bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Effect of high-intensity resistance exercise on cardiometabolic health in older men with osteosarcopenia: the randomised controlled Franconian Osteopenia and Sarcopenia Trial (FrOST)
Authors: Kemmler Wolfgang , Kohl Matthias , von Stengel Simon , Schoene Daniel 
Published: December 2020

ObjectivesSarcopenia is related to the metabolic syndrome (MetS), a cluster of cardiometabolic risk-factors (CRF). Most exercise trials apply aerobic rather than resistance exercise to address CRF, while the strategy for maintaining muscle and bone is the opposite. However, there is considerable evidence that resistance exercise positively affects CRF. In the present study, we determined the effect of high-intensity resistance exercise training (HIT-RT) on CRF represented by the MetS in older men.MethodsForty-three osteosarcopenic and predominately obese older men (>72 years) living independently in Erlangen-Nürnberg, Germany were randomly assigned to two study arms. The HIT-RT group (n=21) conducted a periodised high intensity/effort protocol dedicated to muscle and bone mass and function two times per week, while the control group (CG: n=22) maintained their habitual physical activities. Both groups were supplemented with protein, cholecalciferol and calcium. Study outcomes presented here were the MetS-Z (MetSZ) score and its underlying risk-factors.ResultsAfter 18 months of intervention, we observed significant effects for the MetSZ score (p<0.001), with significant improvements in the HIT-RT and significant worsening in the CG. In detail, all parameters constituting the MetS contributed to this result, however, only waist-circumference, HDL-cholesterol and mean arterial blood pressure revealed significant effects. No adverse events were reported and high adherence was determined for the HIT-RT-protocol.ConclusionContinuously supervised HIT-RT is an effective, attractive, feasible and safe method to address cardiometabolic risk factors in community-dwelling men aged 72 years and older. Further, considering the proven effects on musculoskeletal risk factors, the present results indicate a more prominent role for HIT-RT within non-pharmacological prevention strategies of older adults.Trial registration numberNCT03453463.
N-terminal pro-brain natriuretic peptide and sudden cardiac death in hypertrophic cardiomyopathy
Authors: Wu Guixin , Liu Jie , Wang Shuiyun , Yu Shiqin , Zhang Ce , Wang Dong , Zhang Mo , Yang Yaoyao , Kang Lianming , Zhao Shihua , Hui Rutai , Zou Yubao , Wang Jizheng , Song Lei 
Published: December 2020

ObjectiveElevated levels of N-terminal pro-brain natriuretic peptide (NT-proBNP) are associated with heart failure-related death in hypertrophic cardiomyopathy (HCM), but the relationship between NT-proBNP level and sudden cardiac death (SCD) in HCM remains undefined.MethodsThe study prospectively enrolled 977 unrelated patients with HCM with available NT-proBNP results who were prospectively enrolled and followed for 3.0±2.1 years. The Harrell’s C-statistic under the receiver operating characteristic curve was calculated to evaluate discrimination performance. A combination model was constructed by adding NT-proBNP tertiles to the HCM Risk-SCD model. The correlation between log NT-proBNP level and cardiac fibrosis as measured by late gadolinium enhancement (LGE) or Masson’s staining was analysed.ResultsDuring follow-up, 29 patients had SCD. Increased log NT-proBNP levels were associated with an increased risk of SCD events (adjusted HR 22.27, 95% CI 10.93 to 65.63, p<0.001). The C-statistic of NT-proBNP in predicting SCD events was 0.80 (p<0.001). The combined model significantly improved the predictive efficiency of the HCM Risk-SCD model from 0.72 to 0.81 (p<0.05), with a relative integrated discrimination improvement of 0.002 (p<0.001) and net reclassification improvement of 0.67 (p<0.001). Furthermore, log NT-proBNP levels were significantly correlated with cardiac fibrosis as detected either by LGE (r=0.257, p<0.001) or by Masson’s trichrome staining in the myocardium (r=0.198, p<0.05).ConclusionNT-proBNP is an independent predictor of SCD in patients with HCM and may help with risk stratification of this disease.
Pacing-associated cardiomyopathy in adult congenital heart disease
Authors: Moore Benjamin M , Medi Caroline , McGuire Mark A , Celermajer David S , Cordina Rachael L 
Published: December 2020

