bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Multimorbidity in cardiovascular disease and association with life satisfaction: a Chinese national cross-sectional study
Authors: Liu Guihao , Xue Yunlian , Liu Yuanhui , Wang Sheng , Geng Qingshan 
Published: December 2020

BackgroundThe coexistence of multiple chronic conditions is very common in cardiovascular disease (CVD). However, the prevalence of CVD multimorbidity in China and its influence on life satisfaction have not been reported. This study aimed to investigate the proportions of 12 chronic comorbid diseases in CVD and the associations of multimorbidity with life satisfaction in patients with CVD.MethodsWe conducted a cross-sectional study in a nationally representative sample of 3478 participants with CVD aged 45 years or more who participated in the China Health and Retirement Longitudinal Study 2015. Correlations of multimorbidity with 12 chronic diseases in CVD and life satisfaction were investigated using logistic regression models, after adjusting for 12 covariates.ResultsThe proportion of multimorbidity among participants with CVD was 93.3% (89.4% for middle-aged adults and 95.4% for older adults; 92.9% for men and 93.5% for women). The proportion of participants with CVD multimorbidity who were dissatisfied with life was 11.2%, significantly higher than those without any chronic diseases (χ2=5.147, p=0.023). Life satisfaction in patients with CVD decreased with increased number of comorbidities (χ2=45.735, p<0.001). Kidney disease (OR=1.933, 95% CI: 1.483 to 2.521), memory-related diseases (MRDs) (OR=1.695, 95% CI: 1.149 to 2.501) and dyslipidaemia (OR=1.346, 95% CI: 1.048 to 1.729) were significantly associated with reduced life satisfaction when adjusting for 12 covariates.ConclusionsIn this nationally representative cross-sectional study, life satisfaction was reduced by multimorbidity of CVD. Kidney disease had the greatest influence on life satisfaction in patients with CVD, followed by dyslipidaemia and MRDs. Our study emphasises the importance of preventing of chronic diseases in adults with CVD.
Development and external validation of a COVID-19 mortality risk prediction algorithm: a multicentre retrospective cohort study
Authors: Mei Jin , Hu Weihua , Chen Qijian , Li Chang , Chen Zaishu , Fan Yanjie , Tian Shuwei , Zhang Zhuheng , Li Bin , Ye Qifa , Yue Jiang , Wang Qiao-Li 
Published: December 2020

ObjectiveThis study aimed to develop and externally validate a COVID-19 mortality risk prediction algorithm.DesignRetrospective cohort study.SettingFive designated tertiary hospitals for COVID-19 in Hubei province, China.ParticipantsWe routinely collected medical data of 1364 confirmed adult patients with COVID-19 between 8 January and 19 March 2020. Among them, 1088 patients from two designated hospitals in Wuhan were used to develop the prognostic model, and 276 patients from three hospitals outside Wuhan were used for external validation. All patients were followed up for a maximal of 60 days after the diagnosis of COVID-19.MethodsThe model discrimination was assessed by the area under the receiver operating characteristic curve (AUC) and Somers’ D test, and calibration was examined by the calibration plot. Decision curve analysis was conducted.Main outcome measuresThe primary outcome was all-cause mortality within 60 days after the diagnosis of COVID-19.ResultsThe full model included seven predictors of age, respiratory failure, white cell count, lymphocytes, platelets, D-dimer and lactate dehydrogenase. The simple model contained five indicators of age, respiratory failure, coronary heart disease, renal failure and heart failure. After cross-validation, the AUC statistics based on derivation cohort were 0.96 (95% CI, 0.96 to 0.97) for the full model and 0.92 (95% CI, 0.89 to 0.95) for the simple model. The AUC statistics based on the external validation cohort were 0.97 (95% CI, 0.96 to 0.98) for the full model and 0.88 (95% CI, 0.80 to 0.96) for the simple model. Good calibration accuracy of these two models was found in the derivation and validation cohort.ConclusionThe prediction models showed good model performance in identifying patients with COVID-19 with a high risk of death in 60 days. It may be useful for acute risk classification.
Comparing peripherally inserted central catheter-related practices across hospitals with different insertion models: a multisite qualitative study
Authors: Krein Sarah L , Harrod Molly , Weston Lauren E , Garlick Brittani R , Quinn Martha , Fletcher Kathlyn E , Chopra Vineet 
Published: December 2020

