bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
УПРАВЛІННЯ ГРАНТОВИМИ ПРОЄКТАМИ В УКРАЇНІ: ІННОВАЦІЇ В АГРАРНОМУ ПРИРОДОКОРИСТУВАННІ
Authors: Скрипчук Петро , Чата Руслан , Скрипчук Михайло 
Published: December 2024

У статі наведено методологічні, інноваційні соціо-еколого-економічні напрями щодо розробки й реалізації грантових проєктів у світі та ЄС. Серед головних переваг щодо підготовки та реалізації грантових проєктів для агробізнесу та сфери природокористування визначено: інновації у відповідних галузях та методологія написання; врахування соціо-еколого-економічних явищ і тенденцій; діджиталізація економіки й суспільного життя; технології «Індустрія 5.0»; ресурсна й енергетична ефективність бізнесів; управління економікою й соціалізація різних верств населення; відновлення держави після війни; синергія між різними інституціями і галузями діяльності.
СТРАТЕГІЇ РОЗВИТКУ ПІДПРИЄМСТВ: АКТУАЛЬНІ ТЕНДЕНЦІЇ
Authors: Стасюк Богдан 
Published: December 2024

Розглянуто доцільність формування стратегій розвитку, що сприяють досягненню поставлених цілей підприємства. В цілому варто зауважити, що в більшості випадків, стратегії розвитку підприємств використовують для виживання їх в довгостроковому періоді часу. Проаналізовано значну частину можливих варіантів стратегій підприємства. Особливої важливості з формування стратегії розвитку підприємства, є сфери де діють динамічні ринкові трансформації з високим ступенем невизначеності та коливаннями оціночних параметрів зовнішнього оточення. Така ситуація вимагає від менеджменту підприємства гнучкості у формуванні стратегії та відповідного підбору кадрів. Також військовий стан в Україні, це значний ризик непередбачуваності можливих змін та відповідного впливу зовнішнього середовища, зниження ефективності через ризики і їх страхування в життєдіяльності підприємств. Втрата контролю над ризиками веде до недостатнього або дорогого рівня інвестування тощо. Саме стабільні інвестиційні вкладення є гарантією з реалізації обраної стратегії розвитку підприємства. І це потребує значної уваги до питань формування і відбору та реалізації обраної стратегії розвитку підприємства. Проведений аналіз визначень «стратегії» різних авторів та різних стратегічних підходів їх створення веде до висновку що в більшості випадків їх різноманіття доповнюють одне одного. Виявляють та доповнюють методи, принципи та способи розробки, формування та реалізації стратегії, яку розглядають як вдосконалену техніку керування підприємством, що забезпечуватиме постійний його розвиток. І найефективнішу діяльність в умовах мінливого зовнішнього бізнесового середовища та внутрішньої організаційної діяльності підприємства. Проведений аналіз також певною мірою обґрунтовує потребу у фахівців для відповідного напряму роботи, а також для здійснення капітальних вкладень через різні інвестиційні проєкти тощо. Отож, аналіз стратегій розвитку підприємств є базою для ухвалення різнопланових специфічних як правило довгострокових управлінських рішень.
АДАПТИВНЕ УПРАВЛІННЯ ЯК МЕХАНІЗМ СТІЙКОГО ЕКОНОМІЧНОГО РОЗВИТКУ ЗАКЛАДУ ОСВІТИ
Authors: Михайлова Єлизавета , Савіна Наталія , Радовенчук Петро 
Published: December 2024

