bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Pesca de Octopus sp. en las costas de Cuajiniquil, Guanacaste, Costa Rica
Authors: Mora-Gamboa Adrián , Carvajal-Oses Milagro , Campos-Rodríguez Rooel 
Published: July 2021

En Cuajiniquil, Pacífico Norte de Costa Rica; se practica la pesquería del pulpo Octopus sp. mediante el buceo y el arte de pesca denominado “bichero”, sin embargo, este recurso no ha contado con las medidas necesarias para un manejo sostenible. El objetivo de la investigación es aportar información biológica sobre Octopus sp. que permita un aprovechamiento sostenible en Costa Rica. Se realizaron muestreos mensuales durante seis meses entre mayo del 2018 y marzo del 2019 de Octopus sp. con ayuda de la flota artesanal en la zona de estudio. Se determinaron los siguientes parámetros biométricos: peso (g), la longitud dorsal del manto (cm), longitud total (cm) y ancho (cm). Se identificó el sexo por medio de la presencia/ausencia del hectocótilo y se obtuvo la relación talla-peso. Solo existieron diferencias significativas en el ancho (cm) de los organismos de acuerdo al sexo (p<0,05), la proporción entre sexos no mostró diferencias significativas (p≥0,05), y la relación talla-peso resultó ser alométrico negativo para ambos sexos. Estadísticamente (p<0,05) las tallas menores de organismos se identificaron en la época lluviosa, específicamente noviembre. El arte de pesca utilizado es no selectivo, los datos mostraron que se están pescando organismos de menos tamaño que los establecidos y recomendados en la literatura. En un posible plan de manejo se recomienda no extraer organismos en el mes de noviembre pues existe alta presencia de organismos juveniles y es requerido establecer medidas sostenibles de extracción.
Системний аналіз планованої діяльності підприємства деревообробної промисловості розташованого в с. Городок, Рівненської області у контексті норм закону України «Про оцінку впливу на довкілля»
Authors: Стефанишин Дмитро , Корбутяк Василь , Бенатов Даніель 
Published: July 2021

Наразі питання соціальної стабільності та збереження якості довкілля, подолання екологічно-конфліктних ситуацій на основі пошуку прийнятних екологічно безпечних альтернатив з врахуванням різних, зачасти протилежних або ж антагоністичних, критеріїв стали такими ж важливими для сучасного суспільства, як і отримувані економічні чи соціально-економічні вигоди від використання природних ресурсів.
Незважаючи на те, що інженери та екологи відіграють важливу роль в процесі прийняття рішень, що стосуються потенційно небезпечної для довкілля, життя і здоров’я людей діяльності, наразі саме посадовці та політичні діячі мають відповідати за ці рішення, забезпечуючи досягнення компромісу між різними суспільними інтересами. Водночас зростає не тільки роль управлінських рішень, що стосуються довкілля, а і їх складність, яка потребує участі в прийнятті рішень більшої кількості зацікавлених осіб.
Прийнятий в 2017 р. Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» встановив чіткі правові та організаційні засади і відкрив нові можливості для проведення екологічної експертизи та регулювання господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з залученням в процеси прийняття рішень широкої громадськості. Втім, на заваді практичній реалізації Закону, і, відповідно, прийняттю об’єктивних рішень щодо планованої діяльності уповноваженими органами державної влади на основі належної екологічної експертизи планів та проектів, що можуть шкодити довкіллю, часто стоять недостатня якість та нерелевантність оцінок впливу на довкілля планованої діяльності.
Основною задачею проведених нами досліджень був аналіз звіту з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності в с. Городок, Рівненського району, Рівненської області, визначеної як «Реконструкція промислового комплексу будівель і споруд під підприємство деревообробної промисловості», розробленого суб’єктом господарювання, що представляє інтереси відомої корпорації «Кроноспан». В звіті було виявлено ряд відступлень від вимог чинного Закону, недостатньо повне врахування при оцінці впливу очевидних та ймовірних небезпек для життєдіяльності місцевого населення та стану довкілля, неповноту інформації, необхідної для обґрунтування об’єктивних висновків, а також деякі дискусійні оцінки щодо наслідків планованої діяльності та інші недоліки.
Аналіз надійності трубопроводів водорозподільчої мережі м.Кропивницький
Authors: Ковальчук Наталія , Клименко Василь , Гуцул Василь 
Published: July 2021

