to modulate tumor-associated macrophages (TAM) to enhance cellular therapy targeting mesothelin in an autochthonous PDA mouse model. Administration of an antibody to colony-stimulating factor (anti-Csf1R) depleted Ly6Clow protumorigenic TAMs and significantly enhanced endogenous T-cell intratumoral accumulation. Despite increasing the number of endogenous T cells at the tumor site, as previously reported, TAM depletion had only minimal impact on intratumoral accumulation and persistence of T cells engineered to express a murine mesothelin-specific T-cell receptor (TCR). TAM depletion interfered with the antitumor activity of the infused T cells in PDA, evidenced by reduced tumor cell apoptosis. In contrast, TAM programming with agonistic anti-CD40 increased both Ly6Chigh TAMs and the intratumoral accumulation and longevity of TCR-engineered T cells. Anti-CD40 significantly increased the frequency and number of proliferating and granzyme B+ engineered T cells, and increased tumor cell apoptosis. However, anti-CD40 failed to rescue intratumoral engineered T-cell IFNγ production. Thus, although functional modulation, rather than TAM depletion, enhanced the longevity of engineered T cells and increased tumor cell apoptosis, ultimately, anti-CD40 modulation was insufficient to rescue key effector defects in tumor-reactive T cells. This study highlights critical distinctions between how endogenous T cells that evolve in vivo, and engineered T cells with previously acquired effector activity, respond to modifications of the tumor microenvironment.
ЕФЕКТИВНІСТЬ МЕТАБОЛІЧНОГО ВПЛИВУ МЕЛЬДОНІЮ ДИГІДРАТУ ПРИ КОМОРБІДНИХ СТАНАХ – АРТЕРІАЛЬНІЙ ГІПЕРТЕНЗІЇ, ОЖИРІННІ ТА ПОДАГРІ
Authors: Vatseba M. O. 
Published: April 2019

Артеріальна гіпертензія є актуальною проблемою сучасної охорони здоров'я України з огляду на її поширеність серед різних вікових категорій, несприятливу прогностичну значущість як чинника, що має істотний вплив на показники серцево-судинної захворюваності та смертності.
Мета – оцінити ефективність впливу мельдонію дигідрату на показники ендотеліальної дисфункції та артері­альної жорсткості у хворих на артеріальну гіпертензію в поєднанні з ожирінням та подагрою.
Матеріал і методи. У дослідження включено 80 хворих на есенціальну атеріальну гіпертензію ІІ стадії 2 ступеня в поєднанні з ожирінням та подагрою. 1 підгрупа – 20 хворих, які отримували стандартну терапію: блокатори кальцієвих каналів – амлодипін 5–10 мг/добу, статин – аторвастатин 10–20 мг/добу, нетіазидний діуретик – індапамід 2,5 мг зранку, алопуринол 100–300 мг/добу. 2 підгрупа – 20 хворих, які, крім стандартної терапії, отримували мельдоній дигідрат («Метамакс», Дарниця, Україна) – 5 мл 10 % розчину розводили в 15 мл 0,9 % розчину натрію хлориду, вводили внутрішньовенно струминно протягом 10 днів з подальшим переходом на капсульну форму – 250 мг 3 рази на день протягом 1 місяця всередину. Здійснили клінічне обстеження хворих та визначили ендотелійзалежну вазодилатацію (ЕЗВД), ендотелійнезалежну вазодилатацію (ЕНЗВД), товщину інтимо-медійного комплексу (ТІМК), швидкість поширення пульсової хвилі (ШППХ), CAVI, індекс жорсткості аорти (ІЖА), рівень ЕТ-1 в крові.
Результати. Через 1 місяць спостерігали позитивну динаміку ЕЗВД на 68,92 % (p<0,001), а через 6 місяців лікування – на 70,81 % (p<0,001). Через місяць застосування мельдонію дигідрату рівень ЕТ-1 знизився на 36,47 % (p<0,001), а через 6 місяців – на 36,69 % (р<0,001). Достовірні зміни ІЖА були відсутні (p>0,05). CAVI знизився вже через 1 місяць лікування – на 6,32 % (p<0,05), а через 6 місяців – на 8,24 % (p<0,05). Зменшилась ТІМК після 1 місяця лікування на 13,46 % (p<0,05), а після 6 місяців – на 16,34 % (p<0,01). ШППХ також достовірно зменшувалась через 1 місяць лікування на 12,54 % (p<0,01), а через 6 місяців – на 18,31 % (p<0,001).
Висновки. Включення до стандартної терапії мельдонію дигідрату сприяє ефективності не тільки антигіпер­тензивної, але й вазопротективної дій.
СТАН КИСЛОТНО-ОСНОВНОЇ РІВНОВАГИ ТА ВʼЯЗКОСТІ КРОВІ У ЩУРІВ ПРИ ГОСТРОМУ І ХРОНІЧНОМУ ОТРУЄННІ АЦЕТИЛСАЛІЦИЛОВОЮ КИСЛОТОЮ ТА ЇХ ВПЛИВ НА СТРУКТУРНУ ОРГАНІЗАЦІЮ ПЕЧІНКИ І НИРОК
Authors: Klantsa M. P. , Herasymiuk I. Ye. , Korytskyy A. G. 
Published: April 2019

