bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Scared, powerless, insulted and embarrassed: hesitancy towards vaccines among caregivers in Cavite Province, the Philippines
Authors: Landicho-Guevarra Jhoys , Reñosa Mark Donald C , Wachinger Jonas , Endoma Vivienne , Aligato Mila F , Bravo Thea Andrea , Landicho Jeniffer , Bärnighausen Kate , McMahon Shannon A 
Published: September 2021

BackgroundSeveral studies have highlighted that vaccine hesitancy (VH) is among the most important threats to global health, especially in low- and middle-income countries, including the Philippines. However, there is a dearth of literature exploring family experiences of—or concerns related to—childhood vaccinations that gives voice to vaccine hesitant caregivers (VHCs) of small children. Here, we present insights from VHCs from the Philippines.MethodsThis research draws on in-depth interviews (IDIs) with 44 VHCs who had previously delayed or refused vaccination for their children in rural and urban communities in Cavite Province, the Philippines. Amid the COVID-19 pandemic, we conducted IDIs via an online platform of the respondents’ choosing (ie, Facebook messenger call, Skype and Zoom). All interviews were recorded, transcribed, translated and analysed drawing from the tenets of constructivist grounded theory. We use the social ecological model to structure our results.ResultsAmong the reasons for delay or refusal of childhood vaccinations, a fear of side effects emerged as the most salient concern, exacerbated by previous negative experiences (including trauma) from a dengue vaccine controversy in 2017. Respondents cited the dengue vaccine controversy as they expressed reluctance (regarding any new vaccines) and suspicion (towards school-based vaccination, the distribution channel used for the dengue vaccine). Heads of households opposing vaccines, perceptions that vaccines are non-essential and influences from the social and traditional media or neighbours contributed to further refusal and delay. Upon probing, VHCs recounted health system concerns particularly with regards to healthcare workers who are sometimes unable to answer their questions and can be dismissive or disrespectful regarding caregivers’ concerns.ConclusionUnderstanding VH from the lens of VHCs highlights pathways for interventions to regain trust and bolster confidence towards vaccines. Our findings may serve as linchpins in the development of VH interventions aiming at changing behaviour on a population scale.
Rapid assessment of prevalence of blindness and cataract surgery in Kabul province, Afghanistan
Authors: Sapkota Yuddha , Alizoi Najeebullah , Siddiqi Abdul Majeed , Naseem Mohammad , Salaam Ahmad Shah , Rehman Atiq ur , D'Esposito Fabrizio , Das Taraprasad 
Published: September 2021

ObjectiveTo estimate prevalence and causes of blindness and vision impairment and assess cataract surgical coverage and quality of cataract surgery in Kabul.Methods and analysisA total of 3751 adults aged 50 years and above were recruited from 77 randomly selected clusters. Each participant underwent presenting and pinhole visual acuity assessment and lens examination. Those with pinhole visual acuity <6/12 in either eye had a dilated fundus examination to determine the cause of reduced vision. Those with apparent lens opacity were interviewed on barriers to cataract surgery.ResultsThe age-adjusted and sex-adjusted prevalence of blindness was 2.4% (95% CI: 1.8% to 3.0%). Prevalence of severe, moderate and mild vision impairment was 2.2% (95% CI: 1.7% to 2.7%), 6.9% (95% CI: 6.0% to 7.9%) and 8.7% (95% CI: 7.5% to 9.8%), respectively. Cataract was the main cause of blindness (36.8%), severe (54.4%) and moderate (46.1%) vision impairment. Uncorrected refractive error was the leading cause of mild vision impairment (20.3%). Age-related macular degeneration was the second leading cause of blindness (23.0%). In people with a presenting visual acuity of <3/60, cataract surgical coverage was 89.7%, and effective cataract surgical coverage was 67.8%. The major barriers to uptake of the available cataract surgical services were the need for surgery was not felt (23.7%) and cost (22.0%).ConclusionKabul province has a high prevalence of blindness, largely due to cataract and age-related macular generation. The quality of cataract surgery is also lagging in terms of good visual outcomes. This calls for immediate efforts to improving the reach and quality of existing eye services and readiness to respond to the increasing burden of posterior eye disease.
Acute hospital preoperative assessment redesign: streamlining the patient pathway and reducing on-the-day surgery cancellations
Authors: Brazil Debbie , Moss Charlotte , Blinko Karen 
Published: September 2021

