bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ВПЛИВ ХІРУРГІЧНОГО ВТРУЧАННЯ НА ПАЦІЄНТОК З АПОПЛЕКСІЄЮ ЯЄЧНИКА В АСПЕКТІ ЗБЕРЕЖЕННЯ ОВАРІАЛЬНОГО РЕЗЕРВУ ТА ПОЛІПШЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ДОПОМІЖНИХ РЕПРОДУКТИВНИХ ТЕХНОЛОГІЙ
Authors: Ishchak O. M. , Semkiv R. M. , Khmil M. S. 
Published: November 2018

Серед причин, що можуть призвести до порушення репродуктивного здоров’я жінок, особливу роль набувають гінекологічні захворювання, які вимагають хірургічного лікування.
Мета дослідження – поліпшити хірургічне лікування хворих на апоплексію яєчників (АЯ) для максимального збереження оваріального резерву.
Матеріали і методи. Ми провели ретроспективне вивчення результатів лікування 150 хворих на апоплексію яєчника за період з 2014 до 2017 р. у гінекологічному відділенні Тернопільської міської комунальної клінічної лікарні № 2. Питома вага оперативних втручань з приводу апоплексії яєчника за останні 3 роки склала (11,5±0,5) %. Усього в дослідження було включено 120 жінок, з них 60, хворих на АЯ, яким вперше проведено лапароскопічну операцію. Цих пацієнток включили в проспективне дослідження і поділили на 2 групи залежно від методу гемостазу, використаного під час операції. У першу групу увійшли 30 хворих, гемостаз яким здійснювали за допомогою біполярної коагуляції, в другу групу – 30 хворих, кровотечу з яєчника яким було зупинено за допомогою накладання швів. Групу порівняння склали 30 жінок із АЯ, які отримали консервативне лікування.
Результати досліджень та їх обговорення. Апоплексія яєчника у 40 % випадках вимагає екстреного оперативного втручання, яке призводить до втрати частини органа. У післяопераційному періоді спостерігається погіршення порушеного репродуктивного здоров’я, гормонального гомеостазу, порушення кровообігу, що зумовлені не тільки травмою яєчника та зниженням оваріального резерву, а й виникненням злукового процесу в органах малого таза. Зупинку кровотечі у хворих на АЯ за допомогою біполярної електрохірургії здійснюють швидше, але це призводить до більш значного зниження ОР (АМГ – на 30 %, АФ – на 10 %), ніж застосування з цією метою гемостатичних швів (АМГ – на 22 %, АФ – на 8 %) (р<0,05). З метою максимального збереження оваріального резерву при операціях у жінок із АЯ завжди краще здійснювати гемостаз шляхом вилущування капсули кісти в межах здорових тканин та накладання на рану яєчника розсмоктувальних синтетичних ареактивних швів із наступним інтракорпоральним зав’язуванням вузлів. Незалежно від використаного методу гемостазу під час хірургічного лікування АЯ у хворих 36 років і старших, спостерігається більше зниження ОР (АМГ – на 30 %, АФ – на 20 %), ніж у хворих, чий вік не перевищує 35 років (АМГ – на 20 %, АФ – на 12 %) (р<0,05). У хворих із реалізованою дітородною функцією, незалежно від віку, та в усіх хворих у віці до 35 років, які піддаються операції з приводу АЯ вперше, для зупинки кровотечі допустимо використовувати біполярну коагуляцію. При здійсненні біполярного гемостазу в пацієнтів із АЯ необхідно проводити точкову коагуляцію судин, що кровоточать, уникаючи ушкодження навколишніх тканин.
Висновки. Виконання оперативного втручання у щадному обсязі з максимальним збереженням здорової тканини до­зволяє зберегти яєчниковий резерв і репродуктивне здоров’я жінки.
ОЦІНКА СТАНУ ТКАНИН ПАРОДОНТА У СТАРШОКЛАСНИКІВ
Authors: Duda K. M. , Lebid O. I. , Stoykevych H. V. 
Published: November 2018

