bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ВИВЧЕННЯ ГОСТРОЇ ТОКСИЧНОСТІ ТА ГЕПАТОПРОТЕКТОРНОЇ АКТИВНОСТІ ЕКСТРАКТІВ ТРАВИ ПОЛИНУ ГІРКОГО ТА ПОЛИНУ ЗВИЧАЙНОГО
Authors: Grycyk R. A. , Kireev I. V. , Struk О. А. , Ivanochko V. M. 
Published: July 2019

Мета роботи. Дослідження гострої токсичності та гепатопротекторної активності трави полину гіркого та полину звичайного.
Матеріали і методи. Для визначення гострої токсичності використовували методику доклінічного вивчення безпечності лікарських засобів. Вивчення гепатозахисної активності екстрактів полину гіркого та полину звичайного проводили на моделі гострого тетрахлорметанового гепатиту. Як препарат порівняння використовували гепатопротектор вітчизняного виробництва таблетки «Силібор».
Результати й обговорення. В результаті проведеного дослідження встановлено, що внутрішньошлункове введення екстрактів трави полину гіркого та полину звичайного у дозі 6000 мг/кг не призводить до загибелі тварин, змін зі сторони інтегральних, гематологічних, біохімічних показників та морфологічної структури внутрішніх органів піддослідних тварин не виникає, що вказує на відсутність токсичної дії екстрактів в даній дозі, та характеризує їх як практично нетоксичні (V клас токсичності, LD50 > 5000 мг/кг) відповідно до класифікації речовин за токсичністю.
При гострому токсичному уражені печінки екстракти полину гіркого та полину звичайного проявляють виразну гепатопротекторну активність, пригнічуючи перекисні деструктивні процеси та зменшуючи розвиток синдрому цитолізу і практично не поступаються препарату порівняння «Силібор».
Висновки. Вивчення гострої токсичності після внутрішньошлункового введення екстрактів трави полину гіркого та полину звичайного у дозі 6000 мг/кг не призводило до загибелі тварин, вони були охайними, мали задовільний апетит, нормально реагували на звукові і світлові подразники, процеси сечовиділення і дефекації були у нормі, порушення дихання та судом не спостерігали.
Досліджувані екстракти полину гіркого та полину звичайного проявляють при гострому токсичному ураженні печінки гепатопротекторну активність, про що свідчить зниження інтенсивності процесу перекисного окислення ліпідів та зменшення токсичності дії тетрахлорметану, доводячи біохімічні показники крові та гомогенату печінки тварин до рівня інтактних.
КОНТРОЛЬ ТЕМПЕРАТУРИ ТІЛА ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ ЛІКУВАЛЬНОЇ ГІПОТЕРМІЇ У НОВОНАРОДЖЕНИХ З ГІПОКСИЧНО-ІШЕМІЧНОЮ ЕНЦЕФАЛОПАТІЄЮ
Authors: Surkov D. M. , Mochulska O. M. 
Published: July 2019

