bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Factors Influencing the Discordancy Between Intraoperative Frozen Sections and Final Paraffin Pathologies in Ovarian Tumors
Authors: Shen Hung , Hsu Heng-Cheng , Tai Yi-Jou , Kuo Kuan-Ting , Wu Chia-Ying , Lai Yen-Ling , Chiang Ying-Cheng , Chen Yu-Li , Cheng Wen-Fang 
Published: July 2021

AimTo retrospectively investigate the pre-operative clinical factors and ultrasonographic features that influence the accuracy of the intraoperative frozen section (IFS) of ovarian tumors.Patients and methodsWomen with ovarian tumors that underwent IFS in one tertiary medical center were recruited from January 2010 to December 2018. Demographic and clinical data of these women were retrieved from medical records in the hospital’s centralized database.ResultsA total of 903 ovarian tumors were enrolled, including 237 (26.2%) benign, 150 (16.6%) borderline tumor, and 516 (57.2%) malignant. The overall accuracy of IFS among all specimens was 89.9%. The sensitivities of IFS in diagnosing borderline tumors (82.0%) and malignant tumors (88.2%) were lower than in diagnosing benign tumors (98.7%, p &lt;0.001, Z-test). The specificity of diagnosing malignant tumors (99.7%) was significantly higher than that of diagnosing benign tumors (94.7%, p &lt;0.001, Z-test). The group with discordant IFS and final paraffin pathology (FPP) had younger age (47.2 ± 14.0 vs. 51.5 ± 11.8 years, p = 0.013, Mann–Whitney U test), and higher percentage of early-stage disease (85.2% vs. 65.1%, p = 0.001, chi-square test) and mucinous (39.3% vs. 3.3%) and endometrioid histologic types (34.4% vs. 20.2%) than the concordant group (all by chi-square test). Menopause (OR 0.34, 95% CI 0.15–0.76, p = 0.009), multicystic tumor in ultrasound (OR 2.14, 95% CI 1.14–4.01, p = 0.018), and ascites existence (OR 0.33, 95% CI 0.14–0.82, p = 0.016) were factors related to the discordant IFS by multivariate analysis.ConclusionsIFS has good accuracy in the diagnosis of ovarian tumors. We recommend more frozen tissue sampling for sonographic multicystic tumors in premenopausal women to improve the accuracy of IFS.
Reduced Brain Gray Matter Volume in Patients With First-Episode Major Depressive Disorder: A Quantitative Meta-Analysis
Authors: Zheng Ruiping , Zhang Yong , Yang Zhengui , Han Shaoqiang , Cheng Jingliang 
Published: July 2021

Background:The findings of many neuroimaging studies in patients with first-episode major depressive disorder (MDD), and even those of previous meta-analysis, are divergent. To quantitatively integrate these studies, we performed a meta-analysis of gray matter volumes using voxel-based morphometry (VBM).Methods:We performed a comprehensive literature search for relevant studies and traced the references up to May 1, 2021 to select the VBM studies between first-episode MDD and healthy controls (HC). A quantitative meta-analysis of VBM studies on first-episode MDD was performed using the Seed-based d Mapping with Permutation of Subject Images (SDM-PSI) method, which allows a familywise error rate (FWE) correction for multiple comparisons of the results. Meta-regression was used to explore the effects of demographics and clinical characteristics.Results:Nineteen studies, with 22 datasets comprising 619 first-episode MDD and 707 HC, were included. The pooled and subgroup meta-analysis showed robust gray matter reductions in the left insula, the bilateral parahippocampal gyrus extending into the bilateral hippocampus, the right gyrus rectus extending into the right striatum, the right superior frontal gyrus (dorsolateral part), the left superior frontal gyrus (medial part) and the left superior parietal gyrus. Meta-regression analyses showed that higher HDRS scores were significantly more likely to present reduced gray matter volumes in the right amygdala, and the mean age of MDD patients in each study was negatively correlated with reduced gray matter in the left insula.Conclusions:The present meta-analysis revealed that structural abnormalities in the fronto-striatal-limbic and fronto-parietal networks are essential characteristics in first-episode MDD patients, which may become a potential target for clinical intervention.
Neurocircuitry of Deep Brain Stimulation for Obsessive-Compulsive Disorder as Revealed by Tractography: A Systematic Review
Authors: Vieira Eduardo Varjão , Arantes Paula Ricci , Hamani Clement , Iglesio Ricardo , Duarte Kleber Paiva , Teixeira Manoel Jacobsen , Miguel Euripedes C. , Lopes Antonio Carlos , Godinho Fabio 
Published: July 2021

