bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Вартість відновлення екосистем малих міст Київщини як показник екозбалансованості
Authors: Zibtseva O. V. , Yukhnovskyi V. Yu. 
Published: November 2019

Проаналізовано динаміку структури територій малих міст Київщини та визначено екозбалансованість територій шляхом порівняльного аналізу міст за вартістю відновлення їх екосистем. Вартість екостабілізувальних біотопів на 1 га міської площі розраховано для попереднього стану кожного міста і на 20-річну перспективу. Виявлено, що зростання площі відбувалося у 72 % малих міст із розширюванням їх забудови. Найвищим рівнем забудови характеризуються міста Вишневе, Переяслав-Хмельницький, Васильків, Фастів, а найменшим – Кагарлик і Яготин. Значна частка в загальній площі міських біотопів належить присадибним садам, питома вага яких змінюється в межах від 4 до 30 %. Орні землі представлені вкрай нерівномірно і в деяких містах відсутні, хоча їхня частка в окремих містах сягала 80 %, а в перспективних планах – 50 %. Ліси відсутні на території третини дослідних міст. Площа водних поверхонь найістотніше позначається на вартості біотопів, характеризується нерівномірним розподілом і її частка сягає 30 %. Здебільшого присадибні сади займають найбільшу питому вагу в загальній вартості міських біотопів. В окремих випадках їм належить до 85 % вартості. Найбільший відсоток лісів у загальній вартості відзначено для міст Ржищів, Вишгород, Ірпінь, а водойм – для міст Яготина, Тетієва, Миронівки, Богуслава, Кагарлика. Ці показники важливо враховувати у перспективних планах розвитку міст, де для обґрунтування нормативної площі зелених просторів потрібно брати не тільки рекреаційні норми зелених насаджень загального користування, а сукупність екосистемних послуг багатофункціональних зелених територій, які гарантуватимуть екозбалансований розвиток територій.
Особливості росту і розвитку рослин роду Corylus L. залежно від впливу оптичного випромінювання в умовах Правобережного Лісостепу України
Authors: Kosenko I. S. , Balabak O. A. , Balabak A. V. 
Published: November 2019

Наведено результати досліджень особливостей росту і розвитку рослин фундука в умовах насаджень. Продуктивність рослин фундука насамперед пов'язана з фотосинтетичною активністю листків. Тому формування конструкцій насаджень істотно впливає на рівень плодоношення фундука. Створення різних конструкцій в поєднанні з урахуванням сортових особливостей фундука сприяє оптимальному розміщенню рослин у насадженнях і забезпечує їхню високу врожайність. Освітлення погіршується з ростом і розвитком рослин фундука і починає впливати на рівень плодоношення на 5-6 рік після закладення насаджень. У всіх досліджуваних сортів фундука незалежно від сили росту за форми крони "Кущ", нижня частина перебуває в умовах недостатнього освітлення – 19-30 %, яке не перевищує мінімального порогу – 30 % від відкритої поверхні. У середній частині крони рівень освітлення також був досить низький – 55-65 %. Найбільш освітленою виявилася верхня частина крони, світловий режим якої становив – 80-94 % від повної освітленості на відкритій поверхні. Погіршення рівня освітленості в контрольному варіанті "Кущ" відбулося через постійний ріст пагонів та їх загущення. Окрім цього, відбулося змикання рослин фундука в лінії ряду, що значно утруднювало проникнення сонячного світла в середину крони. У насадженнях із конструкціями насаджень "Вогнище", "Дерево" та "Татура" складався більш сприятливий, порівняно з контролем, світловий режим, що є наслідком оптимального розміщення стовбурових пагонів та гілок у кроні рослини фундука. У варіантах досліду "Вогнище", "Дерево" та "Татура" перевищення мінімального порогу освітлення у низькорослих сортів спостережено на висоті 0,5 м від поверхні ґрунту, що позитивно впливало на плодоношення рослин фундука під час застосування цих конструкцій насаджень. Тобто ступінь освітлення більше залежить від формування конструкцій насаджень, ніж від сортових особливостей рослин фундука, і отримані показники свідчать про значну перевагу освітленості конструкцій "Вогнище", "Дерево" та "Татура", порівняно з контролем. Найбільш розріджену схему садіння рекомендовано застосовувати для високорослих сортів фундука під час використання конструкцій насаджень "Кущ" і "Вогнище" – 6×6 м. Найщільнішу схему садіння доцільно використовувати для низькорослих сортів фундука за формування конструкції насадження "Дерево" і "Татура" – 3×5 м.
Особливості вирощування Sophora Japonica L. у садово-паркових господарствах
Authors: Kurka S. S. 
Published: November 2019