Пропоноване наукове дослідження фокусується на моделі адаптивного управління сферою освіти, основною метою якого є ефективне подолання інформаційних викликів та підтримка економічної стійкості закладів освіти. Оскільки динамічне освітнє середовище характеризується швидкими технологічними змінами, адаптивна модель управління інтегрує процеси антикризового управління із стратегіями децентралізації. Центральним елементом цієї моделі є віртуалізація освітніх установ, де пропонується використовувати передові технологічні системи для створення гнучких та динамічних навчальних середовищ. Це включає впровадження електронних навчальних платформ, віртуальних класів та інноваційних навчальних інструментів, призначених для підтримки персоналізованих навчальних процесів. Ефективне управління людським капіталом відіграє важливу роль і включає постійний професійний розвиток, управління талантами та гнучкі умови праці. Ці ініціативи спрямовані на розвиток кваліфікованого та мотивованого науково-педагогічного персоналу, здатного адаптуватися до змінного інформаційного середовища. Крім того, принципи прагма-психології направлені на стратегічні зусилля інституційного брендингу. Шляхом розробки чіткої інституційної ідентичності, що базується на основних цінностях і сильних сторонах, заклади освіти можуть зміцнити свою репутацію та стійкість на конкурентному ринку освітніх послуг. Наукове дослідження підкреслює значення інтеграції цих елементів для покращення освітньої гнучкості, ефективності та економічної стійкості. Важливими складовими моделі адаптивного управління є оптимізація розподілу ресурсів та раціоналізація інформаційних потоків, що дозволяє освітнім установам вести проактивну боротьбу з кризами та сприяти культурі постійного удосконалення. В результатах дослідження наведено практичні інструменти для зміцнення стійкості та стимулювання інновацій в закладах освіти. Ці інструменти спрямовані на підвищення ефективності управлінських рішень, розвиток професійного потенціалу персоналу та впровадження передових навчальних технологій.
ЗАРУБІЖНИЙ ДОСВІД ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ РОЗВИТКОМ БЕЗБАР’ЄРНОГО ТУРИЗМУ
Authors: Маланчук Лариса , Омелянюк Павло 
Published: December 2024

У статті розкрито сутність безбар’єрного туризму, зокрема зазначено, що цей термін має ще такі назви: «туризм доступних для всіх», «інклюзивний туризм». Розглянуто зарубіжний досвід державного управління розвитком безбар’єрного туризму, а саме розглянуто досвід таких країн як: Ізраїль, Франція, Іспанія та Польща. Відзначено, що досвід країн щодо розвитку безбар’єрного туризму передбачає державну підтримку переважно у напрямі створення доступної інфраструктури для туристів із різними формами інвалідності, забезпечуючи легкий доступ до громадського транспорту, готелів, пам’яток культури та інших об’єктів туристичної індустрії. Зроблено висновки, що безбар’єрний туризм може стати не лише джерелом нових можливостей для людей з інвалідністю в Україні, але й сприятиме розвитку туристичної галузі та загальному позитивному іміджу країни як сприятливого туристичного напрямку.
ЦИРКУЛЯРНА МОДЕЛЬ ЯК ІННОВАЦІЙНА СИСТЕМА ВІДНОВЛЕННЯ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ РЕГІОНІВ І ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД В УКРАЇНІ У ВОЄННИЙ І ПОВОЄННИЙ ПЕРІОДИ
Authors: Павліха Наталія , Корнелюк Ольга 
Published: December 2024

У статті систематизовано теоретичні аспекти дослідження конкурентоспроможності регіонів та територіальних громад. Обґрунтовано необхідність запровадження інноваційної циркулярної моделі для відновлення конкурентоспроможності у воєнний та повоєнний періоди. Проаналізовано концептуальні засади та бізнес-моделі розвитку циркулярної економіки як основи для формування регіональних стратегій. Виділено переваги та можливості запровадження циркулярної моделі для розвитку регіонів і територіальних громад, серед яких підвищення ресурсоефективності, створення умов для інклюзивного сталого розвитку, зростання зайнятості і зменшення негативного впливу на довкілля. Циркулярна модель відновлення конкурентоспроможності регіонів та територіальних громад передбачає системний підхід і взаємодію влади, бізнесу, громадських організацій та населення. Основними принципами такої моделі є участь усіх зацікавлених сторін, створення кругового економічного циклу, розвиток інноваційних галузей, зелена трансформація, залучення іноземних інвестицій, забезпечення соціального включення та інклюзії.
АДАПТАЦІЯ ЕКСПОРТНОЇ СТРАТЕГІЇ ВІТЧИЗНЯНИХ ОПЕРАТОРІВ РИНКУ ДО СУЧАСНИХ РЕАЛІЙ
Authors: Попко Олена , Твардовський Юрій 
Published: December 2024

