bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
A New Type of (White) Provider: Shifting Masculinities in Mainstream Country Music from the 1980s to the 2010s
Authors: Leap Braden 
Published: April 2019

AbstractMasculinities have been rearranged in rural communities across the United States over the last four decades in response to shifting socioeconomic conditions. However, whether and how rural masculinity has been redefined at the national level over this same time period has received less attention. This paper presents a longitudinal analysis of representations of masculinity in mainstream country music from the 1980s to the 2010s. Analyzing the lyrics from over 800 weeks of songs that topped the Billboard country music charts, I find that working‐class occupations and heterosexuality were relatively consistent components of representations of men across these decades. There were also two notable transformations. Depictions of providing shifted away from a traditional breadwinner toward men providing women with alcohol, transportation, and places to hook up. Masculinity and whiteness also became more closely linked. I argue that these rearranged intersections of gender, class, sexuality, and race enable the continued reproduction of gendered inequalities amid rural men’s worsening employment prospects. These results suggest shifting intersections of gender, class, sexuality, and race will inform how gendered inequalities are reproduced as socioeconomic conditions continue to transform in rural communities.
Analysis of tobacco industry pricing strategies in 23 European Union countries using commercial pricing data
Authors: van Schalkwyk May C I , McKee Martin , Been Jasper V , Millett Christopher , Filippidis Filippos T 
Published: April 2019

BackgroundThe tobacco industry (TI) can act to undermine the impact of tobacco tax increases by adopting various pricing strategies. Little is known about strategies used across the European Union (EU), except for the UK.AimTo examine pricing strategies adopted by the TI in the EU, and whether they differ by cigarette price segment, or between manufactured and roll-your-own (RYO) cigarettes.MethodsThis is a longitudinal analysis of commercial pricing data for manufactured and RYO cigarettes from 23 EU countries in 2006–2017. Price and revenue trends were explored. Linear regression estimated the average annual change in revenue, and linear fixed-effects panel regression models were used to explore the association between changes in median revenue (net of tax and adjusted for inflation) and tax increases in different price segments of manufactured cigarettes.ResultsOver the 11-year period price gaps were observed in all countries. The average annual adjusted median net revenue per pack increased in 19 of 23 countries for manufactured and RYO cigarettes. A tax increase was associated with a significant decrease of −€0.09 in adjusted median net revenue per pack (95% CI −0.16 to −0.03) in the cheap cigarette price segment, while no change was detected in the expensive cigarette price segment (−€0.05, 95% CI −0.11 to 0.01).ConclusionAcross the EU, pricing strategies adopted by the TI maintained or increased price gaps and retained cheaper tobacco products in the market, diminishing the impact of tobacco tax increases. Further strengthening of tobacco taxation policy is needed to maximise public health impact.
Microvascular ion transport through endothelial glycocalyx layer: new mechanism and improved Starling principle
Authors: Jiang Xi Zhuo , Ventikos Yiannis , Luo Kai H. 
Published: April 2019

Ion transport through the endothelial glycocalyx layer is closely associated with many vascular diseases. Clarification of ion behaviors around the endothelial glycocalyx layer under varying circumstances will benefit pathologies related to cardiovascular and renal diseases. In this research, a series of large-scale molecular dynamics simulations are conducted to study the response of ion transport to the changing blood flow velocity and the shedding of endothelial glycocalyx sugar chains. Results indicate that blood flow promotes the outward Na+ transport from the near-membrane region to the lumen via the endothelial glycocalyx layer. Scrutiny of sugar-chain dynamics and their interactions with Na+ suggests that corner conformation of endothelial glycocalyx sugar chains confines the movement of the Na+, whereas stretching conformation facilitates the motion of Na+ ions. The flow impact on ion transport of Na+ is nonlinear. Based on the findings, the Starling principle and its revised version, which are prevailingly used to predict the ion transport of the endothelial glycocalyx layer, are further improved. An estimation based on the further revised Starling principle indicates that physiological flow changes the osmotic part of transendothelial water flux by 8% compared with the stationary situation. NEW & NOTEWORTHY The biophysical roles of negatively charged oligosaccharides of the endothelial glycocalyx have gained increasing attention due to their importance in regulating microvascular fluid exchange. The Starling principle and its revisions are at the heart of the understanding of fluid homeostasis in the periphery. Here, the blood flow changes the conformations of glycocalyx sugar chains, thereby influencing availability of Na+ for transport. Based on the findings, the Starling principle and its revision are further improved.
Different Patterns of Conditional Survival of Breast Cancer Patients by Age and Histologic Types: Evidence from the Korean Nationwide Registry
Authors: Jung So-Youn , Jung Kyu-Won , Ha Johyun , Won Young-Joo , Kim Young Ae , Kwon Youngmee , Kong Sun-Young , Lee Eun Sook 
Published: April 2019