Аналіз пародонтологічного статусу школярів міста Стрия показує низький рівень гігієни порожнини рота, що, у свою чергу, впливає на розвиток захворювань тканин пародонта.
Мета дослідження – проаналізувати результати стоматологічного огляду та визначити основні етіологічні чинники розвитку захворювань тканин пародонта серед старшокласників школи № 1 та № 2 міста Стрий Львівської області.
Матеріали і методи. У дослідженні взяло участь 114 учнів віком від 15 до 17 оків, серед них 63 юнаки та 51 дівчина (64 та 36 %). Стан тканин пародонта підлітків визначали за допомогою індексу СРІ, гігієнічний індекс порожнини рота – за допомогою індексу Гріна–Вермільйона (I. G. Green, I. R. Vermillion, 1964) та стан кісткової тканини альвеолярного відростка аналізували на підставі даних ортопантомографії.
Результати досліджень та їх обговорення. У результаті проведених досліджень ми встановили, що середній показник гігієни порожнини рота за індексом OHI-S Гріна–Вермільйона в обстежених був у межах 0,7–1,60 одиниць (46 %), що свідчить про задовільний стан гігієни, тоді як у 14 % обстежених такий показник становив 1,8 одиниць, що відповідає показнику “погана” гігієна ротової порожнини. Підлітки з “дуже поганою” гігієною становили лише 4 %, тоді як з “доброю” гігієною було 36 %.
Висновки. За результатами проведених досліджень можна зробити висновок, що в підлітків даного віку встановлено високий рівень захворювань тканин пародонта, що спричинене низьким рівнем індивідуальної гігієни порожнини рота, наявністю каріозних порожнин на контактних поверхнях молярів, неякісних реставрацій, скупченням зубів у фронтальній і бічних ділянках щелеп.
CYTOKINE MECHANISMS FOR EARLY PERIOD OF EXPERIMENTAL BACTERIAL-IMMUNE PERIODONTITIS DEVELOPMENT
Authors: Demkovych A. Ye. , Bondarenko Yu. I. , Yuriyiv K. Ye. 
Published: November 2018

The article presents the results of research on the parameters of cytokine profile as mediator of immune defense, which was determined by the level of proinflammatory and anti-inflammatory cytokines in blood serum of intact animals and on the 7th day of the experimental bacterial-immune periodontitis development. Attention is drawn to the characteristic change in the indicators of the cytokine link of immunity at the early stage of the development of the experimental periodontitis. Based on these results, it was proved that the formation of the pathological process in the periodontal complex is accompanied by an imbalance in the system of cytokinogenesis for the early period of the inflammatory reaction development, indicating their modulating role in the regulation of the immune-inflammatory response in this modeled pathological process.
The aim of the study – to determine pathogenetic role of cytokinogenesis for early stages of the experimental bacterial-immune periodontitis development.
Materials and Methods. The investigations was performed with use of white, non-breeding, clinically healthy male rats 150–200 g of weight in conditions of vivarium. Experimental animals were randomly selected and divided into two experimental groups: the group 1 – intact animals, control; the group 2 – animals with an experimental periodontitis on the 7th day. Experimental bacterial-immune periodontitis in experimental animals was caused by introducing into the tissue of the periodontal complex a mixture of microorga­nisms diluted with egg protein [10]. In order to strengthen the immune response, an injection into the rat's foot of the full Freund's adjuvant was performed at the same time. For further research the blood serum was selected, in that was determined the content of tumor necrosis factor alpha (TNF-α), interleukin-1 beta (IL-1β), interleukin-4 (IL-4), interleukin-10 (IL-10).
Conclusion. Formation of experimental periodontitis is accompanied by a complex of pathological changes characterized by reliable progressive increase of proinflammatory cytokines for the early stage of inflammatory reaction development, that prove participation of TNF-α and IL-1β in the periodontal diseases pathogenesis.
КОМПЛЕКСНА СИСТЕМА РЕАБІЛІТАЦІЇ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ
Authors: Fedchenko V. Y. 
Published: November 2018

