bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Evening chronotype is associated with poor work ability and disability pensions at midlife: a Northern Finland Birth Cohort 1966 Study
Authors: Räihä Tapio , Nerg Iiro , Jurvelin Heidi , Conlin Andrew , Korhonen Marko , Ala-Mursula Leena 
Published: February 2021

ObjectivesThis is the first general population study to evaluate whether evening chronotypes (E) have poorer work ability (WA) and higher probability for early disability pensions (DPs) than morning types (M) in middle age.MethodsAmong non-retired individuals (n=5831; 2672 men, 3159 women) of the Northern Finland Birth Cohort 1966, chronotype was determined at the age of 46 years with shortened Morningness–Eveningness Questionnaires in 2012. The outcomes were poor WA in 2012, indicated by scores 0–7/10 of Work Ability Score, and registered emergence of DPs in 2013–2016. Multivariate logistic and Cox regression analyses were separately adjusted for factors related to sleep, health and behaviours, sociodemographic and economic factors, or working times.ResultsE-types represented 10% (n=264) of men and 12% (n=382) of women. Compared with M-types, the unadjusted ORs with 95% CIs of poor WA for E-type men and women were 2.24 (95% CI 1.62 to 3.08) and 2.33 (95% CI 1.74 to 3.10), respectively. The odds remained statistically significant and approximately twofold in all separate adjustment models tested. During 2013–2016, 8 (3.0%) E-type men and 10 (2.6%) E-type women were granted DP, which, compared with M-types, represented a higher HR that was statistically significant for men (HR 3.12, 95% CI 1.27 to 7.63) and remained significant except when multiple sleep variables or working times were adjusted for.ConclusionsEveningness appears a previously unrecognised risk factor for poor WA and early disability. We suggest that individual chronotype be considered in attempts to lengthen work careers.
Size of atrial septal defect after balloon atrial septostomy does not correlate with immediate improvement in oxygenation
Authors: Sehgal Kartik , Sehgal Kunal , Varma Suraj 
Published: February 2021

ObjectiveTransposition of great arteries is a common cyanotic heart defect. Balloon atrial septostomy aims to improve circulatory mixing and oxygenation. Previous studies have combined infants with intact ventricular septum and those with ventricular septal defect. Additionally, the septostomy was performed much later after birth. The objectives were to ascertain any correlation between the atrial septal defect size and oxygenation, before and after septostomy, as well the change in parameters pre-post procedure.MethodsWe performed an audit of the last 10 years of clinical and echocardiographic data (2010–2020) for infants with transposition of great arteries with intact ventricular septum. A pediatric cardiologist, masked to clinical data, reviewed the images.ResultsOur study of 25 infants with transposition of great arteries with intact ventricular septum noted that the procedure was performed at a median [interquartile range (IQR)] of 3 (2, 4) hours after birth. Prostaglandin was administered to the majority of infants [20/25 (80%)]. While significant increases in partial pressure of oxygen (24±5 vs 40±6 mmHg, p<0.001) and preductal oxygen saturations (67%±18% vs 81%±11%, p=0.003) were noted, and while the atrial septal defect increased in size from 1.8±0.6 vs 4.8±0.7 mm (p<0.001), no correlation was noted between atrial septal defect size and oxygen saturations.ConclusionsIn our study of infants with transposition of great arteries and intact ventricular septum managed with balloon atrial septostomy, no correlation was noted between the atrial septal defect size and oxygen saturations. Pulmonary vascular resistance and pulmonary blood flow may be important physiological variables determining oxygenation.
RG flows in non-perturbative gauge-Higgs unification II: effective action for the Higgs phase near the quantum phase transition
Authors: Irges Nikos , Koutroulis Fotis 
Published: February 2021

AbstractWe construct the zero temperature (no compact dimensions) effective action for an SU(2) Yang–Mills theory in five dimensions, with boundary conditions that reduce the symmetry on the four-dimensional boundary located at the origin to a U(1)-complex scalar system. In order to be sensitive to the Higgs phase, we need to include higher dimensional operators in the effective action, which can be naturally achieved by generating it by expanding the corresponding lattice construction in small lattice spacing, taking the naive continuum limit and then renormalizing. In addition, we build in the effective action non-perturbative information, related to a first order quantum phase transition known to exist. As a result, the effective action acquires a finite cut-off that is low and the fine tuning of the scalar mass is rather mild.
Fractional Strong Matching Preclusion for DHcube
Authors: Zhang He , Zou Jinyu , Zhang Shuangshuang , Ye Chengfu 
Published: February 2021