Оцінити надійність діючих систем водорозподільчої мережі можна на основі аналіза статистичних даних щодо пошкоджень трубопроводів, які призвели до виникнення аварій.
В якості одного з основних показників надійності водопровідних труб м. Кропивницький було прийнято середнє значення параметру потоку відмов трубопроводу ωо, що визначається як відношення кількість відмов ділянки водопровідної мережі до терміну спостереження та протяжності ділянок водопровідної мережі відповідного діаметра.
Для аналізу пошкоджень труб розподільчої мережі системи водопостачання міста Кропивницький, основну частину яких складають сталеві та чавунні водопровідні труби діаметром від 25 до 1100 мм, було зібрано і опрацьовано статистичні дані експлуатаційної організації щодо причин пошкоджень протягом 2016-2020 років . Встановлено, що основні види пошкоджень сталевих труб складають наскрізні свищі –73,6% та корозія – 19%; а чавунних труб – пошкодження на розчеканках розтрубних з’єднань - 48,1% переломи – 20,4%, корозія - 20,2%.
Розрахунки ωо водорозподільчої системи м. Кропивницький по роках показали, що ωо зменшується при збільшенні діаметру труб, а найбільші значення ωо , 1/рік·км : 2,33 - 2016 р., 2,24 -2020 р. відносяться до труб водопровідної мережі діаметром ˂ 100 мм.
Результати аналізу статистики пошкоджень та параметрів відмов розподільчих мереж надають можливість більш обґрунтовано планувати ремонти і заміни труб з метою запобігання виникнення аварій. Завчасно підготовлені ремонтні ресурси, з урахуванням середніх значень параметру потоку відмов для певних діаметрів трубопроводів, нададуть можливість експлуатаційній організації вчасно реагувати на аварійні ситуації та зменшать термін на ліквідацію їх наслідків.
Творчі енергоефективні проєкти студентів ДДКБМТА
Authors: Лобозова Людмила , Шаповалова Віолетта 
Published: July 2021

Сьогодні розвинені країни світу, в тому числі європейські, втілюють у життя різноманітні інноваційні концепції енергозберігаючих технологій в будівництві, де енергетичні, економічні, екологічні і соціальні заходи складають одне ціле. Не байдужі до цих проблем викладачі і студенти Дніпровського державного коледжу будівельно-монтажних технологій.
Створені методом моделювання на пінопласті Проєкти: Екологічний проєкт «Зеленого» району Стокгольму «Хаммарбю-Шестад», Проєкт «ЕКО-ФЕРМА», та «Альтернативне біопаливо із водоростей».
Проекти створені методом моделювання під час роботи гуртка з біології «Надія» та гуртка з екології «Екомайбутнє».
Модель сконструйованої екологічної ферми майже повністю забезпечує себе альтернативними джерелами енергії і палива і не залежить від традиційних вуглеводневих енергоносіїв, світові ціни на які стрімко зростають.
Шведська екологічна модель є прикладом і для України, яка має значний сільськогосподарський потенціал енергетичної біомаси, розвинуту промисловість, великий об’єм теплових викидів для спорудження бінарних енергоустановок.
Для студентів, майбутніх фахівців, створення таких екологічних ферм– це наочний приклад раціонального природокористування, ресурсо- і енергозбереження.
Створення таких екологічних районів, як «Хаммарбю-Шестад» та подібних «Еко-ферм», сприяє збереженню традиційних енергоресурсів, покращує екологію, стабілізує клімат на планеті.
Розв’язання проблем в області біоенергетики буде сприяти вирішенню економічних, соціальних і екологічних проблем, досягненню національних стратегічних цілей в цілому.
Очищення мембран баромембранних установок та способи продовження терміну їх експлуатації
Authors: Карпенко Маргарита , Радовенчик В'ячеслав 
Published: July 2021

