bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Нейромережеве моделювання в реалізації системи визначення правильності носіння медичної маски
Authors: Прочухан Д.В. 
Published: June 2021

Розглянуто актуальну проблему визначення правильності одягнення медичної маски у людини. Для її вирішення запропоновано побудування моделі з використанням штучного інтелекту. Розглянуто механізм класифікації та обробки вхідних даних. Розроблено структуру згорткової нейронної мережі у вигляді моделі послідовної реалізації шарів згортки, агрегування, повного зв’язку. Обґрунтовано доцільність використання функції ReLU для активації вузлів. Застосовано метод Dropout для запобігання перенавчанню нейронної мережі. Вихідний шар реалізовано у вигляді одного нейрону з використанням функції активації сигмоїда. Оптимізація згорткової нейронної мережі здійснена методом стохастичного градієнтного спуску. Використано метод зворотного поширення помилки для навчання нейронної мережі. Розроблено програмний додаток на мові програмування Python. Використано бібліотеку Keras для забезпечення точності, правильності, повноти побудованої моделі. Проведено компіляцію з використанням бінарної перехресної ентропії в якості цільової функції. За допомогою розробленого додатку проведено ефективне навчання згорткової нейронної мережі на тестових вхідних зображеннях. Зважаючи на значні вимоги до апаратного забезпечення і програмних ресурсів, цей процес було здійснено під керуванням операційної системи Linux. Обмежена кількість періодів навчання забезпечила зменшення підсумкового часу навчання. Здійснено перевірку побудованої системи на контрольній множині. Отримано високі показники розпізнавання зображень. Працездатність програмного додатку перевірена з використанням різної апаратної і програмної конфігурації. Розроблена система може бути використані у галузях, які потребують контролю виконання правил безпеки під час пандемії.
Leadership Style and Organizational Culture as Correlate of Job Satisfaction Among Agricultural Training Institute’s Workers in Kwara State, Nigeria
Authors: Olonade Zachheaus O. , Omotoye Oluwatobi O. , Oluwoye Akinyemi M. 
Published: June 2021

Background: The workplace is a complex and cultured environment that requires intellectual leadership and a different degree of management style due to global economic competitiveness.
Objective: The objectives of the study are to examine the relationship between leadership style, organizational culture, and job satisfaction among workers in the Agricultural and Rural Management Training Institute (ARMTI) Ilorin, Kwara State, Nigeria.
Method: This research study employed a descriptive survey research method. The total number of employees in ARTMTI in Ilorin was 762. Using a simple random sampling technique, a total of 401 respondents was randomly selected from the population of the study for questionnaire administration. 401 questionnaires were distributed out of which 325 questionnaires were retrieved and analyzed for the study. Data were analyzed using Pearson Moment Correlation on the relationships between leadership style, organizational culture, and job satisfaction.
Result: The study found that leadership style and organizational culture were significantly correlated with job satisfaction at a 0.05 level of significance.
Conclusion: Based on the findings of the study, the study concluded that there is a relationship between leadership style, organizational culture, and job satisfaction among workers in the Agricultural and Rural Management Training Institute (ARMTI) Ilorin, Kwara State, Nigeria.
Recommendation: The study recommended that leaders should realize that influencing the satisfaction of employees leads to higher performance and lower turnover rates among other things. Leadership in organizations should be assessed and managers should become aware of what is needed to obtain positive results from employees to improve performance.
Originality: This article is original and there is no potential conflict of interest.
A multicenter validation of the condylar–C2 sagittal vertical alignment in Chiari malformation type I: a study using the Park-Reeves Syringomyelia Research Consortium
Authors: Ravindra Vijay M. , Iyer Rajiv R. , Yahanda Alexander T. , Bollo Robert J. , Zhu Huirong , Joyce Evan , Bethel-Anderson Tammy , Meehan Thanda , Smyth Matthew D. , Strahle Jennifer M. , Park Tae Sung , Limbrick David D. , Brockmeyer Douglas L. , _ _ 
Published: June 2021

OBJECTIVE
The condylar–C2 sagittal vertical alignment (C-C2SVA) describes the relationship between the occipitoatlantal joint and C2 in patients with Chiari malformation type I (CM-I). It has been suggested that a C-C2SVA ≥ 5 mm is predictive of the need for occipitocervical fusion (OCF) or ventral brainstem decompression (VBD). The authors’ objective was to validate the predictive utility of the C-C2SVA by using a large, multicenter cohort of patients.