IntroductionAvoidable surgery cancellations in an acute trust were often attributed to inadequate preoperative assessment. These assessments, undertaken shortly before surgery, were delivered across eight different locations, 60% by a central nursing team and the remainder by other healthcare professionals. There was inconsistency in what and who were assessed, and inadequate time to optimise patients. There was difficulty finding capacity for urgent patient assessment, plus a lack of a pool of ‘ready-assessed’ patients to fill last-minute operating list gaps.MethodsA diagnostic phase using data analysis, root cause analyses and clinic observations identified multiple systemic issues confirming the need for system change.InterventionsOther trusts operating different models were visited and their processes were adapted to create a preassessment model relevant to our trust context. Key features included early preassessment, triage and streaming, in-clinic support from a prescribing pharmacist and consultant anaesthetist, a standardised outcome form documenting specific patient requirements needing action when a surgery date was agreed, surgery dating only on confirmation of patient optimisation, an administrative office (hub) with a tracking database to coordinate follow-up tasks and a patient hotline. A key enabler was a single, bespoke location. Where possible, testing took place in advance of the go-live. However, due to the transformational nature of the new model, some changes could only be tested and refined at scale in the new, single location.ResultsTwo months post implementation, a preliminary audit was positive, but clinic observations indicated that patient clinic flow was suboptimal. Further structural and process modifications were made. Ten months post implementation, a further root cause audit showed a near-elimination of on-the-day surgery cancellations for patients assessed in the redesigned service.ConclusionThe bundle of 17 interlinked interventions proved highly effective in delivering sustained improvements, which could be adopted by other trusts.
Clinical presentation and serological diagnosis of syphilis reinfection in men living with HIV: a retrospective cohort study
Authors: Mischler-Gornostaeva Ksenia , Glatz Martin , Fehr Jan , Bosshard Philipp Peter 
Published: September 2021

ObjectivesStudies on the characteristics of syphilis reinfection are scarce despite increasing numbers and proportions of cases. We aimed to gain insights into the clinical and serological presentation of reinfected men living with HIV and to evaluate diagnostic criteria for syphilis reinfection.MethodsWe conducted a retrospective cohort study of 259 HIV-positive men diagnosed with syphilis between January 1999 and September 2015 at the University Hospital Zurich. We compared patients with a single syphilis infection (n=109) to patients with reinfections (n=150).ResultsThe two groups matched in age, sexual orientation and numbers of other STIs. Reinfected patients more often presented with latent syphilis than patients with a single syphilis episode (41.9% vs 8.9%; p<0.001). Although generally high venereal diseases research laboratory (VDRL) or rapid plasma reagin (RPR) titres (median 1:32) were seen in reinfected patients, 19.4% had titres ≤1:8. Treponema pallidum passive particle agglutination (TPPA) titres were significantly higher (1:81 840 vs 1:10 240; p<0.001), while IgM values were significantly lower (1.27 vs 3.5; p<0.001) in syphilis reinfections than in first infections. The TPPA increased ≥fourfold in >92.3% of reinfected patients.ConclusionsOur data highlight the paramount importance of regularly screening patients at risk as syphilis reinfections in men living with HIV are more likely to be latent infections, that is, without symptoms. As non-treponemal tests might be biologically false-positive (up to a titre of 1:8) due to various conditions, a ≥fourfold increase of the TPPA might be considered as optional criterion for the diagnosis of syphilis reinfections. This could be especially valuable for diagnosing reinfected latent stage patients.
Hepatoprotective effect of trypsin/chymotrypsin against olanzapine-induced non-alcoholic steatohepatitis in rats
Authors: Mahmoud Ghada S. , Hosny Ghada , Sayed Sally A. 
Published: September 2021

Metabolic side effects of atypical antipsychotics are an important cause of deterioration of cognitive function and failure of drug adherence. The antifatty effect trypsin/chymotrypsin (T/C) and their mechanisms of action remain unclear. To investigate possible therapeutic effect of T/C in rat model of chronic olanzapine (OLZ) – induced hepatic steatosis. Twenty rats were divided into two groups: control (C), given distilled water, and O, given 1 mg/kg of OLZ orally daily for 7 weeks. Then, both groups were given T/C 3 enzyme activity unit (EAU)/kg orally as an add-on treatment daily for the next 5 weeks and were named T/C or T/C+O groups. Rat performance in radial arm water maze was tested twice before and after T/C treatment. We measured liver enzymes, alpha-1 antitrypsin, albumin, total protein, direct and total bilirubin, inflammatory cytokines, and lipoprotein serum levels. Liver samples were collected for histopathology and Ki67 expression. The T/C add-on caused significant reduction in OLZ-induced elevation of alanine transaminase (ALT; P < 0.01), aspartate transaminase (AST; P < 0.001), alkaline phosphatase (ALP; P < 0.05), total cholesterol (Tc; P < 0.01), low-density lipoproteins (LDL-c; P < 0.05), steatosis score (P < 0.001), hepatocyte necrosis (P < 0.01), and significantly increased Ki67 expression (P < 0.01). The T/C add-on to OLZ provided protection against hepatic steatosis, elevated enzymes, and disturbed lipid profile and increased Ki67 without disturbing memory function.
Artificial Intelligence-Based CT Images in Analysis of Postoperative Recovery of Patients Undergoing Laparoscopic Cholecystectomy under Balanced Anesthesia
Authors: Bai Manyun , Guo Renzhong , Zhao Qian , Li Yufang 
Published: September 2021