У статті описана проблема забруднення мембран та способи вирішення цієї проблеми. Зворотній осмос - це найпопулярніший спосіб очистки води до стану питної. Основна мета цього огляду полягає в аналізі найбільш ефективних методів очищення мембрани від різних видів забруднень. Ми досліджуємо можливість комбінувати кослотні та лужні розчинники накипу. У статті представлено кілька рішень щодо очистки від найпопулярніших забрудників таких як карбонат кальцію, діоксид кремнію, сполуки заліза, фосфати та органічні флокулянти.
Результати показали, що використання різних хімічних сполук допомагає боротися з накипом і забрудненнями на мембранах. Ми рекомендуємо застосовувати інгібітори накипу, а саме дексаметафосфат натрію, фосфорорганічні антискаланти та поліакрилати, які в повній мірі контролюють карбонатну окалину, сульфатну окалину та фторид кальцію.
Для контролю карбонатного накипу, сульфатного накипу та накипу фтористого кальцію ми радимо використовуюти інгібітори накипу, а саме: дексаметафосфат натрію, фосфорорганічні антискаланти та поліакрилати. Якщо система зворотнього осмосу страждає від колоїдного, органічного забруднення або біозабруднення в поєднанні з карбонатом кальцію, тоді потрібна двоступенева програма очищення: лужне очищення з наступним кислотним очищенням. Важливим наслідком цих висновків є те, що в першу чергу ми рекомендуємо проводити лужнe очистку мебрани, лише потім використовувати кислотну очистку.
Це дослідження стосувалось установок зворотного осмосу; однак результати повинні застосовуватися також до всіх типів мембран баромембранного обладнання. Подальше вивчення цього питання все ще залишається актуальнитим. На основі потенційних висновків, представлених у цій роботі, робота над супутніми питаннями триває і буде представлена ​​в наступних роботах. Наступним етапом нашого дослідження буде експериментальне підтвердження нашої теорії.
Порівняльне оцінювання впливу міського громадського транспорту на урбоекосистему міста
Authors: Піскун Ольга , Яковенко Юлія , Козачок Назарій , Постнікова Анастасія 
Published: July 2021

За даними Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ), забруднення повітря є одним з основних факторів ризику для здоров’я, пов’язаних із навколишнім середовищем. За оцінками ВООЗ, близько 91% світового населення проживає в районах, де рівень забруднення перевищує значення, встановлені в рекомендаціях щодо якості повітря, а 4.2 мільйони випадків смерті у світі щороку пов'язані саме з забрудненням повітря. Наявність шкідливих речовин в атмосфері призводить до збільшення кількості захворювань і тяжкості перебігу таких хвороб як інсульт, хвороби серця і рак легенів, а також гострих і хронічних респіраторних захворювань, включаючи астму. Частка автомобільного транспорту у викидах шкідливих речовин становить 90%, у тому числі: 94% – у викидах оксиду азоту, 92% – у викидах оксиду вуглецю, 90% сажі, 75% викидів метану та неметанових органічних сполук, 70% викидів діоксиду сірки, 62–65% викидів діоксиду азоту. У викидах парникових газів частка автомобільного транспорту зросла з 40,2% у 1990 р. до 84,5% у 2011 р. і за прогнозами буде й далі збільшуватись.
Очевидно що особистий транспорт має набагато меншу ефективність перевезення людей, тому постає питання вибору громадського транспорту для міста. У великих містах на кшталт Києва існує багато видів громадського транспорту, але вони також створюють викиди парникових газів. Найкращою заміною особистого автомобілю є автобуси та тролейбуси. Перші можуть проходити будь-які маршрути, що можуть знадобитися жителю міста, другі потребують для пересування спеціальної інфраструктури, яка не є настільки ж дорогою як для рельсового транспорту. Так як половина енергії в Україні виробляється на ТЕС, більша частина яких є газовими, то тролейбуси створюють викиди парникових газів не у своєму двигуні, а за містом.
У роботі розглянуто енергетичну ефективність та рівень викидів тролейбусів і автобусів, які знаходяться у експлуатації депо міста Київ. Також створено рекомендації для влади міста з приводу покращення екологічності технопарку.
Проблемні аспекти оцінки впливу на довкілля рекультивації грибовицького сміттєзвалища
Authors: Михайленко Валерій , Научу Наталія , Гулевець Дмитро , Гаврилюк Руслан , Близнюк Микола 
Published: July 2021

