bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Розвиток комунікативної компетентності керівників закладів освіти як умова адаптивного управління формальними і неформальними комунікаціями в організації
Authors: Григораш Віктор , Хлєбнікова Таліна 
Published: December 2021

Анотація. Суттєві зміни нормативно-правових засад у галузі освіти в останні роки зумовлюють удосконалення управлінської діяльності, зокрема розвиток комунікативної компетентності керівників закладів освіти. Діджиталізація суспільного життя відбивається на організації освітньої діяльності, що, у свою чергу, вимагає змін комунікаційних процесів у системі управління закладом освіти. Такі зміни та нововведення актуалізують проблему комунікативної компетентності керівника закладу освіти.
Стаття присвячена окремому аспекту професійної компетентності керівника – управлінню комунікаціями в організації в умовах адаптаційних змін, яке має забезпечити розвиток комунікативної компетентності керівника закладу освіти.
Зазначено, що в умовах суттєвих нововведень у системі освіти, зокрема адаптації освітнього процесу до умов карантину, збільшення долі дистанційного навчання в системі змішаної форми організації освітнього процесу, зростають вимоги до рівня комунікативної компетентності керівника закладу освіти. Сучасний директор закладу освіти має не тільки користуватися сучасними засобами комунікацій, але й має бути здатним організовувати комунікаційні мережі, які забезпечать достатню ефективність освітнього процесу й оптимальний рівень управління закладом освіти.
Уточнено сутність і структуру комунікативної компетентності керівника закладу освіти, розкрито шляхи її розвитку.
Наведено кваліметричну модель оцінки рівня розвитку комунікативної компетентності керівника закладу освіти, що містить три фактори (комунікативні знання, комунікативні вміння, комунікативні здібності) та відповідні їм критерії.
Звернено увагу на організаційні форми комунікацій у закладі освіти, вимоги до комунікаційного процесу. Особлива увага приділена процесам організації формальних і неформальних комунікацій у закладі освіти, схарактеризовано форми таких комунікацій.
Для розвитку комунікативної компетентності керівника закладу освіти також запропоновано тематику спецкурсу «Комунікативна компетентність управлінця».
У статті зазначено, що подальші дослідження стосуватимуться розвитку системи управління комунікаціями в закладах освіти.
Ключові слова: комунікативна компетентність, кваліметрична модель, комунікації в організації, адаптивні процеси.
Дефінітивно-структурна характеристика іншомовної компетентності майбутніх інженерів-енергетиків
Authors: Горбатюк Роман , Білан Наталія 
Published: December 2021

Анотація. У статті розглянуто зміст та структуру іншомовної компетентності як невід’ємного складника професійної майстерності сучасних фахівців енергетичної галузі.
Проведено аналіз наукових праць, який свідчить, що серед дослідників не існує однозначного тлумачення сутності поняття «іншомовна компетентність», що зумовлено особливостями майбутньої професії здобувачів вищої освіти та можливостями використання іноземної мови у вирішенні фахових завдань. Подано авторську дефініцію іншомовної компетентності майбутніх інженерів-енергетиків та охарактеризовано її структуру.
Виокремлено особистісний, комунікативний та професійний компоненти іншомовної компетентності здобувачів енергетичної спеціальності. Визначено, що особистісно-професійні якості, індивідуальні особливості, комунікативні здібності, навчальні та професійні мотиви здобувачів вищої освіти є складовими особистісного компонента. Встановлено, що основу для комунікативного компонента закладають лінгвістична, мовленнєва, соціокультурна, прагматична компетенції. Обґрунтовано, що професійний компонент формують фахова, проєктувальна та інформаційна компетенції. Проаналізовано кожну із виділених компетенцій.
На основі педагогічного експерименту, визначено рівні сформованості структурних компонентів іншомовної компетентності здобувачів спеціальності 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка»: комунікативний компонент – високий рівень, особистісний компонент – середній рівень, професійний компонент – низький рівень. Експериментальна робота ґрунтувалася на проєктній та інтерактивних технологіях навчання. В якості навчального матеріалу використовувалися проєктні завдання, інтерактивний курс «Nicos Weg».
За результатами дослідження встановлено, що іншомовна компетентність майбутніх інженерів-енергетиків є інтегральною ознакою особистості, а сформованість її структурних компонентів залежить від мотиваційної сфери, практичних умінь та навичок інтегрувати іншомовні та фахові знання у комунікативних ситуаціях професійного характеру.
Дефінітивно-структурну характеристику іншомовної компетентності здобувачів ОС «Магістр» спеціальності 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» здійснено з урахуванням особливостей фахової підготовки та специфіки професійної діяльності майбутніх інженерів-енергетиків.
Ключові слова: іншомовна компетентність, майбутні інженери-енергетики, іноземна мова, здобувач вищої освіти, компетенція.
Project Activities In The Context Of Donald Super's Concept Of Career Development
Authors: Суховерхова Олена 
Published: December 2021

