bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Abstract SP147: Aging
Authors: Stratton M 
Published: February 2021

Abstract
As for most human cancer types we now have substantial understanding of the landscape of somatic mutations in breast cancer. However, there is relatively little knowledge of the somatic mutations present in normal breast epithelium. This may potentially be instructive in identifying the earliest stages of breast neoplasia and in understanding why the risk of breast cancer is high compared to other tissues of the body. By sequencing laser capture microdissected elements of normal breast epithelium from healthy women, women with breast cancer and women with breast cancer predisposition we are able to provide the first comprehensive insights into somatic mutagenesis in normal breast and compare these with other normal human tissues.
Citation Format: M Stratton. Aging [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP147.
Abstract SP020: Beyond Hormones: Newer Pharmacologic Approaches
Authors: Brown P 
Published: February 2021

Abstract
It is now possible to prevent many breast cancers inhigh-risk women using anti-estrogen hormonal drugs. Several Phase III breast cancer preventiontrials demonstrated that hormonal drugs such as the “selective estrogenreceptor modulators” tamoxifen and raloxifene, and aromatase inhibitors preventthe development of 50% of ER-positive breast cancers in women. However, mostwomen at high risk of breast cancer do not use these cancer preventive drugsdue to concerns about their side effects. To overcome this problem, recent studies havefocused on testing novel approaches for the prevention of breast cancer. Results of preclinical and clinical studiestesting targeted drugs and vaccines for breast cancer prevention show that itis possible to prevent breast cancer with reduced toxicity. Studies seeking to prevent all forms ofbreast cancer, including ER-positive, HER2-positive, and “triple-negative”breast cancer, will be presented and discussed. Novel approaches testing targeted therapies including signalinginhibitors, combinations of preventive agents, and vaccines, will be presented. Many of these interventions prevent breastcancer in animal models, and are now being tested in human clinicaltrials. Results from studies testing novel drugdelivery approaches will also be discussed. Topical gels containing anti-estrogen drugs are being used to reducebreast cell growth and mammographic density in Phase II clinical trials. This topical approach has the potential toprevent ER-positive breast cancers without the toxicity of oral hormonaldrugs. All of these novel preventive measuresoffer great promise to effectively prevent all forms of breast cancer withminimal toxicity.
Citation Format: P Brown. Beyond Hormones: Newer Pharmacologic Approaches [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP020.
Abstract SP022: Special topics in early stage ER+ breast cancer
Authors: Cameron D 
Published: February 2021

Abstract
ER+ve HER2-ve breast cancer, also known as luminal breast cancer, is the commonest form of early breast cancer, and the commonest cause of breast cancer death. It is defined pathologically in terms of significant levels of expressesion of hormone receptors without over-amplified HER2: but like all other subtypes of breast cancer is not just one disease. The majority of these tumours are sensitive to endocrine therapy, and also benefit from the other standard interventions, such as chemotherapy, surgery, radiotherapy and the use of bisphosphonates: all of the curative benefits of these treatments (bar surgery) having been confirmed in individual patient meta-analyses. So what is there to say apart from exploring the mechanisms of resistance to therapy and the biologically-driven new therapeutic approaches which will be covered by the two other speakers in this session? Firstly, a review of these important data: exploration of the key questions such as choice of, and duration of, adjuvant endocrine therapy in both pre- and post-menopausal women (and in brief, men); discussion of the pattern of relapse including the almost linear risk of relapse per year for at least 10 years (unlike other subtypes of breast cancer), and the implications of that pattern for patients, clinicians and trialists. In particular the presenter will consider the SOFT/TEXT studies, the data from the meta-analyses of the adjuvant endocrine and bisphosphonate therapy studies and the very significant issues of adherence and toxicity for women. Secondly a brief look at the data on bio-markers used to suggest certain cancers don’t benefit from the use of adjuvant chemotherapy, noting the distinction between prognostic and predictive, and the challenge at times of separating these effects in women with a good prognosis, and can thus be used to offer women the possibility of avoiding chemotherapy. How to approach the pre-menopausal woman to maximise her chance of cure whilst making life tolerable and helping her “normalise” any plans she may have to have children. Third, looking at the newer therapies entering clinical trials, and in particular consideration of the emerging data on the use of CDK 4/6i in early breast cancer and what this may mean for both clinical trial design and clinical practice. But perhaps most importantly, this talk will identify pitfalls in interpretation of data, the need for long-term outcome data to truly understand what trials tell us, and what they don’t: and pointers to the future of where we may be able to further improve the lot of women with the commonest and ultimately most fatal of the main breast cancer subtypes.
Citation Format: D Cameron. Special topics in early stage ER+ breast cancer [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP022.
Abstract SP037: New insights to cancer-associated systemic inflammation
Authors: de Visser KE 
Published: February 2021