Abstract

Background:
Conditional relative survival (CRS), which is the survival estimate of patients who have already survived for a certain period of time after diagnosis, could provide more relevant information on the current prognosis of cancer survivors than the standard 5-year relative survival (RS). This study aimed to estimate the 5-year CRS of Korean breast cancer patients.

Methods:
We identified 145,083 breast cancer cases diagnosed between 2002 and 2013 in the Korea Central Cancer Registry. The CRS was estimated for every year after diagnosis, according to sex, age, histologic type, and stage.

Results:
The 5-year RS at diagnosis was 90.8%, and the 10-year RS was 85.7%. The 5-year CRS was 91.0% and 94.3% at 1 year and 5 years after diagnosis, respectively. Very young and very old patients had worse 5-year CRS after 5 years of survival than those of other age groups (92.2% in the &lt;40-year and 92.6% in the ≥70-year groups vs. 95.4% in 40–49-year, 94.3% in 50–59-year, and 93.7% in 60–69-year groups). The 5-year CRS of metaplastic carcinoma increased from 82.0% at diagnosis to 95.2% at 5 years after diagnosis, compared with that of lobular carcinoma (from 93.1% to 92.5%). Hardly any excess mortality (5-year CRS ≥ 95%) was seen within 7 years after diagnosis.

Conclusions:
This study shows that the CRS of breast cancer survivors in Korea has increased, but varies by sex, age, stage, and histologic type.

Impact:
These findings provide more detailed information to breast cancer survivors and clinicians.
ВПЛИВ ЗОВНІШНЬОСЕКРЕТОРНОЇ ФУНКЦІЇ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ ТА ІНШИХ ПАРАМЕТРІВ НА ТРОФОЛОГІЧНИЙ СТАТУС ПАЦІЄНТІВ ІЗ ХРОНІЧНИМ ПАНКРЕАТИТОМ
Authors: Babinets L. S. , Kotsaba Yu. Ya. , Halabitska I. M. 
Published: April 2019

Трофологічна недостатність, що розвивається у хворих на хронічний панкреатит, за своєю природою є полінурієнтною, тобто виникає дефіцит як макро- (білків, жирів, вуглеводів), так і мікрокомпонентів (вітамінів та деяких хімічних елементів) у різних співвідношеннях.
Мета – оцінити взаємозалежність між показниками трофологічного статусу та основними характеристиками захворювання у хворих на хронічний панкреатит.
Матеріал і методи. Обстежено 115 пацієнтів з хронічним панкреатитом. Серед них було 75 жінок і 40 чоловіків, середній вік хворих складав (52,4±3,2) роки, середня тривалість хвороби – (12,8±3,1) роки.
Результати. За даними кореляційно-регресійного аналізу було доведено, що вік пацієнтів, тривалість захворювання, функціональна здатність підшлункової залози за значенням рівня фекальної α-еластази та її структурний стан за результатами УЗД (вираженими в балах) і еластографії є предикторами формування та прогресування анемії, гіпопротеїнемії та вітамінної недостатності у хворих на хронічний панкреатит.
Висновки. Врахування вищеперерахованих факторів у клінічній практиці є важливим і впливає на результат лікування.
ЕФЕКТИВНІСТЬ КАНЕФРОНУ Н У КОМПЛЕКСНОМУ ЛІКУВАННІ СУБКЛІНІЧНИХ ОЗНАК УРАЖЕННЯ СУДИН У ХВОРИХ НА АРТЕРІАЛЬНУ ГІПЕРТЕНЗІЮ ІЗ ХРОНІЧНИМ ПІЄЛОНЕФРИТОМ
Authors: Luchko O. R. 
Published: April 2019

