bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Fecal calprotectin concentration to assess endoscopic and histologic remission in patients with cancer with immune-mediated diarrhea and colitis
Authors: Zou Fangwen , Wang Xuemei , Glitza Oliva Isabella C , McQuade Jennifer L , Wang Jennifer , Zhang Hao Chi , Thompson John A , Thomas Anusha S , Wang Yinghong 
Published: January 2021

BackgroundImmune-mediated diarrhea and colitis (IMDC) is currently diagnosed and monitored by evaluating clinical symptoms. Deep remission is determined by endoscopic and histologic evaluation of the disease process. However, repeating these invasive procedures frequently can become cumbersome. We sought to assess the role of fecal calprotectin (FC) concentration as a non-invasive biomarker of endoscopic or histologic remission.MethodsWe performed a retrospective study of patients with IMDC who were tested for FC at IMDC onset and after IMDC treatment between June 2016 and March 2020. Patient demographics, clinical variables, and FC data were collected and analyzed to determine the optimal cut-off FC concentration to predict endoscopic and histologic remission.ResultsOur sample comprised 77 patients with a median age of 62 years; 66% were male and 94% were Caucasian. Sixty-five patients (84%) achieved clinical remission, 46 (60%) achieved endoscopic remission, and 24 (31%) achieved histologic remission after IMDC treatment. FC concentrations decreased from the time of IMDC onset to the end of treatment (p<0.001). High FC concentrations were associated with evident endoscopic inflammation (p=0.003) and acute/chronic active colitis (p=0.025) which positively correlated with the Mayo Endoscopic Subscore (r=0.615, p=0.001) at the time of IMDC onset. In patients who achieved endoscopic remission after treatment, a significantly lower FC concentration was observed at IMDC onset (p=0.006) and after treatment (p<0.001) compared with those without endoscopic remission. The cut-off FC concentration to predict endoscopic remission was ≤116 μg/g and for histologic remission ≤80 μg/g; these cut-offs had optimal specificity (94% and 85%, respectively) and positive predictive value (0.91 and 0.38, respectively).ConclusionsFC concentration may serve as a non-invasive biomarker to predict endoscopic and histologic remission in patients receiving treatment for IMDC, minimizing the need for frequent invasive endoscopies. Future prospective studies are needed to provide further insight on the role of this marker in disease surveillance.
Pain management after open liver resection: Procedure-Specific Postoperative Pain Management (PROSPECT) recommendations
Authors: Dieu Audrey , Huynen Philippe , Lavand'homme Patricia , Beloeil Hélène , Freys Stephan M. , Pogatzki-Zahn Esther M , Joshi Girish P. , Van de Velde Marc 
Published: January 2021

Background and objectivesEffective pain control improves postoperative rehabilitation and enhances recovery. The aim of this review was to evaluate the available evidence and to develop recommendations for optimal pain management after open liver resection using Procedure-Specific Postoperative Pain Management (PROSPECT) methodology.Strategy and selection criteriaRandomized controlled trials (RCTs) published in the English language from January 2010 to October 2019 assessing pain after liver resection using analgesic, anesthetic or surgical interventions were identified from MEDLINE, Embase and Cochrane databases.ResultsOf 121 eligible studies identified, 31 RCTs and 3 systematic reviews met the inclusion criteria. Preoperative and intraoperative interventions that improved postoperative pain relief were non-steroidal anti-inflammatory drugs, continuous thoracic epidural analgesia, and subcostal transversus abdominis plane (TAP) blocks. Limited procedure-specific evidence was found for intravenous dexmedetomidine, intravenous magnesium, intrathecal morphine, quadratus lumborum blocks, paravertebral nerve blocks, continuous local anesthetic wound infiltration and postoperative interpleural local anesthesia. No evidence was found for intravenous lidocaine, ketamine, dexamethasone and gabapentinoids.ConclusionsBased on the results of this review, we suggest an analgesic strategy for open liver resection, including acetaminophen and non-steroidal anti-inflammatory drugs, combined with thoracic epidural analgesia or bilateral oblique subcostal TAP blocks. Systemic opioids should be considered as rescue analgesics. Further high-quality RCTs are needed to confirm and clarify the efficacy of the recommended analgesic regimen in the context of an enhanced recovery program.
Ultrasound-guided cervical selective nerve root injections: a narrative review of literature
Authors: Ehsanian Reza , Schneider Byron J , Kennedy David J , Koshkin Eugene 
Published: January 2021