У статті розглянуто стратегічні імперативи забезпечення маркетингової діяльності вітчизняних операторів на світових товарних ринках. Ідентифіковано перспективні сектори економіки України з метою подальшого просування продукції цих галузей на зовнішніх ринках. Проаналізовано вплив широкомасштабної війни в Україні на розвиток експорту. Окреслено основні форми виходу вітчизняними операторами ринку на зовнішні ринки.
ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ СТАЛОГО РОЗВИТКУ ЗЕЛЕНОЇ ЕКОНОМІКИ УКРАЇНИ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ
Authors: Судук Олена 
Published: December 2024

У статті проведено аналіз рейтингових показників розвинених країн світу за Індексом зеленого майбутнього за 2023 рік фокусом уваги на окремих критеріях. Досліджено теоретичні та методологічні основи розвитку зеленої економіки в контексті глобальних тенденцій. Проаналізовано концептуальні підходи до її трансформації в Україні на прикладі успішних практик розвинених країн. Зокрема, оцінено вплив повномасштабного воєнного вторгнення в Україну на перспективи становлення зеленої економіки та її конкурентні переваги на світовій арені. Представлено критичний огляд потенціалу та пріоритетів трансформаційних змін у сфері зеленої економіки України з урахуванням стратегічних прогнозів. У дослідженні підкреслюється необхідність адаптації національної економіки до сучасних глобалізаційних стандартів та структурних змін, спрямованих на забезпечення сталого розвитку зеленої економіки в Україні.
МЕТОДИ АНАЛІЗУ І ПРОГНОЗУВАННЯ В СИСТЕМІ МІЖНАРОДНИХ ЕКОНОМІЧНИХ ВІДНОСИН
Authors: Гарнага Олександр , Несененко Павло , Кушнір Ніна 
Published: December 2024

У статті розглянуто особливості методів аналізу і прогнозування в системі міжнародних економічних відносин. Досліджено функції прогнозування та визначено його етапи. Проаналізовано перші прогнозно-аналітичні моделі, які описують глобальний міжнародний економічний розвиток. Наголошено на впливі міжнародних рейтингових агентств на геополітичну ситуацію. Вказано, що використання методів аналізу і прогнозування при вирішенні найскладніших соціально-економічних проблем як на національному, так і на міжнародному рівні, здатне стимулювати стратегічно орієнтоване мислення, виявляти ймовірні тенденції, можливості та потенційні загрози.
АНТИКРИЗОВІ ПІДХОДИ ДО УПРАВЛІННЯ ТА АНАЛІЗ ФАКТОРІВ РИЗИКУ НА ЗАЛІЗНИЧНОМУ ТРАНСПОРТІ
Authors: Коваль Віктор , Добровольский Олександр , Миронюк Одарка , Гончарова Ірина , Прокопенко Ярослав 
Published: December 2024

Система залізничного транспорту має ряд переваг, які роблять цей вид транспорту унікальним і критично значущим. Однак через прояв кризових елементів цей вид транспорту може бути охоплений масштабною кризою. Для запобігання кризовим ризикам необхідне чітке антикризове управління, засноване на аналізі поточної ситуації в галузі та динаміки останніх років. Антикризове управління в системі залізничного транспорту може бути як прямим, так і непрямим. У представленому дослідженні досліджено системи вантажних і пасажирських перевезень залізницею в США, Німеччині та Румунії. Як показало дослідження, у всіх цих країнах відбулося зниження обсягів вантажних перевезень за період з 2014 по 2023 роки з 3,8% до 8%. У США також спостерігалося зниження пасажиропотоку на 10%, що означає необхідність масштабних антикризових заходів. Оскільки створена інфраструктура для надання послуг залізничних перевезень є дуже дорогою, навіть незначне зниження рентабельності залізниць може призвести до кризи. Запобігти кризовим явищам можна як прямо, так і опосередковано, але головним є наявність позитивного впливу на основні макроекономічні показники. В якості такого макроекономічного показника в цьому дослідженні було обрано валовий внутрішній продукт, вплив на динаміку якого розглядався як з боку вантажних, так і з бокупасажирських залізничних перевезень. Встановлено, що в більшості випадків отримані рівняння регресії є спадними функціями, що свідчить про наявність кризових явищ у галузі залізничних перевезень на різних континентах. Винятком є система пасажирських перевезень залізницею в Румунії, де спостерігалося зростання пасажирських перевезень залізницею на 19,2% при зростанні ВВП на 43%. Розглянуто кількісні та якісні причини таких явищ та запропоновано авторське бачення системи антикризових заходів як у вантажних, так і в пасажирських залізничнихперевезеннях.
ПРОЦЕС ЗЕЛЕНОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ В ЗВО
Authors: Корецька Наталія , Констанкевич Ігор , Вірун Лілія , Мартинюк Богдан 
Published: December 2024