METHODS
This validation study used a cohort of patients derived from the Park-Reeves Syringomyelia Research Consortium; patients < 21 years old with CM-I and syringomyelia treated from June 2011 to May 2016 were identified. The primary outcome was the need for OCF and/or VBD. After patients who required OCF and/or VBD were identified, 10 age- and sex-matched controls served as comparisons for each OCF/VBD patient. The C-C2SVA (defined as the position of a plumb line from the midpoint of the O–C1 joint relative to the posterior aspect of the C2–3 disc space), pBC2 (a line perpendicular to a line from the basion to the posteroinferior aspect of the C2 body), and clival-axial angle (CXA) were measured on sagittal MRI. The secondary outcome was the need for ≥ 2 CM-related operations.

RESULTS
Of the 206 patients identified, 20 underwent OCF/VBD and 14 underwent repeat posterior fossa decompression. A C-C2SVA ≥ 5 mm was 100% sensitive and 86% specific for requiring OCF/VBD, with a 12.6% misclassification rate, whereas CXA < 125° was 55% sensitive and 99% specific, and pBC2 ≥ 9 was 20% sensitive and 88% specific. Kaplan-Meier analysis demonstrated that there was a significantly shorter time to second decompression in children with C-C2SVA ≥ 5 mm (p = 0.0039). The mean C-C2SVA was greater (6.13 ± 1.28 vs 3.13 ± 1.95 mm, p < 0.0001), CXA was lower (126° ± 15.4° vs 145° ± 10.7°, p < 0.05), and pBC2 was similar (7.65 ± 1.79 vs 7.02 ± 1.26 mm, p = 0.31) among those who underwent OCF/VBD versus decompression only. The intraclass correlation coefficient for the continuous measurement of C-C2SVA was 0.52; the kappa value was 0.47 for the binary categorization of C-C2SVA ≥ 5 mm.

CONCLUSIONS
These results validated the C-C2SVA using a large, multicenter, external cohort with 100% sensitivity, 86% specificity, and a 12.6% misclassification rate. A C-C2SVA ≥ 5 mm is highly predictive of the need for OCF/VBD in patients with CM-I. The authors recommend that this measurement be considered among the tools to identify the “high-risk” CM-I phenotype.
Radiosurgery as a microsurgical adjunct: outcomes after microsurgical resection of intracranial arteriovenous malformations previously treated with stereotactic radiosurgery
Authors: Bigder Mark , Choudhri Omar , Gupta Mihir , Gummidipundi Santosh , Han Summer S. , Church Ephraim W. , Chang Steven D. , Levy Richard P. , Do Huy M. , Marks Michael P. , Steinberg Gary K. 
Published: June 2021

OBJECTIVE
Microsurgical resection of arteriovenous malformations (AVMs) can be aided by staged treatment consisting of stereotactic radiosurgery followed by resection in a delayed fashion. This approach is particularly useful for high Spetzler-Martin (SM) grade lesions because radiosurgery can reduce flow through the AVM, downgrade the SM rating, and induce histopathological changes that additively render the AVM more manageable for resection. The authors present their 28-year experience in managing AVMs with adjunctive radiosurgery followed by resection.

METHODS
The authors retrospectively reviewed records of patients treated for cerebral AVMs at their institution between January 1990 and August 2019. All patients who underwent stereotactic radiosurgery (with or without embolization), followed by resection, were included in the study. Of 1245 patients, 95 met the eligibility criteria. Univariate and multivariate regression analyses were performed to assess relationships between key variables and clinical outcomes.

RESULTS
The majority of lesions treated (53.9%) were high grade (SM grade IV–V), 31.5% were intermediate (SM grade III), and 16.6% were low grade (SM grade I–II). Hemorrhage was the initial presenting sign in half of all patients (49.5%). Complete resection was achieved among 84% of patients, whereas 16% had partial resection, the majority of whom received additional radiosurgery. Modified Rankin Scale (mRS) scores of 0–2 were achieved in 79.8% of patients, and 20.2% had poor (mRS scores 3–6) outcomes. Improved (44.8%) or stable (19%) mRS scores were observed among 63.8% of patients, whereas 36.2% had a decline in mRS scores. This includes 22 patients (23.4%) with AVM hemorrhage and 6 deaths (6.7%) outside the perioperative period but prior to AVM obliteration.

