bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Retrospective analysis of hops toxicosis in dogs (2002‐2014): 71 cases
Authors: Pfaff Alexandra , Sobczak Brandy R. , Babyak Jonathan M. , O'Toole Therese E. , Rozanski Elizabeth A. 
Published: September 2021

AbstractObjectiveTo describe a population of dogs with hops toxicosis, including clinical signs observed, treatments performed, patient outcome, and overall prognosis. Clinical findings and treatment interventions were evaluated for their potential effects on outcome. This study also aims to review hops toxicosis and treatment options.DesignRetrospective observational study.SettingPoison Control Center.AnimalsSeventy‐one dogs presenting for hops ingestion.InterventionsNone.Measurements and main resultsRecords of 71 dogs with known hops ingestion from the ASPCA – Animal Poison Control Center (ASPCA‐APCC) database and the Tufts University medical record system were reviewed. Fifty‐nine (77%) of the dogs survived. The most common clinical signs on presentation were hyperthermia and tachycardia, with presenting temperatures and heart rates significantly higher in nonsurvivors. There was no significant difference between survivors and nonsurvivors in regard to signalment. Time to presentation was shorter in survivors (5.0 vs 5.5 h;P < 0.0001). The median amount of hops ingested was higher in nonsurvivors (2 vs 2.5 oz;P < 0.0001). Hops ingestion caused hyperthermia in 96% (68/71) of dogs. The median time to death in the nonsurvivor group was 10.7 hours (2‐30 h). None of the decontamination, cooling, or treatment measures (dantrolene, cyproheptadine, sedatives) evaluated in this population were associated with improved survival. After adjusting for cooling, time to presentation, and dantrolene administration, every degree of elevation in temperature was associated with a 78% increased chance of death. All dogs that survived to discharge had complete resolution of clinical signs.ConclusionsHops toxicosis can result in significant hyperthermia, tachypnea, and tachycardia. Seventy‐seven percent of dogs survived with intensive treatment. Continued education of the potential for hops toxicosis is advised.
Progressive accretion recorded in sedimentary rocks of the 3.28–3.23 Ga Fig Tree Group, Barberton Greenstone Belt
Authors: Drabon Nadja , Lowe Donald R. 
Published: September 2021

Abstract
One of the major challenges in early Earth geology is the interpretation of the nature of the crust and tectonic processes due to the limited exposures of Archean rocks. This question is predominantly addressed by numerical modeling, structural geology, geochemical analyses, and petrological approaches. Here we report on the reconstruction of one of the oldest, well-preserved volcano-sedimentary sequences on Earth, the 3.28–3.22 Ga Fig Tree Group in the Barberton Greenstone Belt, South Africa, based on geochronology, provenance, and stratigraphy to provide new constraints on the nature of tectonic processes in the Archean. The Fig Tree basin was asymmetric and the onset of deposition varied across the greenstone belt. The Fig Tree Group is now preserved in east-west oriented bands of fault-bounded structural belts with those preserved in the southern parts of the greenstone belt showing an onset of deposition at 3.28 Ga, those in the center at 3.26 Ga, and those in the north at 3.24 Ga. Stratigraphically, the rocks display a general up-section trend from deeper to shallower-water deposition and/or from finer- to coarser-grained sedimentary rocks. Associated with this up-section stratigraphic trend, the sedimentary rocks show a change in provenance from more regionally similar to more locally variable, and an increase in felsic volcanic activity, especially toward the closure of Fig Tree deposition. The data is consistent with formation of the Fig Tree Group in a compressional tectonic setting by deposition in a foreland basin that experienced progressive accretion of crustal terranes onto a northward prograding fold-and-thrust belt.
From subduction initiation to hot subduction: Life of a Neoarchean subduction zone from the Dengfeng Greenstone Belt, North China Craton
Authors: Deng Hao , Jia Ning , Kusky Timothy , Polat Ali , Peng Guanglei , Huang Bo , Wang Lu , Wang Junpeng 
Published: September 2021