Згідно з сучасними поглядами на депресивні розлади, метою реабілітації необхідно вважати попередження рецидивів, досягнення та підтримання найможливішого рівня соціального функціонування для конкретного пацієнта, що передбачає після досягнення ремісії продовження терапії, в тому числі з урахуванням резидуальної симптоматики.
Мета дослідження – розробити комплексну диференційовану систему реабілітації депресивних розладів з урахуванням клініко-психопатологічних та патопсихологічних особливостей їх перебігу та стандартів терапії.
Матеріали і методи. Обстежили 122 пацієнтів із депресивними розладами. Із загальної кількості обстежених 40 осіб були із депресивними епізодами (F 32.0, 32.1, 32.2), 44 – із рекурентними депресивні розладами (F 33.0, 33.1, 33.2), 38 пацієнтів – із дистимією (F 34.1). Діагноз депресивних розладів було встановлено з урахуванням критеріїв МКХ-10. Для проведення дослідження використовували клініко-психопатологічний, психометричний (шкалу Гамільтона (HDRS), шкалу депресій центра епідеміологічних досліджень (CES-D)), психодіагностичний (методику E. Heim для визначення провідних копінг-стратегій, методику “Семантичний диференціал часу”, “Тест самоактуалізації”) методи.
Результати досліджень та їх обговорення. Система заходів реабілітації включала медико-психіатричну, психотерапевтичну та соціальну складову й охоплювала стабілізувальний та профілактичний етапи терапії. Медико-психіатрична складова реабілітації включала в себе психофармакотерапію, спрямовану на стабілізацію стану хворих, купірування виражених поведінкових порушень, призначення препарату тривалої терапії. Основними завданнями психотерапевтичної складової реабілітації були: запобігти інвалідизації, розпаду сім’ї, розриву соціальних зв’язків, зберегти соціальне функціонування пацієнта, допомогти в подоланні почуття провини, безнадійності, неприязні. Психосоціальна складова реабілітації була спрямована на удосконалення соціальних навичок пацієнта, розширення кола сприйняття і міжособистісного спілкування (вироблення адекватних форм поведінки, тренування спілкування і підвищення впевненості в собі). Найефективнішими методами для цієї категорії хворих були групова когнітивно-поведінкова психотерапія, група взаємодопомоги й арт-терапія. При виборі технік когнітивно-поведінкової терапії застосовувався диференційований підхід, що спирався на виділення мішеней психотерапевтичного впливу окремо для депресивних епізодів, рекурентних депресивних розладів та дистимії залежно від вираженості та комбінації порушень у специфічних проблемних зонах.
Висновки. Застосування комплексної диференційованої системи реабілітаційних заходів у роботі з пацієнтами з депресивними розладами, які базуються на урахуванні особливостей перебігу сучасних депресивних розладів та спираються на стандарти терапії, дає можливість підвищити ефективність надання допомоги для цієї категорії пацієнтів.
ОСОБЛИВОСТІ МОРФОФУНКЦІОНАЛЬНОЇ ПЕРЕБУДОВИ КРОВОНОСНИХ СУДИН НИРОК ЗА УМОВ ГОСТРОГО ОТРУЄННЯ АЦЕТИЛСАЛІЦИЛОВОЮ КИСЛОТОЮ
Authors: Herasymiuk I. E. , Korytskyy A. H. 
Published: November 2018

Як відомо, нирки відіграють в організмі важливу дезінтоксикаційну роль. Усі отруйні речовини, що потрапляють в організм, виводяться з нього в основному трьома шляхами: фільтрацією, екскрецією та секрецією. Однією із таких речовин є ацетилсаліцилова кислота. Її токсична дія у великих дозах і при помилковому застосуванні може спричиняти важкі отруєння, нерідко з летальними наслідками. Тим більше, що поширеність аспіриновмісних знеболювальних продуктів, які наявні майже у кожному домогосподарстві, робить їх загальндоступними джерелами ненавмисного та суїцидального прийому. Зокрема, використання саліцилатів продовжує бути досить частою причиною отруєння у дітей і підлітків.
Мета дослідження – установити особливості морфофункціональної перебудови кровоносних судин нирок за умов гострого отруєння ацетилсаліциловою кислотою тяжкого ступеня та їх кількісна характеристика.
Матеріали і методи. Експерименти проведено на 24 білих лабораторних статевозрілих щурах-самцях. З них 12 тварин склали контрольну групу, іншим 12 тваринам одноразово внутрішньошлунково вводили ацетилсаліцилову кислоту з розрахунку 500 мг на 1 кг маси тіла для моделювання тяжкого ступеня токсичності. Дослідження проводили з використанням ін’єкційних, рентгенангіографічних, гістологічних, морфометричних і статистичних методик.
Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що при тяжкому ступені гострого отруєння ацетилсаліциловою кислотою у нирках виникають виражені морфофункціональні ознаки розладів органного кровообігу, що проявляються значним застійним венозним повнокровʼям. У відповідь на це артеріальний відділ кровоносного русла рефлекторно реагує підвищенням тонусу міжчасточкових артерій та артеріол зі зменшенням їх пропускної здатності, що може бути захисною реакцією для попередження гемодинамічного перевантаження гемомікроциркуляторної ланки й у науковій літературі описують як рефлекс Китаєва. При цьому одночасно спостерігають компенсаторне розширення просвіту зі збільшенням ємності дугових і міжчасткових артерій. Виявлені судинні реакції можуть бути причиною розвитку функціональних і дистрофічних змін у структурних компонентах паренхіми органа як морфологічного підґрунтя ниркової недостатності, що цілком узгоджується із сучасними уявленнями про механізми розвитку органної дисфункції.
Висновки. При тяжкому ступені гострого отруєння ацетилсаліциловою кислотою у нирках щурів виникають виражені морфофункціональні ознаки розладів органного кровообігу, які полягають у застійному венозному повнокров’ї, рефлекторному підвищенні тонусу міжчасточкових артерій та артеріол і компенсаторному розширенні просвіту дугових та міжчасткових артерій. Виявлені судинні реакції можуть бути причиною розвитку функціональних і дистрофічних змін у структурних компонентах паренхіми органа як морфологічного підґрунтя ниркової недостатності.
Inferences from Simple Models of Slow, Convectively Coupled Processes
Authors: Emanuel Kerry 
Published: November 2018