Abstract
The occurrence of distant metastases accounts for over 90% of breast cancer deaths. Despite these devastating effects, metastatic disease is poorly understood and incurable. Clearly, there is an urgent need for novel therapeutic strategies that prevent and/or cure metastatic disease. For successful dissemination and metastasis, cancer cells must evade detection and destruction by the immune system and adapt to a foreign tissue environment. This process is enabled by factors secreted by the primary tumor that shape both the intratumoral microenvironment and the systemic immune landscape. By manipulating systemic immune responses and creating conditions of chronic inflammation, tumors can have a long-distance reach and transform distant tissues that are intrinsically hostile to metastatic colonization into niches that are more hospitable for metastatic lesions to grow out. Key feature of this systemic process - often referred to as pre-metastatic niche formation- is the mobilization and polarization of (immature) myeloid immune cells from the bone marrow to the circulation, tumor and distant organs. We and others have used preclinical tumor models to demonstrate that these tumor-mobilized myeloid cells, including neutrophils and macrophages, contribute to a systemic immunosuppressive environment that inhibits anti-tumor immune responses and fosters metastasis formation. The pro-metastatic function of systemic inflammation is supported by clinical observations demonstrating that neutrophil accumulation in blood of cancer patients is strongly associated with poor survival and increased risk for metastasis. Targeting pro-metastatic inflammation represents an attractive strategy to prevent or treat metastatic disease. Importantly, the oncology field can benefit from compounds that have already been developed for the treatment of inflammatory diseases.
In this Educational Session talk, I will discuss current insights into how tumors engage the immune system systemically, how systemic inflammation impacts disease progression and therapy response and how we can utilize these insights for the design of novel therapeutic opportunities. A great challenge in the field of immuno-oncology is the unexplained inter-patient heterogeneity in the intratumoral and systemic composition and functional state of the immune system. I will share some of our recent insights into how cancer cell-intrinsic mechanisms lie at the basis of this heterogeneity in the immune milieu of breast cancer, which may set the stage for personalized immune-intervention strategies.
Citation Format: KE de Visser. New insights to cancer-associated systemic inflammation [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP037.
Abstract SP059: Toxicities of breast cancer treatment
Authors: Henry N 
Published: February 2021

Abstract
Advances in screening and treatment of breast cancer have led to reductions in breast cancer recurrence and mortality. However, systemic therapies can cause long-term and late effects that negatively impact the quality of life of patients with breast cancer. It is important for patients to be aware of the potential risks, and for providers to be knowledgeable about symptom management options. For example, taxane chemotherapies reduce the risk of disease recurrence but can cause long-lasting neuropathy that interferes with activities of daily living. Unfortunately, few effective interventions for preventing or treating neuropathy have thus far been identified. Similarly, endocrine therapies significantly reduce the risk of recurrence of hormone receptor positive breast cancer. However, tamoxifen and the aromatase inhibitors can cause menopausal symptoms and arthralgias that affect survivors of breast cancer of all ages. Interventions that can effectively treat these symptoms in some, but not all, patients have been identified. In this educational session, prevention and treatment approaches for key long-term and late effects in patients with breast cancer will be discussed.
Citation Format: N Henry. Toxicities of breast cancer treatment [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP059.
Abstract SP068: The unique epigenetic state of invasive lobular breast cancers
Authors: Jeselsohn R 
Published: February 2021

Abstract
Although the majority of invasive lobular breast cancers (ILC) are strongly hormone receptor positive and are rarely high-grade, they present a number of unique clinical problems compared with invasive ductal cancer (IDC). These include challenges for early detection, decreased response to chemotherapy and evidence of relative resistance specifically to adjuvant tamoxifen treatment. In addition to uniform loss of e-cadherin, ILCs possess genetic alterations that are suggestive of a unique estrogen receptor axis, including an increase in the frequency of FOXA1 mutations and decrease in GATA3 mutations. In this study we performed a comprehensive analysis of the estrogen receptor axis in pre-clinical models and clinical samples of ILC and IDC. We found that ILC has a unique chromatin state that stems from gained FOXA1 chromatin binding and leads the remodeling of ER chromatin binding. We demonstrated that FOXA1 recruitment can classify primary hormone receptor positive breast cancers to ILC and IDC histological subtypes. Moreover, we show that gained FOXA1 recruitment leads to the transcription of a gene signature associated with resistance to adjuvant tamoxifen in estrogen receptor positive breast cancers and is a mechanism for the divergent pattern of response to specific endocrine treatments in ILC. Collectively, these studies unveil key insights to the fundamental biology unique to ILC, set the stage for precision endocrine treatment in estrogen receptor positive breast cancer, and offer potential treatment targets to improve outcomes for patients with ILC.
Citation Format: R Jeselsohn. The unique epigenetic state of invasive lobular breast cancers [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SP068.
Abstract SS2-03: Patterns of medical behavior in the management of breast cancer during COVID-19. Mexican Experienc
Authors: Valencia Ricardo Villalobos , Rivera Samuel Rivera 
Published: February 2021