Abstract
We report a spatially and temporally linked arc magmatic association of 2.55–2.50 Ga mid-ocean ridge basalt (MORB)-affinity gabbros, arc-affinity basalts, high-Mg basalts/basaltic andesites (HMBA), Nb-enriched basalts (NEB), and a tonalite-trondhjemite-granodiorite (TTG)-like granodiorite from the Dengfeng greenstone belt (DFGB), North China Craton. These are identical to arc magmatic rock suites from hot subduction in the present plate mosaic, and resemble suites formed during subduction initiation. Laser ablation–inductively coupled plasma–mass spectrometry zircon U-Pb dating indicates that gabbros and granodiorites intruded at ca. 2.55 Ga and the HMBAs formed at ca. 2.50 Ga, indicating a long duration of subduction zone magmatic activity of at least 50 m.y. in the DFGB. The gabbros are characterized by flat light-rare earth element (LREE) patterns without negative Nb and Zr anomalies, showing a MORB-like geochemical affinity. Combined with previously reported normal-MORB-type basalts, we suggest that they may represent magmatic products during intraoceanic subduction initiation where their mantle source was slightly metasomatized by subduction-derived fluids during the initiation stage. The arc-affinity basalts are characterized by slightly enriched LREE patterns with negative Nb and Zr anomalies. The HMBAs have higher contents of MgO, Ni, and Cr and display more fractionated rare earth element (REE) patterns and large negative Nb and Zr anomalies than the arc-affinity basalts. The NEBs are characterized by high absolute contents of Nb (9.9–14 ppm) and high ratios of Nb/Laprimitive mantle (pm) (0.40–0.46) and Nb/Thpm (0.44–0.54), and moderately fractionated REE and minor negative Nb anomalies with no Zr anomalies. One granodiorite sample is characterized by a highly fractionated REE pattern and negative Nb and Zr anomalies. Geochemical modeling suggests that the association of the normal arc-affinity basalt (NAB)-HMBA-NEB can be interpreted to be generated by hybridization of mantle wedge peridotites by slab-derived TTG-like melts. Positive values of whole-rock εNd (t) and zircon εHf (t) of the 2.55–2.50 Ga magmatic associations are consistent with a long-term depleted mantle source for the mafic assemblage. The 2.55–2.50 Ga magmatic association from MORB-affinity gabbros and basalts to arc-affinity NAB-HMBA-NEB may record a continuous Neoarchean geodynamic process from intraoceanic subduction initiation to mature arc magmatism. The NAB-HMBA-NEB association with regional sanukitoids and high-Al TTGs indicates that hot subduction may have played an important role in the production of arc-related magmatism during the Archean.
Suboptimal diabetic control and psychological burden after the triple disaster in Japan: the Fukushima Health Management Survey
Authors: Hirai Hiroyuki , Okazaki Kanako , Ohira Tetsuya , Maeda Masaharu , Sakai Akira , Nakano Hironori , Hayashi Fumikazu , Nagao Masanori , Harigane Mayumi , Takahashi Atsushi , Ohira Hiromasa , Kazama Junichiro James , Hosoya Mitsuaki , Yabe Hirooki , Suzuki Yuriko , Yasumura Seiji , Ohto Hitoshi , Kamiya Kenji , Shimabukuro Michio 
Published: September 2021

IntroductionA triple disaster struck eastern Japan in March 2011. We investigated the psychological distress and post-traumatic stress disorder (PTSD) symptoms caused by the disaster in people without or with diabetes mellitus.Research design and methodsThis cross-sectional analysis examined the 16 097 evacuees (1820 (11.3%) with and 14 277 (88.7%) without diabetes mellitus) included in the Fukushima Health Management Survey. Non-specific mental health distress was assessed using the Kessler-6 Scale, and traumatic symptoms were evaluated using the PTSD Checklist. Logistic regression analyses were used to estimate the OR and 95% CI associated with symptoms, adjusted for diabetes-related and disaster-related factors.ResultsIn the age-adjusted and sex-adjusted logistic models, suboptimal diabetic control (hemoglobin A1c (HbA1c) ≥7%) was associated with both psychological distress and possible PTSD. In the same models, current smoking, evacuation, and sleep dissatisfaction were associated with psychological distress and possible PTSD. In the multivariate-adjusted logistic models, HbA1c ≥7% was associated with psychological distress, independent of job change, evacuation, or sleep dissatisfaction.ConclusionAfter the triple disaster, non-specific mental health distress was associated with suboptimal diabetic control. Thus, patients with diabetes, especially those with suboptimal diabetic control, may be vulnerable to postdisaster psychological burden.
Novel potent anti-STEAP1 bispecific antibody to redirect T cells for cancer immunotherapy
Authors: Lin Tsung-Yi , Park Jeong A , Long Alan , Guo Hong-Fen , Cheung Nai-Kong V 
Published: September 2021

