bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Predicting soil nitrogen availability to grain corn in Ontario, Canada
Authors: Stoeckli Jessica L. , Sharifi Mehdi , Hooker David C. , Thomas Ben W. , Khaefi Froogh , Stewart Greg , McDonald Ian , Deen Bill , Drury Craig F. , Ma Bao-Luo , Motaghian Hamid R. 
Published: March 2021

Predicting the soil-available nitrogen (N) to grain corn over a growing season in humid temperate regions is the key for improving fertilizer N recommendations. The objective of this study was to evaluate a suite of soil-N tests to predict soil N availability to grain corn over two growing seasons at 13 individual sites with long-term history of synthetic N fertilization in Ontario, Canada (13 site-years). At each site, fertilizer N was applied at various rates (0–224 kg N·ha−1) to determine the crop response to N fertilizer, relative yield (RY), and the most economic rate of N (MERN). Across the entire dataset, water-extractable mineral N (WEMN) was the only soil test that strongly correlated to both RY (r = 0.74**) and MERN (r = −0.56*) indicating that in grain corn fields with long-term history of N fertilization, mineral forms of N in soil solution can be used for fertilizer N recommendations in southern and eastern Ontario. We also provide evidence that grouping soils based on clay content could further refine fertilizer-N recommendations for grain corn in Ontario. A multi-year validation of the WEMN test with more field sites and development of a fertilizer recommendation table for this soil test are recommended.
Reducing peat in growing media: impact on nitrogen content, microbial activity, and CO2 and N2O emissions
Authors: Messiga Aimé J. , Hao Xiuming , Ziadi Noura , Dorais Martine 
Published: March 2021

Renewable materials including coir, biochar, and composts are investigated worldwide in the horticultural industry to partially substitute peat in growing media. In this study, we assessed the effects of biochar and vermicompost as partial substitution of peat and compared these peat-based growing media with coir in terms of NH4+-N and NO3−-N content, CO2-C and N2O-N emissions and their microbial biomass carbon and nitrogen. Six growing media mixtures (peat; peat + biochar 9:1 v/v; peat + vermicompost 9:1 v/v; coir; coir + biochar 9:1 v/v; coir + vermicompost 9:1 v/v) replicated three times were incubated in growth chambers during a 60 d period. At day 0 of incubation (DAI), peat amended with biochar retained around 12.81% of NH4+-N compared with peat alone. The concentrations of NO3−-N peaked at 275 mg·kg−1 at 33 DAI for peat and 552 mg·kg−1 at 46 DAI for coir amended with vermicompost. The substitution of peat with biochar resulted in large CO2-C [2070 μg CO2-C·g−1 dry weight (DW)] and N2O-N (62.78 μg N2O-N·g−1 DW) emissions, but not coir. The substitution of coir with vermicompost increased N2O-N emissions at a much lower level (47.53 μg N2O-N·g−1 DW) than peat (111.82 μg N2O-N·g−1 DW). Our results showed that supplements of vermicompost in peat and coir improved N supply which could benefit plant growth, while substituting part of peat with biochar increased CO2-C and N2O-N emissions. In contrast, no effect of biochar was observed with coir, which is beneficial for the environmental footprint of short-cycle growing crops.
Symmetry Breaking and Nonlinear Electric Transport in van der Waals Nanostructures
Authors: Ideue Toshiya , Iwasa Yoshihiro 
Published: March 2021

The recent development of artificially fabricated van der Waals nanostructures makes it possible to design and control the symmetry of solids and to find novel physical properties and related functionalities. A characteristic physical property reflecting such symmetry breaking is the nonlinear response, which is typically studied as the second harmonic generation of light, although studies have recently expanded to include various transport phenomena. An important aspect of nonlinear transport for modern condensed matter physics is that it is not only a unique functionality of noncentrosymmetric systems but also an emergent property reflecting underlying physics such as spin–orbit interaction, superconductivity, magnetism, and band geometry/topology. In this article, we review the nonlinear electrical transport in noncentrosymmetric van der Waals nanostructures obtained by exfoliation, nano-structure fabrication, or the application of an electric field, in particular, nonreciprocal transport resulting from inversion symmetry breaking and the bulk photovoltaic effect in nanomaterials without conventional p- n junctions.
ДЕЯКІ ПОКАЗНИКИ ГУМОРАЛЬНОГО ІМУНІТЕТУ ТА СТАН МІКРОБІОЦЕНОЗУ РЕПРОДУКТИВНИХ ШЛЯХІВ ЖІНОК-ВНУТРІШНЬО ПЕРЕМІЩЕНИХ ОСІБ ІЗ ЗАГРОЗОЮ ПЕРЕРИВАННЯ ВАГІТНОСТІ
Authors: Boychuk A. V. , Romanenko I. Yu. 
Published: March 2021