Abstract The article highlights the need to include project activities as an important component of the learning process. The purpose of project activities is to provide the necessary foundation for individuals to work on their own development and to provide the necessary aids to support the desire to grow and improve. It is suggested that Donald Super’s ideas should be taken into account when planning the stages of project activities, adding a stage for individual reflection throughout the project. The development of the child is a key task for the school, the issues of giving importance to the project activities in the curriculum are defined. The idea of using project activities as an environment for mastering competencies is put forward. A point of view on the value of mastering competencies and skills during schooling that will help be effective in the future is provided, for the purposes of our age period according to Donald Super. A viewpoint on the need for student participation in project activities in order to activate the personal qualities of participants in the learning process is outlined. Learning activities in institutions of general secondary education should be aimed at the development of the personality of education applicants. Opportunities to try themselves in "different roles as a performer" are provided exactly by the project method of learning, which corresponds to the age stage of professional development according to Donald Super. The level of conscious acquisition of knowledge and skills when working on a project or case study increases significantly and is added to the process of shaping one's career trajectory. The introduction of this type of activity in the practice of the educational institution solves a wide range of problems faced by institutions of general secondary education in the process of its functioning.
Key words: self-determination, project activity, learning, Donald Super's theory.
Управління формуванням психологічних якостей керівників закладів освіти як наукова проблема
Authors: Тищенко Тетяна , Гречаник Олена 
Published: December 2021

Анотація. У статті приділено увагу проблемі формування психологічних якостей керівника закладу освіти й управління цим процесом. Зокрема, установлено, що сучасні керівники освітньої сфери зазнають певних труднощів, виконуючи управлінські функції й завдання, пов’язані з використанням психологічних технологій роботи з персоналом, мотивуванням співробітників, їх згуртуванням у єдиний колектив, що рухається до спільної мети, створенням команди однодумців, розв’язанням проблем професійно-особистісного розвитку, визначенням оптимальних індивідуальних траєкторій розвитку внутрішнього потенціалу особистості, попередженням й конструктивним розв’язанням конфліктів у середовищі закладу освіти тощо. Усе це пояснює актуальність означеної проблеми й необхідність її розв’язання. Так, у статті висвітлено методи, форми й засоби управління формуванням психологічних якостей керівників закладів освіти, визначено етапи управлінської діяльності. Визначено структуру психологічних якостей керівника, важливих для виконання ним управлінських функцій, яка містить такі компоненти: когнітивний, мотиваційно-ціннісний, емоційний. Установлено соціальні й особистісні фактори, що відіграють провідну роль у формуванні психологічних якостей керівника, як-от: макро- та мікросередовище; особливості виховання й освіти; соціальна взаємодія з різним категоріями людей; мотивація професійної діяльності; індивідуальні та вікові особливості. Основними методами формування психологічних якостей керівників закладів освіти є методи формування свідомості, організації діяльності та формування досвіду, стимулювання та мотивації діяльності, методи контролю, самоконтролю, само оцінювання. Основними формами роботи визнано індивідуальні та групові. Серед засобів формування психологічних якостей керівника закладу освіти особливу увагу приділено теоретичній (спецкурси з урахуванням рівня професійної компетентності керівника) та практичній підготовці (розвиток комунікативних, організаційних, проектних, гностичних умінь, здатності до самоосвіти). Описано етапи управлінської діяльності та структуру комплексно-цільової програми відповідно до предмету дослідження, доведено її ефективність, що підтверджується отриманими експериментальними даними, які засвідчують підвищення рівнів сформованості психологічних якостей керівників закладів освіти.
Ключові слова: заклад освіти, керівник, методи, психологічні якості, управління, форми.
Аспекти інноваційної сприйнятливості підприємств: дефініції та складові
Authors: Колещук Орест , Гарматій Мирослав 
Published: December 2021