У статті досліджується процес управління зеленою трансформацією в ЗВО, визначено елементи зеленого менеджменту: цілі, критерії, ресурси, можливості та перешкоди досягнення ЦСР. ЗВО мають потенціал для стимулювання зеленого переходу через навчання, дослідження та поширення кращих практик досягнення ЦСР. Визначено, що чинники зеленої трансформації на організаційному, місцевому та національному рівнях впливають на формування шляхів переходу до стійкості. У дослідженні використовувалася описова методологія на основі огляду відповідної літератури для отримання інформації про менеджмент зеленої трансформації та переходу на сталий розвиток; статистична методологія для збору даних про вплив практик зеленого переходу на сталий розвиток в університетах. Результати дослідження сприятимуть удосконаленню процесу зеленої трансформації, формуванні стратегії досягнення ЦСР в ЗВО.
РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ ОКРЕМИХ АСПЕКТІВ РОЗВИТКУ АГРАРНОГО СЕКТОРУ В УКРАЇНІ
Authors: Костриченко Валентина , Шпак Віктор 
Published: December 2024

У статті здійснено аналіз тенденцій розвитку аграрного сектору в Україні у розрізі двох основних складових: рослинництва та тваринництва. Визначено дохід, отриманий від рослинництва і тваринництва, та оцінено яка доля загального доходу країни припадає на кожну галузь. Показано, що доходи від рослинництва стабільно перевищували доходи від тваринництва. Визначено фактори, що вплинули на таке співвідношення. Враховано вплив війни на прибутковість сільськогосподарського виробництва. Показано особливості рослинництва та тваринництва. Проаналізовано валовий збір продукції рослинництва за видами сільськогосподарських культур в динаміці за 30 років. В основному, існує позитивна тенденція зростання цього показника. Виключення складають буряк та ягідні культури. Проведено аналіз територіального розподілу доходів від реалізації продукції рослинництва. Визначено адміністративні області України, що характеризуються найбільшими доходами від рослинництва. Досліджено фактори, що впливають на такий розподіл.
ВПЛИВ ОРГАНІЧНИХ ТА МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ НА РОДЮЧІСТЬ ҐРУНТУ ТА ВРОЖАЙНІСТЬ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ КУЛЬТУР
Authors: Валецька О. В. , Налобіна О. О. , Колесник Т. М. , Голотюк М. В. , Пилипака Т. С. , Шимко А. B. 
Published: December 2024

У статті досліджено вплив органічних і мінеральних добрив на родючість ґрунту та врожайність сільськогосподарських культур. Однією з ключових проблем сучасного сільського господарства є підтримка родючості ґрунту при одночасному забезпеченні високої продуктивності рослинництва. Органічні та мінеральні добрива відіграють важливу роль у цьому процесі, проте їхні ефекти відрізняються залежно від складу, умов застосування та типу ґрунту. У дослідженні порівнювався вплив органічних, мінеральних і комбінованих добрив на вміст основних поживних елементів у ґрунті (органічна речовина, азот, фосфор, калій) та врожайність сільськогосподарських культур. Результати показали, що органічні добрива суттєво покращують вміст органічної речовини та калію в ґрунті, що позитивно впливає на його структуру та довгострокову родючість. Мінеральні добрива, з іншого боку, забезпечують швидке підвищення рівнів азоту і фосфору, що є важливим для швидкого росту рослин. Комбіноване застосування органічних та мінеральних добрив показало найбільш збалансований ефект, поєднуючи переваги обох типів добрив. Вплив на врожайність був значним для всіх типів добрив порівняно з контролем (без добрив). Найвищу врожайність забезпечували мінеральні добрива, однак органічні та комбіновані добрива також сприяли суттєвому підвищенню врожайності. Важливо зазначити, що тривале використання лише мінеральних добрив без внесення органічних компонентів може призвести до виснаження органічної речовини в ґрунті, що негативно впливатиме на його родючість у майбутньому. Результати дослідження вказують на важливість комбінованого використання органічних і мінеральних добрив для досягнення оптимальних показників врожайності та підтримання довгострокової родючості ґрунтів. Такий підхід дозволяє не лише забезпечити стабільну продуктивність сільськогосподарських культур, але й зберегти екологічну стійкість агроекосистем. Це дослідження підкреслює необхідність розробки інтегрованих стратегій внесення добрив, які враховують як короткострокові, так і довгострокові потреби ґрунту та культур. Подальші дослідження можуть зосередитися на аналізі впливу різних дозувань та комбінацій добрив у різних кліматичних і ґрунтових умовах, щоб ще краще зрозуміти їхній вплив на родючість та продуктивність агроекосистем.
ДИНАМІКА ЗМІСТУ ПРИВАТНОЇ (РОЗШУКОВОЇ) ТА ПРАВООХОРОННОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Француз А.Й.  , Горобець Я.С.  
Published: December 2024