Abstract
Objective. This survey was conducted with medical oncologists treating breast cancer and explores how the COVID-19 pandemic has impacted their approach to managing breast cancer.Method. A questionnaire of ten questions was sent electronically to 123 medical oncologists throughout the Mexican Republic from June 25 to 29, 2020, a critical moment in our patient with the highest reports of new cases of patients with COVID-19.Results. Of the respondents, 47.1% work in a public and private hospital, 21.9% and 30.0% exclusively in the public and private respectively. Modification of treatment schemes due to the pandemic is reported in 42.5% (51) and 34.1% (41) occasionally. The dose modification has occurred mainly in the palliative context 71.3%. The modification of intravenous to oral chemotherapy was confirmed in 78.2% of the respondents, but this was in less than 30% of the patients. Only 27.1% of doctors have prolonged their chemotherapy schedules. To the question of postponing visits in patients under surveillance or in adjuvant with endocrine therapy, 80% of the doctors answered confirmatory. Private online consultation has been implemented in 57.8% of doctors. When asked to have patients with breast cancer and a positive test for COVID-19, 37% (43 doctors) confirmed having had patients. Delays in diagnostic protocols for breast cancer were reported in 74.5% (85). Finally 37.7% reported that less than 25% of their patients did not attend their scheduled appointment and 32.4% of the doctors reported that between 25% to 50% of their patients postponed the medical visit. (See images of results).Conclusion. In Mexico, like many countries, the treatment and follow-up of patients with breast cancer has been affected by the pandemic, a factor that impacts the results is that in our country we have a shortage of oncological drugs for more than a year, including sometimes cyclophosphamide, anthracyclines and taxanes that are essential for this disease. Management and diagnosis protocols have been delayed since medical care has been prioritized for patients with COVID-19. Unfortunately, there is no national registry of cancer patients, much less the association of cancer with COVID-19. The study, however, reflects similarity of results with other countries in medical behavior.
Citation Format: Ricardo Villalobos Valencia, Samuel Rivera Rivera. Patterns of medical behavior in the management of breast cancer during COVID-19. Mexican Experienc [abstract]. In: Proceedings of the 2020 San Antonio Breast Cancer Virtual Symposium; 2020 Dec 8-11; San Antonio, TX. Philadelphia (PA): AACR; Cancer Res 2021;81(4 Suppl):Abstract nr SS2-03.
Дисфункція ендотелію судин пародонта при генералізованому пародонтиті на тлі цукрового діабету 2 типу
Authors: Riznyk Y. B. , Riznyk S. S. 
Published: February 2021

Резюме. Дисфункція ендотелію має важливе значення у розвитку процесів ішемізації при порушенні мікроциркуляції та характеризується порушенням ендотелійзалежної релаксації судин, підвищеною адгезивністю ендотелію і розглядається не тільки як маркер судинних порушень, але і як причина розвитку, прогресування й клінічних проявів численних захворювань.
Мета дослідження – виявити кореляцію між клінічними проявами ГП та функціональними змінами його судинної системи у хворих на ЦД 2 типу за рівнями вазоконстриктора ЕТ-1 і вазодилататора нітрит-аніону (метаболіту оксиду азоту) в ротовій рідині (РР).
Матеріали і методи. Проведено клінічно-лабораторні дослідження 36 хворих на цукровий діабет 2 типу, в яких діагностували генералізований пародонтит, і 12 осіб без соматичної патології із клінічно інтактним пародонтом, з метою вивчення кореляції між клінічними проявами генералізованого пародонтиту на тлі цукрового діабету 2 типу та функціональними змінами його судинної системи.
Результати досліджень та їх обговорення. Результати клінічно-інструментального обстеження хворих на генералізований пародонтит на тлі ЦД 2 типу виявили суттєві зміни показників індексної оцінки стану тканин пародонта, які корелювали зі ступенем тяжкості, перебігом ГП та компенсацією цукрового діабету. Результати проведених клінічно-імунологічних досліджень свідчать про те, що у хворих на генералізований пародонтит на тлі цукрового діабету 2 типу спостерігається порушення ендотелійзалежної релаксації судин, що спонукає до розвитку вираженої вазоконстрикції та зниження інтенсивності локального кровотоку. Прогресування дистрофічно-запального процесу в пародонтальних тканинах під час загострення генералізованого пародонтиту в пацієнтів із цукровим діабетом супроводжується розвитком ендотеліальної дисфункції, яка характеризується підвищеним синтезом потужного вазоконстриктора ендотеліну-1 та вазодилататора нітрит-аніону.
Висновки. В результаті проведених досліджень хворих на ГП на тлі ЦД 2 типу встановлено, що патологічні зміни пародонта характеризуються високими показниками гінгівальних і пародонтальних індексів, а також підвищеною концентрацією ЕТ-1 та нітрит-аніону в РР, що знаходяться у прямій кореляційній залежності від ступеня тяжкості, перебігу ГП та стадії компенсації ЦД. Визначення рівнів ЕТ-1 і похідних оксиду азоту в РР є важливими чинниками для встановлення тяжкості патологічного процесу та ефективності лікування хворих на ГП.
Сучасні принципи і засоби медикаментозного лікування при генералізованому пародонтиті
Authors: Yarov Yu. Yu. 
Published: February 2021