ObjectivesLong-term single-site ventricular pacing may adversely affect ventricular function, due to dyssynchronous systemic ventricular contraction. We sought to determine the incidence, predictors and outcomes of pacing-associated cardiomyopathy (PACM) in an adult congenital heart disease (ACHD) cohort.MethodsWe retrospectively identified all patients in our database with a permanent pacemaker from 2000 to 2019. Patients were followed for the primary endpoint of unexplained decline in systemic ventricular function (PACM) and the secondary endpoint of heart failure admission.ResultsOf 2073 patients in our database, 106 had undergone pacemaker implantation. Over a median follow-up of 9.4 years, 25 patients (24%) developed PACM, but only in those with ventricular pacing percentage (VP%) ≥70%; PACM occurred in 0% of those with VP <70% and 47% of those with VP ≥70% (p<0.001). High-burden ventricular pacing (≥70%) remained predictive of PACM in transposition of the great arteries, tetralogy of Fallot and complex biventricular repair subgroups, but not in Fontan patients. Those with PACM were more likely to be admitted with heart failure (44% vs 15%, p=0.002). Cardiac resynchronisation therapy (CRT) upgrade was performed in 11 patients, with 9 responders (82%).ConclusionsIn a cohort of patients with ACHD followed long-term post-pacing, 24% developed cardiomyopathy that was significantly associated with a higher burden of ventricular pacing (VP ≥70%). Given promising response rates to CRT, patients with ACHD expected to pace in the ventricle should be closely monitored for systemic ventricular decline.
An effective field theory approach for electroweak interactions in the high energy limit
Authors: Gómez Bock Melina , Hentschinski Martin , Sabio Vera Agustín 
Published: December 2020

AbstractWe present an effective action for the electroweak sector of the standard model valid for the calculation of scattering amplitudes in the high energy (Regge) limit. Gauge invariant Wilson lines are introduced to describe reggeized degrees of freedom whose interactions are generated by effective emission vertices. From this approach previous results at leading logarithmic accuracy for electroweak boson Regge trajectories are reproduced together with the corresponding interaction kernels. The proposed framework lays the path for calculations at higher orders in perturbation theory.
Answer to a question of Rosłanowski and Shelah
Authors: Poór Márk 
Published: December 2020

Rosłanowski and Shelah [Small-large subgroups of the reals, Math. Slov. 68(3) (2018) 473–484] asked whether every locally compact non-discrete group has a null but non-meager subgroup, and conversely, whether it is consistent with [Formula: see text] that in every locally compact group a meager subgroup is always null. They gave affirmative answers for both questions in the case of the Cantor group and the reals. In this paper, we give affirmative answers for the general case.
Evaluation of Quality of Life among Dental Professionals by Using the WHOQOL-BREF Instrument in Eastern Province of Saudi Arabia
Authors: Alrayes Nabras , Alshammary Hend , Alamoudi Marwah , Alfardan Banin , Alhareky Muhanad , Nazir Muhammad 
Published: December 2020

Objective. To evaluate the quality of life (QOL) of dental professionals in the Eastern Province of Saudi Arabia. Methods. This cross-sectional study recruited dental professionals (general dentists, specialists, and consultants) from public and private sectors in the Eastern Province of Saudi Arabia. The World Health Organization’s QOL Assessment-BREF (WHOQOL-BREF) questionnaire was administered among study participants. The questionnaire addresses four domains of QOL which are physical, psychological, social relationships, and environment. Results. There were 313 dental professionals in the study with a mean age of 35.72 (8.58) years. The mean score of QOL in the sample was 63 (13.9) on a 0–100 scale. 75% of the participants rated their QOL as good or very good. Of four domains, the social relationship domain had the highest mean score of QOL (67.04 SD: 23.52) and the physical domain had the lowest score (59.66 SD: 14.69). There were significant differences in the QOL of consultants (66.46 SD: 12.55), specialists (65.42 SD: 12.91), and general dentists (61.06 SD: 14.18)

P

0.010

. The participants with medical illness had significantly lower QOL (56.91 SD: 12.83) than those without medical illness (63.67 SD: 13.92)

P

0.01

. There were significant differences in the QOL of participants with 0–10 years since graduation (61.97 SD: 14.71), 11–20 years (61.92 SD: 13.56), and more than 20 years (68.53 SD: 10.71)

P

0.009

. Conclusion. The qualifications, medical illness, and years since graduation were important determinants of QOL among dental professionals. Measures should be taken to improve QOL of dental professionals which can enhance the quality of patient care.
МОЖЛИВОСТІ АДАПТАЦІЙНИХ РЕСУРСІВ ЕМІГРАНТІВ ТА РЕЕМІГРАНТІВ ВІДПОВІДНО ДО ЇХ ОСОБИСТІСНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ
Authors: Venger O. P. , Sas L. M. , Mysula Yu. I. , Smashna O. Ye. , Bilous V. S. , Liuta O. O. , Husieva T. P , Koval M. Ye. , Pastushak V. O. 
Published: December 2020