Мета дослідження – вивчити стан мікробіоценозу репродуктивних шляхів та показники гуморального імунітету жінок-внутрішньо переміщених осіб (ВПО) із загрозою переривання вагітності (ЗПВ) для вдосконалення лікувально-профілактичних заходів та профілактики акушерських і перинатальних ускладнень.
Матеріали та методи. Обстежено 51 вагітну в I і II триместрах, які перебували на стаціонарному лікуванні з приводу ЗПВ у лікарнях Луганської області й мали статус ВПО (група I). Контрольну групу (група II) склали 64 вагітних із необтяженим анамнезом та фізіологічним перебігом вагітності аналогічного гестаційного терміну й місця проживання. Проведено комплексне клініко-лабораторне обстеження, бактеріоскопічне обстеження вмісту піхви і цервікального каналу, визначення імуноглобулінів класу Ig G до Herpes simplex virus I–II типів (HSV), Cytomegalovirus (CMV) та Epstein–Barr virus (EBV).
Результати дослідження та їх обговорення. Кількість випадків неспецифічного вагініту і бактеріального вагінозу вірогідно частіше (р<0,05) реєстрували у жінок групи I (23,53 і 9,38 % та 19,61 і 6,25 % відповідно), нормоценоз достовірно частіше (р<0,05) виявлено в групі II (82,81 і 52,94 % відповідно). Анти-Ig G HSV виявлено у 90,32 % жінок групи I та у 95,24 % – групи II, анти-IgG CMV – в 80,65 і 85,71 %, анти-IgG до капсидного антигену EBV VCA – в 74,19 і 71,43 % випадків відповідно, антитіла до ранніх антигенів EBV (анти-IgG EBV ЕА) у всіх вагітних були відсутні. Поєднання анти-IgG HSV + анти-IgG CMV відмічено в 70,97 і 71,43 %, серопозитивність анти-IgG HSV + анти-IgG CMV + анти-IgG EBV VCA – в 48,39 і 52,38 % випадках відповідно.
Висновки. Розповсюдженість порушень мікробіоценозу серед вагітних-ВПО із ЗПВ у I та II триместрі становить 47,06 %. Антенатальна оцінка серологічного статусу та стану вагінального біоценозу на початку вагітності незалежно від клінічної симптоматики дозволить індивідуалізувати підхід до ведення і своєчасно розробити в разі потреби коригувальні заходи, які будуть сприяти благополучному завершенню вагітності і впливати на здоровʼя матері та її потомства.
ТЕХНІКА ВИКОНАННЯ СИМУЛЬТАННИХ ОПЕРАЦІЙ ПРИ ПОЄДНАНІЙ ГІНЕКОЛОГІЧНІЙ ПАТОЛОГІЇ ІЗ ЖОВЧНОКАМ’ЯНОЮ ХВОРОБОЮ
Authors: Halei M. M. , Dzubanovsky I. Ya. , Marchuk I. P. 
Published: March 2021

