A neurogén húgyhólyag klinikuma és terápiás lehetőségei
Authors: Járomi Péter , Banyó Tamás , Boros Mihály , Papp Ferenc , Szabó Andrea 
Published: March 2021

Összefoglaló. Az alsó húgyutak fő funkciója a vizelet tárolása és
ürítése, amely működések zavara az úgynevezett alsó húgyúti tünetegyüttes
kialakulásához vezet, ami a kiváltó októl függően vizeletürítési zavarral és
vizeletretencióval is járhat. Kezeletlen esetekben a felső húgyutak károsodása
következik be a magas hólyagnyomás által kiváltott vesicoureteralis reflux
következtében, amely ureter- és veseüregrendszeri tágulat kialakulására, illetve
fertőzésekre és kőképződésre hajlamosít. A vizelettárolási/vizeletürítési
zavarokat három fő csoportba sorolhatjuk, úgymint stressz- (terheléses)
inkontinencia , hiperaktív hólyag (nedves/száraz) és neurogén hólyag. A jelen
összefoglaló közlemény tárgyát képező neurogén hólyag egy gyűjtőfogalom, mely
magában foglal minden, releváns neurológiai kórkép talaján kialakult
vizelettárolási és vizeletürítési zavart. Mivel a húgyhólyag mellett a
záróizomzat és a hátsó húgycső is érintett, ezt a kórképet napjainkban „neurogén
alsó húgyúti diszfunkció” elnevezéssel is szokás illetni. A kórállapotot a
neurológiai diszfunkciók széles spektruma okozhatja, kezdve a helyi funkcionális
zavartól a helyi idegi sérülésen át a felső és alsó motoneuron-sérülésig vagy a
centrális degeneratív folyamatokig. Az eltérő etiológia ellenére a klinikai
tünetek rendszerint két alapvető klinikai típusban manifesztálódhatnak:
túlműködő (fokozott detrusorkontraktilitást okozó automata) hólyag vagy
alulműködő hólyag formájában. Tekintettel a neurogén alsó húgyúti diszfunkció
következtében létrejövő felső húgyúti komplikációkra, a közlemény egyik célja a
betegség diagnózisát segítő algoritmus bemutatása a legújabb nemzetközi
szakirodalmi ismeretek alapján. A neurogén hólyag kezelése jobbára nem terjedhet
ki a kiváltó ok kezelésére, ezért a jelen összefoglaló másik célja azon
gyógyszeres és invazív terápiás beavatkozások összefoglalása, melyek a felső
húgyutak védelmét szolgálják az alacsony hólyagnyomás fenntartása révén. Orv
Hetil. 2021; 162(4): 135–143.
Summary. Storage and urination are the main functions of the lower
urinary tract and its lesions lead to the so-called lower urinary tract syndrome
causing either urinary incontinence or retention. In untreated cases, the upper
urinary tract becomes injured via a vesicoureteral reflux
resulting from increased bladder pressure and resultant dilations of the ureter
and the renal pelvis which predispose to infection and stone formation. Lower
urinary tract storage/urination disorders can be classified as stress
incontinence, hyperactive bladder (wet/dry) and neurogenic bladder. Neurogenic
bladder which is the subject of this review, is a collective term that
encompasses all urinary storage and emptying disorders which develop on the
basis of neurological diseases. Being not only the bladder, but also the
sphincter and posterior urethra (generally termed as the “bladder outlet”)
affected, nowadays this condition is referred to as “neurogenic lower urinary
tract dysfunction”. A wide range of neurological dysfunctions could contribute
to the development of this condition, ranging from local dysfunction (autonomic
dysreflexia) or local nerve injury to upper/lower motoneuron injury or central
degenerative processes. Regardless of the diverse etiology, the clinical
symptoms eventually manifest in two major forms, i.e.,
overacting (automatic bladder with increased detrusor contractility) and
underactive bladder. Considering the severity of complication occurring in the
upper urinary tract in response to the pathophysiological changes in the lower
urinary tract, one of the aims of this paper was to present an algorithm aiming
to build up a state of the art diagnosis of the disease based on current
international literature data. Since treatment of the neurogenic bladder usually
can not target elimination of the underlying cause, the other goal of the
present paper is to summarize the pharmacological treatment regimen and invasive
therapeutic interventions that protect the upper urinary tract by maintaining
low pressure values in the bladder. Orv Hetil. 2021; 162(4): 135–143.