Background/ImportanceUltrasound (US)-guided cervical selective nerve root injections (CSNRI) have been proposed as an alternative to fluoroscopic (FL) -guided injections. When choosing US guidance, the proceduralist should be aware of potential issues confirming vertebral level, be clear regarding terminology, and up to date regarding the advantages and disadvantages of US-guided CSNRI.ObjectiveReview the accuracy and effectiveness of US guidance in avoiding vascular puncture (VP) and/or intravascular injection (IVI) during CSNRI.Evidence ReviewQueries included PubMed, CINAHL and Embase databases from 2005 to 2019. Three authors reviewed references for eligibility, abstracted data, and appraised quality.FindingsThe literature demonstrates distinct safety considerations and limited evidence of the effectiveness of US guidance in detecting VP and/or IVI. As vascular flow and desired injectate spread cannot be visualized with US, the use of real-time fluoroscopy, and if needed digitial subraction imaging, is indicated in cervical transforaminal epidural injections (CTFEIs). Given the risk of VP and/or IVI, the ability to perform and to retain FL images to document that the procedure was safely conducted is valuable in CTFEIs.ConclusionUS guidance remains to be proven as a non-inferior alternative to FL guidance or other imaging modalities in the prevention of VP and/or IVI with CTFEIs or cervical selective nerve root blocks. There is a paucity of adequately powered clinical studies evaluating the accuracy and effectiveness of US guidance in avoiding VP and/or IVI. US-guided procedures to treat cervical radicular pain has limitations in visualization of anatomy, and currently with the evidence available is best used in a combined approach with FL guidance.
The effects of local versus systemic passive heating on the acute inflammatory, vascular and glycaemic response
Authors: Hoekstra Sven P. , Ogawa Takahiro , Dos Santos Miguel , Handsley Greg , Bailey Stephen J. , Goosey-Tolfrey Victoria L. , Tajima Fumihiro , Cheng Jem L. , Leicht Christof A. 
Published: January 2021

The aim of this study was to compare the acute cardiometabolic and perceptual responses between local and whole-body passive heating. Using a water-perfused suit, 10 recreationally active males underwent three 90 min conditions: heating of the legs with upper-body cooling (LBH), whole-body heating (WBH) and exposure to a thermoneutral temperature (CON). Blood samples were collected before and up to 3 h post-session to assess inflammatory markers, while a 2 h oral glucose tolerance test was initiated 1 h post-session. Femoral artery blood flow and perceptual responses were recorded at regular intervals. The interleukin (IL)-6 incremental area under the curve (iAUC) was higher for LBH (1096 ± 851 pg/mL × 270 min) and WBH (833 ± 476 pg/mL × 270 min) compared with CON (565 ± 325 pg/mL × 270 min; p < 0.047). Glucose concentrations were higher after WBH compared with LBH and CON (p < 0.046). Femoral artery blood flow was higher at the end of WBH (1713 ± 409 mL/min) compared with LBH (943 ± 349 mL/min; p < 0.001), and higher in LBH than CON (661 ± 222 mL/min; p = 0.002). Affect and thermal comfort were more negative during WBH compared with LBH and CON (p < 0.010). In conclusion, local passive heating elevated blood flow and the IL-6 iAUC. However, while resulting in more positive perceptual responses, the majority of the included cardiometabolic markers were attenuated compared with WBH. Novelty: The increase in the IL-6 iAUC in response to passive heating is not reduced by upper-body cooling. Upper-body cooling attenuates the plasma nitrite, IL-1ra and femoral artery blood flow response to passive heating. Upper-body cooling leads to more positive perceptual responses to passive heating.
Knowledge Transfer for Entity Resolution with Siamese Neural Networks
Authors: Loster Michael , Koumarelas Ioannis , Naumann Felix 
Published: January 2021