Оптимальний рівень кислотно-лужної рівноваги є однією з вагомих складових, що формують гомеостаз організму. Відомо також, що метаболічний ацидоз може розвиватися при передозуванні саліцилових препаратів.
Мета – встановити рівень ацидозу та вʼязкості крові у щурів при гострому і хронічному отруєнні ацетил­саліциловою кислотою та їх вплив на морфологічний стан печінки і нирок.
Матеріал і методи. Експерименти проведено на білих лабораторних щурах, яким моделювали гостре і хро­нічне отруєння ацетилсаліциловою кислотою. Дослідження проводили з використанням функціональних (вимірю­вання рН і вʼязкості крові), гістологічних і статистичних методик.
Результати. Встановлено, що гостре отруєння ацетилсаліциловою кислотою у щурів супроводжується суттєвим зниженням рН і вʼязкості крові, що призводить до виражених розладів органного кровообігу, які про­являються у вигляді застійного венозного повнокровʼя, капіляростазів з реактивною висхідною вазоконстрикцією.
У процесі хронічного отруєння ацетилсаліциловою кислотою через 1 добу експерименту також спостерігалася тенденція до зниження досліджуваних показників крові, проте ступінь її вираження був значно меншим, порівняно із гострим отруєнням. Через 3 доби від початку хронічної інтоксикації відбувалася стабілізація показників і навіть часткова компенсація рН. Проте згодом рівень рН знову продовжував прогресивно знижуватися, не сягаючи, однак, рівня, що був до гострого отруєння. На відміну від цього, вʼязкість крові, навпаки, набувала тенденції до зростання.
Виявлені тривалі розлади органного кровотоку призводили до дистрофічних змін тканин печінки і нирок, які можуть бути причиною розвитку печінкової та ниркової недостатності.
Висновки. 1. Гостре отруєння великими дозами ацетилсаліцилової кислоти призводить до суттєвого зростан­ня рівня ацидозу з одночасним відчутним зниженням вʼязкості крові, які можуть бути важливими ланками пато­генезу розвитку несумісних з життям розладів гемодинаміки.
2. Хронічне отруєння ацетилсаліциловою кислотою також призводить до поступового розвитку ацидозу, ступінь якого менш виражений, ніж при гострому отруєнні, і впливає на динаміку вʼязкості крові.
3. Розлади органного кровотоку, які виникають при хронічному отруєнні ацетилсаліциловою кислотою, менш виражені, ніж при гострому отруєнні, і призводять до дистрофічних змін у печінці й нирках, які можуть бути причиною розвитку печінкової та ниркової недостатності.
ОСОБЛИВОСТІ СУЧАСНОЇ ГЕНДЕРНОЇ ДИФЕРЕНЦІАЦІЇ ПАРАНОЇДНОЇ ШИЗОФРЕНІЇ
Authors: Chernachuk S. V. , Buzdyhan O. H. , Shkrobot S. I. 
Published: April 2019