Let [Formula: see text] be a set edges and [Formula: see text] be a set of edges and/or vertices of a graph [Formula: see text], then [Formula: see text] (resp. [Formula: see text]) is a fractional matching preclusion set (resp. fractional strong matching preclusion set) if [Formula: see text] (resp. [Formula: see text]) contains no fractional perfect matching. The fractional matching preclusion number (resp. fractional strong matching preclusion number) of [Formula: see text] is the minimum size of fractional matching preclusion set (resp. fractional strong matching preclusion set) of [Formula: see text]. In this paper, we obtain the fractional matching preclusion number and fractional strong matching preclusion number of the DHcube [Formula: see text] for [Formula: see text]. In addition, all the optimal fractional matching preclusion sets and fractional strong matching preclusion sets of these graphs are categorized.
Association of Salivary Statherin, Calcium, and Proline-Rich Proteins on Oral Hygiene: A Cross-Sectional Study
Authors: Pateel Deepak Gowda Sadashivappa , Gunjal Shilpa , Fong Liew Fong , Hanapi Nur Sulwana Mohd 
Published: February 2021

Background. Saliva, as a complex biofluid, plays a pivotal role in maintaining oral health and tooth integrity. There has been inconsistent data available on the relationship between salivary parameters and oral health. This study aims to investigate the association between salivary statherin, acidic proline-rich proteins (aPRP), and calcium with oral hygiene status. Methods. One hundred and eighty-eight healthy subjects aged between 18 and 50 years with varying oral hygiene status who gave consent to participate were included in this cross-sectional study. The subjects were recruited from primary oral health care of MAHSA University. Oral hygiene of all the participants was measured using Oral Hygiene Index–Simplified (OHI-S). Stimulated saliva collected using paraffin wax was analyzed for salivary statherin, aPRP, and calcium. The relationship between salivary statherin, aPRP, and calcium levels with OHI-S was assessed using Spearman’s Rank correlation coefficient; the strength of relationship was assessed by multiple linear regression analysis. Results. The study found a weak positive correlation (r = 0.179,

p

= 0.014) between salivary statherin and OHI-S; weak negative correlation (r = −0.187,

p

= 0.010) between salivary aPRP and OHI-S; and moderate negative correlation between salivary statherin and salivary aPRP levels (r = −0.50,

p

< 0.001) which were statistically significant. Conclusion. Poor oral hygiene is associated with increased statherin and reduced aPRP levels in saliva. Thus, these salivary components may have a role in predicting oral hygiene status.
MORPHOMETRIC STUDY OF ARTERIES OF THE LOWER JAW REORGANIZATION ASPECTS IN THE SIMULATED POST-RESECTION ARTERIAL PULMONARY HYPERTENSION
Authors: Posolenyk L. Ya. 
Published: February 2021