Анотація. Однією з ключових проблем низької конкурентоспроможності українських підприємств є, зокрема, технічне та технологічне відставання від країн-лідерів глобального інноваційного рейтингу. Високі рівні морального та фізичного старіння основних виробничих засобів, низька результативність впровадження продуктів науково-дослідних робіт та незадовільна комерціалізація інноваційних розробок, зумовлюють повільну трансформацію сировинної економіки в економіку знань. Проте, використання інноваційних ідей, трансфер технологій, ефективна інноваційна політика, ресурсозберігаючі технології спроможні покращити результати діяльності підприємств. При цьому не враховуються можливості підприємства до сприйняття та готовності використання новітніх технологій та управлінських змін.
Розвиток підприємства вимагає впровадження сукупності економічних, організаційних, кадрових, інформаційних заходів, механізмів і методів управління націлених на зростання інноваційної сприйнятливості.
В статті узагальнено основи формування інноваційної сприйнятливості підприємств, розглянуто чинники впливу на зростання інноваційної сприйнятливості, а саме зовнішні фактори (політична і економічна ситуація, тип ринку, характер конкурентної боротьби, практика державно-монополістичного регулювання); внутрішні фактори (наявність лідера-підприємця та команди підтримки, фінансові і матеріально-технічні ресурси, технології, що застосовуються, розміри, організаційна структура, внутрішня культура організації, зв'язки із зовнішнім середовищем) та специфіка самого процесу інноваційної сприйнятливості як об'єкту стратегічного управління. У статті визначено наслідки зростання інноваційної сприйнятливості для підприємства.
Авторами статті розкрито основні дефініції та складові інноваційної сприйнятливості сучасних підприємств.
Ключові слова: інновації, сприйнятливість, підприємства, зростання, конкурентоспроможність, розвиток.
Конвергентно-когнітивні основи інноваційного розвитку промислових підприємств
Authors: Прохорова Вікторія , Божанова Олена , Дуднєва Юлія 
Published: December 2021

Анотація. В статті з’ясовано, що інноваційний розвиток промислових підприємств, особливо в сучасних економічних умовах, що супроводжуються жорсткою конкурентною боротьбою, є необхідним фактором успішного економічного розвитку не тільки підприємств, але і держави в цілому.
В роботі охарактеризовано п’ять технологічних укладів, що дало змогу дійти висновку, що на сучасному етапі в розвинених країнах вже спостерігається трансформація економіки відповідно до шостого технологічного укладу, який складається з інформаційних та нанотехнологій, і практично одночасно закладаються основи наступного, сьомого технологічного укладу, заснованого на когнітивних технологіях.
З’ясовано, що найважливішими мега технологіями сучасності є нанотехнології, біотехнології, інформаційні та когнітивні технології. Їх зв'язок прийнято позначати терміном «NBIC-конвергенція».
В роботі визначені основні принципи когнітивного менеджменту. Визначені основні тенденції в області когнітивного управління інноваційним розвитком підприємства. В роботі з’ясовано, що активний інноваційний розвиток промислових підприємств безпосередньо залежить від прийняття вчасних ефективних управлінських рішень. Тому використання когнітивного менеджменту управлінцями промислових підприємств, які повинні орієнтуватися у технологічних, економічних, політичних, соціальних та інших векторних направленостях, є підґрунтям для впливу на сфери інтересів підприємств. У своїй діяльності управлінці промислових підприємств повинні використовувати технологію когнітивного аналізу та моделювання для формування стратегії інноваційного розвитку промислового підприємства.
Побудовано узагальнену когнітивну карту управління інноваційним розвитком промислових підприємств, за допомогою побудови якої можна сформувати ефективні рішення, орієнтовані на стратегічне управління інноваційністю машинобудівних підприємств шляхом активізації інтелектуально-креативних процесів, і допомогти знайти бачення проблемної ситуації у вигляді формальної моделі.
Ключові слова: інноваційний розвиток промислових підприємств, когнітивне моделювання, конвергенція, когнітивна карта, когнітивний менеджмент.
Теоретико-методичні підходи до оцінювання системи управління підприємствами в напрямі інноваційно-орієнтованого розвитку
Authors: Шелест Тетяна 
Published: December 2021