Наведено узагальнені результати літературного огляду інтродукції і використання в Україні Sophora japonica L. Оцінено перспективність та успішність інтродукції Правобережному Лісостепу та Степу України. Досліджено успішність інтродукції Sophora japonica L. в умовах Правобережного Лісостепу і Степу України методом інтегральної числової оцінки життєздатності та перспективності інтродукції дерев на підставі візуальних спостережень, який враховує найважливіші для інтродукції показники: ступінь визрівання пагонів, зимостійкість, збереження габітусу, пагоноутворювальна здатність, регулярність приросту пагонів, здатність до генеративного розвитку. Визначено ступінь акліматизації інтродукованого виду Sophora japonica L. методом встановлення акліматизаційного числа. Досліджено декоративність рослин Sophora japonica L. в умовах Правобережного Лісостепу і Степу України. Оцінено декоративність та запропоновано практичні рекомендації щодо перспектив використання Sophora japonica L. у зеленому будівництві. Відзначено високі адаптаційні можливості виду. Встановлено, що Sophora japonica L. є перспективною рослиною для інтродукції на цій території. Sophora japonica L. не має широкого впровадження в озелененні, оскільки недостатньо повно висвітлено науково обґрунтовані дані з вивчення її інтродукції в умовах Правобережного Лісостепу України. Тому виникає необхідність виконання роботи, що полягає в узагальненні досвіду інтродукції Sophora japonica L. в цьому регіоні.
Підсумки інвентаризації Pinus Nigra Arn. у складі вуличних насаджень міста Умань
Authors: Adamenko S. A. 
Published: November 2019

Досліджено таксономічний склад та проведено географічний аналіз P. nigra у вуличних насадженнях Умані. На підставі відповідності віковим параметрам діаметра та висоти її окремих екземплярів, відзначено високу стійкість рослин до складних умов урбанізованого середовища та встановлено перспективність використання виду, за дії на нього чисельних антропогенних факторів. Результати показують, що всі досліджувані рослини P. nigra мають високі показники життєздатності та належать до першої групи перспективності. Значення акліматизаційних чисел свідчать про перспективність інтродукції P. nigra та успішність акліматизації в умовах урбанізованого середовища. Оцінивши декоративні якості P. nigra, виявлено, що в основному вона виділяється на фоні інших видів своєю компактною овальною чи конусоподібною кроною, темно-сірою з різними відтінками тріщинуватою корою та довгою темно-зеленою хвоєю. Саме завдяки цим якостям вона зберігає привабливий вигляд протягом усього року, навіть у зимовий період. На підставі отриманих результатів, сумарний річний показник декоративності основних ознак P. nigra становить 4 бали і свідчить про наявність високих декоративних якостей рослин цього виду. Отже, використання P. nigra в урбанізованому середовищі покращує екологічні умови міста та позитивно впливає на емоційний стан населення.
Формування гербарію Уманського національного університету садівництва (UM)
Authors: Mamchur T. V. , Parubok M. I. 
Published: November 2019