To explore whether preoperative processing can promote the recovery of gastrointestinal function after laparoscopic cholecystectomy (LC) surgery, in the study, an artificial intelligence-based algorithm was used to segment the CT images to assist doctors in decision making. The patients were divided into observation group (balanced anesthesia) and control group (general anesthesia) with SPSS. The observation group received balanced anesthesia half a day before the operation. The method of balanced anesthesia was to induce 0.2 mg/kg midazolam, 3 mg/kg propofol, 2 μg/kg remifentanil, 0.2 mg/kg vecuronium, 4∼5 mg/(kg·h) propofol, and 9∼11 μg/(kg·h) remifentanil continuous intravenous infusion to maintain anesthesia, and it was stopped once the patient defecated; the control group had general anesthesia in the afternoon after the operation, and it was stopped once the patient defecated. The time before the first exhaust and defecation after the surgery as well as the recovery time of bowel sound was recorded, and the degree of abdominal pain, abdominal distension, and gastrointestinal adverse reactions was evaluated at 22 hours, 46 hours, and 70 hours after the surgery. It was found that the accuracy of the artificial intelligence-based segmentation algorithm was 81%. The reconstruction accuracy of multidimensional liver could be observed at any angle, and the reconstruction accuracy was not lower than the resolution of original input CT. The calculation error was less than 9%, and the volume of whole liver, liver segment, preresection liver, and residual liver was less than 9%. The simulation accuracy of virtual liver surgery was not lower than the resolution of original input CT. The time before the first exhaust and defecation was shorter in the observation group versus the control group (

P

< 0.05). The recovery time of bowel sound in the observation group was shorter than that in the control group (

P

< 0.05). There was a significant difference in the scores of abdominal distension between the two groups at 22 h and 46 h after surgery (

P

< 0.05). It suggested that both the observation group and the control group could improve the symptoms of gastrointestinal adverse reactions after surgery. Nevertheless, balanced anesthesia can shorten the time before the first exhaust and defecation after surgery and promote the recovery of postoperative bowel sound. Furthermore, balanced anesthesia can alleviate abdominal distension, abdominal pain, and gastrointestinal adverse reactions, which should be promoted in clinic.
A Histone Deacetylase Inhibitor, Panobinostat, Enhances Chimeric Antigen Receptor T-cell Antitumor Effect Against Pancreatic Cancer
Authors: Ali Aesha I. , Wang Minyu , von Scheidt Bianca , Dominguez Pilar M. , Harrison Aaron J. , Tantalo Daniela G.M. , Kang Jian , Oliver Amanda J. , Chan Jack D. , Du Xin , Bai Yuchen , Lee Belinda , Johnstone Ricky W. , Darcy Phillip K. , Kershaw Michael H. , Slaney Clare Y. 
Published: September 2021

Abstract

Purpose:
In this article, we describe a combination chimeric antigen receptor (CAR) T-cell therapy that eradicated the majority of tumors in two immunocompetent murine pancreatic cancer models and a human pancreatic cancer xenograft model.

Experimental Design:
We used a dual-specific murine CAR T cell that expresses a CAR against the Her2 tumor antigen, and a T-cell receptor (TCR) specific for gp100. As gp100 is also known as pMEL, the dual-specific CAR T cells are thus denoted as CARaMEL cells. A vaccine containing live vaccinia virus coding a gp100 minigene (VV-gp100) was administered to the recipient mice to stimulate CARaMEL cells. The treatment also included the histone deacetylase inhibitor panobinostat (Pano).

Results:
The combination treatment enabled significant suppression of Her2+ pancreatic cancers leading to the eradication of the majority of the tumors. Besides inducing cancer cell apoptosis, Pano enhanced CAR T-cell gene accessibility and promoted CAR T-cell differentiation into central memory cells. To test the translational potential of this approach, we established a method to transduce human T cells with an anti-Her2 CAR and a gp100-TCR. The exposure of the human T cells to Pano promoted a T-cell central memory phenotype and the combination treatment of human CARaMEL cells and Pano eradicated human pancreatic cancer xenografts in mice.