Поводження з твердими побутовими відходами (ТПВ) є однією із найбільш актуальних комплексних проблем регіонального масштабу. Аварія на Львівському звалищі ТПВ Грибовичі», де у 2016 році сталась масштабна пожежа, стала поштовхом для його закриття та рекультивації. Грибовицьке звалище ТПВ є одним із найбільш екологічно небезпечних об'єктів в Україні та третім за величиною в Європі. Звалище містить 12–15 мільйонів тон відходів, займає площу 38,8 га при висоті 60–70 м.
Публікація спрямована на обговорення недоліків, виявлених при критичному аналізі матеріалів та процедури оцінки впливу на довкілля (ОВД), яка є першим і обов’язковим кроком екологічної оцінки проектної діяльності відповідно до чинного законодавства. Географічне розташування об’єкту та ряд міжнародних угод в сфері захисту довкілля, стороною яких є Україна, обумовлюють міжнародний аспект дослідження.
Огляд доступної технічної документації та наукової літератури виявив ряд небезпек, які виявились недостатньо врахованими та оціненими в рамках здійснення ОВД. Зокрема, недооцінка забруднення геологічного середовища, можливості повторного самозаймання, трансграничної міграції небезпечних викидів та скидів, технічні деталі накриття звалища, фінансові питання, соціальні аспекти, розкриття інформації та доступ до неї зацікавлених сторін, охорона здоров’я населення тощо.
Світова практика рекультивації подібних об’єктів надає вагомий пріоритет оцінці впливу на навколишнє та соціальне середовище (ОВНСС). Практика впровадження ОВД в Україні зосереджена головним чином на технічних аспектах планованої діяльності, без належної уваги до соціальної складової впливів. Доступ громадськості до екологічної інформації часто ускладнений або відсутній. Зацікавлені особи від громадськості не мають достатніх інструментів впливу на ухвалення рішень у разі наявності заперечень чи істотних зауважень до реалізації планованої діяльності. Отже, є нагальна потреба у ґрунтовній та відкритій дискусії щодо вдосконалення процедур ОВД/ОВНСС в Україні.
Mixed Small Cell and Large Cell Neuroendocrine Carcinoma of the Endometrium
Authors: Uyboco Joshua , Cruz Mary Anne , Cenizal Maria Concepcion , So Jeffrey , Bello Maximino , Moran Jose 
Published: July 2021

Neuroendocrine carcinoma (NEC) of the endometrium is a rare, aggressive subtype of endometrial cancer. We report a 61-year-old female with a history of breast cancer, s/p modified radical mastectomy, chemotherapy, radiotherapy and hormonal (tamoxifen) therapy, who presented with post-menopausal bleeding. Patient underwent TAH-BSO with lymph node dissection, and was diagnosed with a mixed small cell neuroendocrine carcinoma (SCNEC) and large cell neuroendocrine carcinoma (LCNEC), confirmed by positive immunohistochemical staining for neuroendocrine markers. No other lesions were identified on PET-CT, making a primary endometrial NEC the most likely diagnosis. We review the clinical and pathologic characteristics of endometrial neuroendocrine carcinomas.
Development and performance of a population-based risk stratification model for COVID-19
Authors: Vela Emili , Carot-Sans Gerard , Clèries Montse , Monterde David , Acebes Xènia , Comella Adrià , Eroles Luís García , Coca Marc , Valero-Bover Damià , Piera Jordi , Sust Pol Pérez 
Published: July 2021