Мета дослідження – визначити вплив коливань температури тіла під час проведення лікувальної гіпотермії на перебіг та наслідки помірної і тяжкої гіпоксично-ішемічної енцефалопатії.
Матеріали та методи. У дослідження включено 205 доношених новонароджених з гіпоксично-ішемічною енцефалопатією II–IIІ ст. за шкалою Sarnat у термін ≤72 год після пологів. Методом стратифікації немовлят було поділено за часом прийняття у ВАІТН на групу 0–6 год після народження (n=56) та групу понад 6 год життя (n=149). Проаналізовано вплив пасивної гіпотермії 33–35 °С на перебіг та результати лікування гіпоксично-ішемічної енцефалопатії.
Результати дослідження та їх обговорення. Не виявлено достовірної відмінності поміж досліджуваними групами щодо загальної тривалості респіраторної підтримки (р=0,296), строків, коли було проведено екстубацію трахеї (р=0,468), та тривалості перебування у ВАІТН (р=0,165). Отримано достовірну різницю в загальній тривалості лікування до виписування зі стаціонару між групою до 6 год після народження та групою понад 6 год життя (відповідно, 25 [18,3–33] днів проти 22 [14–29], р=0,032). Крім того, було порівняно профілі температури тіла протягом 72 год лікувальної гіпотермії у новонароджених, в яких у подальшому виникла або не розвинулась церебральна лейкомаляція. Результати проведеного мультиваріантного дисперсійного аналізу (ANOVA) не виявили достовірної відмінності між групами (р=0,890).
Висновок. Пасивна гіпотермія з підтримкою температури тіла 33–35 °С є ефективною процедурою. Коливання температури тіла ±0,5 °С за межі цього коридору, а також початок проведення гіпотермії в термін понад 6 год після народження не мають істотного впливу на перебіг та наслідки помірної і тяжкої гіпоксично-ішемічної енцефалопатії.
РОЗРОБКА СИСТЕМИ ЕФЕКТИВНОГО ПРОГНОЗУВАННЯ, РАННЬОЇ ДІАГНОСТИКИ І ПРОФІЛАКТИКИ ПЕРИНАТАЛЬНОЇ ПАТОЛОГІЇ В ЖІНОК ІЗ ПАТОЛОГІЄЮ СЕЧОВИДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ЗАЛЕЖНО ВІД ГЕНОТИПУ ПОЛІМОРФНИХ ВАРІАНТІВ ГЕНА VEGF
Authors: Melenchuk L. M. , Chorna L. B. 
Published: July 2019

Мета дослідження – встановити частоту генотипів та алелів поліморфного локусу 405G/C гена VEGF та розробити систему ефективного прогнозування та ранньої діагностики і профілактики перинатальної патології. Матеріали та методи. Об’єктом дослідження були 40 вагітних жінок із патологією сечовидільної системи, які були поділені за діагнозами ниркової патології: гострий пієлонефрит (І група, ГП), хронічний пієлонефрит (ІІ група, ХП) та 30 здорових жінок із фізіологічним перебігом вагітності. Проводили виділення ДНК із лейкоцитів периферійної крові 70 вагітних жінок та ампліфікацію послідовностей ДНК in vitro, використовуючи метод полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР). Результати дослідження та їх обговорення. Результати показали, що у групі жінок із ГП найчастіше виявлявся генотип GG поліморфного локусу 405G/C гена VEGF – 46,7 % та виявлено вищу частоту CC генотипу – 20,0 %. У групі жінок із ХП показано вищу частоту генотипу GG – 48,0 % та зниження частки носіїв генотипу CC – 4 %. Встановлено, що у групі вагітних жінок із ХП частота носіїв генотипу GG (48,0 %) та частота G алеля (75,0 %) вищi порівняно з групою жінок із ГП та контрольною групою жінок, проте відмінності не досягли рівня статистичної вірогідності. Висновок. Виявлена нами тенденція до зростання частки G алеля та GG генотипу може вказувати на те, що алель G локусу 405G/C гена VEGF може бути додатковим генетичним чинником ризику схильності до виникнення хронічного пієлонефриту, проте для більш коректних висновків дослідження слід продовжити на більшій вибірці пацієнтів.
ПОРІВНЯЛЬНА ОЦІНКА ЕФЕКТИВНОСТІ РІЗНИХ СХЕМ МЕДИКАМЕНТОЗНОЇ КОРЕКЦІЇ ЗОВНІШНЬОГО ГЕМОРОЮ У ПОРОДІЛЬ
Authors: Pavlovska O. M. , Pavlovska K. M. , Krasnova Zh. O. 
Published: July 2019