Анотація. Сучасний стан ринкових відносин вимагає використання ефективних систем управління підприємствами, які відповідають сучасним процесам. Сучасні вітчизняні підприємства, маючи широку економічну самостійність та відповідальність за результати своєї виробничо-господарської діяльності, повинні оцінювати систему управління підприємствами, яка забезпечує високий рівень ефективності, конкурентоспроможність та стабільний інноваційно-орієнтований розвиток.
Результативність діяльності підприємств визначається ефективністю функціонування їх системи управління. У сучасних умовах одним із пріоритетних спрямувань зміни систем управління є розробка обґрунтованих теоретико-методичних підходів до оцінювання системи управління підприємствами в напрямі інноваційно-орієнтованого розвитку.
Оцінка системи управління підприємствами є підґрунтям до формування механізмів з підвищення ефективності їх діяльності. Забезпечення високої ефективності системи управління підприємствами значною мірою залежить від об’єктивності та надійності проведеної оцінки. Реальні результати оцінки системи управління підприємствами виявляють реальні тенденції, дозволяють виявити та оцінити основні фактори, що впливають на ефективність їх інноваційно-орієнтованого розвитку. Тому серед проблем, вирішення яких сьогодні вимагає практика, особливої уваги заслуговує проблема вдосконалення теоретико-методичних підходів до оцінювання системи управління підприємствами в напрямі інноваційно-орієнтованого розвитку з одночасним виявленням її суттєвих ознак, характеру та ступеня зв’язків, практичне використання.
Ключові слова: теоретико-методичні підходи; оцінка; система управління підприємствами; інноваційно-орієнтований розвиток підприємств; конкурентоспроможність.
Застосування офісних інформаційних технологій як альтернатива програмному розв’язанню економічних задач на графовій моделі
Authors: Насонова Світлана , Рижков Едуард 
Published: December 2021

Анотація. В даний час різні графові моделі широко використовуються для формалізації багатьох прикладних задач як технічного, так і економічного характеру, а розробка ефективних методів чисельної реалізації таких моделей являє теоретичний та практичний інтерес. Традиційно для розв’язання комбінаторних задач на графах розробляються спеціальні алгоритми і відповідне програмне забезпечення. Однак, у випадках, коли в постановку задачі вносяться деякі уточнення або доповнення, це, як правило, призводить до необхідності перегляду алгоритмів її розв’язання та програмного забезпечення. Іншим підходом до розв’язання таких задач є застосування офісних інформаційних технологій, інструментальне середовище яких адаптовано для розв’язання оптимізаційних задач. Такий підхід не вимагає розробки спеціальних алгоритмів і програмного забезпечення. Він менш трудомісткий в реалізації, і, тому популярний в широкому колі користувачів.
Мета статті – показати результативність та ефективність MS Excel для розв’язання комбінаторних задач на графах.
В даній статті на прикладах трьох класичних графових моделей, що застосовуються для формалізації багатьох прикладних економічних задач, розглядаються особливості розв’язання комбінаторних задач на графах в інструментальному середовищі табличного процесора MS Excel. Розглянуті класичні графові моделі, а саме: задача про комівояжера (задача про мінімальний цикл Гамільтона), задача про вартових (задача про найменшу домінуючу множину вершин графу) та задача про максимальний потік в транспортній мережі. Отриманні в статті результати показують, що багато комбінаторних задач на графах можуть бути достатньо легко переформульовані у вигляді задачі лінійного програмування. Доведено, що MS Excel є ефективною офісною інформаційною технологією розв’язання економічних оптимізаційних задач, що сформульовані на графах.
Ключові слова: офісні інформаційні технології, граф, модель, алгоритм, оптимізація.
Технології розрахунку показника інтегрального декаплінг-фактора як інструмент фундаментальної стратегічної діагностики на основі моделювання біфуркаційних станів соціально-економічних інституцій
Authors: Шкуренко Ольга 
Published: December 2021