Мета дослідження – порівняти розроблену техніку симультанних операційних втручань із звичайною технікою лапароскопічної холецистектомії за такими показниками, як безпека, час операції, час стаціонарного лікування, рівень ускладнень, втома хірургів після операцій.
Матеріали та методи. У період із 2015 до 2019 р. у ВІМДЛ ВОКЛ 284 пацієнтам були виконані операції. Хворих було поділено на дві групи: перша – 72 пацієнтки із поєднаною гінекологічною патологією (ГП) та жовчнокам’яною хворобою (ЖКХ) та друга – 212 пацієнток лише із жовчнокам’яною хворобою. Статистику опрацьовано у програмі «Statistica v12.6». Використано аналіз критерію Шапіро–Уїлка, статистичні методи порівняння Манна–Уїтні, або U-критерій та ANOVA. Критичний рівень значущості р у всіх розрахунках визначено як 0,05.
Результати дослідження та їх обговорення. Час операції склав (53±4,18) хв (31–66 хв) для першої групи і (41±3,77) хв (27–60 хв) – для другої. Зростання на 12 хв, або 23,6 %. Термін стаціонарного лікування склав 3,29 (2–8) дня у першій групі проти 3,32 (2–8) дня у другій (p=0,941). Рівень ускладнень в обох групах був зіставним і не відрізнявся значуще (p=0,966). Зміна критичної частоти злиття мерехтінь (КЧЗМ) у першій групі становила 2,25 Гц, а у другій – 2,18 Гц (p=0,928). Відносна сила знизилась у досліджуваній групі на 5,96 %, а в контрольній – на 5,73 % (p=0,970). Різниця у показниках між групами була незначущою, крім часу операції. Зростання було незначним, що не може конкурувати із показниками окремої операції.
Висновки. 1. Виконання симультанних лапароскопічних втручань розробленою технікою для лікування жовчнокамʼяної хвороби та поєднаної хірургічної гінекологічної патології не приводить до збільшення тривалості лікування у стаціонарі, збільшення кількості ускладнень, фізичної чи психологічної втоми хірургів. 2. Збільшення тривалості операції не було критичним і не може конкурувати в часі з однією окремою операцією для цієї патології. 3. Симультанні лапароскопічні операції є оптимальними для хворих із поєднаною ЖКХ та ГП, а техніка, розроблена на базі ВІМДЛ ВОКЛ, є оптимальним вибором для виконання таких операцій.
ПОРІВНЯЛЬНИЙ АНАЛІЗ УСКЛАДНЕНЬ ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОГО ПЕРІОДУ ПРИ КЕСАРЕВОМУ РОЗТИНІ ЗА M. STARK ТА МОДИФІКОВАНОЮ МЕТОДИКОЮ
Authors: Hladchuk I. Z. , Herman Yu. V. , Lunko T. A. , Hryhurko D. O. 
Published: March 2021

Мета дослідження – провести порівняльний аналіз особливостей перебігу післяопераційного періоду та частоти виникнення ускладнень при кесаревому розтині за M. Stark та при застосуванні модифікованої методики.
Матеріали та методи. Проаналізовано перебіг післяопераційного періоду серед 205 випадків абдомінальних пологів, з них 108 пацієнток було прооперовано за модифікованим способом, 97 – за методикою M. Stark. Запропонована техніка кесаревого розтину (КР) базується на раціональній командній роботі хірурга та асистента. Головні відмінності методики абдомінального розродження полягають у використанні вдосконаленого способу входження до черевної порожнини та в одномоментному ушиванні рани на матці двома операторами, починаючи від кутів країв рани безперервним однорядним вікриловим швом з фіксувальним зашморгом на кожному з кінців двох ниток. За вищенаведеною аналогією виконується ушивання апоневроза та шкіри.
Результати дослідження та їх обговорення. Враховуючи відсутність статистичної залежності між досліджуваними передопераційними предикторами серед пацієнток обох груп дослідження (р>0,05), можна припустити, що зниження кількості деяких післяопераційних ускладнень повʼязано із застосуванням модифікованої методики абдомінального розродження. При застосуванні вдосконаленої методики КР спостерігається зменшення загальної частоти післяопераційних ускладнень більш ніж в 2 рази – 14,8 % порівняно з технікою абдомінального розродження за М. Stark – 35,1 %. За рахунок швидкої ліквідації головного джерела кровотечі – ушивання матки обʼєм інтраопераційної крововтрати зменшується майже на 200 мл (р<0,05), що достовірно підвищує ефективність профілактики певних ускладнень (анемічного стану, гемотрансфузій, гістеректомій) в післяопераційному періоді (р<0,05). Покращення технічних аспектів КР дозволяє зменшити частоту діагностування субінволюції матки (р=0,032) та використання утеротонічних, антибактеріальних препаратів.
Висновок. Отримані нами дані підтверджують ефективність застосування вдосконаленої методики абдомінального розродження для зменшення кількості деяких післяопераційних ускладнень.
ПРОФІЛАКТИКА РОЗЛАДІВ ФУНКЦІОНАЛЬНОГО ДИФЕРЕНЦІЮВАННЯ ПЛАЦЕНТИ
Authors: Markin L. B. , Fartushok T. V. 
Published: March 2021