Objective: Deep brain stimulation (DBS) was proposed in 1999 to treat refractory obsessive-compulsive disorder (OCD). Despite the accumulated experience over more than two decades, 30–40% of patients fail to respond to this procedure. One potential reason to explain why some patients do not improve in the postoperative period is that DBS might not have engaged structural therapeutic networks that are crucial to a favorable outcome in non-responders. This article reviews magnetic resonance imaging diffusion studies (DTI-MRI), analyzing neural networks likely modulated by DBS in OCD patients and their corresponding clinical outcome.Methods: We used a systematic review process to search for studies published from 2005 to 2020 in six electronic databases. Search terms included obsessive-compulsive disorder, deep brain stimulation, diffusion-weighted imaging, diffusion tensor imaging, diffusion tractography, tractography, connectome, diffusion analyses, and white matter. No restriction was made concerning the surgical target, DTI-MRI technique and the method of data processing.Results: Eight studies published in the last 15 years were fully assessed. Most of them used 3 Tesla DTI-MRI, and different methods of data acquisition and processing. There was no consensus on potential structures and networks underlying DBS effects. Most studies stimulated the ventral anterior limb of the internal capsule (ALIC)/nucleus accumbens. However, the contribution of different white matter pathways that run through the ALIC for the effects of DBS remains elusive. Moreover, the improvement of cognitive and affective symptoms in OCD patients probably relies on electric modulation of distinct networks.Conclusion: Though, tractography is a valuable tool to understand neural circuits, the effects of modulating different fiber tracts in OCD are still unclear. Future advances on image acquisition and data processing and a larger number of studies are still required for the understanding of the role of tractography-based targeting and to clarify the importance of different tracts for the mechanisms of DBS.
Prevalence and Prognostic Implications of PD-L1 Expression in Soft Tissue Sarcomas
Authors: Kelany Mohamed , Barth Thomas FE. , Salem Dina , Shakweer Marwa M. 
Published: July 2021

Background: PD-L1 expression differs from 19 to 92% in various cancer subtypes. Its expression carries a worse prognostic value in various malignancies and could also be used as a predictive marker for immune checkpoint inhibitor response. This study aimed to explore the prevalence of PD-L1 expression in soft tissue sarcomas and the correlation of PD-L1 expression with clinicopathological features.Patients and Methods: The tissue samples of 50 patients with STS were tested for PD-L1 expression using immunohistochemistry (IHC). We followed a 6-step proportional scoring system. The patients were treated at Ain Shams University Hospital from 2011 to 2017. We also explored the correlation of PD-L1 expression with different clinical features of the patients. The chi-square test was used to calculate the differences among variables.Results: Twelve cases (24%) showed positive PD-L1 expression with the highest prevalence in rhabdomyosarcoma and desmoid tumors (2/2 and 2/3 cases, respectively), followed by GIST in 2/4 cases and liposarcoma in 3/11 cases. Patients with positive PD-L1 expression showed a trend for worse survival, with a median overall survival of 11 months vs. 19 months for patients with negative PD-L1 expression (p-value = 0.1) and a mean PFS of 6 months vs. 11 months for patients with negative PD-L1 expression (p-value = 0.1). However, these findings did not reach statistical significance.Conclusion: Although the results did not reach statistical significance due to the small number of cases, PD-L1 expression could represent a prognostic factor for poor outcome. Larger clinical trials are recommended for the validation of PD-L1 as a poor prognostic biomarker.
Expérimentation des propriétés antipiroplasmiques de l'Imidocarb sur Babesia canis, agent de la piroplasmose canine en Europe
Authors: Euzéby Jacques , Moreau Y. , Chauve Claude , Gevrey J. , Gauthey M. 
Published: July 2021

Three milligrams per kg Imidocarb, given to dogs with clinical babesiosis cures the dogs definitely with only one treatment and make Babesia disappear from blood.
The same dose acts as a chemio-preventive drug for at least 6 weeks. One milligram per kg Imidocarb prevents clinical babesiosis in dogs experimentally infected when given 30 min after infection and it appears that the infection so caught vaccinates dogs against further infection.
Ères et monnayages à Torée de l’Empire romain
Authors: Callu Jean-Pierre 
Published: July 2021

