bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Bortezomib for anti-NMDAR encephalitis following daclizumab treatment in a patient with multiple sclerosis
Authors: Karunaratne Kushan , Ahrabian Dariush , Monaghan Bernadette , Campion Tom , Yousry Tarek , Lunn Michael P , Zandi Michael S , Howard Robin S , Kullmann Dimitri M , Spillane Jennifer , Walker Matthew , Chataway Jeremy 
Published: May 2021

BackgroundDaclizumab is an anti-CD25 monoclonal antibody developed for the treatment of relapsing remitting multiple sclerosis, which was withdrawn worldwide in March 2018, due to emerging serious immune-mediated systemic andcentral nervous system adverse events. We report a case of anti-N-methyl-D-aspartate receptor (NMDAR) encephalitis occurring 14 weeks after stopping daclizumab, which responded to the proteasome inhibitor bortezomib.MethodsFollowing lack of effective clinical response to first line (corticosteroid, plasma exchange, intravenous immunoglobulin) and second line (rituximab) treatments, bortezomib therapy was commenced. The patient received six cycles of bortezomib treatment.ResultsClinical improvement was noted 4 weeks after the first of six cycles of bortezomib and the patient experienced sustained clinical improvement.ConclusionOur case provides further class IV evidence of the use of bortezomib therapy for treatment refractory anti-NMDAR encephalitis.
Numerical Investigation of Influence of Nanoparticles Presence on Water Vapor Condensation Process inside a Vertical Channel
Authors: Ait Hssain Mustapha , Armou Sara , Zine-Dine Kaoutar , Mir Rachid , El Hammami Youness 
Published: May 2021

This paper is aimed at investigating the nanofluid film condensation by mixed convection in the presence of water vapor, Cu nanoparticles, and air treated as a noncondensable gas (NCG) on the inner walls of a vertical channel. In this simulation, the flow is laminar, stationary, two dimensional, and axisymmetric. The coupled governing equations for the liquid film with the nanoparticles and the mixture air-humid-nanoparticles are solved together using the finite volume method. Since the application of humid air condensation is one of the most applicable methods of phase change processes that is observed in different industrial fields such as heating, ventilation, and air conditioning (HVAC) or cooling systems, for this purpose, the influence of injecting a uniform volume fraction of nanoparticles on improving heat and mass transfer is determined as a function of the variation in relative humidity, velocity, temperature, pressure, and volume fraction of Cu nanoparticles at the channel inlet. The numerical results indicate that under the best conditions in the range of variation studied

RH

in

=
100
%

,

Re

in

=
2000

,

T

in

=

50

°

C

,

P

in

=
0.5

atm

, and

φ

in

=
0.1
%

, the use of nanoparticles has a greater impact, and the maximum improvement in the condensation film thickness, the local Nusselt number, and the accumulated condensation rate has an effective ratio strictly greater than one compared with the case of pure humid air.
Результати використання запропонованої схеми лікування захворювань пародонта в осіб молодого віку
Authors: Гелей Н. І. , Пасічник М. А. , Фурдичко А. І. , Ільчишин М. П. , Горбань І. І. 
Published: May 2021

Резюме. На сьогодні захворювання тканин пародонта переважають у структурі стоматологічної захворюваності, поширюючись в усіх вікових групах, мають агресивний перебіг із високою здатністю до частих загострень та рецидивів. Це викликає необхідність подальшої розробки та упровадження нових методів та схем місцевого та загального лікування захворювань пародонта із застосуванням різних медикаментозних засобів. Особливу увагу необхідно приділити медикаментам із нестероїдною протизапальною дією, серед яких виділяється препарат на основі бензидаміну гідрохлориду.
Мета дослідження – встановити ефективність запропонованої схеми терапії захворювань пародонта в осіб молодого віку.
Матеріали і методи. У дослідженні взяли участь 53 особи молодого віку хворі на хронічний катаральний гінгівіт та генералізований пародонтит початкового – I ступенів розвитку. Залежно від застосованих схем лікування, обстежуваних осіб поділили на дві групи. Усім хворим групи порівняння проводили лікування, передбачене Протоколом надання медичної допомоги за спеціальністю «Терапевтична стоматологія». Хворим основної групи, окрім базової терапії, застосовували запропоновану схему лікування, яка включала використання розчину для полоскання «Фортеза» та таблетки «Хлорофіліпт». Обстеження проводили до лікування, відразу після лікування та через 6 місяців після лікування.
Результати досліджень та їх обговорення. Гігієна ротової порожнини у хворих із патологією пародонта основної групи одразу після проведеного лікування суттєво покращилась і залишалась доброю упродовж півроку. В осіб із ХКГ та ГП початкового – І ступеня, до лікування яких входила запропонована схема, було виявлено кращий терапевтичний ефект як одразу після лікування, так і через 6 місяців після лікування, ніж у групі порівняння, про що засвідчили показники індексів РМА та РВІ.
ДОСЛІДЖЕННЯ АНТИБАКТЕРІАЛЬНИХ ВЛАСТИВОСТЕЙ ЕКСТЕМПОРАЛЬНОЇ СУСПЕНЗІЇ З ВІСМУТУ НІТРАТОМ ОСНОВНИМ
Authors: Melnyk G. M. , Yarnykh T. H. , Yuryeva G. B. , Osolodchenko T. P. 
Published: May 2021