Summary. The salivary glands are a special group of secretory organs that play a significant role in dental health of the population, as well as one of the vital functions of the whole human body. With the development of modern medical science, clinicians have often diagnosed salivary gland pathology. One of the most important problems of these pathologies is the study of direct and reverse effects of organs on each other, the principles of their correlations and methods of morphological expression. In recent decades, there has also been an increase of pulmonary lesions, which are accompanied by hypertension in the small circulation and lead to the development of pulmonary heart disease and its decompensation. There are isolated studies on the features of the involvement of the mandibular gland in the pathological process, and only some works reflect the structural changes of the submandibular gland in hemodynamic disorders.
The aim of the work – to study morphometric aspects of mandibular arteries reorganization in simulated post-resection arterial pulmonary hypertension.
Material and Methods. The arteries of medium (51–125) μm and small (26–50) μm calibers [16] of the mandibular salivary gland of 27 Vietnamese pigs, which were divided into 3 groups, were studied by a complex of histological and morphometric methods. Group 1 included 9 intact animals aged 6.5–7 months, group 2 – 12 pigs of the same age with post-resection pulmonary hypertension and compensated pulmonary heart, group 3 – 6 animals 6.5–7 months with pulmonary hypertension and decompensated pulmonary heart.
Results and Discussion. Hypertension (one-month term) in the small circle of blood circulation, which occurred after right-sided pulmonectomy led to the development of pulmonary heart and venous stasis in the organs of the large circle of blood circulation, including in the mandibular gland. At arterial hypertension in a small circle of blood circulation essential structural reorganization of arteries of a mandibular gland is revealed. Although morphological changes were found in the arteries of small caliber of the studied organ and in the decompensation of the pulmonary heart.
Conclusions. Our morphological study provided comprehensive information on the features of remodeling of the mandibular arteries in postresection arterial pulmonary hypertension. Prolonged pulmonary hypertension leads to structural rearrangement of the arteries of the middle and small caliber of the mandible, which is characterized by thickening of the membrane, narrowing their lumen and endothelial cells damage, impaired blood supply and hypoxia in the body. The biggest changes are in the arteries of the small caliber of the mandibular gland and in the decompensation of the pulmonary heart in 6.5–7 month old male pigs of the Vietnamese breed.
ВПЛИВ КУРІННЯ НА ЗАГАЛЬНОКЛІНІЧНІ ТА БІОХІМІЧНІ ПАРАМЕТРИ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ХРОНІЧНИМ ПАНКРЕАТИТОМ
Authors: Babinets L. S. , Onufryk Z. Ya. 
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. Хронічний панкреатит (ХП) у курців спостерігається в 2 рази частіше, ніж у некурців, а ризик розвитку захворювання зростає залежно від кількості викурених сигарет.
Мета – дослідити вплив куріння на основні загальноклінічні та біохімічні параметри та показники ендотоксикозу в пацієнтів із хронічним панкреатитом.
Матеріал і методи. Обстежено 64 амбулаторних пацієнти поза загостренням: 21 – з ізольованим ХП і 43 – із ХП на тлі супутнього куріння. Діагноз встановлювали за загальноприйнятим методом, анамнез куріння розраховували в одиницях «пачки-роки» (одна пачка складала 20 цигарок). Параметри загальноклінічного і біохімічного аналізу крові визначали за загальноприйнятими у клініці методиками. Оцінку ендогенної інтоксикації (ЕІ) проводили за рівнями молекул середньої маси (МСМ1 і МСМ2), рівнем ЕІ (РЕІ), а також вмістом циркулюючих імунних комплексів (ЦІК) у сироватці крові.
Результати. Куріння негативно впливало на клінічний перебіг хронічного панкреатиту поза загостренням за рахунок наявності проявів диспепсичного (на 14,4 %), больового (на 7,5 %) і астено-невротичного (на 31,1 %) синдромів у більшої кількості пацієнтів-курців, порівняно некурцями (p<0,05).
Поєднання ХП і куріння сприяло поглибленню анемічного синдрому (наявність анемії 88,37 % у групі курців проти 71,42 % у групі некурців; латентної анемії – відповідно 34,88 % проти 23,80 %; легкого ступеня – 41,86 % проти 47,61 %; середнього ступеня – 11,63 % у групі курців при відсутності такої у групі некурців) і виснаженню вісцерального пулу білка за показником загального білка, а також більшій інтенсивності запального процесу у ПЗ за вмістом амілази у крові, порівняно з аналогічними параметрами пацієнтів-некурців.
Висновки. Встановили вірогідно вищий рівень ендогенної інтоксикації пацієнтів з хронічним панкреатитом стосовно групи контролю (на 60,71 % – у некурців і на 102,19 % – у курців), вищий вміст МСМ1 стосовно групи здорових у групі курців проти такого у некурців – на 42,46 % проти 30,20 %, а також вищий рівень циркулюючих імунних комплексів у групі курців проти такого у некурців (р<0,05). Це довело ускладнювальний вплив куріння на перебіг хронічного панкреатиту, а також глибину загальноклінічних і біохімічних лабораторних параметрів і показників ендотоксикозу.
ОСОБЛИВОСТІ ФУНКЦІОНУВАННЯ СЕРЦЕВО-СУДИННОЇ СИСТЕМИ У ХВОРИХ НА СИНДРОМ ОБСТРУКТИВНОГО АПНОЕ-ГІПОПНОЕ У НІЧНИЙ ЧАС
Authors: Soltani R. E. 
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. У статті наведені результати досліджень особливостей функціонування серцево-судинної системи у хворих на синдром обструктивного апное-гіпопное сну.
