bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Peluang Wirausaha Mandiri melalui Diversifikasi Olahan Kelapa
Authors: Jumarniati Jumarniati , Baharuddin Muhammad Rusli , Hisani Wakifatul 
Published: August 2020

AbstrakMitra dalam PKM ini adalah Kelompok Tani Kelapa Kecamatan Bone-bone, Kabupaten Luwu Utara, Sulawesi Selatan yang membudidayakan tanaman kelapa dan mengolahnya menjadi Kopra. Permasalahan yang dihadapi mitra yaitu rendahnya nilai jual kelapa dan olahan kelapa (Kopra) belum mampu mengangkat perekonomian petani serta keberadaan limbah kelapa berupa air kelapa, pelepah dan daun yang menyebabkan terjadinya pencemaran lingkungan dan menjadi sarang hama. Berdasarkan permasalahan tersebut, tim pelaksana menawarkan alternatifik solusi berupa Prospek Wirausaha Mandiri melalui Diversifikasi Olahan Kelapa. Bentuk kegiatan dari PKM Petani Kopra ini adalah Pendampinagn Pembuatan dan Pemanenan Nata de Coco dan Pelatihan Kewirausahaan dan Pengemasan Produk. Target Luaran dari kegiatan PKM ini adalah peningkatan pengetahuan mitra dalam membuat nata de coco Pengemasan produk, manajemen pemasaran dan dasar-dasar akuntasi keuangan. Selain itu, lahir wirausaha baru skala home industry berbasis potensi daerah dan meningkatnya pendapatan petani kelapa.Kata Kunci: Limbah Kopra, Wirausaha Mandiri, Nata de CocoÂ AbstractPartners in the Community Partnership Program are the Coconut Farmers Group in Bone-Bone District, North Luwu Regency, South Sulawesi, which cultivates coconut plants and processes them into Copra. Processed palm oil has not been able to lift farmers by using coconut water, midribs and leaves that cause environmental pollution and become a den of pests. Based on these considerations, the implementation team offered an alternative solution in the form of an Independent Entrepreneurial Prospect through Processed Coconut Diversification. The form of activities of the Copra Farmers Community Partnership Program is the Nata de Coco Production and Harvesting Assistant and Entrepreneurship and Product Packaging Training. The target of the output of this Community Partnership Program activity is to increase the knowledge of Partners in making nata de coco Product packaging, marketing management and the basics of financial accounting. In addition, a home-based industry scale entrepreneurship was based on regional potential and coconut farmers income allocationKey Word: Copra Waste, Independent Entrepreneur, Nata de Coco
Hold Relax dan Passive Stretching Efektif Dalam Meningkatkan Kemampuan Fungsional Pada Pasien Post-Gips Fracture Tibial Plateau Dextra
Authors: Mumtazah Nizatul , Abdullah Faizah 
Published: August 2020

Background: Tibial plateau fracture is one type of fracture that usually occur in legs. Tibial Plateau fracture usually occur because of high energy trauma that produced by the force of varus and valgus and also because of axial loading or because of the pedestrian that crashed by the car with high energy which can also called as fracture bumber. The purpose of this case study is to examine the effectiveness of hold relax and passive stretching in tibial plateau fracture. Method: A single case study, providing physiotherapy interventions for a 44 year old woman with a diagnosis of a tibial plateau post-cast fracture. Hold-relax stretching is a technique in which shortened antagonistic muscle groups are isometrically contracted against the optimal resistance given by the physiotherapist. Passive stretching is a method for extending the contractile or non-contractile components of the musculotendinoeus unit where force is exerted externally and given manually. Hold relax and passive stretching are given for 2 weeks with 5 evaluations. ROM assessment was measured by a goniometer and spasm by palpation. Result: There is an increase in LGS knee flexion 90ᴼ to 110ᴼ and decrease in spasm which associated with an improvement LEFS score from 17 to 44, indicates that there is an increase in the functional ability of lower extremity. Conclusion: This study shows that the method of therapeutic exercise with hold relax and passive stretching can improve functional ability in tibial plateau fracture which is measured using LEFS parameters.
Pengaruh Aerobic Exercise Untuk Meningkatkan Fleksibilitas Hamstring Pada Calon Jamaah Umrah Kbih Al-Ikhlas Jakarta
Authors: Tiyawan Agus , Hendrawan Nala Tsaniyah 
Published: August 2020