Мета роботи. Дослідження антибактеріальних властивостей екстемпоральної суспензії з вісмуту нітратом основним для подальшого створення лікарського засобу для застосування в гастроентерології, зокрема терапії пептичних виразок шлунка та дванадцятипалої кишки.
Матеріали і методи. Об’єкти дослідження: зразки суспензії з вісмуту нітратом основним виготовлені за традиційною технологією (прийом скаламучення) та із додаванням стабілізатора. Для дослідження антибактеріальних властивостей використали еталонні тест-культури грампозитивних і грамнегативних бактерій, які належать до різних таксономічних груп, зокрема Staphylococcus aureus ATCC 25923, Esсherichia coli ATCC 25922, Pseudomonas aeruginosa ATCC 27853, Bacillus subtilis ATCC6633, Proteus vulgaris ATCC 4636. Протигрибкову дію зразків досліджено на референтному штамі Candida albicans ATCC 885-653.
Результати й обговорення. Результати проведених досліджень свідчать, що зразок із вмістом допоміжних речовин виявляє більш виражену антимікробну дію до всіх досліджуваних штамів мікроорганізмів про що свідчить значення діаметра зон затримки росту та часу експозиції порівняно зі зразком, виготовленим за традиційною технологією.
Висновки. Доведено антибактеріальну активність зразків екстемпоральної суспензії відносно еталонних тест-культур грампозитивних і грамнегативних бактерій. Встановлено, що вміст допоміжних речовин у складі суспензії не знижує антибактеріальну активність зразка суспензії, а навіть підвищує її майже для всіх штамів мікроорганізмів.
ВИВЧЕННЯ АМІНОКИСЛОТНОГО ПРОФІЛЮ СИРОВИНИ ЛИСТЯ ШОВКОВИЦІ БІЛОЇ ТА СУХОГО ЕКСТРАКТУ НА ЙОГО ОСНОВІ
Authors: Vronska L. V. 
Published: May 2021