Мета: вивчити можливості адаптаційних ресурсів емігрантів та реемігрантів відповідно до їх особистісних особливостей.
Матеріали і методи. Використано клініко-психопатологічний, психометричний (шкала депресії M. Hamilton (HDRS), шкала тривоги M. Hamilton (HARS), шкала оцінки суїцидального ризику Г. В. Старшенбаума) та психодіагностичний методи.
Результати. Вивчення структури депресивного синдрому різного етіологічного спрямування (ендогенного, екзогенного та органічного) у емігрантів та реемігрантів, а також особливостей афективних розладів, що виника­ють за умов міграції, є не лише ключовим завданням сьогодення, а й спробою вирішення соціальних проблем. Реалізація цих завдань допоможе знайти диференційований підхід до лікування та відшукати раціональні шляхи надання допомоги.
Отримані дані доповнюють наявну інформацію про зміну психологічного стану мігрантів: встановлено особливості симптомів депресивного спектра, закономірності їх виникнення, ступінь вираження та можливості суїцидальної активності залежно від походження розладів. Зʼясовано, що обʼєктивні соціально-психологічні умови створюють підґрунтя для виникнення закономірних порушень, що разом з індивідуальними рисами особистості призводять до розвитку невротичних варіантів дезадаптації та декомпенсації особистості у бік посилення гальмівних реакцій.
Висновки. На підставі комплексного дослідження встановлено закономірності афективних розладів, що можуть слугувати основою для розробки та апробації нових підходів лікування та методів реабілітації осіб, які зазнали міграції.
МІСЦЕ ТА РОЛЬ МЕДИЧНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ В СИСТЕМІ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ
Authors: Smirnova V. L. , Reputa V. V. 
Published: December 2020

Мета: дослідити систему медичного забезпечення органів і підрозділів служби цивільного захисту, її завдання та ключові повноваження.
Матеріали і методи. Використано чинні нормативно-правові акти та керівні документи щодо організації медичного забезпечення в системі ДСНС. Методи дослідження: бібліосемантичний, аналітичний, системного підходу.
Результати. У статті визначають завдання медичної служби у контексті основних повноважень ДСНС щодо забезпечення реалізації державної політики з питань медичного та біологічного захисту населення в разі виникнення надзвичайних ситуацій; здійснення ліквідації медико-санітарних наслідків надзвичайних ситуацій, надання екстреної медичної допомоги у зоні надзвичайної ситуації (осередку ураження) постраждалим та рятувальникам, проведення заходів з медичного забезпечення прикріпленого контингенту, які здійснюють заклади охорони здоров’я сфери управління ДСНС. Розглядають головні напрями діяльності закладів охорони здоров’я ДСНС, а саме: лікувально-профілактичний, санітарно-гігієнічний, організаційно-методичний, протиепідемічний, медичного постачання і медико-психологічної реабілітації.
Висновки. Медичне забезпечення в системі ДСНС є невід’ємною частиною повноважень, покладених на службу цивільного захисту. Безпосередні заходи з медичного забезпечення безперервно здійснюють заклади охорони здоров’я сфери управління ДСНС як у пунктах постійної дислокації органу, підрозділу служби цивільного захисту, так і під час виконання завдань за призначенням у зоні надзвичайної ситуації (осередку ураження) при ліквідації її наслідків й на шляху медичної евакуації. Медико-санітарну допомогу надають відповідно до державних соціальних нормативів та галузевих стандартів у сфері охорони здоров’я та вона включає весь комплекс лікувально-профілактичних заходів на всіх рівнях надання допомоги у тісній взаємодії з закладами охорони здоров’я та медичними підрозділами інших центральних органів виконавчої влади.
ФОРМУВАННЯ ІННОВАЦІЙНОЇ ОСНОВИ СИСТЕМИ СОЦІАЛЬНИХ ПРОГРАМ У ГРОМАДСЬКОМУ ЗДОРОВ’Ї
Authors: Zaporozhan L. P. , Kravets N. O. , Vakulenko D. V. 
Published: December 2020