Мета дослідження – дослідити ефективність різних схем медикаментозного лікування при виникненні зовнішнього геморою у породіль.
Матеріали та методи. Було обстежено 48 жінок віком 28–45 років з діагностованим зовнішнім гемороєм у післяпологому періоді. Породіль було розділено на дві групи залежно від призначеного медикаментозного лікування. Пацієнтки I групи отримували комплексну медикаментозну терапію, до складу якої було включено пребіотик («Дуфалак»), ангіопротектор/венотонік («Нормовен») та ректальні антигемороїдальні супозиторії («Натальсид»). Породіллі II групи отримували монотерапію у вигляді ректальних антигемороїдальних супозиторіїв («Натальсид»). Також під час лікування обов’язково рекомендували дотримання певних правил харчування. Усім пацієнткам проводили рутинне клініко-лабораторне обстеження. Контроль ефективності лікування здійснювали через 7 та 14 днів. Також проводили динамічне спостереження протягом 12 місяців для аналізу тривалості лікувального ефекту та фіксації рецидивів зовнішнього геморою в обстежених пацієнток.
Результати дослідження та їх обговорення. Покращення загального стану, самопочуття та нівелювання основних клінічних ознак зовнішнього геморою після 7-денного лікування відмітила переважна більшість жінок I групи – 83,3 % та 62,5 % породіль II групи, які отримували монотерапію. Після двотижневого курсу терапії цей показник становив 95,8 % та 75,0 % відповідно. При проведенні проспективного аналізу встановлено, що при застосуванні лише препаратів локальної дії рецидиви захворювання протягом року фіксувалися в 16,7 % випадків. У групі жінок, яким була рекомендована медикаментозна корекція, яка впливала на різні патогенетичні ланки формування даного захворювання прямої кишки, цей показник склав лише 4,2 %.
Висновки. При загостренні або виникненні зовнішнього геморою в жінок у післяпологовому періоді прогностично виправданим та раціональним є призначення саме комплексної медикаментозної терапії. Важливо не тільки нівелювати локальні прояви даної патології прямої кишки, але впливати на різні патогенетичні складові її формування. Так, фізіологічна санація та стимуляція перистальтичної активності кишечника за допомогою пребіотиків, призначення ангіопротекторів/венотоніків системної дії загалом сприяють досягненню довготривалої ремісії захворювання. Застосування при зовнішньому геморої лише препаратів з локальною дією має позитивний, проте іноді короткотривалий лікувальний ефект.
ЗАСТОСУВАННЯ КАЛЬЦІЮ ІОНОФОРУ У ПАЦІЄНТОК ЗІ ЗНИЖЕНИМ РЕПРОДУКТИВНИМ ПРОГНОЗОМ У ПРОТОКОЛАХ ДРТ
Authors: Strelko H. V. , Aidin B. , Ulanova V. V. , Maliuta O. V. , Pischana T. H. , Korotkevych N. V. , Korobko M. Yu. 
Published: July 2019

Мета дослідження – вивчення ефективності використання Са іонофору в протоколах ЕКЗ – ICSI у пацієнток зі зниженим репродуктивним прогнозом.
Матеріали та методи. Проведено дослідження ефективності методики активації ооцитів у протоколах ЕКЗ – ICSI у пацієнток після як мінімум однієї невдалої спроби ДРТ. Застосовували ідентичні протоколи КСО. Результативність оцінювали, виходячи з ембріологічних (частота запліднення, дроблення ембріонів, відсоток бластуляції) і клінічних показників (частота настання вагітності).
Результати дослідження та їх обговорення. Застосування кальцію іонофору в момент проведення процедури ICSI дозволяє поліпшити відсоток запліднення ооцитів, відсоток дроблення, відсоток бластуляції. Це, у свою чергу, дозволило підвищити частоту настання вагітності в програмах ЕКЗ – ICSI.
Висновок. Поліпшення ембріологічних показників дозволило істотно поліпшити результати щодо частоти настання вагітності в жінок старшого репродуктивного віку зі зниженим прогнозом по настанню вагітності.
CURRENT OPPORTUNITIES FOR DETERMINING OF PREDICTORS OF THREATENED PRETERM LABOR
Authors: Krut Yu. Ya. , Shevchenko A. A. , Syusyuka V. G. 
Published: July 2019