BackgroundThe prognosis for metastatic Ewing sarcoma family of tumors (EFT) is still poor despite high-dose chemotherapy and radiation treatment. Immunotherapies hold promise, but cancer antigen-targeting immunotherapies have largely failed to induce effective T cell receptor-mediated antitumor response. However, T cell-engaging bispecific antibodies (T-BsAbs) have yet to be adequately explored.MethodsRehumanized STEAP1-IgG was used to build T-BsAb (named BC261) using the 2+2 IgG-[L]-scFv platform carrying the anti-CD3 huOKT3 scFv as the second specificity. Its binding epitope mapping, species cross-reactivity, tumor cell line staining, and in vitro cytotoxicity were investigated thoroughly. Its potency in driving tumor-infiltrating lymphocytes (TILs) was quantified using bioluminescence, correlated with in vivo antitumor response against cell line-derived or patient-derived xenografts (CDXs or PDXs) and compared with anti-STEAP1 T-BsAbs built on representative antibody platforms.ResultsBC261 binding epitope was mapped to its second extracellular domain of STEAP1 shared among canine and primate orthologs. BC261 induced potent cytotoxicity against panels of EFT, prostate cancer, and canine osteosarcoma cell lines despite their low antigen density. BC261 drove significantly more TILs into tumors (30-fold) and exerted superior antitumor effects compared with the other standard BsAb platforms. The antitumor efficacy of BC261 was consistent against EFT and prostate cancer CDXs and PDXs.ConclusionsBC261 was highly efficient in driving T cell infiltration and tumor ablation. Either as stand-alone therapeutics or for ex vivo armed T cells, this novel anti-STEAP1 T-BsAb BC261 has therapeutic potential.
New insights into the geological evolution of palaeorivers and their relationship to the Indus Civilization and Early Historic settlements on the plains of Haryana, NW India
Authors: Alok Apurva , Pant N. C. , Das Kaushik , Tsutsumi Y. , Petrie C. A. , Kumar Pankaj , Chopra Sundeep , Saini H. S. , Khan Abul Amir 
Published: September 2021

Abstract
The Quaternary sediments and landscapes of the plains of northwestern Haryana and the ancient settlement mounds distributed across them have great potential to reveal the history of the evolution and disappearance of palaeorivers and their relationship to the Indus Civilization and Early Historic periods in NW India. There are numerous palaeochannels in Haryana, and their distribution and burial in the subsurface creates difficulties for accessing the archives and proxies necessary for developing insight into the timing of river flow and shift, and its relationship to settled populations. This paper investigates the deep and shallow subsurface sedimentary lithology of an area around Sirsa that is close to the course of the modern Ghagghar River. The paper presents additional age constraints provided by dates from the site at Rakhigarhi and examines a sedimentary substrate of a new archaeological mound situated on a palaeochannel identified at a mound near Dhir village. New AMS radiocarbon dates of drifted charcoal from natural and cultural strata suggest human activity and/or natural burning in this region as early as 10 405–10 190 cal years BP (8455–8240 cal years BC). The substrate sediments recorded at the Dhir mound indicate flooding events after the urban phase of the Indus Civilization.
Insulin-Like Growth Factor 2 and Incidence of Liver Cancer in a Nested Case–Control Study
Authors: Adachi Yasushi , Nojima Masanori , Mori Mitsuru , Himori Ryogo , Kubo Toshiyuki , Akutsu Noriyuki , Lin Yingsong , Kurozawa Youichi , Wakai Kenji , Tamakoshi Akiko 
Published: September 2021

Abstract

Background:
Insulin-like growth factor (IGF)2 is a potent mitogen. To elucidate the relationship between IGF2 and risk of tumorigenesis, we analyzed associations between serum levels of IGF2 and incidence of liver cancer in a prospective case–control study nested in the Japan Collaborative Cohort study.