Мета – оцінити особливості функціонування серцево-судинної системи у хворих на синдром обструктивного апное-гіпопное під час сну.
Матеріал і методи. Дослідження проведено у 66 хворих із діагностованим синдромом обструктивного апное-гіпопное сну (СОАГС). Діагноз СОАГС встановлювали у пацієнтів, в яких протягом 1 години сну виявляли понад 5 зупинок дихання тривалістю 10 секунд та більше (індекс апное-гіпопное, ІАГ).
Результати. Встановлено, що в нічний час під час епізодів апное-гіпопное синхронно тяжкості патології розвивається феномен активації серцево-судинної системи, який проявляється зростанням серцевого викиду, частоти серцевих скорочень та загального периферійного судинного опору. Під час сну коефіцієнт економічності кровообігу (КЕК) у пацієнтів групи контролю знижувався майже на 40 %, порівняно з даними, отриманими в них удень. Однак, порівняно з групою контролю, уночі КЕК у хворих 1-ї групи виявився вищим на 11,4 %; у хворих 2-ї групи – на 8,0 %; у хворих 3-ї групи – на 25,8 %.
Висновки. Активація серцево-судинної системи у хворих на СОАГС сприяє формуванню у них гіпертонічної хвороби, а зростання загального периферійного опору судин призводить до органних порушень (серцевої, ниркової недостатності, цукрового діабету тощо).
ГІСТОФУНКЦІОНАЛЬНІ ЗМІНИ В ТКАНИНАХ НИРКИ В ДИНАМІЦІ ПОСТТРАВМАТИЧНОГО ПЕРІОДУ ПРИ ПОЄДНАНІЙ ТРАВМІ НА ТЛІ ГІПОКІНЕТИЧНОГО ОСТЕОПОРОЗУ В ЕКСПЕРЕМЕНТІ
Authors: Luchynskyi V. M. , Stoikevych H. V. , Pohoretska K. V. , Prokopchuk Yu. V. 
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. Метою роботи є вивчення впливу політравми на структурні зміни в тканинах нирки у тварин з гіпокінетичним остеопорозом у динаміці посттравматичного періоду.
Матеріал і методи. Експерименти виконано на 42 нелінійних білих щурах-самцях масою 200–220 г. У першій серії експериментів у тварин викликали гіпокінетичний остеопороз за методом Z. Kundurovich, через 2 місяці моделювали політравму. У другій серії аналогічні травми наносили тваринам без остеопорозу. Тварин виводили з експерименту на 10, 20 та 30-ту доби. Для гістологічного дослідження забирали тканини нирки, їх структуру вивчали у нормі, а також характер і глибину морфологічних змін після модельованої політравми.
Результати. Дослідження показали, що на 10-ту добу експерименту у тварин без остеопорозу та у тварин з остеопорозом зміни в нирках були відносно однаковими: в нирках мало місце повнокровʼя судин інтерстиціальної тканини переважно венозного типу та повнокров’я клубочків. Спостерігалась також білкова дистрофія епітелію дистальних та проксимальних відділів канальців. На 20-ту добу в нирковій тканині тварин з остеопорозом були слабо виражені дистрофічні зміни. У тварин з гіпокінетичним остеопорозом на 30-ту добу в нирках розвиваються повнокровʼя клубочків та судин інтерстиціальної тканини кіркового шару, виражена білкова дистрофія епітелію дистальних та проксимальних відділів канальців.
Висновки. Наведені гістологічні відхилення в нирках в цілому підтверджують розвиток системних порушень при ТХ, які у тварин без остеопорозу наростають до 20-ї доби і до 30-ї стихають. У випадку одночасного гіпокінетичного остеопорозу гістологічні відхилення є більш тривалими.
ОЦІНКА РІВНЯ ВІТАМІНУ D І ЙОДНОГО СТАТУСУ В ЖІНОК ПРЕМЕНОПАУЗАЛЬНОГО ВІКУ З АВТОІМУННИМ ЗАХВОРЮВАННЯМ ЩИТОПОДІБНОЇ ЗАЛОЗИ
Authors: Chukur O. O. , Pasechko N. V. , Bob A. O. 
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. У жінок пременопаузального віку з гіпотиреозом автоімунного ґенезу спостерігаються дефіцит вітаміну D та недостатнє йодне забезпечення.
Мета роботи – визначити рівень забезпеченості вітаміном 25(OH)D3 та провести оцінку медіани йодурії у жінок пременопаузального віку з автоімунним гіпотиреозом.
Матеріал і методи. Обстежено 146 жінок пременопаузального віку з гіпотиреозом на тлі автоімунного тиреоїдиту. Для оцінки функціонального стану щитоподібної залози визначали рівень тиреотропного гормону, вільного тироксину, вільного трийодтироніну та рівень антитіл до тиреопероксидази і антитіл до тиреоглобуліну. Визначали рівень вітаміну D у сироватці крові в осінньо-зимовий період та оцінювали йодне забезпечення за концентрацією йоду в разових порціях сечі.
Результати. У жінок пременопаузального віку з автоімунним гіпотиреозом у 78,8 % визначався дефіцит, і у 17,1 % – нестача вітаміну D. Результати визначення медіани йодурії показали недостатнє йодне забезпечення у 48,9 % хворих (легкий дефіцит йоду у 26,7 % і середнього ступеня тяжкості у 22,2 %) та надмірне йодне навантаження у 8,9 % хворих. Встановлено достовірно сильні негативні кореляційні взаємозв’язки між 25(ОН)D та рівнем антитіл до тиреопероксидази і тиреотропним гормоном та середню позитивну кореляцію із рівнем вільного тироксину і вільного трийодтироніну (р<0,05). Кореляційний аналіз визначив позитивні взаємозв’язки середньої сили між рівнем медіани екскреції йоду з рівнями тиреотропного гормону та антитіл до тиреопероксидази (р<0,05).
Висновок. Дефіцит вітаміну D корелює зі зниженням функції щитоподібної залози та тяжкістю гіпотиреозу, що визначає необхідність додаткового призначення вітаміну D всім жінкам пременопаузального віку з автоімунним гіпотиреозом. Для контролю йодного статусу жінок з гіпотиреозом автоімунного ґенезу необхідно проводити моніторинг функції щитоподібної залози та концентрації йоду в організмі.
РОЛЬ БІОХІМІЧНИХ ПОРУШЕНЬ У РОЗВИТКУ ЕТАНОЛОВИХ ФІБРОЗУ І ЦИРОЗУ ПЕЧІНКИ У ВИСОКО- ТА НИЗЬКОЕМОЦІЙНИХ ЩУРІВ
Authors: Kostiuk O. A. , Denefil O. V. 
Published: February 2021