The aim of the study – to ascertain predictors of a threat of premature birth.
Materials and Methods. 63 patients participated in the gestation period of 22–34 weeks in a prospective open study. Pregnant women were divided into two groups. Thus, the group I included 44 pregnant women, with the threat of PL, and the group II included 19 patients with normal course of pregnancy.
All women were tested for body mass index (BMI), progesterone, insulin and cortisol on the day of admission.
Statistical processing of materials was carried out by using the software package "Statistica 6.0" (StatSoft, USA) and MedCalc. 10.2.0.0. To determine the predictors of the occurrence of a TPL, the method of binary logistic regression analysis was used. All statistical tests were two-sided; the p-0.05 level was considered as significant.
Results and Discussion. An analysis of the results of the observation of 63 pregnant women was provided. In 12 women, pregnancy ended in preterm labor, which was 19 % of the total. The following indicators fell to the dependent predictors of TPL occurrence: body mass index (BMI) ≤ 24 kg/m² significantly increased the odds ratio (OR) of TPL 7.76 times; insulin level <8.65 µMU/ml significantly increased ORR of TPL 5.14 times; OR of TPL increases in 7.02 times, in case that the level of cortisol is less than 577.9 ng/ml; progesterone <139.5 ng/ml increases the odds ratio of TPL in 4.39 times. Taking into account the data of univariate regression analysis, multivariate models of independent predictors of TPL were created. According to the first model (p = 0.0001), independent risk factors for miscarriage include: the age of pregnant women over 25 years, an insulin level more than 8.7 μMO/ml, and the level of cortisol less than 577.9ng/ml. According to the second model (p <0.0001), independent risk factors which increase the risk of TPL occurrence are: BMI less than 24 kg/m2, insulin level more than 8.7 μMO/ml, cortisol level less than 577.9ng / ml. However, the most interesting is the third model (p <0.0001) of independent risk factors for TPL. It includes four indicators: the level of progesterone, less than 139.5 ng/ml, the level of cortisol, less than 577.9 ng/ml, the BMI, less than 24 kg/m2 and the age of pregnant, more than 25 years.
Conclusions. It was found that in pregnant women with a threat of preterm birth the age and BMI are the most informative, and in combination with the hormonal examination of women are of primary importance. The obtained results indicate the expedien­cy of inclusion to the standard examination of pregnant women with a threat of premature birth, a comprehensive determination of the level of progesterone, insulin and cortisol, which will enable to identify the risk group for this complication in time and to propose preventive measures.
Exploring the development of professional values in an online RN-to-BSN program
Authors: Knecht Linda D’Appolonia , Dabney Beverly W , Cook Lauren E , Gilbert Gregory E 
Published: July 2019