Methods:
A baseline survey was conducted from 1988 using blood samples from 39,242 subjects. Those who had been diagnosed with liver cancer by 1997 were regarded as cases. For each case, we randomly selected two or three controls matched for sex, age, and residential area. Conditional logistic regression was used to estimate ORs for cancer incidence associated with IGF2.

Results:
This analysis included 86 cases and 294 controls. Low IGF2 was associated with risk of future liver cancer (Ptrend &lt;0.001). After controlling for alcohol intake, body mass index, smoking, hepatitis viral infection, IGF1, and IGF-binding protein-3, participants with low IGF2 displayed a higher risk of liver cancer (Ptrend &lt; 0.001). Individuals in quintiles 2 to 5 showed lower risk compared with quintile 1 (OR range, 0.05–0.16). In both sexes and in both nonelderly and elderly groups, subjects in the lowest quintiles showed higher risks of liver cancer. Limiting subjects to those followed for 3 years, low IGF2 was associated with cancer risk (Ptrend &lt; 0.001).

Conclusions:
Our findings suggest that low serum IGF2 level, especially below 460 ng/mL, is related to future risk of liver cancer.

Impact:
Our findings highlight this important biomarker for further analysis in large prospective cohorts and pooled investigation with other cohorts.
ВИВЧЕННЯ ДУМКИ ПАЦІЄНТІВ ПРО УПРОВАДЖЕННЯ НОВИХ СЕСТРИНСЬКИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ЦЕНТРАХ ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ
Authors: Коморна Я. В. , Криницька І. Я. , Гецько Н. В. , Дужич Н. В. , Марущак М. І. 
Published: September 2021

Резюме. Розширення меж сестринської практики у центрах первинної медико-санітарної допомоги (ПМСД) може сприяти підвищенню доступності та поліпшенню якості медичної допомоги населенню, регулюванню навантаження лікаря, зростанню професійного статусу медичних сестер, підвищенню відповідальності за пацієнта.
Мета дослідження – проаналізувати думку пацієнтів про упровадження нових сестринських технологій у центрі первинної медико-санітарної допомоги (ПМСД).
Матеріали і методи. Проведено анкетування 100 пацієнтів, які отримували первинну медико-санітарну допомогу в Комунальному некомерційному підприємстві Броварської міської ради «Броварський міський центр ПМСД». Основними параметрами дослідження були задоволення респондентів роботою реєстратури, джерела отримання інформації про профілактичні огляди, перелік маніпуляцій, які проводять медичні сестри загальної практики, можливість довірити медичній сестрі свої проблеми, пов’язані зі здоров’ям, стосунками в сім’ї, з дітьми, близькими родичами, вплив особистих та професійних якостей медичної сестри на ефективність лікування та можливість упровадження самостійного прийому медичних сестер у центрах ПМСД.
Результати. Встановлено, що лише 30,0 % респондентів отримують інформацію про профілактичні огляди від медичної сестри. На питання: «Чи були у Вас випадки, коли медсестра могла вирішити Вашу проблему без жодних консультацій з лікарем?» позитивно відповіли 60,0 % респондентів. Щодо тих чи інших маніпуляцій, які проводять медичні сестри загальної практики, були отримані такі відповіді: вимірювання артеріального тиску, пульсу – 70,0 %, вимірювання зросту, маси тіла – 48,0 %, реєстрація електрокардіограми – 24,0 %, проведення щеплення – 25,0 %, виписка рецептів, направлень – 45,0 %, обслуговування вдома – 28,0 %, обслуговування по телефону – 26,0 %, ін’єкції – 50,0 %, вимірювання рівня цукру в крові – 14,0 %, допомога психологічного характеру – 25,0 %. Серед факторів, що впливають на ефективність лікування, рівень професійної підготовки медичної сестри обрали 45,0 % респондентів, людські якості медичної сестри – 36,0 %, практичний досвід медичної сестри – 35,0 %, партнерська взаємодія пацієнта та медичної сестри – 25,0 %, умови догляду – 25,0 %. Хоча на запитання: «Чи можете Ви довірити медсестрі свої проблеми, пов'язані зі здоров'ям, стосунками в сім'ї, з дітьми, близькими родичами і т. д.?» позитивно відповіли лише 45,0 % учасників дослідження, 58 % респондентів згідні на упровадження самостійного прийому медичних сестер у центрах ПМСД.
Висновки. На думку пацієнтів, медична сестра загальної практики — це рівноправний учасник поряд із сімейним лікарем усіх видів лікувально-профілактичної роботи в центрі первинної медико-санітарної допомоги.
ЗАСТОСУВАННЯ МОРФОЛОГІЧНОГО АНАЛІЗУ АРТЕРІАЛЬНИХ ОСЦИЛОГРАМ ДЛЯ ОЦІНКИ ДИНАМІКИ ГЕМОДИНАМІЧНИХ ПОКАЗНИКІВ У ПРОБІ МАРТІНЕ-КУШЕЛЕВСЬКОГО
Authors: Vakulenko Dmitro 
Published: September 2021