Висвітлено історію формування Наукового гербарію Уманського національного університету садівництва (UM) та сьогодення. Складові його колекції мають історичну, наукову і навчальну характеристику. Зі складу історичної іменної колекції виділено гербарні збори учня Уманського училища землеробства і садівництва – Йосипа Конрадовича Пачоського, які було зібрано в околицях міста Умані, оранжереях. Формування дендрологічного гербарію здійснив головний садівник Царициного саду (нині – Національний денрологічний парк "Софіївка" НАН України) Юліус Робертович Ланцький і Нікітського ботанічного саду, Крим. Наведено результати опрацювання ексикат Herbarium Florae Rossicae (1897-1907 рр.) історичного гербарію Уманського училища землеробства і садівництва, які зберігаються у науковому гербарії Уманського національного університету садівництва. Встановлено, що колекція ексикат нараховує 1948 гербарних зразків, отриманих шляхом обміну з ботанічним відділенням Санкт-Петербурзького товариства природодослідників. Проаналізовано кількісний склад ексикат окремих колекторів Herbarium Florae Rossicae та виявлено наявність гербарних зборів учнями училища І. Андрієвського, В. Бихацького, П. Герасимчук, І. Горбач, Ф. Заморського, В. Казута, С. Руденко в 1899 р. в околицях Умані. Охарактеризовано меморіальні колекції викладачів ботаніки, які сформовані у різні віхи історії під час викладання курсу ботаніки, декоративної дендрології, лісівництва та ін. Опрацьовано меморіальну колекцію доцента В. А. Гаврилюка, зібрану під час проведення досліджень рослин у студентські роки (Карпати), навчання в аспірантурі (Ленінград), виконання науково-дослідницької роботи (півострови Чукотка та Камчатка). Автори наголосили на його бережливому ставленні до цінних історичних колекцій у часи його завідування кафедри ботаніки. У цьому дослідженні розглянуто створення навчальних колекцій Algae, Lichеnophyta, Bryophyta, Equіsetophyta, Lycopodiоphyta, Pteridophyta, як демонстраційний матеріал на лабораторно-практичних заняттях, виокремлення сучасних студентських гербаріїв у дослідженні регіонів України та виїзних експедицій викладачами. Обґрунтовано роботу гербарію сьогодні та досягнення в майбутньому.
Насіннєва продуктивність декоративних видів роду Lupinus в умовах Поділля
Authors: Pantsyreva H. V. 
Published: November 2019

Наведено результати насіннєвої продуктивності квітниково-декоративних рослин, що належать до представників роду Lupinus L. в умовах Поділля. Проаналізовано видовий склад роду Lupinus та визначено перспективність їх використання для озеленення різних об'єктів зони Поділля. З метою диференціації рослин, відповідно до сфери їх можливого використання, наведено експериментальні дослідження найбільш перспективних представників цього роду, в яких встановлено, що онтогенез усіх досліджуваних сортів/гібридів завершується у цих умовах повноцінним плодоношенням, період якого в більшості видів триває від 43 до 82 днів. Враховуючи тривалість життя окремої квітки, дозрівання кожного плоду в цих рослин займає значний проміжок часу в їх онтогенезі. Дослідженням встановлено, що всі досліджувані види викликають інтерес як потенційно цінні об'єкти для збагачення асортименту вітчизняних декоративних рослин та є перспективними для поліпшення стану парків, скверів, садків зони Поділля. Також дослідженнями визначено природні можливості представників роду Lupinus, пластичність до зміни їх життєвої форми, високу якість за сукупністю ознак, що визначають їхню декоративність і характеризують досліджувані рослини, як джерело для інтродукції і збагачення асортименту декоративних культур в Україні. Отже, вивчення питання щодо насіннєвої продуктивності роду Lupinus для озеленення дасть змогу значно розширити асортимент декоративно цінних рослин та збагатити культивовану флору зони Поділля та України загалом.
Масові розмноження звичайного соснового пильщика (Diprion Pini L.) у лісовому фонді Житомирської області
Authors: Andreieva O. Yu. , Boliujh O. G. 
Published: November 2019