The integration of multiple data sources is a common problem in a large variety of applications. Traditionally, handcrafted similarity measures are used to discover, merge, and integrate multiple representations of the same entity—duplicates—into a large homogeneous collection of data. Often, these similarity measures do not cope well with the heterogeneity of the underlying dataset. In addition, domain experts are needed to manually design and configure such measures, which is both time-consuming and requires extensive domain expertise.
We propose a deep Siamese neural network, capable of learning a similarity measure that is tailored to the characteristics of a particular dataset. With the properties of deep learning methods, we are able to eliminate the manual feature engineering process and thus considerably reduce the effort required for model construction. In addition, we show that it is possible to transfer knowledge acquired during the deduplication of one dataset to another, and thus significantly reduce the amount of data required to train a similarity measure. We evaluated our method on multiple datasets and compare our approach to state-of-the-art deduplication methods. Our approach outperforms competitors by up to +26 percent F-measure, depending on task and dataset. In addition, we show that knowledge transfer is not only feasible, but in our experiments led to an improvement in F-measure of up to +4.7 percent.
Safety and Immunogenicity of LY3415244, a Bispecific Antibody Against TIM-3 and PD-L1, in Patients With Advanced Solid Tumors
Authors: Hellmann Matthew D. , Bivi Nicoletta , Calderon Boris , Shimizu Toshio , Delafontaine Brant , Liu Zhuqing Tina , Szpurka Anna M. , Copeland Victoria , Hodi F. Stephen , Rottey Sylvie , Aftimos Philippe , Piao Yongzhe , Gandhi Leena , Galvao Violeta Regnier , Leow Ching Ching , Doi Toshihiko 
Published: January 2021

Abstract

Purpose:
Investigate the safety and efficacy of LY3415244, a TIM-3/PD-L1 bispecific antibody that blocks TIM-3 and PD-L1 in patients with advanced solid tumors.

Patients and Methods:
A phase I, multicenter, open-label study was conducted in patients with advanced solid tumors. Patients were dosed every 2 weeks intravenously with flat doses of LY3415244 escalating from 3 to 70 mg. The primary endpoints were safety, tolerability, and identification of the recommended phase II dose.

Results:
Between November 2018 and October 2019, 12 patients were enrolled into four cohorts and received at least one dose of LY3415244. Two patients (16.7%) developed clinically significant anaphylactic infusion-related reactions and all patients developed treatment-emergent antidrug antibodies (TE-ADA). ADA titers were sometimes very high and negatively impacted soluble TIM-3 target engagement in most patients. ADA epitope specificity was against both TIM-3 and PD-L1 arms of the bispecific antibody; most TE-ADAs initially targeted the TIM-3 arm after the first dose. Preexisting ADAs against LY3415244 were also detected in normal (unexposed) human serum samples. One patient with PD-1 refractory non–small cell lung cancer had a near partial response (−29.6%).

Conclusions:
This TIM-3 and PD-L1 bispecific format was associated with unexpected immunogenicity targeting both arms of the bispecific antibody, resulting in early study termination. Epitope specificity analysis revealed an initial response toward the TIM-3 arm and presence of preexisting ADAs to the bispecific molecule in the general population. This experience emphasizes the importance of thorough analyses for preexisting ADAs as part of immunogenicity risk assessment of novel antibodies.
See related commentary by de Spéville and Moreno, p. 2669
ВИКОРИСТАННЯ ІНТЕРАКТИВНИХ МЕТОДІВ НАВЧАННЯ У ПІДГОТОВЦІ МАЙБУТНІХ ПЕДІАТРІВ ДО РОБОТИ В КОМАНДІ
Authors: Melnychuk І. М. 
Published: January 2021