Резюме. Лікування генералізованого пародонтиту базується на принципах комплексного підходу з урахуванням індивідуальних особливостей стоматологічного та соматичного статусу, превалювання дії тих чи інших місцевих і загальних пародонтопатогенних факторів у кожній конкретній клінічній ситуації. Етіотропне лікування передбачає проведення раціональної загальної і місцевої антимікробної терапії з метою елімінації пародонтопатогенних бактерій і блокади запального каскаду з продукцією прозапальних цитокінів, ейкозаноїдів, матриксних металопротеїназ і т. д. Патогенетичне лікування спрямоване на купірування провідних ланок розвитку захворювання. Обґрунтованим є призначення нестероїдних протизапальних засобів; застосування екзогенних інгібіторів матриксних металопротеїназ; імунокоригуюча терапія; цитокінотерапія; застосування антиоксидантів; призначення препаратів для стимулювання процесу формування кістки. Правильна спрямованість етіопатогенетичного медикаментозного лікування підтверджена численними даними літератури про їх високу клінічну ефективність. Однак актуальними залишається розробка диференційованих підходів до вибору комплексу медикаментозних засобів загального та місцевого застосування залежно від екзо- й ендопародонтопатогенних факторів, які найбільше впливають на патогенез генералізованого пародонтиту.
Особливості змін факторів гуморальної ланки адаптивного імунітету та цитокінового статусу в ротовій рідині хворих на хронічний пародонтит із цукровим діабетом 2 типу
Authors: Balitska O. Yu. , Bondarenko Yu. I. , Habor H. H. 
Published: February 2021

Резюме. Сучасні погляди на проблему коморбідності хронічного пародонтиту показали взаємозв’язок між запальними та дистрофічно-запальними захворюваннями тканин пародонта і соматичною патологією, у тому числі й ендокринними захворюваннями. При цьому ступінь ураження пародонта виявляється тим більше, чим тяжчим і тривалішим є перебіг соматичної патології, що обґрунтовує необхідність детальнішого вивчення механізмів впливу коморбідних станів на перебіг пародонтиту.
Мета дослідження – проаналізувати характер змін гуморального імунітету й концентрації цитокінів у ротовій рідині хворих на коморбідний перебіг хронічного пародонтиту із цукровим діабетом 2 типу.
Матеріали і методи. Проведено обстеження 20 практично здорових осіб (контрольна група), 36 хворих із клінічно встановленим діагнозом цукрового діабету (ЦД) 2 типу, 32 пацієнтів із підтвердженим діагнозом хронічного пародонтиту (ХП) і 32 хворих із поєднаним ЦД і ХП. Вміст основних класів імуноглобулінів у ротовій рідині sIgA й IgG встановлювали за G. Manchini, рівень цитокінів імуноферментним методом на апараті «Stat Fax Plus» відповідно до протоколу виробника.
Результати досліджень та їх обговорення. У ротовій рідині встановлено вірогідне зниження рівня sIgA, зокрема у другій групі в 1,27 раза, третій – в 4,98 раза і четвертій – в 7,48 раза; рівень IgG був вірогідно вищий у другій групі – в 1,62 раза відповідно, у третій – в 2,29 раза і у четвертій – у 3,35 раза відповідно контрольних значень (р<0,01). Найвищі значення місцевих прозапальних цитокінів зафіксовані у пацієнтів із поєднаним перебігом ЦД 2 типу та ХГП, тоді як найнижчі показники – у хворих на ЦД 2 типу. Концентрація протизапального IL4 статистично значимо зменшувалася у другій групі – на 20,4 %, у третій – на 44,2 % і в четвертій – на 57,9 % стосовно контролю (р<0,05).
Висновки. При хронічному пародонтиті на тлі цукрового діабету 2 типу вірогідних змін зазнають локальна гуморальна ланка імунної системи й місцевий цитокіновий статус.