CONCLUSIONS
Stereotactic radiosurgery is a useful adjunct in the presurgical management of cerebral AVMs. Multimodal therapy allowed for high rates of AVM obliteration and acceptable morbidity rates, despite the predominance of high-grade lesions in this series of patients.
RETROSPECTIVE ANALYSIS OF NIMOTUZUMAB VS CHEMOTHERAPY IN LOCALLY ADVANCED HEAD AND NECK SQUAMOUS CELL CARCINOMA PATIENTS RECEIVING CONCURRENT RADIOTHERAPY
Authors: Sharma Rakesh , Attili Suresh , Singaraju Mallik , Palanki Dattatreya 
Published: June 2021

Background: In advanced malignancies, it is important to ensure that the quality of life is not comprised, when treating the disease. Therfore there is immense need for the data on the QOL parameters for the newer agents/indications. In view of the paucity of data for the Nimotuzumab, we thought of conducting a retrospective data analysis in patients with head and neck squamous cell carcinoma
Methods: This is a multi institutional, two arm retrospective data collection exercise done in subjects with head and neck cancer stage III or less receiving radical radiotherapy(IMRT) with either nimotuzumab or chemotherapy (weekly cisplatin) between 2015-2018 with three years follow up. Standard format for the QOL (a part of dissertation thesis by PG) was used for analysis along with demographics and outcome in terms of clinical data and survival.
Results: During the study period a total of 84 subjects were meeting the criteria for the study and the case records were retrived with 1:1 case/control (matched population) for stage, age and other variables. Response rate was higher in the Nimotuzumab arm (86% versus 81%; P=NS).. No differences were observed in median progression-free survival and overall survival. Nimotuzimab had better TWIST score of 653+238vs 508+173 (Mean+ SD) days and better overall QOL score improvement 4.6+1.5 vs 3.1+1.3 points(Mean+ SD)compared to the cisplatin arm
Conclusions: The results indicate that, though more expensive, the Nimotuzumab scores over the conventional cisplatin (weekly) in terms of better response rates, Quality of life TWIST score and ease of administration. However retrospective nature of the data nd the subject selection bias remain a major challenge for this study, which can be addressed in future prospective trials.
Keywords: concurrent, nimotuzumab, chemotherapy , head and neck caners
DUAL ROLE OF AUTOPHAGY IN PERIODONTAL DISEASE
Authors: Muwal Priyanka , Kaur Navneet , Kaur Gurpreet 
Published: June 2021

Autophagy is a self-degradative process that is important for balancing sources of energy at critical times in development and in response to nutrient stress. The induction of autophagy has been shown to have both protective and pathological effects in periodontitis. Autophagy also plays a housekeeping role in removing misfolded or aggregated proteins, clearing damaged organelles, such as mitochondria, endoplasmic reticulum and peroxisomes, as well as eliminating intracellular pathogens. Thus, autophagy is generally thought of as a survival mechanism, although its deregulation has been linked to non-apoptotic cell death. Autophagy is an evolutionarily conserved process essential for cellular homeostasis and human health. Autophagy provides a mechanism for the turnover of cellular organelles and proteins through a lysosome-dependent degradation pathway. It also participates in various biological processes, such as cellular differentiation, cell function, and defense against pathogens. In addition, autophagic dysfunction is associated with multiple diseases such as autoimmune disease, cancer, diabetes, and oral disease. Nowadays research has ascertained the role of autophagy in Periodontal disease, especially its role in the host defence against periodontal disease drivers. A bulk of research has recognized several pharmaceuticals and nutraceuticals that can potentially modulate this kind of cell death and serve as useful therapies. However, further research is warranted in order to reach a clinical translation, which could be of help in the discovery of novel host modulation therapies for Periodontal disease.
Keywords: Autophagy, Apoptosis, Micro autophagy, immune response, Periodontitis, Periodontal pathogens, Periapical lesion
Роль приватних військових компаній у воєнних конфліктах
Authors: Кириченко С. 
Published: June 2021