У статті аргументовано, що обов’язковою професійною характеристикою кваліфікованого та компетентного лікаря-педіатра є володіння вміннями і навичками організації ефективної командної роботи. Педіатру необхідно володіти критичним, творчим мисленням, враховувати альтернативні підходи до вирішення складних медичних проблем, здійснювати всебічний аналіз і прогнозувати наслідки прийнятих рішень, вирішувати можливі конфліктні ситуації, використовувати досвід, набутий під час навчання у вищій школі. Формування такого досвіду уможливлюється за рахунок використання в підготовці майбутніх педіатрів інтерактивних форм і методів навчання з моделюванням процесів роботи в команді в режимі реального часу, участі студентів у ділових іграх, дискусіях, вирішенні квазіпрофесійних ситуативних завдань тощо.
Теоретичний аналіз наукових публікацій дав змогу узагальнити різні напрями професійної діяльності і специфіку підготовки майбутніх лікарів-педіатрів до роботи за фахом. Встановлено, що дослідники розглядали практичні аспекти професійної підготовки майбутніх педіатрів в Україні та у світі. На основі теоретичного аналізу наукових літературних джерел окреслено сутність роботи в команді, що передбачає наукове обґрунтування процесу командоутворення.
Узагальнено, що науковці пропонують використовувати у професійній підготовці майбутніх педіатрів симуляційні технології, організовуючи заняття студентів у спеціально створених фантомно-симуляційних класах, а також такі інтерактивні методи: «Мозковий штурм», «Мозаїка проблем», «Правильні і помилкові твердження», «Дерево рішень», «Шість капелюхів мислення» та ін. Результатом використання інтерактивних методів стало набуття майбутніми педіатрами досвіду формування команди за рахунок розвитку формальної та неформальної атмосфери, набуття студентами навичок конструктивної міжособистісної взаємодії в команді; відпрацювання навичок ефективного вирішення професійних проблем у команді; створення ресурсу позитивних емоцій для ефективної роботи й зорієнтованості на кращий варіант вирішення професійних завдань, активне та зацікавлене обговорення важливих професійних проблем тощо.
ДИСТАНЦІЙНЕ НАВЧАННЯ ПРИ ВИКЛАДАННІ ПЕДІАТРИЧНИХ ДИСЦИПЛІН: ВИКЛИКИ ЧАСУ
Authors: Platonova O. M. , Stoeva T. V. , Titkova O. V. 
Published: January 2021

Актуальність обраного напрямку обумовлена зростанням ролі технологій дистанційного навчання у викладанні медичних дисциплін.
Метою роботи є оцінка перспектив застосування технологій дистанційного навчання при викладанні педіатричних дисциплін, у тому числі в умовах карантинних обмежень.
Дослідження проведене шляхом бібліометричного та контент-аналізу інформаційних джерел, одержаних з електронних баз даних OVID, PubMed, Embase, а також офіційних джерел національних міністерств освіти розвинутих країн світу та країн СНД. Глибина пошуку – 3 роки. Одержані дані упорядковані та проаналізовані із виділенням основних тенденцій у застосуванні та розвитку дистанційного навчання при викладанні педіатричних дисциплін. Додатково проведено анкетування 50 студентів Одеського національного медичного університету та 20 викладачів з кафедр, які викладають педіатричні дисципліни. Статистична обробка проведена методом дисперсійного аналізу з використанням програмного забезпечення MS Excel (Microsoft Inc., США).
Відповідно до наказу МОН України від 16.03.2020 р. № 406, у медичних ВНЗ країни студенти перейшли на дистанційну форму навчання. Для багатьох викладачів та студентів така форма навчання виявилася складною. Поряд із суто технічними проблемами (нестійкість інтернет-з’єднання, невідповідність обладнання вимогам до програмного забезпечення, низький рівень комп’ютерної грамотності літніх викладачів) респонденти зазначали незручність інтерфейсу, складнощі підтримання належного рівня уваги при роботі он-лайн, недостатність набутття практичних навичок. Серед основних проблем викладачі називали складності ідентифікації користувачів, що беруть участь у конференції.
В умовах карантинних обмежень застосування дистанційних технологій дозволяє проводити освітній процес на достатньо високому рівні. Найбільш придатними для потреб дистанційного навчання є платформи Zoom та Microsoft Teams. Лише половина респондентів була задоволена якістю дистанційного навчання під час карантинних обмежень. Це свідчить про недостатню підготовленість як викладачів, так і студентів до такого формату освітнього процесу.
HАУКОВО-МЕТОДИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАВЧАJІЬНОГО ПРОЦЕСУ В КРЕМЕНЕЦЬКІЙ ГІМНАЗІЇ (ЛІЦЕЇ) ПРОТЯГОМ 1805–1833 РОКІВ В УРОЧНИЙ ТА ПОЗАУРОЧНИЙ ЧАС
Authors: Vasyluk V. M. 
Published: January 2021