Проаналізовано результати лікування 40 хворих на артеріальну гіпертензію (АГ) ІІ ступеня із хро­нічним пієлонефритом (ХПН), яких було поділено на дві групи: 20 пацієнтів І групи отримували базову терапію; 20 хворих ІІ групи на тлі базової терапії отримували препарат «Канефрон Н».
Мета – вивчення ефективності препарату «Канефрон Н» у комплексному лікуванні субклінічних ознак ураження судин у хворих на артеріальну гіпертензію із хронічним пієлонефритом.
Матеріал і методи. Проаналізовано результати лікування 40 хворих на АГ II ступеня з ХПН, яких, залежно від лікування, поділено на дві групи. І групу склали 20 хворих, які отримували базову терапію: фіксовану низькодозову комбінацію периндоприлу аргінін – 2 мг, індапаміду – 0,625 мг, амплодипіну – 5 мг та аторвастатину – 10 мг; ІІ – 20 хворих, які отримували на тлі базової терапії канефрон Н по 2 драже 3 рази на добу всередину протягом місяця. Повторний курс запропонованої схеми лікування проводили через 6 місяців.
Оцінку ефективності запропонованого лікування визначали за динамікою показників пружно-еластичних властивостей судин (швидкість поширення пульсової хвилі – ШППХ, плечогомілковий судинний індекс – САVI, індекс жорсткості аорти – ІЖА, товщина інтимо-медійного комплексу – ТІМК) та ендотеліальної дисфункції (ендотелін-1 – ЕТ-1, ендотелійзалежна вазодилатація – ЕЗВД і ендотелійнезалежна вазодилатація – ЕНВД).
Результати. У ході лікування відзначали зниження ШППХ (р<0,001) і CAVI (р<0,001) у хворих двох груп, однак більш виражені зміни наприкінці лікування були у хворих ІІ групи. Упродовж року ІЖА (р<0,001) знижувався під впливом лікування у всіх хворих однаковою мірою, проте значуще зменшення ТІМК відзначали швидше у хворих ІІ групи – через 6 місяців (р<0,01) проти 12 місяців (р<0,001) у хворих І групи.
Канефрон Н у комплексному лікуванні сприяв вираженішому зниженню вмісту ЕТ-1 (р<0,001), порівняно з базовою терапією, при цьому спостерігали суттєве поліпшення функції ендотелію за більш динамічним збільшенням ЕЗВД (р<0,001) та ЕНВД (р<0,001).
Висновки. 1. Канефрон Н у комплексі з комбінованою низькодозовою антигіпертензивною терапією сприяє регресу субклінічних ознак ураження судин у хворих із коморбідною патологією.
2. Тривале застосування препарату «Канефрон Н» у хворих на АГ із ХПН доцільне, безпечне і достатньо ефективне.
СТАН ЕНДОГЕННОЇ ІНТОКСИКАЦІЇ В ДИНАМІЦІ ІММОБІЛІЗАЦІЙНОГО СТРЕСУ НА ТЛІ ГІПОТИРЕОЗУ
Authors: Liubovych O. Ye. , Klishch I. M. 
Published: April 2019