Background: Development of professional nursing values is critical within registered nurse–to–bachelor of science in nursing programs to prepare nurses for increasingly complex and diverse work environments. The results of previous studies have been inconsistent, with few studies focusing on online registered nurse–to–bachelor of science in nursing programs. In addition, little is known regarding the effectiveness of the educational methods used to support advancement of professional values and ethical practice. Objective: The object of this study was to gain an understanding of nursing students’ attitudes and beliefs about professional values at entry and exit of an online registered nurse–to–bachelor of science in nursing program that includes a standalone ethics course and integrates American Nurses Association Code of Ethics provisions throughout the curriculum. Research design: For this one-group pretest–posttest, quasi-experimental design, longitudinal matched-pair data were gathered at program entry and exit using the Nurses Professional Values Scale–Revised. Participants and research context: In all, 119 students of an online registered nurse–to–bachelor of science in nursing program at a Midwest public university who completed entry and exit surveys between spring 2015 and spring 2018 were included in this study. Ethical considerations: This study was reviewed and determined to be exempt by the university’s institutional review board. Findings: The results showed a significant increase in total posttest scores when considering all participants. However, students who took the ethics course after the pretest demonstrated a significant increase in posttest scores, while students who took the ethics course prior to the pretest demonstrated a small increase that was not statistically significant. Significant increases were also found in the professionalism, activism, and trust factors. Discussion: This study supports previous study findings where students scored higher on caring and lower on activism and professionalism factors. The largest gains were made after completing the ethics course. Conclusion: The results suggest that requiring a standalone ethics course in the registered nurse–to–bachelor of science in nursing curriculum had a positive impact on self-reported professional values.
A structured classification of the types of pain research studies accessed by different health professionals involved in pain management
Authors: Arumugam Vanitha , MacDermid Joy C , Grewal Ruby , Uddin Zakir 
Published: July 2019

Objectives: The aim of this study was to describe the information access behaviours of clinicians involved in pain management with respect to their use of a pain evidence resource and to determine the areas of professional differences. Methods: Users (n = 258) of a free pain evidence alerting service (PAIN+) were enrolled in this study. The users regularly received email alerts about newly published clinical articles about pain that were pre-appraised for scientific merit and clinical relevance. A sample of up to 10 abstracts retrieved by each user were retrieved and classified using a descriptive classification system to describe the types of research, pain subtypes, interventions and outcomes that were reported in the accessed studies. Frequencies and chi-square tests were performed to compare access behaviours across professions. Results: A total of 258 participants viewed 2311 abstracts. More than 52% of abstracts viewed were primary clinical studies; the majority (87%) addressed treatment effectiveness and were quantitative research (99.8%). The most commonly accessed clinical topic (58%) related to musculoskeletal pain and the most accessed pain type was chronic pain (76%). Drugs, injections and rehabilitation therapy were most commonly addressed in accessed intervention studies. Differences in professional focus were reflected in access: physicians/nurses accessed studies on injections (23%) and drugs (26%) and nurses accessed surgical studies, whereas other professions rarely did. Physiotherapists (PTs) and occupational therapists (OTs) preferentially accessed studies on rehabilitation. OTs and psychologists preferentially accessed the available studies on cognitive interventions; OTs accessed more ergonomic studies. Psychologists most accessed educational and psychosocial intervention studies. There were no differences in access across professions to multidisciplinary interventions. Conclusion: While access partially reflects the content of the pain repository, professional differences in access were evident that related to the nature of the intervention, type of pain and the research design. Multidisciplinary evidence repositories may need to consider how to include and meet varied information needs.
Cardiovascular safety of nintedanib in subgroups by cardiovascular risk at baseline in the TOMORROW and INPULSIS trials
Authors: Noth Imre , Wijsenbeek Marlies , Kolb Martin , Bonella Francesco , Moros Lizette , Wachtlin Daniel , Corte Tamera J. 
Published: July 2019