Освіта молоді – це майбутнє його народу. Програма й система навчання Волинської гімназії та ліцею, згідно з рекомендаціями Тадеуша Чацького і Гуго Коллонтая, у перших класах передбачали вивчення класичних та навчання іноземних мов. З метою розвитку учня програма була складена так, щоб у першу чергу розвивалася памʼять, яка є фундаментом у пошуку майбутніх знань. На вищому рівні, тобто на курсах, переважало вивчення предметів, які вимагали не стільки памʼяті, скільки мислення. Розвивалися також здібності (таланти).
Тексти лекцій складали самі викладачі, учні (студенти) записували ці тексти (конспекти) у свої зошити під час читання текстів лекцій чи дискусій (семінарів). Бібліотека була забезпечена літературою в достатній кількості, а викладацький склад – європейськими професорами.
ВИВЧЕННЯ УРБАНІСТИЧНОЇ ЛЕКСИКИ ТА ПОНЯТТЯ ЛОКУСУ НА ЗАНЯТТЯХ ІЗ ДИСЦИПЛІНИ «УКРАЇНСЬКА МОВА ЯК ІНОЗЕМНА» (НА ПРИКЛАДІ ТЕМИ «У МІСТІ. УРОК 1»)
Authors: Rudenko M. I. 
Published: January 2021

В умовах щораз більшої кількості іноземних студентів у ЗВО України перед фахівцями з української мови як іноземної постає проблема розробки нових підходів до її навчання. У руслі комунікативного підходу метою таких занять є вільне спілкування в чужомовному мовному середовищі. Лінгводидактичні чинники зумовлюють вибір викладачем методів та засобів навчання. У статті запропоновано апробоване заняття з дисципліни «Українська мова як іноземна» на тему «У місті. Урок 1». Визначальними для лексико-семантичної системи заняття є урбаністичні поняття, поняття місця (локусу) та розташування. Лексичне наповнення заняття розкривається через укладений текст «У місті» та комплекс граматичних вправ, які підпорядковані головній темі. Текст випереджає розуміння студентів та містить ті граматичні категорії, які є предметом розгляду на занятті. За допомогою таблиць розкрито такі граматичні категорії, як місцевий відмінок іменника та узгодження іменника з прикметником. Вміння використовувати у мовленні місцевий відмінок є дуже важливим при зануренні в іншомовне середовище. Ця граматична категорія розглядається у зіставленні з називним відмінком, що полегшує його вивчення і розуміння. Також розглянуто творення якісно-означальних прислівників від прикметників. Використання таблиць дозволяє візуалізувати граматичний матеріал, структурувати його, також сприяє кращому запам’ятовуванню. Запропоновано тренувальні вправи з метою розрізнення цих частин мови та вживання прикметників і прислівників у реченні з огляду на їх сполучуваність з різними частинами мови. Завдання скомпоновано так, щоб і вивчити новий матеріал, і повторити попередньо вивчений, як-от: узгодження прикметника з іменником. Практичним результатом повинне стати вільне застосування вивченого лексико-граматичного матеріалу у повсякденному спілкуванні.
Use of ACE (Angiotensin-Converting Enzyme) Inhibitors and Risk of Lung Cancer
Authors: Kristensen Kasper Bruun , Hicks Blánaid , Azoulay Laurent , Pottegård Anton 
Published: January 2021