Conclusions:
We propose that patients with pancreatic cancer could be treated using a scheme that contains dual-specific CAR T cells, a vaccine that activates the dual-specific CAR T cells through their TCR, and the administration of Pano.
ОСОБЛИВОСТІ ІМУНОЗАЛЕЖНИХ ПРОЯВІВ ПРИ COVID-19
Authors: Копча В. С. 
Published: September 2021

Сьогодні імунні прояви у пацієнтів з COVID-19 загальновизнані. У літературі є повідомлення про близько 3 000 випадків, що стосувались понад 70 різних системних та органоспецифічних SARS-CoV-2-асоційованих розладів. Хоча запалення, спричинене SARS-CoV-2, переважно зосереджене на дихальній системі, у деяких пацієнтів може розвинутися аномальна запальна реакція із залученням позалегеневих тканин.
Симптоми, пов’язані з цією надмірною імунною реакцією, дуже різноманітні й можуть нагадувати деякі автоімунні або запальні захворювання. Причому клінічні фенотипні ознаки, ймовірно, зумовлені передусім віком, статтю та етнічною належністю хворого. Ступінь зазначених змін також дуже різноманітний – від доброякісних і самообмежувальних до небезпечних для життя системних синдромів.
Досі патогенез цих проявів вивчений украй недостатньо. Однак відомо, що деякі з них з’являються протягом перших 2 тиж від зараження SARS-CoV-2, тоді як інші виникають на пізній постінфекційній стадії або, навіть, у безсимптомних пацієнтів.
Оскільки сукупність доказів складається переважно із серій випадків і неконтрольованих досліджень, ухвалення діагностичних й терапевтичних рішень часто базується на незначному досвіді та думці експертів. Потрібні додаткові дослідження, аби дізнатися про механізми розвитку цих проявів і застосувати отримані знання для уможливлення ранньої діаг­ностики та оптимальної терапії.
ВПЛИВ ГЕРПЕСВІРУСНОЇ ІНФЕКЦІЇ НА ПОКАЗНИКИ ІМУННОЇ ВІДПОВІДІ ДІТЕЙ, ХВОРИХ НА РОТАВІРУСНИЙ ГАСТРОЕНТЕРИТ
Authors: Слєпченко М. Ю. , Кузнєцов С. В. 
Published: September 2021

Мета роботи – встановити особливості структури кореляційних зв’язків між показниками імунної відповіді дітей, хворих на ротавірусну інфекцію (РВІ), на тлі інфікування їх герпесвірусами (ГВ) у різні періоди захворювання.
Матеріали і методи: Обстежено 104 дитини віком від одного до трьох років, які хворіли на ротавірусний гастроентерит середнього і тяжкого ступеня. Пацієнтів було розподілено на 2 групи: 1-а – 33 дитини, які не мали фонового інфікування герпесвірусами, 2-а – 71 дитина, яка переносила РВІ на тлі латентної герпесвірусної інфекції (ГВІ). Проведено порівняльний аналіз кореляції між показниками імунної відповіді хворих обох груп (CD3+, CD4+, CD8+, CD16+, CD22+, IgA, IgM, IgG, ІЛ 1β, 4, ФНП-α) у гострий період захворювання та в період ранньої реконвалесценції.
Результати. У гострий період РВІ в обох групах системоутворювальним показником, що має найбільшу кількість зв’язків з іншими ознаками, був відносний вміст CD4+ Т-лімфоцитів, але характер та сила кореляції між показниками дітей порівнюваних груп різні. У період реконвалесценції відмінними є не тільки характер зв’язків та їх сила, а й сама матриця кореляції та системоутворювальні показники. Так, у 1 групі дітей таким показником був відносний вміст CD8+ Т-лімфоцитів, 2 групи – ФНП-α.
Висновки. Отримані дані свідчать, що латентна герпесвірусна інфекція змінює матрицю кореляції між показниками імунної відповіді дітей, хворих на ротавірусний гастроентерит, протягом всього захворювання. Зазначене є підставою для подальшого поглибленого вивчення цього питання з метою пошуку шляхів відновлення більш фізіологічної структури зв’язків імунної відповіді на етапі реабілітації цих хворих.
ОСОБЛИВОСТІ ЯКОСТІ ЖИТТЯ КАРДІОХІРУРГІЧНИХ ПАЦІЄНТІВ, ЯКИМ ВИКОНАНО МІНІ-ІНВАЗИВНІ ДОСТУПИ
Authors: Теренда Н. О. , Стецюк І. О. , Тодуров М. Б. , Стецюк Л. Р. 
Published: September 2021