Abstract
The shortage of recently approved vaccines against the severe acute respiratory syndrome coronavirus (SARS-CoV-2) has highlighted the need for evidence-based tools to prioritize healthcare resources for people at higher risk of severe coronavirus disease 2019 (COVID-19). Current evidence indicates that age is far from accurate in identifying the risk of severe illness; furthermore, the count of individual risk factors has limited applicability to population-based “stratify-and-shield” strategies. We developed a COVID-19 risk stratification system that allows allocating people into four mutually-exclusive risk categories based on multivariate models for hospital admissions, transfer to intensive care unit (ICU), and mortality among the general population. The model was developed using clinical, hospital, and epidemiological data from the entire population of Catalonia (North-East Spain; 7.5 million people) and validated using an independent dataset of 218,329 individuals with PCR-confirmed COVID-19, who were infected after developing the model. This showed high discrimination capacity, with an area under the curve of the receiving operating characteristics of 0.85 (95% CI 0.85–0.85) for hospital admissions, 0.86 (0.86–0.97) for ICU transfers, and 0.96 (0.96–0.96) for deaths. Our results provide clinicians and policymakers with an evidence-based tool for prioritizing COVID-19 healthcare resources other population groups aside from those with higher exposure to SARS-CoV-2 and frontline workers.
Comparison of the impact of allelic polymorphisms in PfAMA1 on the induction of T Cell responses in high and low malaria endemic communities in Ghana
Authors: Ofori Ebenezer Addo , Tetteh John Kweku A , Frimpong Augustina , Ganeshan Harini , Belmonte Maria , Peters Bjoern , Villasante Eileen , Sedegah Martha , Ofori Michael Fokuo , Kusi Kwadwo Asamoah 
Published: July 2021

Abstract
Background

Malaria eradication requires a combined effort involving all available control tools, and these efforts would be complemented by an effective vaccine. The antigen targets of immune responses may show polymorphisms that can undermine their recognition by immune effectors and hence render vaccines based on antigens from a single parasite variant ineffective against other variants. This study compared the influence of allelic polymorphisms in Plasmodium falciparum apical membrane antigen 1 (PfAMA1) peptide sequences from three strains of P. falciparum (3D7, 7G8 and FVO) on their function as immunodominant targets of T cell responses in high and low malaria transmission communities in Ghana.
Methods

Peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) from 10 subjects from a high transmission area (Obom) and 10 subjects from a low transmission area (Legon) were tested against 15 predicted CD8 + T cell minimal epitopes within the PfAMA1 antigen of multiple parasite strains using IFN-γ ELISpot assay. The peptides were also tested in similar assays against CD8 + enriched PBMC fractions from the same subjects in an effort to characterize the responding T cell subsets.
Results

In assays using unfractionated PBMCs, two subjects from the high transmission area, Obom, responded positively to four (26.7%) of the 15 tested peptides. None of the Legon subject PBMCs yielded positive peptide responses using unfractionated PBMCs. In assays with CD8 + enriched PBMCs, three subjects from Obom made positive recall responses to six (40%) of the 15 tested peptides, while only one subject from Legon made a positive recall response to a single peptide. Overall, 5 of the 20 study subjects (83.3%) who had positive peptide-specific IFN-γ recall responses were from the high transmission area, Obom. Furthermore, while subjects from Obom responded to peptides in PfAMA1 from multiple parasite strains, one subject from Legon responded to a peptide from 3D7 strain only.
Conclusions