Abstract
A framework for conceptual understanding of slow, convectively coupled disturbances is developed and applied to several canonical tropical problems, including the water vapor content of an atmosphere in radiative–convective equilibrium, the relationship between convective precipitation and column water vapor, Walker-like circulations, self-aggregation of convection, and the Madden–Julian oscillation. The framework is a synthesis of previous work that developed four key approximations: boundary layer energy quasi equilibrium, conservation of free-tropospheric moist and dry static energies, and the weak temperature gradient approximation. It is demonstrated that essential features of slow, convectively coupled processes can be understood without reference to complex turbulent and microphysical processes, even though accounting for such complexity is essential to quantitatively accurate modeling. In particular, we demonstrate that the robust relationship between column water vapor and precipitation observed over tropical oceans does not necessarily imply direct sensitivity of convection to free-tropospheric moisture. We also show that to destabilize the radiative–convective equilibrium state, feedbacks between radiation and clouds and water vapor must be sufficiently strong relative to the gross moist stability.
Intermodel Uncertainty in the Change of ENSO’s Amplitude under Global Warming: Role of the Response of Atmospheric Circulation to SST Anomalies
Authors: Ying Jun , Huang Ping , Lian Tao , Chen Dake 
Published: November 2018

AbstractThis study investigates the mechanism of the large intermodel uncertainty in the change of ENSO’s amplitude under global warming based on 31 CMIP5 models. We find that the uncertainty in ENSO’s amplitude is significantly correlated to that of the change in the response of atmospheric circulation to SST anomalies (SSTAs) in the eastern equatorial Pacific Niño-3 region. This effect of the atmospheric response to SSTAs mainly influences the uncertainty in ENSO’s amplitude during El Niño (EN) phases, but not during La Niña (LN) phases, showing pronounced nonlinearity. The effect of the relative SST warming and the present-day response of atmospheric circulation to SSTAs are the two major contributors to the intermodel spread of the change in the atmospheric response to SSTAs, of which the latter is more important. On the one hand, models with a stronger (weaker) mean-state SST warming in the eastern equatorial Pacific, relative to the tropical-mean warming, favor a larger (smaller) increase in the change in the response of atmospheric circulation to SSTAs in the eastern equatorial Pacific during EN. On the other hand, models with a weaker (stronger) present-day response of atmospheric circulation to SSTAs during EN tend to exhibit a larger (smaller) increase in the change under global warming. The result implies that an improved simulation of the present-day response of atmospheric circulation to SSTAs could be effective in lowering the uncertainty in ENSO’s amplitude change under global warming.
The Impact of Overturning and Horizontal Circulation in Pine Island Trough on Ice Shelf Melt in the Eastern Amundsen Sea
Authors: Webber Benjamin G. M. , Heywood Karen J. , Stevens David P. , Assmann Karen M. 
Published: November 2018

AbstractThe ice shelves around the Amundsen Sea are rapidly melting as a result of the circulation of relatively warm ocean water into their cavities. However, little is known about the processes that determine the variability of this circulation. Here we use an ocean circulation model to diagnose the relative importance of horizontal and vertical (overturning) circulation within Pine Island Trough, leading to Pine Island and Thwaites ice shelves. We show that melt rates and southward Circumpolar Deep Water (CDW) transports covary over large parts of the continental shelf at interannual to decadal time scales. The dominant external forcing mechanism for this variability is Ekman pumping and suction on the continental shelf and at the shelf break, in agreement with previous studies. At the continental shelf break, the southward transport of CDW and heat is predominantly barotropic. Farther south within Pine Island Trough, northward and southward barotropic heat transports largely cancel, and the majority of the net southward temperature transport is facilitated by baroclinic and overturning circulations. The overturning circulation is related to water mass transformation and buoyancy gain on the shelf that is primarily facilitated by freshwater input from basal melting.
Earth pressure balance control of shield tunneling machine based on nonlinear least squares support vector machine model predictive control
Authors: Liu Xuanyu , Zhang Kaiju 
Published: November 2018

