A vezetői beosztás mint egészségprotektív tényező szellemi munkát végzők körében
Authors: Kósa Karolina , Vincze Szilvia , Veres-Balajti Ilona , Bácsné Bába Éva 
Published: August 2021

Összefoglaló.
Bevezetés: A munkavégzés fontos egészségprotektív tényező, de
munkahelyi pszichoszociális kockázatokkal jár, amelyeknek az egészségi
állapottal való összefüggéseire az elmúlt évtizedekben derült fény.
Célkitűzés: A vizsgálat célja a munkahelyi beosztás és az
egészségi állapot közti összefüggés vizsgálata volt olyan, viszonylag homogén
mintában, amelynek tagjait közintézmények dolgozói adták.
Módszer: Kérdőíves egészségfelmérés történt online
adatgyűjtéssel, keresztmetszeti elrendezésben, egy megyeszékhely két
közintézményében alkalmazottak körében. A kérdőív demográfiai, az egészségi
állapotra, az egészségmagatartásra és a munkavégzésre, köztük a munkahelyi
beosztásra vonatkozó, validált kérdéseket tartalmazott. Az adatelemzés beosztási
kategóriák szerint két (vezető vs. beosztott), illetve három (vezető, diplomás
beosztott, nem diplomás beosztott) rétegben történt.
Eredmények: A vizsgált mutatók közül a szubjektív egészség,
az élettel való elégedettség, a koherenciaérzés, a túlzott mértékű pszichés
stressz, a munkahelyi hiányzás, a munkahelyi és magánéleti társas támogatottság
a vezető beosztásban dolgozók körében volt a legkedvezőbb. A vizsgált
indikátorok közül csak a munkaképesség nem különbözött beosztás szerint, és csak
az alvásidő volt szignifikánsan kedvezőtlenebb (rövidebb) a vezetők körében a
beosztottakhoz képest. A háromrétegű elemzés szerint a legkedvezőtlenebb mutatók
a nem diplomás beosztottakra voltak jellemzőek. Eredményeink szerint a vezető
beosztásban dolgozók egészségi állapota és mentális egészsége kedvezőbb, mint a
beosztottaké. Következtetés: A munkahelyi beosztás az egyéni
társadalmi-gazdasági helyzet mellett a munkahelyi pszichoszociális stressz
mértékével is összefüggésben van, ezért a munkahelyi stressz vizsgálata során
érdemes beosztás szerinti elemzést is végezni. A munkahelyi pszichoszociális
stressz nyomon követése minden munkahelyen ajánlott, amelynek egyszerű módja az
alkalmazási idő és a hiányzott napok számának létszámarányos és beosztásra
stratifikált, idősoros nyomon követése. Orv Hetil. 2021; 162(29): 1172–1179.
Summary.
Introduction: Employment is an important health protective
factor but also entails workplace psychosocial risks with multiple impacts on
health. Objective: The present study aimed at examining the
association between employment position and subjective health in a relatively
homogenous sample of public servants with mostly tertiary degrees.
Method: Online health survey was conducted among employees
of two large public institutes in a large city in Hungary. The questionnaire
contained items on demographic data, health status, mental health, health
behaviour, and work-related questions including employment position
(leadership). Data analysis was carried out by employment position in two
(manager, subordinate) and three (manager, subordinate with college degree,
subordinate with no college degree) strata. Results: Subjective
health, satisfaction with life, sense of coherence, pathological stress,
sickness absence, social support in the workplace and private life were most
favourable among those in leadership position. Work ability did not differ by
employment position, but sleep time was significantly less favourable (shorter)
among leaders compared to subordinates. Subordinates with no college degree had
the worst measures of health. Conclusion: Employment position
is related to individual socioeconomic status and workplace psychosocial stress,
therefore research on workplace stress should include employment level as a
potential confounder. Psychosocial stress at workplaces should be monitored for
which various recommendations are available. The simplest method is to monitor
mid- and long-term turnover and sickness absence stratified for employment
position and proportionate to the workforce. Orv Hetil. 2021; 162(29):
1172–1179.