Мета: вивчити особливості оцiнки, аналiзу та планування соцiальних програм, якi застосовують у громадському здоров’ї, розробка шляхiв їх удосконалення.
Матерiали i методи. У процесi дослідження використовували загальнонауковi методи: iсторичний, метод порiвняльного аналiзу та статистичних групувань.
Результати. Політика щодо громадського здоров’я формується шляхом побудови такої системи, яка є комплексом інструментів, процедур і заходів, що реалізуються державними та недержавними інституціями для зміцнення здоров’я населення, запобігання захворюванням, подовження активного та працездатного віку, заохочення до здорового способу життя шляхом об’єднаних зусиль усього суспільства.
Соціальні програми у цій сфері покликані зреалізувати ці засоби як на державному, так і на регіональному рівнях.
Формування соцiальних програм у громадському здоров’ї багато в чому має безсистемний характер – вiдсутнi загальноприйнятi стандарти публiчної соцiальної звiтностi.
У звʼязку з цим зростає актуальнiсть вивчення основ соцiальних програм, а також практичних механiзмiв, їх впровадження вiдповiдно до сучасних вимог.
Дослiдження сучасного стану соцiальних програм у громадському здоров’ї показало наявнiсть ряду теоретичних, методологiчних, економiчних, органiзацiйних, правових проблем.
Фактичні дані свідчать, що інвестиції в громадське здоров’я загалом економічно вигідні для сектора охорони здоров’я, інших секторів та економіки в широкому розумінні з розрахунку чотириразового повернення від кожного вкладеного долара США.
Висновки. Для подальшого розвитку соцiальних програм у громадському здоров’ї важливою є чiтка позицiя держави. Держава створила базиснi умови для розвитку таких програм і цi умови мали важливе значення для початкового етапу їх становлення. Сьогоднi їх уже явно недостатньо. Держава повинна створити систему регулювання таких програм, в якiй знайдуть своє вiдображення не тiльки податковi пiльги, а й iншi преференцiї для розробників подiбних програм. Особливу увагу варто приділити проблемі подолання пандемії COVID-19, яка внесла суттєві зміни в ряд перебігу хронічних та гострих захворювань.
ЕФЕКТИВНІСТЬ РАДІОХВИЛЬОВОЇ (3,8 МГЦ) БЛОКЕКСЦИЗІЇ МЕЛАНОМИ ЦИЛІОХОРІОЇДАЛЬНОЇ ЛОКАЛІЗАЦІЇ
Authors: Khomyakova O. V. 
Published: December 2020

Мета дослідження – визначити ефективність застосування радіохвильової хірургії в лікуванні хворих з меланомою циліарного тіла і хоріоідеї у сполученні з ад’ювантною β- терапією.
Матеріал та методи. Клінічний анализ проведений у 48 хворих на меланому іридоциліохоріоїдальної ділянки. Всім пацієнтам завчасно проводилась брахітерапія на основу пухлину за 40,0±0,2 днів до оперативного втручання. У якості офтальмоаплікаторів були використані стронціє-ітрієві (90Sr+90Y) аплікатори. Разова доза дорівнювала 40 Гр, сумарна поглинена доза склала 400 Гр
Результати. Після проведеної брахітерапії у всіх пацієнтів відбувалася часткова резорбція пухлини (на 50-60 % від вихідного розміру). Важких пострадіаційних реакцій після опромінення у пацієнтів не було, але у 23 (47,9 %) посилилися прояви початкової і незрілої катаракти. Значно рідше зазначалося помутніння склоподібного тіла – 5 випадків або 10,4 %). При оцінці частоти післяопераційних ускладнень в контрольній групі встановлено, що найбільш частими ускладненнями були гемофтальм (5 випадків або 25,0 %), відшарування сітківки (3 випадки або 15,0 %), епіретинальний фіброз (1 випадок або 5,0 %). В основній групі були виявлені 2 випадки гемофтальму (7,1 %).
Після проведеного втручання відзначалося зниження частоти випадків вторинної глаукоми, показник ВОТ знизився до 21,3±3,6 мм рт ст.
При оцінці динаміки гостроти зору встановлено, що до кінця першого року спостереження хворих із гостротою зору більше 0,6 було 6 (21,4 %) у І групі, та 5 (25,0 %) – у ІІ групі.
Висновки. 1. При циліохоріоїдальній локалізації доцільно перед хірургічним втручанням використовувати брахітерапію з використанням бета-активних ізотопів. 2. При циліохоріоїдектомії з використанням ріжучого хірургічного інтрументарію з попередньою брахітерапією частота післяопераційних ускладнень в 5,7 разу вище в порівнянні з застосуванням радіохвильового ножа. 3. Застосування радіохвильового методу зменшує ризик рецидиву на порядок, при цьому безпосередні (зорові функції, післяопераційний клінічний перебіг) і віддалені результати (зорові функції, стан оптичних середовищ, ВГД, ймовірність розвитку рецидиву пухлини) не залежать від застосованого методу розсічення тканин при хірургічному втручанні.
Особливості перебігу карієсу постійних зубів у дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр
Authors: Savchyn S. V. , Dubetska-Hrabous I. S. , Lesytskiy M. Yu. 
Published: December 2020