Мета роботи. Вивчення амінокислотного профілю листя шовковиці білої й сухого екстракту на його основі.
Матеріали і методи. Чотири зразки сировини листя шовковиці білої були зібрані у Волинській, Миколаївській і Тернопільській областях, один зразок був придбаний як дієтична добавка «Morwa biała» (APTEO NATURA, Польща). Сухий екстракт листя шовковиці білої отримували із сировини вітчизняного походження методом дробної мацерації, застосовуючи етанол (80–60 %, об/об). Дослідження якісного і кількісного складу сировини листя шовковиці білої та екстракту на його основі здійснювали методом високоефективної рідинної хроматографії.
Результати та обговорення. Амінокислотні профілі чотирьох досліджених зразків сировини вітчизняного походження є однаковими за складом і достатньо однорідними за вмістом. Профіль листя шовковиці білої містить 14 амінокислот у вільному стані для сировини і 13 – для сухого екстракту, з яких незамінних і частково незамінних – 7 і 2 для сировини та 5 і 2 – для екстракту. Визначено вміст амінокислот у вільному стані для різних зразків сировини у межах 0,48-0,70% і сухого екстракту – 0,72%; за вмістом лідерами у сировині були: глутамінова кислота, пролін, аспарагінова кислота, валін й аланін, тоді як в екстракті – аргінін, пролін, глутамінова кислота, валін, аспарагінова кислота. Профіль зв’язаних амінокислот у сировині представлений 16 сполуками, серед яких лідерами за вмістом були: гліцин, лейцин, аргінін, глутамінова і аспарагінова кислоти, аланін і фенілаланін. Загальний вміст вільних і зв’язаних амінокислот у сировині вітчизняного походження (4,09-4,67%) дещо поступався їхньому вмістові в аптечному зразкові дієтичної добавки – 5,22%.
Висновки. 1. Методом ВЕРХ вивчено амінокислотні профілі п’яти зразків листя шовковиці білої. Встановлено, що склад є достатньо однорідним, а загальний вміст коливається в межах 4,09-4,67 %.
2. 13 амінокислот, які перебувають у вільному стані, з яких 5 – незамінні та 2 – частково незамінні, ідентифіковано у сухому екстракті листя шовковиці білої. Визначено вміст вільних амінокислот в екстракті – 0,72 % і загальний вміст вільних та зв’язаних амінокислот – 1,99 %.
3. При дослідженні стабільності, встановленні умов зберігання та терміну придатності сировини і сухого екстракту листя шовковиці білої необхідно враховувати присутність вільних і зв’язаних амінокислот.
Базові принципи хірургічного лікування рецидиву післяопераційної грижі живота після алопластики
Authors: Піотрович С. М. , Васильчук О. В. , Андрієць В. С. 
Published: May 2021

Мета роботи: вивчення причин виникнення рецидиву післяопераційної грижі живота (ПГЖ) після алопластики і розробка практичних рекомендацій для поліпшення результатів хірургічного лікування пацієнтів із даною патологією.
Матеріали і методи. За період з 2004 до 2019 рр. у Київському міському центрі хірургії гриж живота з приводу рецидивної ПГЖ після алогерніопластики прооперовано 133 пацієнти: чоловіків – 23 (17,3 %), жінок – 110 (82,7 %). Середній вік пацієнтів становив (59,4±0,8) року. Пацієнти з ПГЖ за класифікацією SWR [8] розподілилися таким чином: хворих із М2-3W1R1 було 80 (60,15 %), М3-5W2R1 – 40 (30,1 %), М3-5W3R2 – 3 (2,25 %), L3W2R1 – 6 (4,5 %), L4W2R2 – 4 (3 %). У 41 (30,8 %) пацієнта рецидив грижі виник упродовж року після операції, у 62 (46,6 %) – на 2-й рік і у 30 (22,6 %) – через 3 і більше років. У 91 (68,4 %) пацієнта була наявна супутня патологія.
Результати досліджень та їх обговорення. Причинами рецидиву гриж були: діастаз прямих м᾽язів живота, який не ліквідували при виконанні попередньої операції, малий розмір імплантанту відносно грижового дефекту, технічні похибки при його фіксації, “прорізання” фіксуючих швів з утворенням дефектів в опорних тканинах передньої черевної стінки (ПЧС), відрив сітки від дистрофічно змінених опорних тканин ПЧС, тяжкий перебіг раннього післяопераційного періоду з тривалим підвищенням внутрішньочеревного тиску та запальні ускладнення в післяопераційному періоді з секвестрацією сітки, утворенням лігатурних нориць, відривом та “скручуванням” сітки.
При виборі способу повторної реконструкції ПЧС ми враховували морфо-функціональні зміни тканин передньої черевної стінки, наявність діастазу прямих м᾽язів живота, розміри і правильність розміщення раніше вшитого імплантату, розмір грижового дефекту та об’єм грижового випину.
У післяопераційному періоді у 3 (2,25 %) пацієнтів спостерігались клінічні ознаки серцево-легеневої недостатності, які виникли на 2–3 добу після операції і були ліквідовані стандартними консервативними заходами. Ускладнення запального характеру мали місце у 6 (4,5 %). Віддалені результати лікування рецидивних ПГЖ вивчені шляхом повторних оглядів у 102 пацієнтів у строки від 1 до 10 років, рецидиву грижі не виявлено.
Клініко-патогенетичне значення показників прозапальних цитокінів у хворих на бешиху
Authors: Шаповал С. Д. , Василевська Л. А. 
Published: May 2021