Eras and Coinage (44 BC-AD 69)
After the all but simultaneous publication of Roman Provincial Coinage , I, and W. Leschhorn’s comprehensive book Antike Ären (1992/1993), this study investigates the chronological references on oriental coins from the death of Caesar to the death of Vitellius. In anciens times indeed the date could be given either by yearly magistrale offices or by regnal cycles or — here we are — from terminus which created eras in a linear and indefinite manner. Among dynastic eras we tentatively emphasized the oldest one, that is to say, the Seleucid era, initiated in 312 BC ; provincial eras were in use as well in Asia (first in 133 BC, then under Sylla), as in Syria (longliving Pompeian campaigns) ; at last, Victory eras were computed after the decisive Pharsalus and Actium battles.
Nowadays numismatic and epigraphic data don’t always agree with each other, but we still need to complete systematically the documentation.
Un épisode embarrassant de l’histoire d’Alexandre : la prise de Thèbes
Authors: Jouanno Corinne 
Published: July 2021

Die Einnahme Thebens
Die Belagerung Thebens gehört zu den dunklen Kapiteln der Geschichte Alexanders, wie die häufig formulierte Kritik der Historiker des Eroberers und die Umgestaltung der Episode zum pathetischen Topos in den Rhetorik-Handbüchern bezeugen. Sie nimmt jedoch in der ältesten Fassung des Alexanderromans weiten Raum ein (Text A), ist aber zum Ruhme des Eroberers verändert und um frei erfundene mythisch und erbaulich getönte Erzählungen erweitert. Sie wird von allen späteren Rezensionen beibehalten, wenn auch in abgekürzter Form, gibt aber doch zu Neufassungen Anlass, die bald von dem Willen geleitet sind, Geschichts-und Romantraditionen zu vereinbaren, bald von dem Wunsch, die mythische Note zu betonen. Doch aile aufeinanderfolgenden Veränderungen der Episode haben eine Gemeinsamkeit : den entschiedenen Willen, nur die positive Seite des Alexandermythos zu illustrieren.
Relato da experiência: implementação da metodologia Lean Healthcare no atendimento aos pacientes nas Unidades de Pronto-Atendimentos da Secretaria Municipal de saúde de Belo Horizonte: Projeto Menos Espera, Mais Saúde! / Experience report: implementation of the Lean Healthcare methodology in patient care at Emergency Departments of the Municipal Health Secretariat of Belo Horizonte: Less Waiting, More Health!
Authors: Peres Alex , Pinto Jackson Machado , Marinho Melina , Souza Miriam , Felisardo Raquel , Macarenhas Renata , Rates Susana , Carvalho T. M. L. 
Published: July 2021

O artigo visa apresentar a experiência de implementação da metodologia “Lean” para o atendimento aos pacientes do Sistema Único de Saúde de Belo Horizonte (SUS-BH”) a fim de melhorar o tempo-resposta, a qualidade e a eficiência dos atendimentos em urgência e emergência, por meio de pactuação de fluxos internos. Trata-se de uma propsta que está na carta de projetos estratégicos da Secretaria Municipal de Saúde (SMSA). A melhoria da qualidade da assistência nas UPA’s está diretamente associada à aplicação de ferramentas de gestão de processos, com foco na eliminação dos desperdícios, por meio de um trabalho padronizado, treinamento contínuo e intervenção corretiva imediata frente às não conformidades encontradas.Tratando-se de pacientes em situações de urgência, o tempo é um dos principais recursos que deve ser mensurado cotidianamente, com o objetivo de oferecer ao doente uma intervenção médica ou assistencial, o mais breve possível. Apresentaremos nesse artigo, os resultados e experiências com a implantação do projeto “Menos espera, mais saúde” em algumas UPA’s de Belo Horizonte, com o uso de ferramentas Lean nos processos que tangem o atendimento ao usuário e o que identificamos como possibilidades de melhoria contínua, por meio da gestão à vista e intervenção frente aos indicadores de desempenho operacional. O projeto inovador e transformador “Menos espera, mais saúde” faz interface da gerência de urgência com outros setores da Secretaria municipal de saúde, no objetivo de atender a demanda do usuário, com qualidade, resolutilidade e segurança na espera pelo atendimento, otimizando a permanência desse usuário nas UPA’s de Belo Horizonte.
Bruch’s membrane opening minimum rim width and peripapillary retinal nerve fibre layer thickness measurement in myopic eyes with glaucoma
Authors: Ch’ng Tun Wang , Tan Jin Poi , Tassha Hilda Adnan , Farrah Bt Ja’afar , Ahmad Bin Mt Saad 
Published: July 2021