Вступ. Проба Мартіне-Кушелевського (20 присідань за 30 с) - простий, високо інформативний метод вивчення стану серцево-судинної системи (ССС), успішно використовується протягом багатьох десятиліть. Застосування електронних тонометрів дає можливість удосконалити метод, фіксувати частоту серцевих скорочень, артеріальний тиск (АТ), артеріальні пульсації впродовж усього дослідження, більш детально оцінити особливості діяльності ССС.
Мета. Вивчити функціональну здатність ССС адаптуватися до компресії судин плеча при вимірюванні АТ у стані спокою, після проби Мартіне-Кушелевського за допомогою (запропонованого авторами роботи) морфологічного аналізу артеріальних осцилограм (АОГ) та обгрунтувати його інформативність.
Матеріали та методи. Обстежено 89 осіб віком 18-55 років, без скарг на стан здоров’я. Вивчено показники як самої проби, так і АОГ, зареєстрованих до, після навантаження, через 3 хв відпочинку. Оцінку морфологічних даних АОГ проводили (відповідно до запропонованих авторами критеріїв) за п’ятибальною системою. Результати порівняно між собою.
Результати дослідження та їх аналіз. У стані спокою найчастіше реєструвались найкращі, 1-й (28%) та 2-й (53%) типи АОГ. Після навантаження – 3-й тип (54%), який зріс на 37% за рахунок зменшення відсотку АОГ 1-го та 2-го типів. Після 3 хв відпочинку (навіть при нормотонічному типі реакції) АОГ мали динаміку як в бік «покращення», так і «погіршення». Нерідко у випадках, коли цифрові показниками проби незначно відрізнялись між собою , реєструвались найрізноманітніші типи АОГ. Найчастіше – при неадекватній реакції АТ. Відмічене пов’язане з різними рівнями адаптаційної здатності нервово-рефлекторних механізмів кровообігу до компресії та навантаження, в’язко-пружних властивостей судинної стінки, що підтверджується морфологічним аналізом АОГ.
Висновки. Застосування морфологічного аналізу АОГ при проведенні проби Мартіне-Кушелевського дає можливість більш детально оцінити стан гемодинамічних процесів обстежених, їх рівень здоров’я та адаптаційні можливості, завчасно діагностувати початкові відхилення від меж норми.
МІКРОСКОПІЧНІ ЗМІНИ ЕКЗОКРИННОЇ ЧАСТИНИ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ В ПІЗНІ ТЕРМІНИ ПІСЛЯ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ТЕРМІЧНОЇ ТРАВМИ ШКІРИ
Authors: Зикова Н. П. , Небесна З. М. , Гетманюк І. Б. 
Published: September 2021