Мета роботи: визначення патогенетичного та клінічного значення прозапальних цитокінів у хворих на різні форми бешихи.
Матеріали і методи. Ретроспективно і проспективно проаналізовано 114 історій хвороб пацієнтів, які проходили стаціонарне лікування в центрі гнійно-септичної хірургії КНП “Міська лікарні № 3” м. Запоріжжя впродовж 2019–2020 рр.
За формам захворювання хворих розподілили так: еритематозна – 24 (21,0 %), бульозна – 28 (24,6 %), флегмонозна форма – 48 (42,1 %), некротична – 14 (12,3 %). У 21 пацієнта встановлено рецидиви захворювання; з них: при еритематозній формі – 4 (16,7 %), при бульозній – 5 (17,9 %), флегмонозній – 9 (18,7 %), некротичній – 3 (21,4 %).
Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено закономірності динаміки змін прозапальних цитокінів ІL-1β, IL-6 і TNF-α при різних формах бешихи. Динаміка змін вмісту цитокінів у сироватці крові у хворих на бешиху свідчить про залежність дисбалансу цих показників від тяжкості запального процесу.
При деструктивних формах бешихи виявлено достовірне підвищення ІL-1β, TNF-α, IL-6 (р<0,05), у гострому періоді хвороби порівняно з еритематозною, що є одним з важливих патогенетичних механізмів у розвитку місцевого гнійного вогнища інфекції. У хворих із первинною еритематозною та деструктивними формами встановлено достовірне (р<0,05) підвищення рівнів ІL-1β, TNF-α та IL-6 порівняно з рецидивуючими формами.
Дослідження центральної гемодинаміки у хворих на цироз печінки
Authors: Русин А. В. , Балаж О. П. , Бедей Н. В. , Петричко О. І. 
Published: May 2021

Мета роботи: за допомогою інструментальних методів оцінити зміни центральної гемодинаміки у хворих на цироз печінки (ЦП).
Матеріали і методи. В дослідженні взяли участь 95 хворих на ЦП, які перебували на стаціонарному лікуванні з 2018 до 2020 р. у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, хірургічному та гастроентерологічному відділеннях Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака (м. Ужгород). У І групу (клас А за Child-Pugh – стадія компенсації) увійшло 18 (18,95 %) хворих, у II групу (клас В – стадія субкомпенсації) – 25 (26,3 %) хворих, у III групу (клас С – стадія декомпенсації) ввійшло 52 (54,7 %) хворі.
Для визначення змін із боку серцево-судинної системи (ССС) всім хворим на ЦП проводили ЕКГ-дослідження, ехокардіографію. Проаналізували такі показники: систолічний АТ (САТ), діастолічний АТ (ДАТ), середньоденний АТ (САТд, ДАТд), середньонічний АТ (САТн, ДАТн), індекс варіабельності (ІВ) в денний і нічний час САТ (ІВ САТд, ІВ САТн) та ДАТ (ІВ ДАТд, ІВ Д), АТн), добовий індекс (ДІ САТ, ДІ ДАТ). Типи центральної гемодинаміки в обстежених хворих визначали як співвідношення індексу питомого периферійного судинного опору (ППО) в обох колах кровообігу та ударного індексу (УІ) лівого і правого шлуночків за даними доплерографії.
Результати досліджень та їх обговорення. У хворих на ЦП І групи УІ до лікування становив (48,22±2,11) мл/м2 при (39,97±3,15) мл/м2 у контрольної групи – р<0,05, фракція викиду лівого шлуночка (ФВ ЛШ) – (63,18±2,46) % при нормі (68,42±2,31) % (р>0,05). Тоді як у хворих ІІ групи ударний індекс до лікування становив (44,11±5,7) мл/м2 порівняно з УІ ІІІ групи (32,5±4,4) мл/м2 – р<0,05, фракція викиду лівого шлуночка (ФВ ЛШ) – (62,4±3,3) % при 60,11±3,2 в ІІІ групі (норма (68,42±2,31) %; р>0,05).
У хворих на ЦП із проявами ПЕ І групи переважав гіперкінетичний тип центральної гемодинаміки (55,0 % хворих), у ІІ групі переважав нормокінетичний тип центральної гемодинаміки – у 60,0 % хворих. Особливістю параметрів центральної гемодинаміки для хворих ІІІ групи (стадія декомпенсації) була поява гіповолемічного типу циркуляції – у 13,0 % хворих.
У хворих на ЦП внаслідок порушення центрального і спланхнічного кровообігу характерною особливістю системної циркуляції є формування гіпердинамічного типу циркуляції. У хворих класу А переважає гіперкінетичний тип, у хворих класу В – нормокінетичний тип, а для хворих класу С – поява гіповолемічного типу гемодинаміки.
Особливості компенсаторних процесів дванадцятипалої кишки при обтураційному холестазі в поєднанні з декомпресією жовчних шляхів та ентеросорбцією
Authors: Грабчак С. О. , Беденюк А. Д. 
Published: May 2021