У статті проаналізовано клініко-анамнестичні та клініко-психопатологічні особливості параноїдної шизофренії з урахуванням гендерного фактора.
Мета – вивчення особливостей сучасної гендерної диференціації клініко-анамнестичних та клініко-психопатологічних особливостей перебігу параноїдної шизофренії.
Матеріал і методи. Проведено клініко-анамнестичне та клініко-психопатологічне обстеження 210 чоловіків та 210 жінок, хворих на параноїдну шизофренію, з використанням шкали PANSS.
Результати. Встановлено, що клінічний патоморфоз депресивних розладів на сучасному етапі характеризується збільшенням поширеності астенічної симптоматики (79,9 % проти 67,4 %, р<0,01), нездатності концентруватися і приймати рішення (71,4 % проти 61,0 %, р<0,05), тривожної симптоматики (81,0 % проти 73,7 %, р<0,05), песимізму (80,4 % проти 79,2 %, р<0,05), суїцидальних думок (70,4 % проти 60,2 %, р<0,05), гастроінтестинальної симптоматики (60,3 % проти 51,7 %, р<0,05), інсомнічних проявів (93,1 % проти 81,8 %, р<0,01), і зменшенням проявів ангедонії (76,2 % проти 84,3 %, р<0,05) і заниженої самооцінки (80,5 % проти 73,0 %, р<0,05). Виявлено, що інтрасиндромологічна структура депресивних розладів на сучасному етапі характеризується зменшенням поширеності вітальної депресії (з 56,8 % до 42,9 %, р<0,05) та анестетичної депресії (з 25,8 % до 18,0 %, р<0,05) при збільшенні поширеності апатичних депресій (24,3 % проти 17,4 %, р<0,05), наявністю тривожно-фобічних та іпохондричних включень (56,1 % проти 47,5 %, р<0,05), інсомнічних порушень у вигляді пресомнічних, інтрасомнічних, постсомнічних проявів з переважанням останніх (93,1 % проти 81,8 %, р<0,01), вегето-соматичних розладів та соматизованих проявів у вигляді гетерогенних поліморфних сенестопатій (77,8 % проти 68,2 %, р<0,05), сенесто-алгічного синдрому (11,6 % проти 6,4 %, р<0,05), а також астенічної депресії (79,9 % проти 66,9 %, р<0,01), ажитованої депресії (38,6 % проти 30,1 %, р<0,05) та депресії зі стрибками ідей (28,0 % проти 20,8 %, р<0,05).
Висновки. Виявлені закономірності враховані при розробці диференційованих схем лікування параноїдної шизофренії.
ДЕЯКІ ОСОБЛИВОСТІ УРАЖЕННЯ ОПОРНО-РУХОВОЇ СИСТЕМИ, АСОЦІЙОВАНІ ІЗ ХВОРОБОЮ ЛАЙМА, У МЕШКАНЦІВ ТЕРНОПІЛЬЩИНИ
Authors: Shkilna M. I. , Popovych D. V. , Diachenko M. M. 
Published: April 2019