Background:
Use of angiotensin-converting enzyme inhibitors (ACEIs)was associated with increased risk of lung cancer in a cohort study from the United Kingdom. We aimed to replicate these findings in a Danish population.

Methods:
We conducted a nested case-control study using data from 4 Danish national health and administrative registries. New users of ACEIs or angiotensin II receptor blockers in Denmark from January 1, 2000 were followed until December 31, 2015, incident lung cancer, death, or emigration. Each lung cancer case was matched with up to 20 controls on age, sex, duration of follow-up, and year of cohort entry using risk-set sampling. Conditional logistic regression was used to estimate odds ratios (ORs) for incident, histologically verified lung cancer with high use of ACEIs defined as a cumulative dose above 3650 defined daily doses. We examined different cumulative doses of ACEI (≤1800, 1801–3650, >3650 defined daily doses), examined whether the association varied with lung cancer histology, and repeated the analyses using thiazides as active comparator.

Results:
We included 9652 lung cancer cases matched to 190 055 controls. High use of ACEIs was associated with lung cancer (adjusted OR, 1.33 [95% CI, 1.08–1.62]). Lower cumulative doses showed neutral associations (≤1800 defined daily doses OR, 1.01 [95% CI, 0.94–1.09]; 1801–3650 defined daily doses OR, 1.03 [95% CI, 0.90–1.19]). CIs were wide and included the null when stratifying on histology. Using thiazides as active comparator yielded comparable results (OR, 1.34 [95% CI, 0.96–1.88]).

Conclusions:
Use of high cumulative ACEI doses was associated with modestly increased odds of lung cancer although use of lower doses showed neutral associations. The established benefits of ACEIs should be considered when interpreting these findings.
An Early Greek Epic
Authors: Mansfeld Jaap 
Published: January 2021

AbstractThe question (once again) is in what cognitively acceptable way the Alētheia and Doxa sections of the epic should be connected, that is to say in what way Parmenides himself may have envisaged the relation between ontological Truth and mistaken human Opinions. An important distinction is found to obtain between the common run of humankind, ignorant and helpless, and an enlightened human elite. The views of this elite serve as an intermediate between the cognitive condition of humanity in general and the arcane knowledge and ontology of the Alētheia section and help to attenuate the dualism by bridging the gap between ignorance and absolute Truth. There is a significant and crucial interplay between the two sections which works both ways, forward from the Alētheia to the Doxa section and backwards from the Doxa to the Alētheia section. Defining characteristics of the elements per se and of their compounds in the Doxa section are reflections of defining properties of Being in the Alētheia section. Conversely, recognition of these elemental characteristics may point the way back to properties of Being. The argument of the epic from fr. B1 to fr. B19 DK is strictly organized by means of reiterated theses and type-scenes, which lend an overarching unity to the poem. This technique itself is not new, but the contents of these reiterated motifs (such as the mention of humans, of the distinction between Being and not-Being, of name-giving, or of defining properties and characteristics) are original. The reiterated motifs which secure the proofs of the main thesis function as hidden persuaders. The story of the extraordinary journey of the anonymous author to the dwelling of his nameless goddess and the revelation he receives from her have been carefully authenticated and stage-managed to provide divine backing for the stunning doctrines put forward and are also aimed at convincing the audience.