Численні публікації розкривають окремі аспекти створення та діяльності приватних військових компаній, користування їх послугами різними державами та міжнародними організаціями. Також відмічається, що останнім часом кількість, чисельність та оснащеність цих компаній значно зросла, роль у воєнних конфліктах у різних регіонах світу набуває подекуди вирішального характеру. Ретроспективний аналіз діяльності приватних військових компаній, їх класифікація і роль у сучасних воєнних конфліктах є актуальним завданням з точки зору забезпечення воєнної безпеки України.
В умовах подальшої глобалізації світової економіки роль приватних військових організацій в майбутніх війнах і збройних конфліктах буде зростати. 2. На відміну від традиційних інститутів армії і поліції, дії яких регламентуються як міжнародним, так і національним законодавством, законодавчих рамок діяльності ПВК на міжнародному та національному (за винятком США і ПАР) рівні в даний час не існує. Женевські конвенції не є перешкодою для західних ПВК навіть при використанні цими організаціями своїх контрактантів у відкритих боях.
До тих пір, поки співробітники ПВК не є частиною збройних сил сторін конфлікту і не беруть безпосередню участь у військових діях, вони повинні розглядатися як цивільні особи і користуватися захистом Міжнародного гуманітарного права (МГП). У разі безпосередньої участі в збройному конфлікті Контрактанти втрачають право на захист і можуть бути піддані нападу, а при попаданні в полон їм не належить статус військовополонених, але надається весь комплекс захисту відповідно до Четвертої Женевської конвенції.
Залучення приватних комерційних структур до забезпечення і, нерідко, ведення бойових дій, а також виникнення власних армій у великих міжнародних корпораціях, тісне переплетення в зоні конфлікту інтересів державних та недержавних суб’єктів істотно змінює образ сучасної війни, що необхідно враховувати військово-політичному керівництву в військовому будівництві.
Застосування воєнної сили для врегулювання сучасних воєнних конфліктів
Authors: Андріянова Н. , Шпура М. , Федорієнко В. 
Published: June 2021

У статті, на основі фундаментальних робіт в галузі конфліктології, статей сучасних дослідників, міжнародних нормативно-правових документів відбулася спроба проаналізувати роль і значення використання воєнної сили при вирішенні сучасних воєнних конфліктів, причини і міжнародні норми її використання.
Сьогодні, з появою нових гібридних конфліктів відбувається переоцінка ролі і значення використання воєнної сили при вирішенні сучасних воєнних конфліктів. Але, тим не менш, війна в Україні, Афганістані, Сирії, Лівії, Ємені довів, що людство ще не готове перейти повністю на невоєнні інструменти вирішення конфліктів і відмовитись від застосування воєнної сили.
Нажаль, як доводить історія, сьогодні найдієвішим та, в той же час, найрадикальнішим інструментом врегулювання збройних конфліктів залишається використання воєнних сил і засобів. В статті визначено, що воєнна сила держави – величина інтегрована, що втілює у собі міць не тільки її збройних сил, а й військової економіки, науки, морального духу народу і воїнів збройних сил і використовується як кардинальна міра вирішення конфліктів.
Воєнна сила залишається невід’ємним інструментом врегулювання сучасних воєнних конфліктів, одним з основних засобів досягнення зовнішньополітичних цілей. Але, в той же час, застосування воєнних сил і засобів загалом не вирішують проблему врегулювання сучасного воєнного конфлікту. У кращому випадку воно створює лише передумови для цієї мети. Велике значення у закріпленні миру при вирішенні сучасного воєнного конфлікту приділяється і невоєнним заходам.
Аналіз чинників, що впливають на виконання завдань Військово-Морськими Силами під час захисту економічної діяльності держави на морі в умовах гібридних дій противника
Authors: Яким’як С. , Вдовицький Є. 
Published: June 2021