Оцінено параметри динаміки масових розмножень звичайного соснового пильщика (Diprion pini Linnaeus 1758: Hymenoptera; Diprionidae) у лісовому фонді Житомирської області. Визначено наявність трьох спалахів (1993-1995, 2000-2002 і 2010-2012 рр.) із найбільшою площею осередків у 2000-2002 рр. Доведено, що початку масового розмноження звичайного соснового пильщика сприяли підвищення температури повітря, ранній початок вегетаційного періоду та збільшення його тривалості. Це створило умови для успішного розвитку двох поколінь і росту чисельності наприкінці вегетаційного періоду, коли пошкодження личинками хвої є найнебезпечнішим для сосни. Показано, що площа осередків масового розмноження звичайного соснового пильщика визначалася структурою лісового фонду. На прикладі лісового фонду ДП "Малинське ЛГ" проаналізовано зміни вікової структури та складу порід соснових насаджень за даними лісовпорядкувань 1997 та 2010 рр. Встановлено, що площа осередків шкідника у 2010-2012 рр., порівняно зі спалахом 2000-2002 рр., зменшилася внаслідок збільшення віку насаджень, які втратили принадність для цього виду, та зменшення площі чистих соснових насаджень, зокрема розташованих біля зрубів суцільних санітарних рубок і рубок головного користування. Доведено високу ймовірність нового зростання чисельності звичайного соснового пильщика найближчим часом. Уточнення прогнозованої площі осередків має бути проведено за даними останнього лісовпорядкування, яке візьме до уваги зміни в лісовому фонді, зокрема пов'язані з катастрофічним поширенням осередків "короїдного всихання".
Моделювання розмірно-якісної структури стовбурів дуба звичайного за європейськими стандартами
Authors: Bychenko V. B. 
Published: November 2019

Розглянуто проблеми, які виникли внаслідок набуття чинності нових стандартів на продукцію лісозаготівель. Невідповідність нормативно-інформаційної бази для таксації лісосік новим вимогам призводить до значних недоліків у плануванні виробничої діяльності лісогосподарських підприємств. Дослідження виконано на підставі дослідного матеріалу, зібраного в дубових насадженнях Придніпровського Правобережного Лісостепу на тимчасових пробних площах. Проаналізовано розподіл об'єму ділових стовбурів дуба звичайного (Quercus robur L.) на якісні категорії деревини залежно від діаметра, висоти та об'єму. Найбільш тісну лінійну залежність виявлено для абсолютних значень якісних категорій деревини від об'єму стовбура в корі. Між іншими біометричними показниками стовбура лінійна залежність відсутня або менш значуща на 5 %-му рівні. Завдяки аналізу модельовано вихід якісних категорій деревини залежно від об'єму стовбура на підставі степеневого рівняння. Пошук параметрів рівнянь виконано у MS Excel. Систематична похибка математичних моделей виходу ділової деревини виявилася близькою до нуля (1,0 %), дров та відходів – у допустимих межах (5,1 та 8,0 %), що дало змогу прийняти їх для розробки відповідних таблиць. Опрацьовані таблиці дають змогу за новими стандартами прогнозувати розподіл об'єму ділових стовбурів дуба зі стандартною похибкою 0,063-0,118 м3. Для отримання даних розподілу об'єму ділової деревини за класами розмірів, передбачених ДСТУ 1315-1-2011, розроблено в системі R алгоритм умовного розкряжування модельних дерев. Він оснований на апроксимації твірної поверхні стовбура за допомогою математичної моделі твірної A. Kozak (1988). На підставі одержаного розподілу об'єму ділової деревини за класами діаметрів досліджено його залежність від біометричних показників стовбурів. Практично для всіх розмірних категорій деревини виявлено нелінійний зв'язок. Узагальнення розмірної структури ділової деревини проведено за методикою, яка базується на дослідженні закономірностей розподілу об'єму за класами розмірів у відносних величинах. Виявлено тісну залежність відносних величин розмірної структури від діаметра модельних дерев на висоті 1,3 м. Незначна систематична похибка отриманих математичних моделей розподілу ділової деревини (-1,1-0,9 %) дала змогу прийняти їх для складання об'ємних таблиць. Розроблені за новими стандартами таблиці забезпечують прогнозування розподілу об'єму ділової деревини ділових стовбурів дуба за класами розмірів залежно від серединного діаметра лісоматеріалів без кори.
Сезонні ритми росту і розвитку Ailanthus Altissima Mill. в умовах Правобережного Лісостепу і Степу України
Authors: Shlapak V. P. , Mamchur V. V. , Koval S. A. , Ishchuk G. P. , Kurka S. S. 
Published: November 2019