Nintedanib is a tyrosine kinase inhibitor used to treat idiopathic pulmonary fibrosis (IPF). We investigated the cardiovascular safety of nintedanib using pooled data from the TOMORROW and INPULSIS trials.Cardiovascular events were assessedpost hocin patients with a history of atherosclerotic cardiovascular disease (CVD) and/or one or more cardiovascular risk factors at baseline (“higher cardiovascular risk”) and patients with no history of atherosclerotic CVD and no cardiovascular risk factors at baseline (“lower cardiovascular risk”).Incidence rates were calculated for 1231 patients (n=723 nintedanib and n=508 placebo), of whom 89.9% had higher cardiovascular risk. Incidence rates of major adverse cardiovascular events were similar in the nintedanib and placebo groups in patients with higher cardiovascular risk (3.88 (95% CI 2.58–5.84) and 3.49 (95% CI 2.10–5.79) per 100 patient-years, respectively) and lower cardiovascular risk (4.78 (95% CI 1.54–14.82) and 5.37 (95% CI 1.73–16.65) per 100 patient-years, respectively). Incidence rates of myocardial infarction in the nintedanib and placebo groups, respectively, were 3.03 (95% CI 1.91–4.81) and 1.16 (95% CI 0.48–2.79) per 100 patient-years in patients with higher cardiovascular risk and 1.59 (95% CI 0.22–11.29) and 1.78 (95% CI 0.25–12.64) per 100 patient-years in patients with lower cardiovascular risk. Incidence rates of other ischaemic heart disease in the nintedanib and placebo groups, respectively, were 1.85 (95% CI 1.02–3.34) and 3.28 (95% CI 1.94–5.54) per 100 patient-years in patients with higher cardiovascular risk and 0 and 1.80 (95% CI 0.25–12.78) per 100 patient-years in patients with lower cardiovascular risk.These data help to establish the cardiovascular safety profile of nintedanib in IPF.
Ambient neutron and photon dose equivalent H*(10) around a pencil beam scanning proton therapy facility
Authors: Sharma Dayananda Shamurailatpam , Patro Kartikeswar CH , Manthala Padannayel Noufal , Arjunan Manikandan , Krishnan Ganapathy , Thiyagarajan Rajesh , Chilukuri Srinivas , Jalali Rakesh 
Published: July 2019

Objectives:
To measure leakage ambient dose equivalent H*(10) from stray secondary neutron and photon radiation around proton therapy (PT) facility and evaluate adequacy of shielding design.

Methods and materials:
H*(10) measurement were carried out at 149 locations around cyclotron vault (CV), beam transport system (BTS) and first treatment room (GTR3) of a multiroom PT facility using WENDI-II and SmartIon survey meter. Measurement were performed under extreme case scenarios wherein maximum secondary neutrons and photons were produced around CV, BTS and GTR3 by stopping 230MeV proton of 300nA on beam degrader, end of BTS and isocenter of GTR3. Weekly time average dose rate (TADR) were calculated from H*(10) value measured at selective hot spots by irradiating actual treatment plans of mix clinical sites.

Results:
The maximum total H*(10) were within 2 µSv/hr around CV, 5 µSv/hr around outer wall of BTS which increases up to 62 µSv/hr at the end of inside BTS corridor. Maximum H*(10) of 20.8 µSv/hr in treatment control console (P125), 23.4 µSv/hr behind the common wall between GTR3 and GTR2 (P132) and 25.7 µSv/hr above isocenter (P99) were observed around GTR3. Reduction of beam current from 6 to 3 nA and 1 nA at nozzle exit lead to decrease in total H*(10) at P125 from 20.8 to 11.35 and 4.62 µSv/hr. In comparison to extreme case scenario, H*(10) value at P125, P132 and P99 from clinically relevant irradiation parameters were reduce by a factor ranging from 8.6 for high range cube to 46.4 for brain clinical plan. The maximum weekly TADR per fraction was highest for large volume, sacral chordoma patient at 8.5 µSv/hr compare to 0.3 µSv/hr for brain patient. The calculated weekly TADR for 30 mix clinical cases and 15 fractions of 1 L cube resulted total weekly TADR of 83–84 µSv/hr at P125, P132 and P99. The maximum annual dose level at these hot spots were estimated at 4.37 mSv/Yr.

Conclusion:
We have carried out an extensive measurement of H*(10) under different conditions. The shielding thickness of our PT facility is adequate to limit the dose to occupational worker and general public within the permissible stipulated limit. The data reported here can bridge the knowledge gap in ambient dose around PT facility and can also be used as a reference for any new and existing proton facility for intercomparison and validation.

Advances in knowledge:
First extensive investigation of neutron and photon H*(10) around PT facility and can bridge the knowledge gap on ambient dose.