ABSTRAK
Latar Belakang: Ibadah umrah biasanya dilakukan oleh sebagian besar umat islam yang berusia 50 tahun lebih atau lansia. Seiring bertambahnya usia akan mengalami penurunan fleksibilitas yang dapat mengganggu kegiatan selama ibadah umrah. Tujuan: Pada penelitian ini bertujuan untuk mengetahui pengaruh aerobic exercise untuk meningkatkan fleksibilitas hamstring pada calon jamaah umrah KBIH Al-Ikhlas Jakarta. Metode: Dalam penelitian ini menggunakan metode eksperimen randomized one group pre and post test. Penelitian ini dilakukan di KBIH Al-Ikhlas Jakarta dengan jumlah sampel sebanyak 20 orang yang diambil secara acak sesuai dengan kriteria inklusi dan kriteria eksklusi. Latihan yang diberikan berupa aerobic exercise dengan brisk walking dan pengukuran fleksibilitas hamstring diukur dengan sit and reach test. Data diolah dan dianalisa dengan aplikasi software SPSS 16. Hasil: Diperoleh dengan software SPSS 16 data berdistribusi normal dan bersifat homogen. Hasil uji hipotesis didapatkan dengan p = 0,000 berarti p<0,05 maka terdapat pengaruh aerobic exercise untuk meningkatkan fleksibilitas hamstring pada calon jamaah umrah KBIH Al-Ikhlas Jakarta. Kesimpulan: Yang didapat dari penelitian ini adalah terdapat pengaruh aerobic exercise untuk meningkatkan fleksibilitas hamstring pada calon jamaah umrah KBIH Al-Ikhlas Jakarta.
Incentive Spirometry dan Chest Therapy Efektif Dalam Mengurangi Kekambuhan Pada Kondisi Asma Bronkial
Authors: Ananda Diki , Samosir Nova Relida 
Published: August 2020

Latar Belakang: Asma bronchial merupakan penyakit respiratorik yang ditandai inflamasi kroniks aluran napas yang melibatkan bermacam sel inflamasi dan mediator yang saling berinteraksi sehingga menghasilkan perubahan fisiologis dan struktur jalan napas. Prevalensi kasus asmadi Indonesia berdasarkan hasil riset kesehatan dasar (RISKESDAS) tahun 2013 menunjukkan bahwa umur 25-34 tahun mempunyai prevalensi asma tertinggi sebesar 5,7% dan umur <1 tahun memiliki prevalensi asma terendah sebesar 1,5%. Tujuan penelitian ini untuk mengetahui efektivitas pemberian Incentive Spirometry dan Chest Therapy untuk mengurangi gejala kekambuhan yang diukur dengan Asthma Control Test dan Incentive Spirometry. Metode penelitian adalah studi kasus yang disajikan dalam bentuk narasi deskriptif. Subjek penelitian ini terdiri dari satu sampel Asma bronchial dengan derajat persisten sedang yang memenuhi kriteria sampel/ penelitian ini dilakukan 16 kali terapi dimulai pada tanggal 04 februari 2020 s/d 02april 2020 di Laboratorium Manual Terapi I DIII Fisioterapi Universitas Abdurrab. Hasil: Evaluasi dengan menggunakan Asthma Control Test didapatkan hasil adanya penurunan gejal akekambuhan dan peningkatan kontrol asma dari skor 16 (asmatidakterkontrol) menjadi skor 22 (asma terkontrol sebagian). Kesimpulan studi kasus penggunaan modalitas Incentive spirometry dan Chest therapy didapatkan hasil bahwasanya terjadi penurunan gejala kekambuhan dan peningkatan nilai force vital capacity (FVC) dan force expired volume in one second (FEV¹) pada fungsi paru-paru.
Kata kunci :Asma bronchial persisten sedang, Incentive Spirometry, Chest therapy, Postural Drainage, Tapotement, Asthma Control test (ACT)
Лісівничо-таксаційні особливості всихання ялинових насаджень у басейні річки Бистриця Солотвинська
Authors: Олійник В. С. , Зейналян А. М. 
Published: August 2020