У науковій статті досліджено та подано визначення сутності та характеристик приватної детективної діяльності в Україні, класифікація розшукової і правоохоронної діяльності та правовий статус приватних детективів в Україні. Аналіз теоретичних аспектів і законодавчого регулювання організаційних основ дій приватних детективів під час надання допомоги в розшуковій діяльності. В українському законодавстві є прогалина в цьому питанні, не визначив правовий статус фізичної особи, що здійснює приватну детективну діяльність (приватного детектива); особливі підстави й умови ліцензування відповідної діяльності; порядок утворення та статутні вимоги до юридичних осіб, які спеціалізуються на приватній детективній діяльності. Динаміка змісту приватної (розшукової) та правоохоронної діяльності є важливим аспектом, який вимагає глибокого аналізу в контексті сучасних соціальних, економічних та правових реалій. Забезпечення балансу між приватними інтересами і суспільними потребами, а також правовою захищеністю всіх учасників цього процесу, залишаються основними завданнями для законодавців, дослідників та практиків у цій сфері. Аналізу цієї та інших проблем різного характеру, пов’язаних зі збиранням і використанням речових доказів особою, що здійснює приватну детективну діяльність, приділено увагу в нашій статті. Важливо також створити дієву систему взаємодії між приватними детективами і правоохоронними органами, що сприятиме не лише підвищенню ефективності розслідувань, але й зміцненню довіри громадян до системи правосуддя. Безпека є одним із найважливіших факторів розвитку країни
ГАРАНТІЯ «ГУМАННЕ ПОВОДЖЕННЯ» ЩОДО ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ – ВІЙСЬКОВОПОЛОНЕНИХ, ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ НА НА ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНИХ ТЕРИТОРІЯХ
Authors: Чистякова А.С.  
Published: December 2024

З початку повномасштабного вторгнення в російському полоні перебуває понад 4000 українців. Серед порушень, що стосуються поводження з військовополоненими, найбільш часто зустрічаються: негуманне поводження, що принижує честь та гідність людини; ненадання медичної допомоги відповідно до стану здоров’я; незаконне утримання в СІЗО, закладах пенітенціарної системи; відмова підтвердження інформації про особу військовополоненого та місце його утримання; відсутність зв’язку з рідними, ненадання їм інформації про місцезнаходження, стан здоров’я та умови утримання військовополоненого; утримання військовополонених на небезпечній відстані від зони бойових дій. Оскільки бойвові дії, переважно, ведуться на території України то момент потрапляння у полон, може відбуватися, в тому числі і на тимчасово окупованих територіях України.
З початку війни на території України межі та кордони тимчасово окупованих території постійно змінюються. Актуальним питанням залишається точне визначення ліній зіткнення, що дозволяють в «натурі» здійснити виокремлення державної території із правовим режимом тимчасової окупації, адже під час активної фази бойових дій такі «лінії» можуть мати виключно тимчасовий характер.
Перебування в межах тимчасово окупованих територій може бути примусовим та добровільним. Тимчасова окупація російською федерацією територій України незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав, однак межі окупованих територій – категорія динамічна. Національні «закони про окупацію» автоматично не породжують визнання факту окупації та відповідальності держав за міжнародним правом, більш того одним і тим самим територіям надається «в моменті» різний правовий статус Україною та державою – окупантом (рф). Одночасно положення міжнародного гуманітарного права є обов’язковими для виконання в тому числі на територіях, правовий статус яких сторони конфлікту оцінюють по-різному. З військовополоненими необхідно завжди поводитися гуманно. Будь-яка незаконна дія чи бездіяльність з боку держави, що тримає в полоні, які спричиняють смерть або створюють серйозну загрозу здоров’ю військовополоненого, що перебуває під її владою, забороняються та будуть розглядатись як серйозне порушення вимог міжнародного гуманітарного права.
Яка країна відповідає за дотримання прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території? Який зміст гарантії «гуманне поводження»? Чи перебуває місцезнаходження військовополоненого військовослужбовця в кореляції з повнотою реалізації вказаної гарантії? З якого моменту у військовополоненого військовослужбовця виникає вказана гарантія? Зазначена стаття є спробою надати відповіді на зазначені питання
ASYMPTOTIC DENSITY OF UNHAPPY NUMBERS
Authors: Hordei M. , Horoshkevych S. , Karlova O. 
Published: December 2024