Досліджено сезонні ритми розвитку та росту айланта найвищого (Aailanthus altissima Mill.) в умовах Правобережного Лісостепу і Степу України. Встановлено терміни проходження різних фаз розвитку A. altissima в умовах Правобережного Лісостепу і Степу України. Доведено, що за сумарною сонячною радіацією як показником, від якого залежить ріст і розвиток рослин, Правобережний Лісостеп і Степ України близькі до більшості районів природного поширення A. altissima у Південно-Східній Азії. Обґрунтовано, що вегетаційний період у Правобережному Лісостепу України триває 190-200 діб, і 210-220 діб у Степу України, а суми активних температур (понад +10 °С) у Правобережному Лісостепу становлять 2800-3000 °С, а в Південному Степу в умовах природного ареалу – 3300-3500 ºС. Період вегетації A. altissima в середньому становить 190-200 діб у Правобережному Лісостепу України і 210-220 діб у Степу України. Вегетаційний період у рослин A. altissima починається у разі настання середньодобової температури +7,8-10,5°С з фаз бубнявіння та розпукування бруньок. Основні фази сезонного розвитку рослин A. altissima у Степу настають на декілька діб раніше, ніж у Лісостепу, що пояснюють швидшим зростанням суми температур у степовій зоні. Встановлено, що на механізми, які регулюють ростові процеси, безпосередньо впливає температура повітря. Досліджено основні фази сезонного розвитку виду A. altissima інтродукованого в Правобережному Лісостепу і Степу України. Наведено результати дослідження основних фаз росту й розвитку рослин виду А. altissima, які зростають у Національному дендрологічному парку "Софіївка" НАН України, Уманському НУС, у зелених насадженнях Умані та Уманського району, Одеси, Миколаєва. Виявлено, що фаза бутонізації A. altissima розпочинається за суми ефективних температур +249 °С, що припадає на третю декаду квітня в Лісостепу та на другу – у Степу. Проміжок часу від початку бутонізації до початку квітування становить у середньому 24 доби. Початок квітування спостерігаємо за суми ефективних температур +543 °С. Після закінчення квітування від моменту запліднення до початку достигання насінини відбувається її розвиток. Дозрівання плодів A. altissima спостерігаємо наприкінці липня, що триває до кінця жовтня – першої декади листопада. Порівнюючи проходження всіх основних фаз сезонного розвитку рослин A. altissima в Правобережному Лісостепу та Степу України, можна зробити висновок, що в Степу вони настають на декілька діб раніше, ніж у Лісостепу. Це пояснено особливостями зростання суми температур у Степовій зоні.
Використання методу FTA для аналізу небезпеки аміачних трубопроводів
Authors: Babadzhanova O. F. , Voytovych D. P. 
Published: November 2019