Охарактеризовано кількість осередків, розміри площ і види всихання похідних ялинників за 2011–2019 рр. у висотному діапазоні схилів 350–1450 м н.р.м. басейну річки Бистриця Солотвинська для наявного тут спектра вертикальних рослинних поясів у такій послідовності: передгірних ялицево-букових, гірських буково-ялицевих, буково-ялицево-ялинових і чистих ялинових лісів. Визначено показники співвідношення площ часткового і суцільного видів всихання насаджень та їх приуроченість до висотних рослинних поясів. З'ясовано, що у досліджуваних умовах для цього стихійного явища характерні перманентність і значна мінливість із року в рік. Статистичним аналізом матеріалів 9-річного періоду не встановлено чітко вираженого тренду до збільшення або зменшення цього процесу із плином часу. Наведено кількісні показники різних видів всихання ялинників для груп типів лісу та визначено тісноту зв'язків їхніх площ. Відзначено найбільшу інтенсивність цього явища у висотному діапазоні 350–1150 м н.р.м. у мішаних ялицево-дубових, ялицево-букових, буково-ялицевих і ялиново-ялицево-букових лісах і незначне поширення всихання у високогірних ялинниках. Наведено межі верхніх гіпсометричних рівнів масового і поодинокого поширення осередків суцільного і часткового всихання ялини. Оцінено роль таксаційних особливостей насаджень у процесах їх всихання. Зазначено, що це явище найбільше залежить від породного складу й віку деревостанів і меншою мірою – від їх повноти. На підставі показників 360 ділянок розраховано емпіричні рівняння залежності середніх площ осередків часткового, суцільного і сумарного видів всихання насаджень від частки у їх складі ялини (від 1 до 10 одиниць) та віку (діапазон 40–150 років). За результатами досліджень встановлено, що в мішаних ялицевих і букових лісах найвразливіші до всихання похідні насадження із часткою ялини понад 3, особливо 5, одиниць, віком 40–60 років і повнотою 0,6–0,8. Акцентовано увагу на актуальності застосування лісогосподарських заходів щодо запобігання всиханню похідних ялинників у лісорослинних умовах передгір'я і низькогір'я.
Quercus Robur L. у структурі фітоценозів Національного дендрологічного парку "Софіївка" НАН України та урочища "Рогівське" Маньківського лісництва
Authors: Рум'янков Ю. О. 
Published: August 2020

Проаналізовано просторову, морфологічну, видову та ярусну структури насаджень Q. robur на ділянці "Дубинка" Національного дендрологічного парку "Софіївка" НАН України та в урочищі "Рогівське" Маньківського лісництва. Визначено, що видовий склад діброви в урочищі "Рогівське" Маньківського лісництва – це різновікові дерева Quercus robur L., Fraxinus excelsior L., Carpinus betulus L., Acer platanoides L. насіннєвого та порослевого походження. За видовою структурою в насадженні переважає Q. robur – 65,2 %. Проаналізувавши тип просторового розміщення дерев та їх морфологічну структуру, встановлено наявність двох поколінь дерев дуба. Перше покоління дерев є залишком насадження штучного походження, а друге – це природне насінне поновлення. Наявність другого покоління дуба свідчить про здатність до самовідновлення цього виду в період формування фітоценозу. Проаналізувавши видову структуру підросту встановлено, що наступного покоління природного поновлення дуба не передбачається. Виявлено наявність повноцінної трьохярусної структури в лісовому фітоценозі урочища "Рогівське" Маньківського лісогосподарства, яка за своїми функціями створює сприятливий мікроклімат всередині насадження та зберігає його життєздатність. У лісогосподарстві урочища "Рогівське" встановлено 64 % дерев Q. robur без видимих ушкоджень, що визначає їх стан як задовільний. Фітосанітарний стан дерев Q. robur у лісогосподарстві урочища "Рогівське" ми оцінюємо як мало ослаблені (І група). У насадженнях масиву "Дубинка" відзначено збіднений видовий склад та спрощену ярусну структуру. Більшість видового складу ділянки "Дубинка" перебуває в незадовільному стані, що визначає складні екологічні умови росту дерев на цій території. Стан дерев Q. robur у насадженні "Дубинки" ми оцінюємо як незадовільний, а їх фітосанітарний стан як середньо ослаблені (ІІ група). Встановлено розвиток деградаційних процесів у насадженнях Q. robur ділянки "Дубинка". У паркових фітоценозах ми рекомендуємо утримання насадження дуба як монокультуру, яка створює високий ефект декоративності, але знижує довговічність. Тому наявні насадження "Дубинки" в НДП "Софіївка" НАН України потребують заміни відмираючих дерев Q. robur.
Мікробіологічна активність у ризосфері травосумішей на рекультивованих землях
Authors: Борисюк Б. В. , Швець В. В. , Копій М. Л. 
Published: August 2020