BackgroundPeripherally inserted central catheters (PICCs) provide reliable intravenous access for delivery of parenteral therapy. Yet, little is known about PICC care practices or how they vary across hospitals. We compared PICC-related processes across hospitals with different insertion delivery models.MethodsWe used a descriptive qualitative methodology and a naturalist philosophy, with site visits to conduct semistructured interviews completed between August 2018 and January 2019. Study sites included five Veterans Affairs Medical Centres, two with vascular access teams (VATs), two with PICC insertion primarily by interventional radiology (IR) and one without on-site PICC insertion capability. Interview participants were healthcare personnel (n=56), including physicians, bedside and vascular access nurses, and IR clinicians. Data collection focused on four PICC domains: use and decision-making process, insertion, in-hospital management and patient discharge education. We used rapid analysis and a summary matrix to compare practices across sites within each domain.ResultsOur findings highlight the benefits of dedicated VATs across all PICC-related process domains, including implementation of criteria to guide PICC placement decisions, timely PICC insertion, more robust management practices and well-defined patient discharge education. We also found areas with potential for improvement, such as clinician awareness of PICC appropriateness criteria and alternative devices, deployment of VATs and patient discharge education.ConclusionVascular access nurses play critical roles in all aspects of PICC-related care. There is variation in PICC decision-making, care and maintenance, and patient education across hospitals. Quality and safety improvement opportunities to reduce this variation are highlighted.
Overuse injuries in the knee, back and hip of top elite female alpine skiers during the off-season preparation period: prevalence, severity and their association with traumatic preinjuries and training load
Authors: Fröhlich Stefan , Pazeller Seraina , Cherati Afsaneh Safar , Müller Erich , Frey Walter O , Spörri Jörg 
Published: December 2020

ObjectivesTo investigate knee, back and hip overuse injuries in top female elite alpine skiers during the off-season preparation, which has so far received little attention, and to assess their relationship with traumatic preinjuries and overall training load.MethodsA cohort of 26 females of the Swiss Alpine Ski-Team were prospectively surveyed by the use of the Oslo Sports Trauma Research Centre questionnaire. Along with the surveys also total training loads were monitored. Data on preinjuries were assessed retrospectively by baseline questionnaires and were verified by team medical records.Results57.7% of the female skiers suffered from at least one severe traumatic knee injury during their preceding career. The average 2-weekly prevalence of overuse injuries was highest for the knee, followed by the back and hip. Technique specialists (major giant slalom and slalom) were more prone to back overuse injuries than speed specialists (major super-G and downhill). The occurrence of knee overuse complaints was directly associated to previous severe traumatic knee injuries and athletes' total training hours.ConclusionIn top female elite alpine skiers, knee, back and hip overuse injuries are relatively frequent. Moreover, discipline preferences, previous traumatic injuries and the overall training load may play an important role for their manifestation.
PHENIX heavy flavor highlights
Authors: Hachiya Takashi 
Published: December 2020

Heavy flavor production is a sensitive probe of the initial gluon density in the nucleon and is modified by the entire evolution of the hot quark and gluon medium created in high-energy nucleus–nucleus collisions. Besides, it is a process that can be calculated by perturbative QCD because of their large mass. The PHENIX experiment at RHIC studied the heavy flavor productions for a broad momentum and rapidity ranges using single leptons from the semileptonic decay of charm and bottom hadrons, and dileptons from [Formula: see text] decays in [Formula: see text], [Formula: see text]A, and Au[Formula: see text]Au collisions at [Formula: see text][Formula: see text]200[Formula: see text]GeV. In these proceedings, the recent experimental results in [Formula: see text], Au[Formula: see text]Au, and the small collision systems are presented and the heavy flavor productions and their modifications are discussed.
Extracellular Matrix Metalloprotease Inducer–Expressing Head and Neck Squamous Cell Carcinoma Cells Promote Fibroblast-Mediated Type I Collagen Degradation In vitro
Authors: Rosenthal Eben L. , Zhang Wenyue , Talbert Melissa , Raisch Kevin P. , Peters Glenn E. 
Published: December 2020