Цель – изучить особенности клинических проявлений поражения опорно-двигательного аппарата у жителей Тернопольщины, инфицированных Borrelia burgdorferi.
Материал и методы. Под наблюдением находились 58 жителей Тернопольской области в возрасте от 16 до 68 лет с заболеваниями опорно-двигательной системы, инфицированных Borrelia burgdorferi. В зависимости от принадлежности к группам риска Лайм-боррелиоза, обследованных поделили на 2 группы: 30 лиц (1 группа) – работники лесных хозяйств Тернопольской области и 28 лиц (2 группа) – жители Тернопольщины, лечившиеся амбулаторно и стационарно по поводу заболеваний опорно-двигательной системы. Диагноз болезни Лайма уста­нав­ливали на основании серологического исследования сыворотки больных методом иммуноферментного ана­лиза на наличие антител к антигенам комплекса B. burgdorferi sensu lato. Для оценки поражения суставов у жителей Тернопольщины был использован суставной счет (количественный) – суммарное числовое выражение боли и припухлости суставов.
Результаты. Среди опрошенных 30 (66,6 %) лесников Тернопольщины и 4 (14,8 %) пациента отметили более 3 укусов клещей, двукратный эпизод укуса имели 8 (26,6 %) пациентов 1-й группы и 2 (7,4 %) 2-й соответственно; 10 (29,6 %) из 58 респондентов двух групп не помнят о случаях укусов клещей в течение жизни. У 15 (48,3 %) из 28 больных заболеваниями опорно-двигательной системы имело место сочетанное поражение больших и мел­ких суставов, тогда как у 15 (50,0 %) из 30 обследованных работников лесных хозяйств преобладали повреждения крупных суставов. Антитела хотя бы одного класса IgM и/или IgG к B. burgdorferi sensu lato (B. burgdorferi sensu stricto, B. afzeliи и B. garinii) выявлены у 14 (46,7 %) из 30 работников лесных хозяйств Тернопольщины и 7 (25,0 %) из 28 пациентов с заболеваниями опорно-двигательной системы.
Выводы. Анализ влияния возбудителей комплекса Borrelia burgdorferi sensu lato на органы опорно-двигатель­ной системы работников лесных хозяйств и жителей Тернопольщины проведен впервые. У 33,3 % пациентов 1-й и 2-й групп, которые не помнили об укусах клещей, лабораторно диагностированы положительные или промежу­точные результаты хотя бы одного класса специфических антител к Borrelia burgdorferi sensu lato и имеются кли­нические признаки поражения органов опорно-двигательной системы. У 50 % работников лесных хозяйств Терно­польской области, инфицированных Лайм-боррелиозом, преобладали поражения крупных суставов, тогда как 53,6 % обследованных нами больных Тернопольщины беспокоило одновременное поражение больших и мелких суставов.
The diversity and conservation of mammals in the Dodo Coastal Forest in southwestern Côte d’Ivoire, western Africa: a preliminary study
Authors: Soiret Serge Pacome Keagnon , Kouakou Célestin Yao , Koffi Béné Jean-Claude , Kadjo Blaise , Kouassi Philippe , Gomez Peñate José , Matsuda Goodwin Reiko , Kone Inza 
Published: April 2019

To improve the knowledge of non-volant mammal diversity and conservation prospects in the Dodo Coastal Forest (DCF) in southwestern Côte d’Ivoire, we conducted reconnaissance surveys and interviews, and deployed remote cameras. We calculated visual encounter rates (vER) and sign ER (sER) of mammalian taxa and hunting signs, mapped their locations and tested the hypothesis that sightings and signs of primates occurred closer to the river Dodo in and near the gallery forest. We sighted nine taxa, including threatened King Colobus (Endangered, EN), Olive Colobus (Vulnerable, VU), Lowe’s Monkey (VU), the Eastern Lesser Spot-nosed Monkey (VU), and White-bellied Pangolin (VU), with vER of 0.04, 0.12, 0.04, 0.12, 0.04, respectively. We confirmed 14 other taxa with signs including threatened Western Chimpanzee (CR), Pygmy Hippopotamus (Endangered, EN), Bosman’s Potto (VU), and Black-bellied Pangolin (VU), with sER of 0.51, 0.04, 0.08, 0.04, respectively. The most frequently encountered signs were of the Red River Hog at 1.73 signs/km, and the Bushbuck at 0.63 signs/km. Remote cameras captured images of these two taxa at image capture rates (ICR) of 0.044 and 0.022, respectively. Images of the African Buffalo were captured at ICR of 0.044. The 23 confirmed taxa include seven primates, four rodents, three carnivores, six even-toed ungulates, two pangolins and a Tree Hyrax. The mean distance from the river Dodo to the sightings and the signs of the primates was significantly shorter than that of other taxa. This supports our hypothesis. There was a high level of hunting signs (sER = 0.63) indicating that intensive hunting pressure is menacing the fauna. We recommend that authorities take actions against poaching, install a surveillance program, and curtail charcoal-making to ensure the conservation of the threatened mammals of the DCF.
Comparison of Patient‐Reported Care Satisfaction, Quality of Warfarin Therapy, and Outcomes of Atrial Fibrillation: Findings From the ORBIT‐AF Registry
Authors: Perino Alexander C. , Shrader Peter , Turakhia Mintu P. , Ansell Jack E. , Gersh Bernard J. , Fonarow Gregg C. , Go Alan S. , Kaiser Daniel W. , Hylek Elaine M. , Kowey Peter R. , Singer Daniel E. , Thomas Laine , Steinberg Benjamin A. , Peterson Eric D. , Piccini Jonathan P. , Mahaffey Kenneth W. 
Published: April 2019