В результаті захоплення Криму Російська Федерація встановила та здійснює контроль над значною частиною територіального моря, виключної (морської) економічної зони України, об’єктів виробничої діяльності на морі, морської інфраструктури та інших складових морського потенціалу України. При цьому, вона не лише веде незаконну економічну діяльність в неконтрольованих Україною водах, а й здійснює гібридні дії щодо перешкоджання провадженню Україною морегосподарської діяльності. Це обумовлює необхідність залучення до її захисту сил (військ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі – ВМС).
Питання щодо ведення гібридних дій Російською Федерацією в морі, їх вплив на ведення економічної діяльності Україною, застосування ВМС для виконання завдань щодо протидії противнику досить добре висвітлені у наукових дослідженнях останніх років. Проте аналіз впливу чинників на ефективність застосування сил (військ) під час виконання завдань захисту економічної діяльності держави на морі в умовах гібридних дій противника комплексно не проводився та не був предметом окремого дослідження.
У статті визначено зовнішні та внутрішні чинники, які впливають на застосування ВМС під час виконання завдань захисту економічної діяльності держави на морі та проведено аналіз характеру їх впливу на ефективність застосування сил (військ).
Виявлено низку обмежень, що обумовлені зазначеними чинниками, на просторові та часові показники виконання силами (військами) ВМС завдань, а також способи їх виконання.
Встановлено, що в теперішній час чіткий перелік завдань щодо захисту економічної діяльності держави на морі та способи їх виконання в чинних керівних документах з питань застосування ВМС не визначені, через що їх виконання здійснюється несистемно та епізодично.
Вказано на необхідність обґрунтування переліку завдань та доцільних способів їх виконання силами (військами) ВМС для ефективного захисту економічної діяльності України на морі.
Пропозиції щодо розробки та впровадження аналітичного модулю контролю за процесом закупівель товарів, робіт та послуг для потреб Збройних Сил України
Authors: Галаган В. 
Published: June 2021

Для контролю за закупівлями товарів, робіт та послуг в державному масштабі створена та використовується система електронних торгів ProZorro. Після початку роботи системи електронних торгів ProZorro Міністерство оборони України активно включилося в роботу та стало одним із лідерів за кількістю укладених угод серед інших учасників, що призвело до значної економії бюджетних коштів.
На сьогодні існує проблема забезпечення всіх зацікавлених осіб (до ланки начальника служби частини, з’єднання) необхідною аналітичною інформацією щодо процесу закупівель товарів, робіт, послуг. Тим більше, що саме вказані категорії є найбільш обізнаними з діяльністю, спроможностями та порядністю місцевих (гарнізонних) постачальників.
Проведений аналіз показує, що розробка та впровадження власного аналітичного інструментарію дозволить здійснювати контроль за процесом закупівель та надавати деталізовану інформацію керівному складу Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України для подальшого прийняття обґрунтованих рішень щодо забезпечення потреб військ (сил). При цьому, етап розробки та впровадження аналітичного модулю контролю за процесом закупівель товарів, робіт та послуг може бути максимально спрощеним та фінансово не затратним за рахунок отриманого раніше досвіду роботи з програмним забезпеченням та наявними ліцензіями на його використання.
Напрацювання, що будуть реалізовані у власному аналітичному модулі можуть бути успішно використані в ході побудови єдиної інформаційної системи управління оборонними ресурсами DRMIS (Defense Resources Management Information System) та в ході створення робочого макету базового рівня інформаційної інфраструктури Міністерства оборони України.
The Process of Handover in the Busy Emergency Centre: A Pre-Hospital Perspective from Johannesburg, South Africa
Authors: Makkink Andrew William , Stein Christopher Owen Alexander , Bruijns Stevan Raynier 
Published: June 2021

Background Emergency centre handover usually takes place between the pre-hospital emergency care personnel who deliver the handover and the emergency centre personnel who receive the handover. Handover that is not effective may present risks to patient safety. One factor that may affect handover delivery is the process of handover within a busy emergency centre. Methods The data reported on in this study formed the qualitative component of a sequential explanatory mixed methods study. It used face-to-face, semi-structured interviews to gather data. Fifteen interviews were conducted with pre-hospital emergency care personnel from a range of qualification and scopes in South Africa. Interviews were transcribed verbatim and imported into Atlas.ti® for coding and analysis using a qualitative descriptive methodology. Results Pre-hospital emergency care participants identified a lack of emergency centre staff available to receive handover as a barrier to effective handover and attributed this to emergency centres being overworked and understaffed. This potentiated interruptions to handover and having to deliver multiple handovers for the same patient. Pre-hospital emergency care participants indicated a preference for handing over directly to a doctor. Conclusion Several potential process barriers to effective emergency centre handover were identified, including lack of personnel to receive handover, interruptions and the need to perform multiple handovers for the same patient. Generally, these barriers were attributed to the busy understaffed and overworked nature of emergency centres. We would encourage future research in emergency centre handover, specifically from the perspective of the personnel who receive handovers.