Abstract
Until recently, tumor progression has been considered a multistep process defined by tumor cell mutations and the importance of the surrounding stroma poorly understood. It is now recognized that matrix-degrading enzymes that promote tumor cell invasion are elaborated by both tumor cells and fibroblasts in vivo. To determine the relative role of tumor cell–derived proteases compared with fibroblast-derived proteases, coculture experiments were done with each cell type using an in vitro model of type I collagen degradation. Head and neck squamous cell carcinoma cells in coculture with normal dermal fibroblasts showed matrix degradation, but neither cell type alone produced this effect. Manipulating the in vitro coculture environment showed that collagenolysis in this model was a result of fibroblast-derived matrix metalloproteases (MMP). To explore the possible role of extracellular matrix metalloprotease inducer (EMMPRIN) in this interaction, transfection of EMMPRIN into a cell line with low endogenous EMMPRIN expression was done and showed a significant increase in collagenolysis. Inhibition of collagenolysis with a tissue inhibitor of metalloprotease-2 (TIMP-2) and a synthetic furin inhibitor was observed but not with TIMP-1, which suggested a possible role for membrane type-1 MMP. These results suggest that fibroblast-derived MMPs but not those from tumor cells are important for in vitro collagenolysis and that this process is promoted by tumor cell–expressed EMMPRIN.
ПРОБЛЕМА СТРЕСУ В СТУДЕНТСЬКОМУ СЕРЕДОВИЩІ
Authors: Palamar B. I. , Gruzieva T. S. 
Published: December 2020

Мета: виявити поширеність негативних чинників, що сприяють розвитку стресу, в студентів закладів вищої освіти.
Матеріали і методи. Дослідження проведено серед студентів Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, Національного університету «Львівська політехніка» та Київського університету імені Бориса Грінченка. У ході одномоментного (поперечного) дослідження анкетуванням було охоплено 240 студентів ІІІ–ІV курсів Національного медичного університету імені О. О. Богомольця та анкетуванням в онлайн-режимі – 136 сту­дентів І–V курсів інших університетів України.
Результати. Аналізом даних встановлено, що через труднощі у навчанні постійно відчувають себе пригніченими 42 % опитаних студентів, періодично це відчуття з’являється у 33 % респондентів, частіше під час іспитів, підсумкових модульних контролів (ПМК), сесій – у 21 % тих, хто взяв участь в опитуванні. Студенти не спостерігали негативного впливу викладачів на цей процес. Лише менше одного відсотка респондентів, які були опитані за допомогою електронної анкети, вказали, що відчуття пригніченості пов’язане з приниженням викладачами. Встановлено, що 25 % респондентів змушені поєднувати навчання та працю, зазнаючи при цьому втому. Чітко вказали на відчуття хронічної втоми 12 % студентів. Водночас 13 % опитаних відзначили, що вступили до закладу вищої освіти через бажання батьків чи потребу в дипломі, що може бути ймовірною причиною дискомфорту. Про небажання вчитися і відчуття постійної втоми заявило 43 % опитаних студентів. Бажання кинути навчання і займатися чимось іншим мали 35 % респондентів.
Висновки. Результати дослідження свідчать про значну поширеність негативних чинників розвитку стресу в студентському середовищі, що вказує на необхідність розробки тренувальних програм для підвищення стресостійкості та психологічної підтримки як на весь період навчання, так і в передекзаменаційний період зокрема.
РОДИНА – ВАГОМИЙ ЧИННИК ВПЛИВУ НА ФОРМУВАННЯ ПСИХОЕМОЦІЙНОГО СТАНОВЛЕННЯ ПІДЛІТКА
Authors: Antypkin Y. H. , Shkiriak-Nyzhnyk Z. A. , Horban N. Ye. , Slobodchenko L. M. , Lapikura O. V. , Sliepakurova I. V. 
Published: December 2020