Background

Patient satisfaction with therapy is an important metric of care quality and has been associated with greater medication persistence. We evaluated the association of patient satisfaction with warfarin therapy to other metrics of anticoagulation care quality and clinical outcomes among patients with atrial fibrillation (
AF
).

Methods and Results

Using data from the
ORBIT
‐
AF
(Outcomes Registry for Better Informed Treatment of Atrial Fibrillation) registry, patients were identified with
AF
who were taking warfarin and had completed an Anti‐Clot Treatment Scale (
ACTS
) questionnaire, a validated metric of patient‐reported burden and benefit of oral anticoagulation. Multivariate regressions were used to determine association of
ACTS
burden and benefit scores with time in therapeutic international normalized ratio range (
TTR
; both ≥75% and ≥60%), warfarin discontinuation, and clinical outcomes (death, stroke, major bleed, and all‐cause hospitalization). Among 1514 patients with AF on warfarin therapy (75±10 years; 42% women;
CHA
2
DS
2
‐
VAS
c 3.9±1.7), those most burdened with warfarin therapy were younger and more likely to be women, have paroxysmal
AF
, and to be treated with antiarrhythmic drugs. After adjustment for covariates,
ACTS
burden scores were independent of
TTR
(
TTR
≥75%: odds ratio, 1.01 [95%
CI
, 0.99–1.03];
TTR
≥60%: odds ratio, 1.01 [95%
CI
, 0.98–1.05]), warfarin discontinuation (odds ratio, 0.99; 95%
CI
, 0.97–1.01), or clinical outcomes.
ACTS
benefit scores were also not associated with
TTR
, warfarin discontinuation, or clinical outcomes.

Conclusions

In a large registry of patients with
AF
taking warfarin,
ACTS
scores provided independent information beyond other traditional metrics of oral anticoagulation care quality and identified patient groups at high risk for dissatisfaction with warfarin therapy.
Coupled Interannual Variability of Wind and Sea Surface Temperature in the Caribbean Sea and the Gulf of Mexico
Authors: Rodriguez-Vera Geidy , Romero-Centeno Rosario , Castro Christopher L. , Castro Víctor Mendoza 
Published: April 2019

AbstractThis work describes dominant patterns of coupled interannual variability of the 10-m wind and sea surface temperature in the Caribbean Sea and the Gulf of Mexico (CS&GM) during the period 1982–2016. Using a canonical correlation analysis (CCA) between the monthly mean anomalies of these fields, four coupled variability modes are identified: the dipole (March–April), transition (May–June), interocean (July–October), and meridional-wind (November–February) modes. Results show that El Niño–Southern Oscillation (ENSO) influences almost all the CS&GM coupled modes, except the transition mode, and that the North Atlantic Oscillation (NAO) in February has a strong negative correlation with the dipole and transition modes. The antisymmetric relationships found between the dipole mode and the NAO and ENSO indices confirm previous evidence about the competing remote forcings of both teleconnection patterns on the tropical North Atlantic variability. Precipitation in the CS and adjacent oceanic and land areas is sensitive to the wind–SST coupled variability modes from June to October. These modes seem to be strongly related to the interannual variability of the midsummer drought and the meridional migration of the intertropical convergence zone in the eastern Pacific. These findings may eventually lead to improving seasonal predictability in the CS&GM and surrounding land areas.