Вступ. Надмірне вживання алкоголю є поширеним соціальним лихом, що спричинює незворотні зміни в організмі.
Мета дослідження – оцінити стан про- й антиоксидантної системи у крові та гомогенаті серця високо- і низькоемоційних (ВЕ, НЕ) щурів-самців при етанолових фіброзі та цирозі печінки.
Методи дослідження. Досліди виконано на 96 ВЕ і НЕ безпородних щурах-самцях віком 5,5–6 місяців. Тварин поділили на 3 групи: контрольна (К); етаноловий фіброз (ЕФ); етаноловий цироз печінки (ЕЦ). Емоційність визначали за методикою “відкрите поле”. У сироватці крові (сир) та гомогенаті серця (гом) визначали активність супероксиддисмутази (СОД), каталази (Кат), вміст дієнових (ДК), трієнових (ТК) кон’югатів, шиффових основ (ШО), ТБК-активних продуктів (ТБК-ап), у сироватці крові – пероксидазну активність крові (ПАК), вміст церулоплазміну (ЦП).
Результати й обговорення. У К у ВЕ тварин, порівняно з НЕ, був меншим вміст ДК, ТК, ТБК-ап, більшим – вміст ШО. При ЕФ та ЕЦ усі показники у ВЕ і НЕ щурів зросли і були вищими у ВЕ тварин. У К у ВЕ щурів ОМП370 і ОМП430 були більшими у сир, меншими – в гом. При ЕФ та ЕЦ вони зросли (крім ОМП370 у сир ВЕ тварин). У сир ВЕ щурів ОМП370 були більшими. При ЕЦ, порівняно з ЕФ, ОМП370 у сир були меншими у ВЕ і НЕ тварин, а в гом – більшими в НЕ щурів. При ЕЦ, порівняно з ЕФ, ОМП430 були меншими у сир НЕ тварин. У К активність СОД була вищою в НЕ щурів. При ЕФ вона зросла, більше у ВЕ тварин, але залишалася вищою в НЕ щурів. При ЕЦ зросла більше у ВЕ тварин і була вищою в гом. При ЕЦ, порівняно з ЕФ, активність СОД була більшою. Активність Кат у сир у К була вищою в НЕ щурів. При ЕФ вона збільшилась і була вищою у ВЕ т
варин. При ЕЦ зростала більшою мірою у ВЕ щурів і не залежала від емоційності. При ЕЦ, порівняно з ЕФ, активність Кат була більшою. Вміст ЦП у сир був вищим у ВЕ тварин. При ЕФ та ЕЦ він зріс, більше у НЕ щурів. Різниці у вмісті ЦП при ЕФ та ЕЦ у ВЕ тварин не спостерігали, в НЕ щурів вищі значення відзначали при ЕЦ. При ЕФ у ВЕ тварин вміст ЦП залишався більшим. У К ПАК була вищою в НЕ щурів; зросла при ЕФ та ЕЦ (більшою мірою). При ЕЦ ПАК була вищою у ВЕ ­тварин.
Висновки. Етанолові фіброз і цироз печінки у щурів викликають ушкодження організму за оксидаційним механізмом. Інтенсифікація ПОЛ більш виражена при цирозі у сироватці крові та гомогенаті серця високоемоційних тварин.
ДОСЛІДЖЕННЯ ОРГАНІЧНИХ КИСЛОТ У ТРАВІ ТА ПІДЗЕМНИХ ОРГАНАХ SAPONARIA OFFICINALIS L.
Authors: Kostyshyn L. V. , Slobodianiuk L. V. , Marchyshyn S. M. , Demydiak O. L. , Liashenko L. Yu. 
Published: February 2021