For a number $n\in\mathbb N$ we consider the sum of squares of all digits of $n$ and denote it by $S^2(n)$. Let $T_0(n)=n$, $T_1(n)=S^2(n)$, \dots, $T_{k+1}(n)=T_1(T_k(n))$ for $k\ge 1$. A number $n$ is happy, if there exists $k\ge 1$ such thatFor a number $n\in\mathbb N$ we consider the sum of squares of all digits of $n$ and denote it by $S^2(n)$. Let $T_0(n)=n$, $T_1(n)=S^2(n)$, \dots, $T_{k+1}(n)=T_1(T_k(n))$ for $k\ge 1$. A number $n$ is happy, if there exists $k\ge 1$ such that $T_k(n)=1$. Otherwise, $n$ is unhappy. It is well-known that for every unhappy number $n$ there exists $k\ge 1$ such that $T_k(n)\in C=\{4,16,37,58,89,145,42,20\}$. If $c\in C$, then an unhappy number $n$ is called $c$-unhappy in the case $T_k(n)=c$ and $T_{k-1}(n)\not\in C$ for some $k\ge 1$. By $\mathbb N_+$ we denote the set of all non-negative integers. We define {\it an interval} $I=[a,b]$ as the set $\{n\in\mathbb N_+: a\le n\le b\}$, $a,b\in\mathbb R$. Moreover, the symbol $|I|$ stands for the cardinality (i.e. the number of integers) of $I$. Let $n\in\mathbb N$ and $c\in C$. We put $P_c(n)=\{k\in [1,n]: k\,\,\mbox{is c-unhappy}\}$ and define the numbers $\overline{d_c}$, $\underline{d_c}$ and $d_c$ as the following. \begin{itemize} \item {\it Upper asymtotic density} of $c$-unhappy numbers is \[ \overline{d}_{c}=\overline{\lim\limits_{n\to\infty}}\frac{|P_c(n)|}{n}, \] \item {\it lower asymptotic density} of $c$-unhappy numbers is \[ \underline{d}_{c}=\mathop{\underline{\lim}}\limits_{n\to\infty}\frac{|P_c(n)|}{n}, \] \item {\it natural density} of $c$-unhappy numbers is \[ {d}_{c}={\lim\limits_{n\to\infty}}\frac{|P_c(n)|}{n}, \] if the limit exists. \end{itemize} Gilmer in 2013 answering a question of Richard Guy showed that the natural density of happy numbers does not exist. Moreover, he proved that the following estimations hold \[ \overline{d}>0.18577\quad\mbox{and}\quad \underline{d}<0.1138, \] where $\overline{d}$ and $\underline{d}$ denote upper and lower asymptotic density of happy numbers. It is natural to ask if there exists upper (lower, natural) density for $c$-unhappy numbers for every $c\in C$. In this paper we study density of $c$-unhappy numbers. We obtain estimations on upper and lower asymptotic density of $c$-unhappy numbers and following the Gilmer's arguments prove that the natural density does not exist.