Резюме. Серед загальних чинників ризику виникнення карієсу зубів вагоме значення має вірусна інфекція, яка є однією з найбільш поширених інфекцій як серед дорослого, так і серед дитячого населення, оскільки зміни, які відбуваються в організмі, можуть призводити до зниження неспецифічної резистентності та виснаження захисних механізмів. Водночас, недостатньо з’ясовані особливості ураження карієсом зубів у дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр.
Мета дослідження – оцінити ураження карієсом постійних зубів у дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр.
Матеріали і методи. Для оцінки стану твердих тканин зубів обстежено 240 дітей віком 6–14 років (112 дітей з інфекційним мононуклеозом та 128 практично здорових). Досліджено поширеність, інтенсивність та активність карієсу постійних зубів.
Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що у дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр поширеність та інтенсивність карієсу постійних зубів суттєво вища, ніж у дітей без ознак вірусної інфекції. Також у дітей із вірусною інфекцією переважає ІІ (31,87±3,24) % та ІІІ (29,48±3,45) % ступені активності карієсу постійних зубів, І ступінь активності виявлено лише у (17,33±3,68) % дітей, разом з тим, як, як серед практично здорових дітей здебільшого зустрічається І (29,19±3,31) % та ІІ (28,96±3,13) % ступені активності каріозного процесу, ІІІ ступінь активності виявлено лише у (5,31±1,89) % дітей, це суттєво нижче, ніж серед дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр (р<0,05).
Висновки. Виявлено, що у дітей із вірусною інфекцією Епштейна – Барр поширеність та інтенсивність карієсу постійних зубів вища, ніж у практично здорових дітей. Встановлено також вищу активність карієсу постійних зубів з переважанням ІІ та ІII ступенів у дітей із вірусною інфекцією. Отримані результати можуть бути використані при розпрацюванні комплексних заходів для профілактики та лікування карієсу зубів у дітей із вірусною інфекцією.
Association Between Muscle Quality Measured by Abdominal Computed Tomography and Subclinical Coronary Atherosclerosis
Authors: Lee Min Jung , Kim Hong-Kyu , Kim Eun Hee , Bae Sung Jin , Kim Kyung Won , Kim Min-Ju , Choe Jaewon 
Published: December 2020

Objective:
Low muscle mass was known to be associated with cardiovascular diseases. However, only few studies investigated the association between muscle quality and subclinical coronary atherosclerosis. Thus, we evaluated whether muscle quality measured by abdominal computed tomography is associated with the risk of coronary artery calcification.

Approach and Results:

We conducted a cross-sectional study on 4068 subjects without cardiovascular disease who underwent abdominal and coronary computed tomography between 2012 and 2013 during health examinations. The cross-sectional area of the skeletal muscle was measured at the L3 level (total abdominal muscle area) and segmented into normal attenuation muscle area, low attenuation muscle area, and intramuscular adipose tissue. We calculated the normal attenuation muscle area/total abdominal muscle area index, of which a higher value reflected a higher proportion of good quality muscle (normal attenuation muscle area) and a lower proportion of myosteatosis (low attenuation muscle area and intramuscular adipose tissue). In women, as the normal attenuation muscle area/total abdominal muscle area quartiles increased, the odds ratios (95% CIs) for significant coronary artery calcification (>100) consistently decreased (0.44 [0.24–0.80], 0.39 [0.19–0.81], 0.34 [0.12–0.98];
P
=0.003) after adjusting for cardiovascular risk factors including visceral fat area and insulin resistance. In men, the odds ratios in the Q2 group were significantly lower than those in the Q1, but the association was attenuated in Q3–4 after adjustment.

Conclusions:
A higher proportion of good quality muscle was strongly associated with a lower prevalence of significant coronary artery calcification after adjustment, especially in women. Poor skeletal muscle quality may be an important risk factor for subclinical coronary atherosclerosis.
Monks, Monasteries, and Muslim Scribes: Three Parchment House Sales from the 4th/10th-Century Fayyūm
Authors: Vanthieghem Naïm , Weitz Lev 
Published: December 2020

Abstract
This article presents editions of three Arabic parchment deeds of sale from the 4th/10th-century Fayyūm Oasis belonging to two monks, Babā Banīla and Babā Buṭrus, of the Dayr al-Qalamūn monastery. The transactions recorded in our documents are mundane in and of themselves. But put together they offer bits of insight into Christian society in rural medieval Egypt, the notarial practice of provincial Muslim scribes, the relationship between monastic and Islamic legal institutions, and the important but little-attested Dayr al-Qalamūn.