Мета дослідження – можливості профілактики ускладнень гестаційного процесу.
Матеріали і методи. Першу групу спостереження склали 25 жінок, у яких при 28–30-тижневому терміні вагітності виникли початкові ознаки порушення життєдіяльності плода. Другу групу склали 25 жінок, яким з метою профілактики передчасних пологів із 22–24-тижневого терміну вагітності призначали вагінально мікронізований прогестерон прогінорм геста 200 мг на добу. Третю групу склали 25 вагітних групи ризику функціонального диференціювання плаценти, які з 22 тижня вагітності приймали прогестерон 200 мг на добу вагінально. Оцінку розвитку плода проводили за допомогою ультразвукової системи SA-8000 EX. Мінімальний об’єм фетометрії включав визначення біпарієтального розміру головки (БПР), довжини стегнової кістки (ДС) і середнього діаметра живота (ДЖ), визначали також кількість генералізованих (ГР) і тривалість епізодів постійних дихальних (ДР) рухів плода, використовували індекс ГР та індекс ДР. Реєстрацію кардіотахограми проводили монітором типу 8030 А фірми «Hewlett-Packard».
Результати дослідження та їх обговорення. Проведені дослідження показали, що середній показник біофізичного профілю плода (БПП) у вагітних першої групи дорівнював (5,6±0,3) бала. При цьому базальна частота серцевих скорочень (БЧСС) у плода складала (171,3±4,3) уд./хв, спостерігався ундулюючий тип варіабельності. Амплітуда миттєвих осциляцій – (3,4±0,5) уд./хв, частота – (3,0±0,4) уд./хв, реєструвалися поодинокі (2,2±0,3) акцелерації помірної амплітуди ((16,5±0,8) уд./хв) і тривалості ((17,8±1,6) с). У 24 % випадків відмічені окремі (1,5±0,4) децелерації. Амплітуда останніх складала (18,5±1,7) уд./хв, тривалість (20,4±1,9) с. Було виявлено лише (2,3±0,5) ГР, поодиноких короткочасних ((25,5±3,4) с) епізодів постійних ДР. Індекс ГР складав (2,3±0,4) %, індекс ДР – (2,6±0,4) % (р˂0,05). У першій групі при наявності у 48 % випадків плацента відрізнялась високою ехогенністю. У вагітних другої групи виявили фетальний дистрес у 12 % випадків. У третій групі розлади функціонального диференціювання плодової частини плаценти мали місце у 24 % вагітних.
Висновки. Призначення прогінорм геста вагітним групи ризику розладів функціонального диференціювання плодової частини плаценти позитивно впливає на перебіг процесів функціонального диференціювання плодової частини плаценти, забезпечує профілактику фетального дистресу.
ОСОБЛИВОСТІ БІОЦЕНОЗУ ПІХВИ У ЖІНОК ІЗ МІКОПЛАЗМОВОЮ ІНФЕКЦІЄЮ
Authors: Ponomareva I. G. , Lisyana T. A. , Matsola О. N. 
Published: March 2021

Мета дослідження – вивчити особливості біому статевих органів та структуру асоціативних форм інфікування піхви у жінок із мікоплазмовою інфекцією.
Матеріали та методи. Обстежено 80 жінок із мікоплазмовою інфекцією та запальними захворюваннями статевих шляхів (І група) та 70 жінок без мікоплазмової інфекції, але із запальними захворюваннями статевих шляхів (ІІ група).
Проведення мікробіологічних досліджень та облік результатів здійснювали відповідно до наказу № 234 МОЗ України від 10.05.2007 року. Гарднерельоз діагностували методом бактеріоскопії шляхом фарбування мазків за Романовським із подальшим урахуванням «ключових» клітин, постановкою амінового тесту та визначенням pН. Діагностику хламідіозу здійснювали люмінесцентним методом за допомогою наборів «Хламі-Скан» (Москва, Росія). Діагностику мікоплазмозу здійснювали двома методами: люмінесцентним методом, за допомогою наборів «Міко-Скан» (Москва, Росія) та культуральним методом із застосуванням електроліт-дефіцитного поживного агару для виділення та ідентифікації мікроорганізмів у сечі (Махачкала, Росія). Результати бактеріологічних досліджень підлягали статистичній обробці за методом Стьюдента.
Результати дослідження та їх обговорення. Встановлено, що мікроекологія піхви в обстежених жінок характеризується дисбалансом між нормальною мікрофлорою Lactobacillus та умовно-патогенною мікрофлорою та формуванням 3–4-компонентних асоціацій аеробних та анаеробних мікроорганізмів, грибів р. Candida в поєднанні з Chlamydia trahomatis. Виявлено, що у пацієнток із запальними захворюваннями статевих шляхів без мікоплазмової інфекції біоценоз піхви відрізняється від стану мікроекології статевих органів жінок із мікоплазмовою інфекцією зниженням частоти діагностики хламідіозу та гарднерельозу на фоні збільшення концентрації умовно-патогенної мікрофлори.
Висновки. Результати роботи свідчать про необхідність бактеріологічного обстеження жінок на наявність мікоплазмової інфекції, поглибленого вивчення етіології інфекційно-запальних захворювань статевих органів та застосування адекватних методів профілактики й терапії дисбіотичних захворювань піхви.
ГІПОКСИЧНО-ІШЕМІЧНЕ УШКОДЖЕННЯ ГОЛОВНОГО МОЗКУ ПЛОДА: ПРОГНОЗУВАННЯ ТА ПОПЕРЕДЖЕННЯ
Authors: Posokhova S. P. , Kucherenko O. Yu. , Nitochko K. O. 
Published: March 2021