Introduction: Optic nerve head imaging in myopic eyes with glaucoma is challenging due to atypical myopic optic disc morphology. Peripapillary retinal nerve fibre layer (pRNFL) and Bruch’s membrane opening-minimum rim width (BMO-MRW) utilize different anatomical reference points to measure the retinal nerve fibre layer.
Purpose: To evaluate the diagnostic agreement between BMO-MRW and pRNFL in glaucomatous eyes with varying degrees of myopia.
Design: Prospective observational study.
Methods: Forty-three eyes diagnosed as primary open-angle glaucoma, normal-tension glaucoma, and primary angle-closure glaucoma with varying degrees of myopia were included in the study. Geometric measurement of the neuroretinal rim tissue was conducted with spectral domain optical coherence tomography (SD-OCT) usingtwo different parameters: BMO-MRW and pRNFL. The classification of scan quality and diagnostic agreement between both methods were compared using an exact McNemar’s test. The association between the summary classifications of quality scans with myopic degree was assessed with Fisher’s exact test.
Results: BMO-MRW had a higher percentage of good quality image scans compared to pRNFL (p = 0.004). BMO-MRW was capable of obtaining equally good quality scans for glaucomatous eyes with various myopic degrees, whereas pRNFL demonstrated a significant statistical difference between mild, moderate, and high myopia(p = 0.001). pRNFL was difficult to identify in highly myopic eyes. By excluding poor quality scans, the diagnostic agreement between both modalities was 48.4% (p = 0.002). The observed agreement was higher in low myopia (66.7%), followed by moderate myopia (28.6%) and high myopia (16.7%).
Conclusion: Compared to pRNFL, BMO-MRW is a better diagnostic imaging modality in glaucoma, especially for eyes with high myopia. Scan quality must be considered when interpreting OCT result in daily clinical practice to yield more accurate and reliable results.
ПОРІВНЯННЯ СХИЛЬНОСТІ ДО РИЗИКУ В ПІДЛІТКОВОМУ ТА ЮНАЦЬКОМУ ВІЦІ
Authors: Вдовиченко Оксана 
Published: July 2021

У роботі наведено результати теоретико-емпіричного дослідження певних відмінностей показників ризику між підлітками та юнаками. Відзначено, що саме у підлітковому й юнацькому віці загострюється проблема пошуку сенсу життя, зростає невпевненість в собі, виникають інтимні, особистісні та міжособистісні непорозуміння і все це впливає на більш виражені ризиковані дій у визначених вікових груп. Ризик розглядається нами як специфічні емоційно-вольові дії, що активують різні психічні функції, які спрямовані на подолання невизначеної і небезпечної ситуації.
В емпіричному дослідженні було використано такі психодіагностичні інструменти: тест «Суб’єктивна оцінка ситуацій як небезпечних і невизначених» (Вдовіченко, 2018), «Опитувальник схильність до ризику в різних сферах діяльності» (Вдовіченко, 2007), методика «Самооцінка схильності до екстремально-ризикованої поведінки» (Zuckerman, 2005), методика «Особистісні фактори прийняття рішення» (ОФР-25) (Корнілова, 1994), опитувальник якісних показників схильності до ризику (Саннікова, & Бикова, 2008). Вибірку дослідження склали 897 досліджуваних підліткового та юнацького віку 14-19 років (підлітки – 432 школяра, юнаки – 465 студентів).
Відзначено певні специфічні відмінності за показниками, що характеризують вираженість ризику. Так, у підлітків високі показники пошуку нових вражень, репрезентуються у прагненні змінювати себе, свій зовнішній вигляд, здійснювати необмірковані безшабашні, зокрема, й асоціальні вчинки, також вони схильні до девіантної поведінки, демонстративних форм поведінки, високий ризик формування адикцій, ніж у юнаків. Прагнення до труднощів, що характеризується високою імпульсивністю, агресивними проявами у поведінці, нехтуванням деталей у виконанні складної роботи, недостатньою довільністю у діяльності загалом, властиве також підліткам більшою мірою, ніж особам юнацького віку.
Також юнаки у ситуаціях ризику є більш розсудливими, раціональними у виборі стратегій при їх вирішенні, усвідомлюють свої вчинки.
Отримані результати виступають підґрунтям для продовження дослідження цінностей та мотивів у підлітків та юнаків з певним рівнем вираженості ризику, а також його особливостей з урахуванням їх гендерних розрізнень.
ЕГОЦЕНТРИЗМ ЯК ЧИННИК НИЗЬКОГО РІВНЯ ДОВІРИ В КОНТЕКСТІ МІЖОСОБИСТІСНИХ СТОСУНКІВ У ПЕРІОД РАННЬОЇ ЮНОСТІ
Authors: Білецька Олена 
Published: July 2021