Мета: проаналізувати можливий зв’язок між матеріальним достатком, складом сім’ї, наявністю шкідливих звичок та психоемоційним станом підлітків із повних та неповних сімей.
Матеріали і методи. Відібрано 1075 комплектів анкет учасників («Анкета підлітка 15–18 років» та «Анкета матері підлітка 15–18 років»), серед яких при аналізі змінних були сформовані дві групи: І група склала 425 агресивних підлітків, ІІ група – 439 неагресивних підлітків, 211 анкет не увійшли у дослідження, зважаючи на відсутність відповідей. При аналізі враховувалась різниця в розподілі між агресивною та неагресивною групами під впливом певних чинників.
Результати. Проаналізовано наявність зв’язку між сімейним добробутом та проявами агресивності для підлітків з різним складом сімей. Для підлітків з повних сімей і високим достатком розподіл між групами І та ІІ практично не змінювався, зате у сім’ях із низьким достатком до агресивної групи потрапили 39,7 % підлітків, і, відповідно, 60,3 % – до неагресивної групи. Для підлітків, які проживають без батька, ситуація виявилася протилежною – розподіл між групами практично не змінювався для сімей з низьким достатком, зате у сім’ях із високим достатком агресивна група склала 55,3 %, і, відповідно, 44,7 % – неагресивна. Ще сильніше цей зв’язок був виражений у сім’ях, де підлітки проживають з вітчимом – у сім’ях із низьким достатком групи поділилися порівну, зате для сімей з високим достатком агресивна група склала 71,4 % проти 28,6 % в неагресивній групі, тобто була в 2,5 раза більша. Характеристика кількісного складу сім’ї виявила зростання відсотка підлітків в агресивній групі по мірі збільшення кількості осіб, які проживають разом із підлітком.
Висновки. Cімейні умови та рівень добробуту значною мірою впливають на життєвий шлях дитини. Батьки впливають на підлітка цілеспрямованим вихованням, яке зводиться до організації життя дитини в сім’ї, а також навчання міжособистісних відносин.
DEFINITION OF MEASURES TO REDUCE THE OBESITY LEVEL IN CHILDREN BASED ON RESEARCH RESULTS OF PREVALENCE AND RISK FACTORS
Authors: Ohniev V. A. , Pomohaibo K. G. 
Published: December 2020

Purpose: to study prevalence and main risk factors for overweight and obesity in children and adolescents aged 6–17 and develop appropriate prevention measures.
Materials and Methods. Bibliographic, statistical and sociological methods.
Results. It is noted an insufficient level of registration of obesity among children. During the study it was found that true prevalence of obesity and overweight in children and adolescents in Kharkiv is significantly different from the official statistics in Kharkiv region ((151.0±5.2)‰). 22 factors of risk had a reliable impact on the development of overweight in children and adolescents. The main risk factors for the formation of the overweight were biological and social and hygienic. Based on the results of the research it was proved that the key measures to reduce the prevalence of obesity and its consequences should be aimed at modifying risk factors, namely: changing stereotypes and habitats that contribute to pathology and at improving the quality of health care, basically at the primary level. Thus priority measures for improvement the quality of health care for children and adolescents with obesity should include: mandatory monitoring of body mass index among children from the age of 3 and assessment of the harmony of physical development; introduction of an information system for accounting, monitoring of obesity and overweight and the main risk factors (electronic medical record of the patient); introduction of patient registers at the territorial and regional level; preferential supervision by the family doctor, involvement of all experts; raising public awareness at the group, individual level; timely identification of risk factors, formation of risk groups, organization of dynamic monitoring, creation of differentiated prevention programs and study of public awareness of the main risks of overweight; advanced training of doctors, conducting training seminars on nutrition.
Conclusions. Thus, to solve the problem of obesity in children such structures as local governments, educational institutions, healthcare institutions and public organizations should be obligatory involved. Special attention is paid to measures to optimize medical care at the primary level for such children.
КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ЛОГІСТИКИ НОВОГО ЧАСУ В СУЧАСНІЙ УКРАЇНСЬКІЙ МЕДИЦИНІ
Authors: Mykhalchuk V. M. , Kolomoyets A. V. , Tolstanov O. K. , Hbur Z. V. 
Published: December 2020