Мета роботи: оцінити ефективність використання ентеросорбента в поєднанні з холедоходуоденостомією та їхній вплив на функціональні зміни в дванадцятипалій кишці при обтураційному холестазі.
Матеріали і методи. Досліджено особливості компенсаторних процесів дванадцятипалої кишки при тривалому обтураційному холестазі, який моделювали перев’язкою загальної жовчної протоки. Аналізували зміни біохімічних показників у сироватці крові свиней на 3, 7, 14 та 28 доби змодельованого обтураційного холестазу.
Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що поєднання холедоходуоденостомії з ентеросорбцією вже через тиждень після корекції 28-денної механічної жовтяниці суттєво знижує ендогенну інтоксикацію, перекисне окиснення ліпідів, підвищує антиоксидантний захист органів та організму, покращує пігментний обмін і функцію печінки та біоциноз кишечника. В цих експериментальних умовах активність каталази нормалізується в строки від 14 до 28 діб початку експерименту.
Особливості хірургічного лікування анальної тріщини, поєднаної з хронічним гемороєм
Authors: Ноєс А. Д. , Фелештинський Я. П. , Пироговський В. Ю. 
Published: May 2021

Мета роботи: покращити результати лікування пацієнтів із хронічним гемороєм, поєднаним з хронічною анальною тріщиною шляхом комбінованого виконання трансанальної гемороїдальної деартеріалізації з висіченням тріщини.
Матеріали і методи. Обстежено 177 пацієнтів з анальною тріщиною та гемороєм, які були розділені на три групи: І – 60 пацієнтів, яким проведена гемороїдектомія за Міліганом–Морганом та видалення анальної тріщини, ІІ – 60 пацієнтів, яким видалена анальна тріщина без втручання з приводу геморою, ІІІ – 57 пацієнтів, прооперованих за оригінальною методикою. Оцінка результатів проводилась за критеріями: інтенсивність болю, рання п/о затримка сечі, нагноєння п/о рани, рецидив, інконтиненція, перебування в стаціонарі. Для оцінки інтенсивності кровотоку в ділянці анальної тріщини проводили лазерну Доплерну флоуметрію.
Результати досліджень та їх обговорення. Досягнуто зниження інтенсивності болю з 8±1 в І групі до 4±1 в ІІІ (р=0,006), зниження частоти виникнення затримки сечі з 31,7 в І групі до 10,5 % в ІІІ групі (р=0,004). Нагноєння п/о рани вдалося знизити з 8,3 в І групі до 1,7 % в ІІІ групі (p=0,104), що зіставне з результатами, отриманими при операційному лікуванні з приводу лише анальної тріщини (без геморою) в ІІ групі. Пацієнти І групи після операції перебували в стаціонарі (6±1,2) дня, ІІ групи – (4±1,3) дня, ІІІ групи – (3±1,1) дня. Вдалося знизити частоту виникнення рецидивів тріщини до 1 (1,7 %), а геморою до 2 (3,5 %) в ІІІ групі, порівняно з 5 (8,3 %) та 6 (10 %) в І групі. Ми не спостерігали жодного випадку ятрогенної інконтиненції у пацієнтів ІІІ групи порівняно з 4 (6,7 %) в І рупі та 1 (1,7 %) в ІІ групі. В ІІІ та ІІ групах не спостерігали післяопераційних стриктур анального каналу, в І групі стриктури виникли у 5 (8,3 %) пацієнтів. Узагальнена оцінка за частотою ускладнень свідчить про суттєве зниження відносного ризику ускладнень (на 88 %) в ІІІ групі порівняно з групою І – OR=0,12 (0,04–0,29), р=0,0001, та тенденцію до зниження ризику ускладнень на 15 % у порівнянні з ІІ групою – OR=0,85 (0,29–2,4), р=0,734.
A paisagem como forma simbólica: uma análise da teoria da paisagem de Anne Cauquelin
Authors: Sebastião Guilherme 
Published: May 2021