Стаття присвячена теоретичному обґрунтуванню та емпіричному розгляду проблеми егоцентризму, який зумовлює низький рівень довіри у осіб юнацького (студентського) віку. Встановлено, що егоцентрична спрямованість детермінується позицією і сприяє автономізації особистості від інших людей. Вона викликається потребами у власному успіху, в співчутті, в опіці, в афіліації, в самоствердженні, в захисті свого «Я». Егоцентризм відбивається на міжособистісних стосунках, перешкоджає ефективному спілкуванню і взаємодії з людьми, гальмує розвиток морально-етичної сфери особистості. Регуляція соціальної поведінки і життєдіяльності індивіда безпосередньо залежить від особливостей взаємодії людини з іншими людьми. Особистісний чинник виявляється провідним у всіх видах взаємостосунків людей один з одним, причому міжособистісні відносини відіграють особливо важливу роль.
На підставі результатів діагностики, було виявлено переважну більшість осіб (92 %) з низьким рівнем довіри в міжособистісних стосунках, у яких були досліджені такі соціально-психологічні характеристики, як рівень егоцентризму та рівень емпатичних здібностей. Результати емпіричного дослідження вказують на надміру сконцентрованість юнаків і дівчат на собі і своїх власних думках, переживаннях, не здатності адекватно сприймати іншого учасника взаємодії, що проявляється в бракові співчуття до співрозмовника, у відсутності координації дій з партнером. Отримані результати стали психологічною основою для розробки соціально-психологічного тренінгу, як ефективного засобу підвищення рівня довіри студентів та подолання «егоцентричної сліпоти» у період ранньої юності.
ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНІ ОСНОВИ ДОСЛІДЖЕННЯ ЦІЛЕПОКЛАДАННЯ У СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ
Authors: Іванюта Ольга , Яницька Олена 
Published: July 2021

У статті здійснена спроба теоретичного узагальнення наукових доробок актуальної проблеми розвитку цілепокладання у юнацькому віці. Висвітлено проблему поетапного формування цілепокладання : формування цілі та її досягнення у студентів. Проаналізовано значимість, зміст мотивів, структуру потреб, які визнають особливості цілепокладання. Обґрунтовано проблему : цілепокладання створює певне направлення у житті, однак, більшість студентів мають невисокі показники за критерієм «цілі в житті». У статті висвітлено функціонально-значимі компоненти, а саме: мотиви, цілі, дії; проаналізовано дослідження щодо мотивації студентів до цілепокладання, в якій переважають егоїстичні мотиви, а соціальні, пізнавальні дослідницькі - є другорядними , а також – дослідження гендерних особливостей цілепокладання у студентської молоді.
У статті акцентовано увагу на тому, що механізм цілепокладання не обмежується лише мотивами. Він включає сферу потреб, на основі яких і виникають цілі. Описано структуру потреб: їх стан в даний момент, бажаний стан, переживання відмінності між ними та намагання досягти бажаного. Таким чином, ціль зберігає всі компоненти потреби. Доведено, що дослідження ціле покладання - це аналіз мети в потребувально-мотиваційній сфері.
На основі аналізу першоджерел показано, що цілі разом з мотивами надають діяльності особистісний характер, тому важливим є складання плану реалізації цілі в процесі діяльності. Проаналізовано роль здібностей у цілепокладанні. Зазначається, що саме здібності ( у першу чергу до навчання та праці) сприяють успішному виконанню запланованої діяльності. На основі здійсненого аналізу досліджень обґрунтовано положення про те, що цілепокладання – це не лише діяльність, але й – здібності, які можна розвинути за певних умов (Попов, Дмитрієва). Здійснений аналіз психолого-педагогічних аспектів дослідження цілепокладання може бути основою добору методик вивчення цілепокладання у здобувачів вищої освіти.
ФОРМУВАННЯ ТОЛЕРАНТНОГО СТАВЛЕННЯ МОЛОДШИХ ШКОЛЯРІВ ДО ДІТЕЙ З ОСОБЛИВИМИ ОСВІТНІМИ ПОТРЕБАМИ
Authors: Кулаков Руслан , Кулакова Лариса 
Published: July 2021

Стаття присвячена актуальній проблемі сучасної соціально-психологічної та педагогічної науки − формування толерантності у дітей молодшого шкільного віку до осіб з особливими освітніми потребами. Представлено ретроспективний аналіз ставлення суспільства до людей з психофізичними вадами. Розкрито сучасне трактування феномену «толерантність». Визначена роль батьків та професійної компетентності педагога, психолога у формуванні зазначеної якості. Проаналізовано основні передумови щодо процесу залучення осіб з обмеженими можливостями здоров’я у загальноосвітній простір. Висвітлено напрямки, методичні прийоми психологічної роботи з формування толерантності у батьків, педагогів, усвідомлення індивідуальних особливостей розвитку і освітніх потреб дітей, способи налагодження комунікативної взаємодії в колективі однолітків.