Стрес є відображенням всіх адаптивних реакцій організму, неспецифічних біологічних феноменів, що виникають у відповідь на дію різних подразників і спрямовані на реалізацію пристосувальних механізмів, адаптують організм до стресового впливу. Важливе місце в реалізації адаптивно-пристосувальних реакцій організму посідають гормони щитоподібної залози, які здатні мобілізувати резерви організму для усунення пошкоджень, викликаних дією стресового чинника. Тиреоїдна вісь закономірно втягується в процеси адаптації організму до дії надзвичайних подразників. Однак самі зміни тиреоїдної функції при стресі й адаптації не дозволяють оцінити значення тиреоїдних гормонів у пристосувальних реакціях. Необхідно провести комплексне дослідження гормонального спектра та стану ендогенної інтоксикації в організмі експериментальних тварин зі зміненим ти­реоїдним статусом в умовах додаткових стресових впливів різної природи.
Мета – вивчення показників ендогенної інтоксикації при іммобілізаційному стресі у щурів з експериментальним гіпотиреозом.
Матеріал і методи. Гіпотиреоз моделювали щоденним введенням per os тиреостатика мерказолілу («Здо­ров'я», Україна) у дозі 25 мг/кг протягом 21-ї доби. Гострий іммобілізаційний стрес моделювали шляхом при­вʼязування піддослідних щурів у положенні на спині за 4 кінцівки без обмеження рухливості голови тривалістю 3 години. Для дослідження концентрації йодовмісних гормонів щитоподібної залози, показників ендогенної інтоксикації та активності катаболічних процесів використано спектрофотометричні та імуноферментні методи.
Результати. Встановлено, що за умов дефіциту йодовмісних гормонів щитоподібної залози показники ендотоксикозу суттєво вищі, ніж у тварин без змодельованої патології. При дослідженні впливу іммобілізаційного стресу на показники ендогенної інтоксикації встановлено, що на стадії тривоги розвитку стрес-реакції в еутиреоїдних тварин показники молекул середньої маси, еритроцитарний індекс інтоксикації та вміст циркулюючих імунних комплексів зростають, що вказує на посилення ендотоксикозу. На стадії резистентності відбувається певна стабілізація цих процесів. Однак при тривалому стресі (стадія виснаження) ступінь ендотоксикозу знову достовірно зростає, що свідчить про зниження резервних функцій організму.
У тварин із гіпотиреозом має місце поступове достовірне зростання ендотоксикозу на усіх стадіях розвитку стрес-реакції з максимумом на стадії виснаження.
Висновок. На тлі гіпотиреозу спостерігається більш інтенсивне, ніж в еутиреоїдних тварин, зростання ступеня ендотоксикозу на усіх стадіях розвитку стрес-реакції.
КОМПЛАЄНС ДО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ З АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ ТА ІШЕМІЧНОЮ ХВОРОБОЮ СЕРЦЯ В АМБУЛАТОРНИХ УМОВАХ
Authors: Pasyechko N. V. , Radetska L. V. , Yarema N. I. , Bob A. O. , Smatchylo I. V. , Homitska A. I. 
Published: April 2019

У статті розглядаються актуальні питання формування комплаєнсу (прихильності) до лікування пацієнтів із гіпертонічною хворобою (ГХ) та ішемічною хворобою серця (ІХС). Оцінюється необхідність взаємодії лікарів і пацієнтів при вирішенні проблем, пов'язаних із недостатнім комплаєнсом до проведеної медикаментозної терапії.
Мета – проаналізувати прихильність до лікування (комплаєнс) в амбулаторних умовах у хворих з артеріальною гіпертензією та ішемічною хворобою серця та шляхи її підвищення.
Матеріал і методи. Обстежено 182 пацієнти, які побували на прийомі у сімейного лікаря або кардіолога. Усіх обстежених поділили на 2 групи. Пацієнтам 1 групи – із низькою прихильністю до лікування – проводили стандартний амбулаторний моніторинг артеріального тиску з періодичними оглядами у первинному центрі медико-санітарної медичної допомоги, а також застосовували метод автоматичного щоденного телефонного нагадування щодо необхідності регулярного приймання ліків. Пацієнтам 2 групи – із високим комплаєнсом до лікуванння – телефонних нагадувань не проводили. Прихильність до терапії оцінювали за допомогою спеціалізованого опитувальника Моріски–Гріна.
Результати. Оцінка динаміки комплаєнсу на початку дослідження, через 1 та 2 місяці показала, що кількість прихильних до терапії пацієнтів збільшилася як у групі з телефонним нагадуванням, так і в групі пацієнтів без нагадування. Аналіз балів за тестом Моріски–Гріна показав, що комплаєнс у 1 групі мав значно кращу динаміку. Наприкінці всього періоду спостереження відмічено достовірне зниження рівня артеріального тиску в обох групах, однак ступінь зниження був вираженішим у пацієнтів 1 групи.
Висновок. Отримані дані дослідження спонукають зробити висновок про те, що застосування телефонних нагадувань дозволяє достовірно підвищити прихильність до терапії у пацієнтів із ГХ та ІХС.
ОСОБЛИВОСТІ БІОІМПЕДАНСОМЕТРІЇ У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ ПАНКРЕАТИТ ТА АТЕРОСКЛЕРОЗ
Authors: Sirchak Ye. S. , Opalenyk S. M. , Kurchak N. Yu. 
Published: April 2019