Мета дослідження – вивчити вплив факторів ризику в матері та захворюваності у неонатальному періоді на розвиток гіпоксично-ішемічної енцефалопатії (ГІЕ) новонароджених залежно від їх гестаційного віку, а також дослідити вплив нейропротекції на розвиток гіпоксичних уражень головного мозку в недоношених новонароджених.
Матеріали та методи. На першому етапі проведено ретроспективний аналіз перебігу вагітності, пологів та стану новонароджених у 150 жінок, діти яких перенесли гіпоксично-ішемічне ураження головного мозку. І групу (ІГ) склали 62 жінки, які народили доношених дітей, ІІ групу (ІІГ) – 88 жінок, які народили передчасно у терміні 26+6–33+6 тижнів гестації. На другому етапі проспективно досліджено рівень нейроспецифічних маркерів пошкодження нервової тканини (NSE та S100) у 60 недоношених новонароджених у термінах гестації до 32 тижнів, які були розподілені на дві групи. Основну групу (ОГ) склали 30 недоношених новонароджених, матерям яких вводили сульфат магнію з метою нейропротекції, групу порівняння (ПГ) – 30 недоношених новонароджених, матері яких із різних причин нейропротекцію не отримали.
Результати дослідження та їх обговорення. До факторів ризику народження дітей із ГІЕ належать екстрагенітальна патологія у матері (ВШ 1090,818, 95 % ДІ 64,501–18 447,401), урогенітальні інфекції – хламідіоз (ВШ 21,87, 95 % ДІ 1,264–378,397), недоношеність, низька маса тіла при народженні, ПРПО, хоріонамніоніт (ВШ 17,6, 95 % ДІ 2,288–135,407), оцінка за шкалою Апгар <7 балів, захворюваність у неонатальному періоді. Нейроспецифічна енолаза (NSE) була вірогідно вища у дітей із терміном гестації до 32 тижнів та оцінкою за Апгар менше 6 балів. Нижча концентрація білка S100 у новонароджених основної групи може пояснюватись захисною дією сульфату магнію на ЦНС недоношеного новонародженого.
Висновки. До факторів ризику неврологічних порушень у новонароджених належать екстрагенітальна патологія, урогенітальні інфекції у матері, недоношеність, передчасний розрив плодових оболонок, розвиток хоріонамніоніту, затримка росту плода. Проведення нейропротекції сульфатом магнію перед розродженням є важливим заходом попередження гіпоксично-ішемічного ушкодження головного мозку плода та недоношеного новонародженого.
ОСОБЛИВОСТІ ЕКСПРЕСІЇ МАРКЕРА ЕНДОТЕЛІАЛЬНИХ КЛІТИН CD34 У СУДИННОМУ РУСЛІ ВІЛЛЬОЗНОГО ДЕРЕВА ПЛАЦЕНТИ ПРИ ВАГІТНОСТІ, ІНДУКОВАНІЙ У ЦИКЛІ ДОПОМІЖНИХ РЕПРОДУКТИВНИХ ТЕХНОЛОГІЙ
Authors: Khancha F. O. 
Published: March 2021