Мета: сформувати нову концептуальну модель логістики нового часу в сучасній українській медицині.
Матеріали і методи. Використано системний метод, метод порівняльного аналізу та прогнозування. Проаналізовано інформаційні системи, які використовують в управлінні медичними закладами (вітчизняними і зарубіжними), та дослідження, які проводили вітчизняні та зарубіжні вчені за цією тематикою, сформовано концептуальні засади впровадження та використання логістики в управлінні медичними закладами.
Результати. У статті висвітлено нові концепції логістики медичних організацій в сучасних умовах. Визначено, що новий підхід до формування логістики в управлінні медичним закладом передбачає ефективність потоків пацієнтів у системі охорони здоров’я. У такій концепції сформовано чотири основні потоки медичного закладу, які визначатимуть ефективність логістичної діяльності: фінансовий; матеріальний; людський; інформаційний (у тому числі управлінські рішення). За даних обставин медичний заклад має можливість одноразово приступити до впровадження декількох логістичних концепцій, які визначають якість надання медичних послуг, прикладом яких є система інтегрованого планування ресурсів, або ERP; загальне управління якістю, або TQM; система «точно в термін», або JIT (Just In Time); точне виробництво, або LP (Lean Production); логістика, орієнтована на час, або TBL (Time-based Logistics). Розглянуто впровадження нової концептуальної моделі зрілості логістики в сучасному медичному закладі. І саме логістичні концепції (ERP, TQM, JIT, LP, TBL) є новими стратегіями у досягненні ефективності в логістичній діяльності нового часу та можуть слугувати основою для формування, розробки, впровадження моделі зрілості логістики в медичному закладі.
Висновки. Логістика – це управління різними вхідними та вихідними потоками медичного закладу з метою їх оптимізації. Відповідно, управління логістичною діяльністю в медицині виходить за рамки традиційних фізичних потоків, враховуючи інші потоки, такі як пацієнти в ланцюгу надання медичної допомоги. Сучасним підходом до логістики медичної сфери є підхід з позицій створення цінності медичної послуги. Новий підхід до формування логістики в управлінні медичним закладом передбачає ефективність потоків пацієнтів у системі охорони здоров’я.
ДОСЛІДЖЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ВЗАЄМОДІЇ МЕДИЧНИХ ЗАКЛАДІВ У МЕЖАХ ОДНОГО ГОСПІТАЛЬНОГО ОКРУГУ В РІЗНИХ РЕГІОНАХ УКРАЇНИ
Authors: Stovban M. P. , Stovban I. V. , Vasilyev A. G. , Hbur Z. V. 
Published: December 2020

Мета: визначити особливості формування та роботи госпітальних округів, їх переваги та недоліки, які виявляють після завершення першого етапу медичної реформи, на прикладі Східного Полтавського госпітального округу, з’ясувати ступінь взаємодії між різними закладами охорони здоров’я для забезпечення якісних медичних послуг при наданні вторинної спеціалізованої медичної допомоги в межах одного госпітального округу.
Матеріали і методи. Використано такі загальнонаукові методи дослідження, як статистичний метод, метод економічного аналізу та системний підхід, бібліосемантичний метод. Дослідження ґрунтується на матеріалах, наданих Східним Полтавським округом, офіційних статистичних даних.
Результати. Висвітлено проблему створення госпітальних округів та механізм взаємодії закладів охорони здоров’я на прикладі Східного Полтавського госпітального округу. Визначено переваги та недоліки даного підходу під час надання вторинної медичної допомоги. Проведені дослідження вказують на те, що медична реформа, яка зумовила появу госпітальних округів та госпітальних центрів вторинної спеціалізованої медичної допомоги територіально пов’язаних з обласними адміністраціями, є досить ефективною. Система створення лікарень, які надають вторинну спеціалізовану медичну допомогу, дозволяє реалізувати принцип «гроші ходять за пацієнтом» та сприяє загальному розвитку лікарень за рахунок отримання фінансів із міського, районного або обласного бюджету для реорганізації та модернізації медичного закладу. Таким чином, відбувається вдосконалення системи надання медичних послуг, здійснюється перехід на якісно новий рівень, який є повноцінно орієнтованим на задоволення потреб хворого.
Висновки. Проведена медична реформа, яка зумовила появу госпітальних округів та госпітальних центрів вторинної спеціалізованої медичної допомоги територіально пов’язаних з обласними адміністраціями, є досить ефективною. Система створення лікарень, які надають вторинну спеціалізовану медичну допомогу, дозволяє реалізувати принцип «гроші ходять за пацієнтом» та сприяє загальному розвитку лікарень за рахунок отримання фінансів із міського, районного або обласного бюджету для реорганізації та модернізації медичного закладу. Таким чином, відбувається вдосконалення системи надання медичних послуг, здійснюється перехід на якісно новий рівень, який є повноцінно орієнтованим на задоволення потреб хворого.