Анотація. В умовах нової моделі циркулярної економіки одним із напрямів підвищення в довгостроковій перспективі конкурентоспроможності національної економіки є технологічна модернізація інфраструктури та створення високотехнологічної та наукоємної продукції. Суб’єктами, що створюють високотехнологічну та наукоємну продукцію в циркулярній економіці, виступають інноваційні підприємства, що залучені до інноваційного співробітництва, розвиток яких передбачає виробничу кооперацію та співпрацю в усіх галузях і сферах на міждержавному та регіональному рівнях та є можливим завдяки відповідним інституційним умовам.
Доведено, що пріоритетним напрямком розвитку економіки є рух до циркулярної, інноваційної економіки, що спрямовано на добробут суспільства, покращення рівня життя та зниження ризиків для довкілля. Основою такої моделі розвитку національної економіки є досягнення ефекту декаплінгу негативного впливу викидів на зовнішнє середовище через розрахунок коефіцієнту декаплінгу, що дозволяє виявити неузгодженість темпів економічного зростання та забруднення навколишнього середовища.
Проведено розрахунок інтегрального декаплінг-фактору за складовими антропогенного впливу на навколишнє середовище, до яких віднесено утворення небезпечних відходів, викиди забруднюючих речовин у повітря, скинуті природні води, використання свіжої води, утилізація відходів.
Здійснено розрахунок коефіцієнту кореляції між валовим внутрішнім продуктом і показниками антропогенного впливу на довкілля за 2009-2019 рр. для оцінки ефекту декаплінгу в Україні.
Обґрунтовано, що ефект декаплінгу у моделі соціально-економічного розвитку циркулярного типу полягає у тому, що економічне зростання досягається через використання ресурсозберігаючих технологій, і, як наслідок, зменшення впливу викидів на навколишнє середовище. Концепція декаплінгу є основою розроблення стратегії розвитку інноваційного співробітництва в новій моделі циркулярної економіки.
Ключові слова: інтегральний декаплінг-фактор; циркулярна економіка; соціально-економічні інституції; розвиток; інноваційне співробітництво; національна економіка.
Міжнародний трансфер технологій і динаміка M&A в умовах цифровізації глобального бізнесу
Authors: Мних Ольга , Ярич Богдан 
Published: December 2021

Анотація. Доведено актуальність дослідження проблеми міжнародного трансферу технологій (МТТ) для постіндустріальних країн світу і тих, які розвиваються. Дано характеристику різних аспектів науково-прикладного дослідження проблем міжнародного трансферу технологій (МТТ). Визначено актуальні питання щодо інтерпретації об’єкту передачі знань та оцінювання їх ефективності – для постачальника і споживача знань. Побудовано змістовну модель МТТ як складного політичного і соціально-економічного процесу. На основі регресійних моделей визначено тренди і темпи росту прямих іноземних інвестицій (ПІІ) в різних постіндустріальних країнах і динаміку витрат на R&D в технологічних компаніях. Узагальнено, що відсутня пряма кореляція між темпами росту ПІІ та економічним зростанням серед постіндустріальних країн. Більш важливими є питання про інтелектуальний потенціал країни – одержувача технології, умови для залучення не лише зовнішніх, але й внутрішніх інвестицій і захисту ноу-хау як індикаторів якості інституційного середовища. Визначено проблеми, які пов’язані із оцінюванням поточної і більш віддаленої вигоди для різних сторін трансакцій стосовно МТТ. Виділено якісні ознаки глобалізації, локалізації, відторгнення та гібридизації як компонентів трансферу технологій. Акцентовано увагу на підвищенні суспільного значення неформальної передачі знань через навчання. Доведено, що масштабування технологій, які передаються іншій стороні, залежить від потенціалу її впливу на інші галузі і сектори економіки, у т.ч. сферу послуг, що важливо в умовах глобалізації і цифровізації ринку послуг. Визначено особливості і побудовано модель взаємозв’язків для вертикального і горизонтального типу МТТ.
Ключові слова: міжнародний трансфер технологій, прямі іноземні інвестиції, викупи і поглинання, конкуренція, інновації, глобалізація.