Розглянуто можливість використання одного з методів імовірнісного аналізу безпеки – аналіз "дерева відмов" (FTA) – для дослідження небезпеки аміачних трубопроводів. "Дерево відмов" є графічним представленням причинних взаємозв'язків для відшукання можливих причин виникнення аварій. В аміачних холодильних установках як холодоагент використовують хімічно небезпечну речовину – аміак, який циркулює по системі трубопроводів у газовій і рідкій фазах. Виявлено основні чинників небезпеки експлуатації трубопроводів аміачної холодильної установки. Побудовано "дерево відмов" для трубопроводів з аміаком. Оцінено вплив окремих відмов у роботі трубопроводів на небезпеку виникнення аварійної ситуації. Розроблено ймовірний сценарій розвитку аварії в разі пошкодження трубопроводів з рідким та газоподібним аміаком. Встановлено можливість застосування методу FTA для прогнозування аварійних ситуацій на аміачних трубопроводах, які впливають на техногенну небезпеку аміачної холодильної установки.
Psychosocial and Personal Level Circumstances Associated with Antiretroviral Therapy Non-adherence among HIV Positive Antiretroviral Therapy User Clients in Debre Birhan Referral Hospital
Authors: Urgessa Gita Dinaol , Abebe Kebede Sintayehu 
Published: November 2019

The purpose of the study was to examine psychosocial and personal level circumstances associated with ART non-adherence among HIV positive ART user clients in Debre Birhan referral hospital. This study used cross-sectional descriptive design. A total of 122 participants were selected through simple random and purposive sampling techniques. Adherence Attitude Inventory Scale and self-reported adherence questionnaire were administered. The result of chi square analysis revealed that social support, personal self-efficacy, age, marital status, religion, educational level and occupation had significant association with non-adherence at 95% CI, 6.371 (2, N =117) = 0.006, p< 0.05), 11.873 (2,N =117) = 0.012, p< 0.05), (x2) 5.630 (6,N =117) = 0.003, p< 0.05), 0.017 (6, N =117) =0.014, p< 0.05) and 14.497(6,=N=117) = 0.025, p< 0.05. No significant sex difference was observed in attitude towards ART adherence. Besides, the result of multiple regression also showed that only single, unemployment and vocational education were accounted for non- adherence to ART (β = .228, t (113) = 2.655, P< 0.05), (β = .297, t (114) = 3.451, p< 0.05) and ( β = .231, t (113) = 2.652, p< 0.05) respectively. Conclusively, Personal level factors; marital status (singlehood), unemployment and vocational education accounted for variance in adherence to ART. Thus, Counselors, social workers and health care providers should give adherence counseling and psycho education.
Street Children’s Drug Abuse and Their Psychosocial Actualities Synchronized with Intervention Strategies in South West Ethiopia
Authors: Urgessa Gita Dinaol , Abeshu Getachew , NigussieWorku Berhanu 
Published: November 2019

Today’s children in developing countries are growing up in an increasingly stressful circumstance. As consumption of substances is increased, the of age of beginning is falling. Hence, this research examined street children’s drug abuse, their psychosocial actualities synchronized with intervention strategies. Explanatory sequential research design was employed. A total of 150 street children and four key informants were selected through simple random sampling using lottery methods and purposive sampling technique respectively. Questionnaire, interview guide, FGD probes and observation checklist were employed as tools of data collection. The result of the study portrayed that sniffing glue and gasoline were becoming the drugs of choice for most children living on the street. Further, street children faced various psychological and social strainsfrom absence of meeting their basic social needs and services to certain disorders like depression, anxiety, and stress. Government bodies’ interventions were limited andinconsistentthat only undergoesinformal education thatcould not bring considerable change; it lacks solidity and incompatibility with the number of street children runway over a time in the study area. In conclusion, most of the street children in South west Ethiopia are at adversary peak of drug abuse and psychosocial challenges. Thus, South-West areas Women and Children Affairs Offices, Labor and Social Affairs Offices and GOs and NGOs working on these matters ought to take these issues into greater consideration and act accordingly. In collaboration with professionals, they also need to work on drug free child sensitive preventive and rehabilitation counseling and other psychosocial support.