Background: Earth pressure balance shield machines are widely used in underground engineering. To prevent ground deformation even disastrous accidents, the earth pressure in soil chamber must be kept balance to that on excavation face during shield tunneling. Therefore, in this paper an advanced control strategy that a least squares support vector machine model-based predictive control scheme for earth pressure balance is developed. Methods: A prediction model is established to predict the earth pressure in chamber during the tunneling process by means of least squares support vector machine technology. On this basis, an optimization function is given which aims at minimizing the difference between the predicted earth pressure and the desired one. To obtain the optimal control actions, an improved ant colony system algorithm is used as rolling optimization for earth pressure balance control in real time. Results: Based on the field data the simulation experiments are performed. The results demonstrate that the method proposed is very effective to control earth pressure balance, and it has good stability. Conclusion: The screw conveyor speed and advance speed are the major factors affecting the earth pressure in chamber. The excavation face could be controlled balance better by adjusting the screw conveyor speed and advance speed.
Timeline for Maximal Subjective Outcome Improvement After Anterior Cruciate Ligament Reconstruction
Authors: Agarwalla Avinesh , Puzzitiello Richard N. , Liu Joseph N. , Cvetanovich Gregory L. , Gowd Anirudh K. , Verma Nikhil N. , Cole Brian J. , Forsythe Brian 
Published: November 2018

Background: Anterior cruciate ligament (ACL) tears are one of the most common traumatic knee injuries experienced by athletes. Return to sport is considered the pinnacle endpoint among patients receiving ACL reconstruction. However, at the time of return to sport, patients may not be participating at their previous levels of function, as defined by clinical metrics. Purpose: To establish when patients perceive maximal subjective medical improvement according to patient-reported outcome measures (PROMs). Study Design: Systematic review. Methods: A systematic review of the PubMed database was conducted to identify studies that reported sequential PROMs up to a minimum of 2 years after ACL reconstruction. Pooled analysis was conducted for PROMs at follow-up points of 3 months, 6 months, 1 year, and 2 years. Clinically significant improvement was determined between pairs of intervals with the minimal clinically important difference. Results: This review contains 30 studies including 2253 patients who underwent ACL reconstruction. Clinically significant improvement in the KOOS (Knee injury and Osteoarthritis Outcome Score) was seen up to 1 year after ACL reconstruction, but no clinical significance was noted from 1 to 2 years. Clinically significant improvement in the IKDC (International Knee Documentation Committee) and Lysholm questionnaires was seen up to 6 months postoperatively, but no clinical significance was noted beyond that. Conclusion: After ACL reconstruction, maximal subjective medical improvement is established 1 year postoperatively, with no further perceived clinical improvement beyond this time point according to current PROMs. The KOOS may be a more responsive metric to subjective improvements in this patient cohort than other patient-reported outcomes, such as the IKDC and Lysholm. Clinical Relevance: After ACL reconstruction, patients perceive interval subjective improvements until 1 year postoperatively.
Anatomical and Physio-Pathological Basis of Neurohypophysial - Renal - Adrenal Feed-Back Systems Controlling Renal Function
Authors: Dempster W. J. 
Published: November 2018

It has been established that naturally occurring pressor agents (adrenaline vasopressin and angiotensin ii) are all potent renal vasoconstrictors and, of these, vasopressin is the longer lasting and provides a back-ground of renal vasotonicity without which the kidney is unable to concentrate. The vasoconstriction affects particularly the renal outer cortical vessels and vasa recta and is associated with temporary oliguria or anuria (antidiuresis of varying degree). In association with renal outer cortical vasoconstriction there is active dilatation of the vessels supplying the adrenal gland and ovary as revealed by arteriography. Since vasopressin exerts a variable degree of renal vasotonicity according to circumstances, there appears to be an integrated feed-back system linking the neurohypophys's and hormonal responses by the adrenal and ovary through which tubular function is controlled. Since the vascular conduits between the renal artery and the adrenal gland and ovary reveal individual variation, the feed-back system induces responses which vary from modest to hyper-reactive which goes some way to explain the nature of individual responses. Taken in conjunction with other data, the evidence, strongly indicates that hormonal responses by the adrenal gland and the ovary are associated with increased blood flow. The integrated feed-back system assures that increased blood flow to the adrenal gland accompanies the appropriate signal for hormonal release. The widespread involvement of vasopressin in the systems of the body and particularly its influence on tubular function, it has been concluded, derives mainly from its vasopressor effect. The presented evidence suggests that the medullary arteries of Flint represent the original blood supply of the chromaffin mass which migrates within the adrenal cortex during foetal life. The medullary arteries and venae comites constitute an independent vascular system within the adrenal gland.