No ensaio A invenção da paisagem, a filósofa Anne Cauquelin investiga possíveis relações entre a produção imagética ocidental no gênero paisagem e a percepção visual do espaço como paisagem. Compreendendo a paisagem como uma peculiar forma simbólica, a filósofa defende que sua percepção resulta de um perene processo de aprendizagem que cria tanto a existência da paisagem como objeto da sensibilidade quanto as condições específicas para sua identificação com a realidade. Este artigo procura apresentar como o conceito de forma simbólica aparece e se desdobra em A invenção da paisagem, destacando o recorte referencial e a articulação autoral de Cauquelin diante da origem neokantiana do conceito em Ernst Cassirer e de sua retomada na história da arte por Erwin Panofsky.
O fantástico e o horror em Mort Cinder, de Oesterheld e Breccia
Authors: Castro Maira Pires de 
Published: May 2021

Este artigo tem como objetivo analisar Mort Cinder, história em quadrinho criada pelo escritor argentino Héctor Germán Oesterheld e ilustrada pelo artista uruguaio-argentino Alberto Breccia. A pesquisa aborda a construção narrativa dessa historieta, na qual o protagonista, um herói imortal, é criado pelo autor como reflexo alegórico do tempo. Esta abordagem traz à tona a influência de Jorge Luis Borges sobre as narrativas fantásticas, gênero discutido pela teórica Rosalba Campra. Por fim, investiga-se a poética artística de Breccia, que introduz nas páginas de Mort Cinder uma experimentação gráfica voltada à representação do suspense, do insólito, do medo, do sinistro e do fantástico.
BASILICA Trial: One-Year Outcomes of Transcatheter Electrosurgical Leaflet Laceration to Prevent TAVR Coronary Obstruction
Authors: Khan Jaffar M. , Greenbaum Adam B. , Babaliaros Vasilis C. , Dvir Danny , Reisman Mark , McCabe James M. , Satler Lowell , Waksman Ron , Eng Marvin H. , Paone Gaetano , Chen Marcus Y. , Bruce Christopher G. , Stine Annette M. , Tian Xin , Rogers Toby , Lederman Robert J. 
Published: May 2021

Background:
Coronary artery obstruction is a rare, devastating complication of transcatheter aortic valve replacement. Transcatheter electrosurgical aortic leaflet laceration (Bioprosthetic or Native Aortic Scallop Intentional Laceration to Prevent Iatrogenic Coronary Artery Obstruction [BASILICA]) is a novel technique to prevent coronary artery obstruction. We report the 1-year outcomes of the BASILICA trial. Primary end points of 30-day success and safety have been reported previously.

Methods:
The BASILICA trial was a prospective, multicenter, single-arm safety and feasibility study. Subjects with severe native or bioprosthetic aortic valve disease at high or extreme risk for surgery, and high risk of coronary artery obstruction, were included. End points at 1 year included death, stroke, and myocardial infarction. Source data was independently verified and end points independently adjudicated.

Results:
Thirty subjects were enrolled between February 2018 and July 2018. At 30 days, BASILICA was successful in 28 subjects (93.3%), there were 3 strokes (10%), including 1 disabling stroke (3.3%), 1 death (3.3%), and 1 periprocedural myocardial infarction (3.3%). Between 30 days and 1 year, there were no additional strokes, no myocardial infarction, and 2 deaths (10% 1-year mortality). No subject needed repeat intervention for aortic valve or coronary disease. Two subjects had infective endocarditis (6.7%), but neither was isolated to the aortic valve. There were no hospital admissions for heart failure. Fourteen (46.7%) subjects required repeat hospital admission for other causes. Aortic valve gradients on echocardiography, New York Heart Association functional class, and Kansas City Cardiomyopathy Questionnaire scores improved from baseline to 30 days and were maintained at 1 year.

Conclusions:
In these subjects with multiple comorbidities and restrictive anatomy that underwent transcatheter aortic valve replacement, there was no late stroke, myocardial infarction, or death related to BASILICA. Mitigation of coronary obstruction remained intact at 1 year and was not related to recurrent readmission. These results are reassuring for patients and physicians who wish to avoid the long-term complications related to snorkel stenting.

Registration:

URL:
https://www.clinicaltrials.gov
; Unique identifier: NCT03381989.