The current data demonstrate the possibility of a real effect of PfAMA1 polymorphisms on the induction of T cell responses in malaria exposed subjects, and this effect may be more pronounced in communities with higher parasite exposure.
Java-Sumatra Niño/Niña and associated regional rainfall variability
Authors: Lee Sang-Ki , Lopez Hosmay , Foltz Gregory , Kim Dongmin , Larson Sarah , Lim Eun-Pa , Pujiana Kandaga , Volkov Denis , Chakravorty Soumi , Gomez Fabian 
Published: July 2021

Abstract
A phenomenon referred to here as Java-Sumatra Niño/Niña (JSN or JS Niño/Niña) is characterized by the appearance of warm/cold sea surface temperature anomalies (SSTAs) in the coastal upwelling region off Java-Sumatra in the southeastern equatorial Indian Ocean. JSN develops in July-September and sometimes as a precursor to the Indian Ocean Dipole, but often without corresponding SSTAs in the western equatorial Indian Ocean. Although its spatiotemporal evolution varies considerably between individual events, JSN is essentially an intrinsic mode of variability driven by local atmosphere-ocean positive feedback, and thus does not rely on remote forcing from the Pacific for its emergence. JSN is an important driver of climate variability over the tropical Indian Ocean and the surrounding continents. Notably, JS Niña events developing in July-September project onto the South and Southeast Asian summer monsoons, increasing the probability of heavy rainfall and flooding across the most heavily populated regions of the world.
Gradually Modified Conductance in Self-Compliance Region of Atomic-Layer-Deposited Pt/TiO2/HfAlO x /TiN RRAM Device
Authors: Ryu Hojeong , Kim Sungjun 
Published: July 2021

Abstract
This study presents conductance modulation in a Pt/TiO2/HfAlOx/TiN resistive memory device in the compliance region for neuromorphic system applications. First, the chemical and material characteristics of the atomic-layer-deposited films were verified by X-ray photoelectron spectroscopy depth profiling. The low-resistance state was effectively controlled by the compliance current, and the high-resistance state was adjusted by the reset stop voltage. Stable endurance and retention in bipolar resistive switching were achieved. When a compliance current of 1 mA was imposed, only gradual switching was observed in the reset process. Self-compliance was used after an abrupt set transition to achieve a gradual set process. Finally, 10 cycles of long-term potentiation and depression were obtained in the compliance current region for neuromorphic system applications.
Effectiveness of Telehealth Acceptance and Commitment Therapy for Generalized Anxiety Disorder During the COVID-19 Pandemic: Protocol for a Systematic Review and Meta-Analysis
Authors: Jia Ruiying , Yu Jingfen , Liang Dandan , Wu Zhen , Chen Chaoran , Lu Guangli 
Published: July 2021

Abstract
Background: Generalized anxiety disorder (GAD) is a highly prevalent, chronic, costly and disabling mental disorder. However, due to various reasons, patients are not treated effectively. During the COVID-19 pandemic, when face-to-face intervention is limited to a certain extent, researchers have highlighted the need for evidence-based interventions that can be delivered remotely, such as telehealth mediated acceptance and commitment therapy (ACT).Methods/design: We will systematically search PubMed, Embase, Cochrane Library, EBSCO (MEDLINE, Psychology & Behavioral Sciences Collection), Web of Science, CNKI, and WanFang Database for randomized controlled trials examining telehealth acceptance and commitment therapy for generalized anxiety disorder. The Cochrane Collaboration's bias assessment tool will be used to evaluate the risk of bias for the included studies, RevMan 5.3 and Stata 14.0 will be utilized for the meta-analysis.Discussion: This study will provide evidence for evaluating the efficacy of telehealth acceptance and commitment therapy for generalized anxiety disorder treatment during the COVID-19 pandemic. All of these results may be used to improve clinical decision-making and future studies.Systematic review registration: PROSPERO CRD42021255909.