У статті описано та проаналізовано результати біоімпедансометрії у хворих на хронічний панкреатит та атеросклероз.
Мета – дослідити особливості біоімпедансометрії у хворих на хронічний панкреатит (ХП) та атеросклероз.
Матеріал і методи. У дослідження включено 60 хворих на ХП віком від 40 до 60 років. Контрольну групу склали 20 практично здорових осіб віком від 40 до 60 років. Залежно від наявності порушень у ліпідограмі всіх хворих було поділено на дві групи. До першої увійшли 28 хворих на ХП без атеросклеротичних змін, до другої – 32 хворих на ХП й атеросклероз. Всім пацієнтам було проведено дослідження ліпідного спектра крові з визначенням рівня загального холестерину плазми крові (ЗХ), тригліцеридів (ТГ), холестерину ліпопротеїдів високої щільності (ЛПВЩ) і ліпопротеїдів низької щільності (ЛПНЩ), коефіцієнта атерогенності (КА). Крім того, всім хворим було проведено біоімпедансне дослідження складу тіла з визначенням рівня жирової, м'язової, кісткової маси, рідини в організмі та обчисленням індексу маси тіла (ІМТ). Для інтерпретації результатів дослідження всіх хворих було поділено за статтю на підгрупи.
Результати. Отримані результати вказують на те, що у хворих на ХП та атеросклероз навіть при нормальному показнику ІМТ спостерігається ожиріння за результатами біоімпедансного дослідження складу тіла, що супроводжується тяжчим перебігом захворювання та несприятливим прогнозом. Тому до комплексу заходів із діагностики ХП необхідно включати не тільки визначення показників ліпідного обміну та ІМТ, а й дослідження складу тіла.
Висновки. В ході дослідження було виявлено дефіцит маси тіла за результатами біоімпедансного обстеження та ІМТ у хворих на хронічний панкреатит без атеросклеротичних змін. У хворих на хронічний панкреатит та атеросклероз було встановлено «приховане» ожиріння за результатами біоімпедансометрії при нормальному значенні ІМТ.
РІВНІ TNF-α У ХВОРИХ ІЗ ХРОНІЧНИМ ОБСТРУКТИВНИМ ЗАХВОРЮВАННЯМ ЛЕГЕНЬ У ПОЄДНАННІ З ГАСТРОПАТІЯМИ ПІСЛЯ ЛІКУВАННЯ ДАНОЇ КОМОРБІДНОЇ ПАТОЛОГІЇ
Authors: Chetaykina A. V. , Dutka R. Y. , Sklyarov E. Y. 
Published: April 2019

Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) займає 4 місце в структурі терапевтичної патології. Гастропатії є одним із позалегеневих проявів ХОЗЛ. Разом з тим, не до кінця з'ясованими залишаються механізми взаємообтяження ХОЗЛ та гастродуоденальної патології.
Мета – виявити зміни рівнів TNF-α у пацієнтів із ХОЗЛ у поєднанні з ерозивно-виразковими ураженнями слизової оболонки гастродуоденальної зони в процесі базового лікування ХОЗЛ та із включенням рабепразолу і ребаміпіду.
Матеріал і методи. Обстежено 88 осіб, серед них 21 пацієнт із ХОЗЛ у поєднанні з ерозивно-виразковими ураженнями гастродуоденальної зони (І група); до ІІ групи увійшли 26 хворих, яким, крім базового лікування основного захворювання, – ХОЗЛ – призначали рабепразол у складі антигелікобактерної терапії; до ІІІ групи увійшли 27 пацієнтів із такою ж патологією, яким, крім базового лікування, призначали антигелікобактерну терапію з рабепразолом та ребаміпідом. До групи контролю увійшли 14 практично здорових осіб.
Усім пацієнтам проводили загальноклінічні обстеження, спірометрію, фіброгастродуоденоскопію, а також визначали рівень TNF-α імуноферментним методом.
Результати. Порівняно з контрольною групою відмічали достовірне збільшення вмісту TNF-α у хворих із коморбідною патологією. Призначення рабепразолу в складі антигелікобактерної терапії впродовж десяти днів пацієнтам із даною коморбідною патологією на фоні базової терапії ХОЗЛ привело до суттєвого зменшення рівня TNF-α до (34,48±8,98) пг/мл (р<0,01). При застосуванні комбінації рабепразолу з ребаміпідом у складі антигелікобактерної терапії впродовж 10 днів на фоні базової терапії ХОЗЛ також спостерігали суттєве зниження TNF-α до (38,25±7,78) пг/мл (р<0,01).
Висновки. Включення рабепразолу або рабепразолу з ребаміпідом до базової терапії хворих із ХОЗЛ у поєднанні з гастродуоденальною патологією приводило до зменшення клінічних симптомів з боку шлунка і дванадцятипалої кишки (ДПК), що об'єктивно підтверджувалося даними фіброгастродуоденоскопії (ФГДС) і проявлялось зменшенням або зникненням ерозивно-виразкових дефектів у шлунку та ДПК. Застосування рабепразолу або рабепразолу з ребаміпідом на фоні базової терапії основного захворювання приводило до суттєвого зниження вмісту TNF-α та покращення загального стану хворих.
“Análise econômica da limitação probatória no sistema dos juizados especiais cíveis”
Authors: Calvert Eduardo 
Published: April 2019

O presente estudo tem o objetivo de trazer algumas considerações iniciais acerca da Análise Econômica do Direito e introduzir o pensamento econômico à análise de algumas questões relacionadas à produção de provas no processo civil para, com base em premissas estabelecidas por meio da análise econômica, verificar a limitação probatória imposta pela Lei n. 9.099/95 aos procedimentos submetidos ao sistema dos juizados especiais cíveis.
Pretende-se demonstrar que há uma racionalidade econômica na limitação probatória nos processos da competência dos juizados especiais cíveis, para ao fim concluir, contrariamente ao entendimento majoritário adotado pela doutrina e jurisprudência, que mesmo quando se identifique a utilidade da produção de prova pericial nos processos submetidos ao juizado especial em razão do valor da causa, estes deverão ser julgados com base nas provas permitidas pelo procedimento, sem que a complexidade da questão probatória importe na incompetência da justiça especial.
Colour aberration in Indian mammals: a review from 1886 to 2017
Authors: Mahabal Anil , Sharma Radheshyam Murlidhar , Patil Rajgopal Narsinha , Jadhav Shrikant 
Published: April 2019

The phenomena of colour aberration (albinism, leucism, piebaldism, melanism, hypomelanism, and blue-eyed colour morph) is reported in various mammalian species throughout the world including India. A total of 239 such instances in Indian mammals was tabulated in this study along with maps showing locations of the records. The records from 1886 to 2017 (till July) were gathered from published scientific literature, magazines, and images uploaded on various websites. The records were reviewed along with their order-wise and family-wise representation and were analyzed. Appropriate identification of colour aberration was attempted on the basis of any presented evidence. Altogether, 56 (out of 421) mammalian species belonging to eight orders and 19 families were reported to exhibit various types of colour aberrations, amounting to 13.3% of the total mammalian species found in India. Of these, albinos constituted 21.8%, leucistic 14.2%, piebald 5.4%, melanistic 25.5%, hypomelanistic 18.4%, and blue-eyed white morph 1.3%; the remaining 13.4% was undetermined. The study highlights 1) the absence of records of colour aberrations in the largest mammal family Vespertilionidae, which contrasts with studies elsewhere, 2) the persistent occurrence of albinos in Spotted Deer and Blackbucks in Gujarat, 3) the high number of melanistic leopards in India over the years and recent instances of melanistic Asian Golden Cats in Sikkim, 4) regular records of hypomelanism in Gaurs of the southern Western Ghats except in the last few years. Overall, a need for further studies in colour aberration in mammals is urged.