Мета: визначити доцільність та ефективність проведення протезування аортального клапана з міні-доступу на основі аналізу якості життя пацієнтів через 12 місяців після операції.
Матеріали і методи. Опитали 50 хворих, яким виконано протезування аортального клапана у 2019 р. Усіх пацієнтів поділено на 2 групи. У 1-й групі – 25 осіб (20 чоловіків (80 %) та 5 жінок (10 %)) – протезування виконували із поздовжньої серединної стернотомії (ПСС), у 2-й групі – 25 осіб (20 чоловіків (80 %) та 5 жінок (10 %)) – з міні J-подібної стернотомії (МІД). Якість життя оцінювали через 12 місяців після операції за допомогою опитувальника Medical Outcomes Study Short Form 36 (MOS SF-36).
Результати. У 25 хворих, яким оперативне втручання проведено через J-подібну міні-інвазивну стернотомію, виявлено статистично значущу зміну оцінки якості життя при аналізі стану психологічного здоров’я ((73,6±1,71) %) порівняно з ПСС ((66,51±1,40) %) (р<0,05). Це говорить про поліпшення якості життя хворих даної групи.
У групі з МІД, порівняно з ПСС, ми спостерігали тенденцію до кращих показників фізичного функціонування – (83,60±2,05) % проти (79,80±2,23) %; рольового функціонування, зумовленого фізичним станом, – (74,00±4,45) % проти (68,00±3,67) %; інтенсивності болю – (92,80±3,36) % проти (85,28±2,97) %; загального стану здоров’я – (64,04±2,67) % проти (61,68±3,08) %; життєвої активності – (75,20±2,10) % проти (72,30±1,65) %; соціального функціонування – (90,00±4,01) % проти (83,83±2,50) %; рольового функціонування, зумовленого емоційним ста­ном, – (84,01±5,22) % проти (79,14±3,90) %.
Висновки. Пацієнти з міні-інвазивним доступом мають статистично краще психічне здоров’я після втручання, ніж пацієнти із серединною стернотомією. Як результат, у цих пацієнтів менший ризик розвитку депресії, тривоги, переживань, психічних розладів. Інші показники мали тенденцію до вищих результатів при МІД порівняно з ПСС.
СТРАТЕГІЯ ПЛАНУВАННЯ СОЦІАЛЬНИХ ПРОГРАМ У ГРОМАДСЬКОМУ ЗДОРОВ’Ї
Authors: Запорожан Л. П. , Кравець Н. О. 
Published: September 2021

Мета: вивчити особливості програм у галузі громадського здоров’я, етапи їх розробки та розширення сфер їх застосування.
Матеріали і методи. У процесі дослідження використано загальнонаукові та спеціальні методи: теоретичного узагальнення, метод порівняльного аналізу, класифікації і групування, статистичного порівняння та узагальнення.
Результати. Ефективне функціонування галузі громадського здоров’я розроблено шляхом створення такої системи, яка містить сукупність процедур і заходів, що проводяться різними інституціями з метою пропаганди здорового способу життя, попередження захворювань, збільшення працездатного активного віку за допомогою спільних зусиль населення та суспільства. Соціальні програми у цій галузі покликані впроваджувати такі засоби на державному, регіональному та місцевому рівнях. Створення соціальних програм у громадському здоров’ї зазвичай має безсистемний характер. Розрізнені системи епідеміологічного моніторингу заважають ефективно контролювати ситуацію. Відсутня чітка стратегія дій щодо комплексного збереження здоров’я населення та епідеміологічної безпеки. У звʼязку з цим, збільшується важливість вивчення засад соціальних програм, практичних механізмів їх втілення, відповідно до умов сучасності.
Висновки. Аналіз на сьогодні існуючих соціальних програм у громадському здоров’ї показав наявність багатьох проблем, насамперед економічних та організаційних. Проте теоретичні, методологічні та правові завдання також потребують вирішення.
Фактичні дані підтверджують, що грошові вкладення в громадське здоров’я економічно вигідні, оскільки передбачено чотирикратне повернення вкладених коштів, а це безумовно вигідно для всієї галузі охорони здоров’я.
Для майбутнього успішного впровадження соціальних програм у громадському здоров’ї важливою є спроможність об’єднаних територіальних громад мати план розвитку в галузі охорони здоров’я. Проте на сьогодні дуже важливим є партнерство між гілками центральної та місцевої влади в інтересах забезпечення комфортного проживання населення. Особливу увагу варто приділити проблемі подолання пандемії COVІD-19, яка внесла суттєві зміни в ряд перебігу хронічних та гострих захворювань.