Резюме. Проблема опіків в Україні, особливо в теперішній час, набула актуального значення. Тому дослідження мікроскопічних змін підшлункової залози дають можливість встановити вплив термічних опіків на організм людини.
Мета дослідження – встановити особливості структурної перебудови компонентів екзокринної частини підшлункової залози в пізні терміни після експериментальної термічної травми шкіри.
Матеріали і методи. Досліди проведено на 20 статевозрілих білих щурах. Опік ІІІ ступеня (20 % поверхні тіла) наносили мідними пластинами, нагрітими у воді при температурі 97–100 °С на епільовану поверхню шкіри спини тварин після знеболювання тіопентал-натрієвим наркозом. Декапітацію щурів проводили на 14 та 21 доби експерименту. Для гістологічних досліджень забирали шматочки підшлункової залози, які обробляли за загальноприйнятою методикою.
Результати. Проведені дослідження встановили, що на 14–21 доби спостерігались ділянки атрофії екзокринної частини паренхіми органа. Візуально зменшилась площа ацинусів і панкреатоцитів. Серед нечисельних малозмінених кінцевих секреторних відділів спостерігалися групи клітин з характерними ознаками деструкції панкреатоцитів: втрата апікальної еозинофілії та базальної базофілії цитоплазми, пікноз ядер та їх ексцентричне розташування. Виявлялися ознаки каріорексису окремих ядер. Плазмолеми екзокринних клітин були нечіткими, в їх цитоплазмі помітно зменшувався вміст зимогенних гранул. Судини були значно розширені й кровонаповнені, подекуди зустрічалися стази та крововиливи.
Висновки. У пізні терміни експерименту після термічної травми виявлені значні зміни структурної організації екзокринної частини залози. Відбувалися незворотні деструктивні зміни екзокриноцитів, що знижувало функціональну активність залози.
УЛЬТРАСТРУКТУРНІ ЗМІНИ ПЕЧІНКИ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІЙ ГІПЕРГОМОЦИСТЕЇНЕМІЇ НА ТЛІ ГІПО- ТА ГІПЕРТИРЕОЗУ
Authors: Нечипорук В. М. , Небесна З. М. , Ковальчук О. В. , Пентюк Л. О. , Корда М. М. 
Published: September 2021

Резюме. Гормони щитоподібної залози відіграють вирішальну роль у підтриманні метаболічного гомео­стазу протягом усього життя. Загальновідомо, що печінка та щитоподібна залоза тісно пов’язані між собою, при цьому тиреоїдні гормони відіграють важливу роль у ліпогенезі de novo, бета-окисненні жирних кислот, обміні холестеролу та вуглеводному обміні. Високий рівень циркулюючого гомоцистеїну (ГЦ) (гіпергомоцистеїнемія (ГГЦ)) є незалежним фактором розвитку атеросклерозу, індукує завершення клітинного циклу, пришвидшує процеси старіння, викликає апоптоз в ендотеліальних клітинах та нейронах.
Мета дослідження – встановити реорганізацію структурних компонентів печінки за умов змодельованої гіпергомоцистеїнемії, гіпер- та гіпотиреозу та при їх поєднаному впливові.
Матеріали і методи. Тіолактонову ГГЦ моделювали введенням тваринам екзогенного ГЦ у вигляді тіо­лактону в дозі 100 мг/кг маси тіла один раз на добу протягом 28 діб. Гіпертиреоз моделювали шляхом щоденного введення L-тироксину в дозі 200 мкг/кг протягом 21-ї доби, гіпотиреоз – шляхом щоденного введення мерказолілу в дозі 10 мг/кг упродовж 21-ї доби. Окремій групі тварин вводили L-тироксин і мерказоліл паралельно з ГЦ.
Результати. Встановлено, що за умов змодельованої ГГЦ, гіпо- та гіпертиреозу в печінці дослідних тварин спостерігаються розлади мікроциркуляції, що на субмікроскопічному рівні проявляється сладжами та стазами формених ементів крові у розширених просвітах синусоїдів, ушкодження ультраструктури ендотеліальних клітин, розширені окремі канальці ендоплазматичної сітки, вакуолі й канальці комплексу Гольджі, поодинокі мітохондрії із гомогенним, світлим матриксом і лізованими кристами, розширені простори Діссе, в яких наявні клітини Купфера, просвітлена, набрякла та деструктивно змінена цитоплазма ендотеліоцитів синусоїдів, в просвітах яких наявні формені елементи крові, вакуолеподібні структури.
Висновки. Результати дослідження показали, що і ГГЦ, і гіпо- чи гіпертиреоз окремо та особливо їх поєднання зумовлюють розвиток деструктивних та некротичних змін у печінці. Розвиваються незворотні ушкодження компонентів ядер та органел гепатоцитів, що призводить до порушення синтетичних, енергетичних та детоксикаційних процесів у печінці.