A divatipar egészségvédelmi szabályozása
Authors: Bogár Nikolett , Túry Ferenc , Pászthy Bea 
Published: August 2021

Összefoglaló. A divatiparra vonatkozó egészségvédelmi szabályozások
hiányosak. A karcsúság elérését célzó szociokulturális nyomás a divatiparon
belül fokozott, a divatmodelleket gyakran késztetik kórosan alacsony testsúly
elérésére, ami pszichológiai abúzusnak felel meg. Ezért a modellek közt az
evészavarok prevalenciája magasabb az átlagpopulációhoz képest. A divatvilág
veszélyei között ezeken túl a szexuális abúzus, a financiális visszaélések,
illetve a fiatalkorúak foglalkoztatásával kapcsolatos szabályozatlanság
említendő. A kockázatok csökkentése érdekében fontos volna nemzetközi
szabályozásokat bevezetni a divatszakmában. Az erre irányuló kezdeményezések
először 2006-ban jelentek meg Spanyolországban: a modellek foglalkoztatásának
feltétele volt az egészséges tápláltsági állapot alsó határától minimálisan
elmaradó testtömegindex (18,0) elérése. Később Franciaországban az evészavarok
gyakoriságának mérséklésére törvénybe foglalták a modellek kötelező egészségügyi
vizsgálatát, illetve az utólagosan módosított divatfotók megjelölését. E
szabályozások azonban könnyen kijátszhatók. A törvényhozás mellett különböző
szervezetek alkottak olyan irányelveket, amelyek a modellek egészségvédelmét
szolgálták. Ezek az iránymutatások elsősorban a biztonságos munkavégzésre, a
fiatalkorúak foglalkoztatásának korlátozására és az emberi méltóság megtartására
irányulnak. A divatszakmában előforduló feszültségek vezettek továbbá olyan
nonprofit szervezetek megalakulásához, amelyek a modellek érdekvédelméért
dolgoznak. A divatmodellek egészségvédelmét célzó jogi szabályozás a mai
kultúrában domináns karcsúságideál megváltoztatását is szolgálná, mert a
szociális tanulás révén a divatot követő átlagnépesség utánozza a modelleket. A
divatmodellek egészségének védelme tehát népegészségügyi vonatkozással is bír.
Orv Hetil. 2021; 162(23): 905–910.
Summary. The fashion industry is lacking sufficient health
protective regulations. There is an increased sociocultural pressure to be thin.
Fashion models are often forced to reach abnormally low body weight, which can
be regarded as psychological abuse. This leads to a higher prevalence of eating
disorders among models compared with the general population. Some of the other
dangers associated with the fashion industry are sexual harassment, financial
exploitation, and unregulated minor labour force. To reduce these risks, it is
crucial to introduce international regulations in the fashion industry. The
first initiative for such regulations took place in Spain in 2006 when the
condition for models’ employment was for their body mass index (BMI) not to drop
below 18.0, which is close to the low end of healthy BMI. Later in France, to
decrease the prevalence of eating disorders, a legislation on compulsory medical
examination for models was made. Also, retouching of photos had to be disclosed.
Regulations like these, however, can easily be eluded. Different organisations
implemented guidelines, such as establishing safe working conditions, limiting
underage labour force, and maintaining dignity to protect models’ health.
Tension within the fashion industry led to the formation of non-profit
organisations seeking the protection of models’ interest. Regulations protecting
models’ health in the fashion industry would encourage society to adjust its
predominant ideal for thinness. Just as the general population tends to follow
fashion trends portrayed by fashion models, so would they likely imitate the new
look of models. Hence, the protection of models’ health goes beyond the fashion
industry. It has public health implications as well. Orv Hetil. 2021; 162(23):
905–910.