Мета дослідження – вивчити особливості експресії маркера ендотеліальних клітин CD34 в судинному руслі вілльозного дерева плаценти при доношеній вагітності після ДРТ.
Матеріали та методи. Матеріалом стали 65 плацент групи ДРТ від одноплідних доношених вагітностей, індукованих у циклах штучного запліднення, і 30 плацент від одноплідних доношених вагітностей після природної концепції в умовно здорових жінок. Плаценти групи ДРТ було розподілено на 2 підгрупи: від породілей із вилікуваним первинним безпліддям (n=33) і від породілей із вилікуваним вторинним безпліддям (n=32). За допомогою імуногістохімічних методів оцінювали площу експресії та оптичну щільність CD34 у ворсинчастому хоріоні плацент.
Результати дослідження та їх обговорення. Найбільша площа експресії CD34 у ворсинчастому хоріоні плацент спостерігалася в групі контролю і склала (9,49±0,47) %, в плацентах від жінок із вилікуваним первинним безпліддям вона була нижчою в 1,11 раза ((8,51±0,17) %, p<0,01) і з вилікуваним вторинним безпліддям – в 1,29 раза ((7,34±0,15) %, p<0,01). У свою чергу, площа експресії CD34 у ворсинчастому хоріоні плацент від породілей із вилікуваним первинним безпліддям перевищувала таку від породілей із вторинним безпліддям в 1,16 раза (p<0,01). Найбільша оптична щільність експресії CD34 у ворсинчастому хоріоні плацент відмічалася в жінок із вилікуваним первинним безпліддям – (0,22±0,01) ум. од., яка перевищувала аналогічну в пацієнток із вторинним безпліддям ((0,19±0,01) ум. од.) в 1,33 раза (p<0,01) і в контролі ((0,20±0,01) ум. од.) – в 1,25 раза (p<0,01). Отримані дані схожі з результатами дослідження плацент від жінок із вагітністю після ДРТ та ранніми передчасними пологами, де спостерігалася висока частота диспластичних процесів із проявами альтерації, дисоційованим дозріванням ворсин вілльозного дерева, склерозом строми ворсин, дисциркуляторними порушеннями та достовірним зниженням площі експресії CD34. Власні та літературні дані свідчить про те, що в плацентах жінок з індукованою в циклах ДРТ вагітністю мають місце порушення васкуляризації ворсинчастого хоріона зі змінами експресії CD34 різного ступеня вираження, які спостерігаються як при недоношеній, так і доношеній, як при першій, так і при повторній вагітності. Це вимагає проведення під час гестації відповідних лікувально-профілактичних заходів.
Висновки. Особливостями продукції CD34 в когорті жінок з вилікуваним в циклах ДРТ первинним безпліддям і доношеною вагітністю є зниження площі його експресії з одночасним збільшенням інтенсивності імунозабарвлення, а в когорті жінок з вилікуваним вторинним безпліддям – зниження площі експресії з інтенсивністю, яка не відрізняється від фізіологічної.
Аналіз періопераційного стресу в пацієнтів після симультанних лапароскопічних операцій
Authors: Haley M. M. , Hudyma A. A. , Dziubanovskyi I. YA. , Dziubanovskyi O. I. 
Published: March 2021

Мета роботи: на основі варіативності сецевого ритму оцінити ступінь періопераційного стресу в пацієнтів з лапароскопічним лікуванням грижі стравохідного отвору діафрагми та симультанними операціями.
Матеріали і методи. Проведено обстеження 332 пацієнтів, які лікувалися з приводу грижі стравохідного отвору діафрагми (ГСОД) із 2015 до 2019 р. Усім хворим виконано лапароскопічну крурорафію з фундоплікацією за Тупе. Сформовано дві групи: першу групу – основну – склали пацієнти, які проходили симультанне лапароскопічне операційне лікування ГСОД і жовчнокам’яної хвороби (ЖКХ) – 126 осіб. Другу – контрольну групу – пацієнти, яким виконували тільки лапароскопічну крурорафію і фундоплікацію – 206 осіб. Для оцінки операційного стресу за день до операції та через 1, 2, 3, 6, 12 год та 1, 2 і 3 доби післяопераційного періоду здійснювали реєстрацію варіаційної пульсограми з використанням кардіокомплексу “CardioLab+” з подальшим визначенням основних статистичних характеристик за методикою Р. М. Баєвського. Оцінку вірогідності відмінностей між контрольною та основною групами проводили з використанням непараметричного критерію Манна–Уїтні.
Результати досліджень та їх обговорення. Моновтручання з приводу грижі стравохідного отвору діафрагми та симультанні втручання за умов розробленої техніки лапароскопічних операцій у післяопераційному періоді у всі терміни спостереження супроводжуються практично однаковими відхиленнями статистичних показників варіабельності сецевого ритму. Відсутність у динаміці післяопераційноого періоду статистично значущих відмінностей досліджуваних показників між групами хворих із моно- і симультанними втручаннями за рівнем симпатикотонії та ступенем централізації регуляції серцевого ритму свідчить про однаковий рівень післяопераційного стресу і вказує на безпечність і перспективність одномоментних симультанних операцій.