Вступ. Мильнянка лікарська (Saponaria officinalis L.) – багаторічна трав’яниста рослина, представник родини гвоздикові (Caryophyllaceae). Вона поширена по всій території Європи, у Північній Африці та на заході до Середньої Азії, але на даний час також культивується в багатьох країнах світу. В Saponaria officinalis L. спостерігають високий рівень сапонінів, також рослина містить флавоноїди, квайлову кислоту, жирні кислоти та різні фенольні сполуки. У джерелах літератури є інформація про протигрибкову активність сапонінової фракції мильнянки лікарської проти Gaeumannomyces graminis var. tritici й Fusarium culmorum та її антимікробні властивості. Відомостей про хімічний склад первинних метаболітів, а саме органічних кислот, у траві та підземних органах Saponaria officinalis L. у доступній літературі не знайдено, хоча ці речовини є одними з важливих класів природних сполук і мають широкий спектр біологічної та фармакологічної дій.
Мета дослідження – виявити і визначити методом високоефективної рідинної хроматографії (ВЕРХ) кількісний вміст окремих компонентів органічних кислот у траві та кореневищах мильнянки лікарської.
Методи дослідження. Кількісний вміст органічних кислот визначали методом ВЕРХ на рідинному хроматографі Agilent 1200 (Agilent Technologies, США).
Результати й обговорення. Методом ВЕРХ у траві мильнянки лікарської ідентифіковано та визначено кількісний вміст винної, піровиноградної, ізолимонної, бурштинової і фумарової кислот, у підземних органах – піровиноградної, ізолимонної, лимонної, бурштинової та фумарової. Серед органічних кислот у траві рослини домінували ізолимонна та піровиноградна кислоти, вміст яких становив 120,83 і 25,14 мг/г відповідно. У підземних органах Saponaria officinalis L. в найбільшій кількості було визначено бурштинову кислоту (0,79 мг/г).
Висновки. Уперше методом ВЕРХ досліджено якісний склад та кількісний вміст органічних кислот у мильнянці лікарській. Встановлено, що трава і підземні органи досліджуваної рослини містять винну, піровиноградну, ізолимонну, лимонну, фумарову та бурштинову кислоти. Серед органічних кислот у траві мильнянки лікарської домінувала ізолимонна кислота, вміст якої становив 120,83 мг/г. У кореневищах досліджуваного об’єкта переважала бурштинова кислота (0,79 мг/г). Отримані результати свідчать про перспективність подальших поглиблених фітохімічних досліджень біологічно активних речовин мильнянки лікарської (Saponaria officinalis L.).