Розглянуто вплив структури та способу посіву травосумішей на біологічну активність та мікологічну структуру рекультивованого ґрунту на різних дослідних об'єктах. Відзначено, що між мікрофлорою та рослинами постійно відбуваються взаємовигідні біотичні зв'язки, які позначаються на зростанні чисельності основних фізіологічних груп мікроорганізмів у ризосферній зоні. Кореневі виділення рослин специфічно впливають як на розвиток мікроорганізмів кореневої зони, так і на біохімічну активність ґрунту. Встановлено перевагу зростання чисельності бактерій, що використовують мінеральний азот, та стрептоміцетів за варіанта травосумішей: очеретянка звичайна, грястиця збірна, конюшина червона, як при рядковому посіві, так і при посіві у розкид. Відзначено, що на дослідних варіантах травосумішей процеси мінералізації відбуваються більш інтенсивно, відповідно рівень активності мікрофлори значно вищий порівняно із проектованим складом. Емісія вуглекислого газу на дослідних ділянках у 2017 р. є вищою від контрольного варіанта, що свідчить про вищий рівень мікробіологічної активності в ризосфері дослідних травосумішей на рекультивованих ділянках. Відповідно до динаміки показників мінералізації спостерігаємо зміни показників коефіцієнта оліготрофності. Доведено, що під час розвитку агроценози дослідних варіантів за показниками мікробної біомаси переважають агроценоз проектованого складу травосумішей. Досліджено, що на порушених ґрунтах Яворівського та Новороздільського сірчаних кар'єрів, зростання видового різноманіття рослин сприяє також збагаченню мікологічної структури ґрунтів. Відзначено, що найвищою біологічною різноманітністю (50 видів) мікроміцетів з високою частотою трапляння Aureobasidium pullulans (23,1 %), Trichoderma lignorum (12,5 %) характеризуються порушені землі Новороздільського сірчаного кар'єру, на яких створені мішані деревостани. Дещо менша різноманітність (43 види) характерна для мікобіоти ґрунтів з високою частотою трапляння Penicillium digitatum (31,5 %), Aureobasidium pullulans (18,5 %) на території Яворівського сірчаного кар'єру, де видовий склад деревостанів значно спрощений.
Особливості формування мішаних дубових молодняків в умовах Закарпаття
Authors: Агій В. О. , Копій С. Л. , Каганяк Ю. Й. , Копій М. Л. , Фізик І. В. , Копій Л. І. , Новак А. А. 
Published: August 2020

Розглянуто особливості формування мішаних дубових молодняків в умовах Закарпаття, що передбачає здійснення комплексу лісогосподарських заходів, які забезпечують умови для появи самосіву дуба звичайного, або штучне створення способом висаджування саджанців дуба на лісокультурних площах. Встановлено, що молоді деревостани за участю дуба звичайного характеризуються високою інтенсивністю нагромадження запасу та формування видового складу на початкових етапах росту і потребують належної оцінки їх таксаційних параметрів у молодому віці. Виконано низку облікових робіт, які спрямовані на оцінення лісівничо-таксаційних параметрів мішаних дубових молодняків на стаціонарних дослідних об'єктах з реалізацією різних варіантів системи рубок формування деревостанів. Відповідно до виконаних розрахунків на дослідних секціях зосереджені грабово-дубові та грабово-ясенево-дубові молодняки ІІ класу бонітету. Оцінка відносної повноти таких об'єктів показує, що мішані деревостани в цьому віці здатні рости з більшою фактичною продуктивністю. Показник відносної повноти перевищує норму в 2–3 рази. За густотою аналізовані об'єкти також істотно відрізняються між собою (приблизно в 4 рази). Сильно змінюється і частка дуба в деревостані (приблизно 5 одиниць). Отже, попри однакову потенційну продуктивність, дубові молодняки на секціях стаціонарів сильно відрізняються за іншими таксаційними параметрами. Відзначено, що за одночасного врахування показників частки дуба в складі, запасу деревостану, середньої висоти та кількості дерев дуба звичайного – оптимальним варіантом формування корінних, високопродуктивних мішаних деревостанів за участю дуба є лісостани, що сформовані за програмою заходів, які реалізовано на секції С-1 та секції СВ-1(1/3Гр), де зрубано 1/3 висоти стовбурів підросту граба. У будь-якому разі система лісогосподарських заходів, реалізована на стаціонарі С-1 та СВ-1(1/3Гр), дає на початковому етапі формування мішаних дубових деревостанів оптимальний результат, як для досягнення високого загального запасу деревостаном, так і для формування дубового елемента лісу, зокрема. На підставі здійснених досліджень встановлено, що зволікання з проведенням освітлення дуба звичайного у віці до 10 років, може зумовити різке випадання зі складу молодого насадження сіянців та саджанців головної лісотвірної деревної породи (Контроль та секція С-4). Своєчасне регулювання висоти граба звичайного (секція С-1 та СВ-1) дає змогу істотно посилити позиції дуба звичайного у конкурентній боротьбі з другорядними деревними породами. Недоцільною, на нашу думку, є суцільне вирубування підросту граба та інших деревних видів, тому що такий захід спричиняє сповільнення приросту верхівкового пагона дуба звичайного та сприяє розростанню бокових.
Оцінювання ґрунтовтоми за умов тривалого культивування деревних плодових ліан
Authors: Скрипченко Н. В. , Дзюба О. І. , Горбенко Н. Є. 
Published: August 2020

Успішне введення в культуру і створення промислових насаджень малопоширених плодових рослин пов'язано з вивченням їх алелопатичних властивостей, які впливають на сумісність видів у змішаних посадках і ефективність вирощування рослин у монокультурі. Особливе значення має вивчення питання ґрунтовтоми у плодових садах, оскільки рослини, зростаючи впродовж багатьох років на одному місці, виділяють в навколишнє середовище речовини різного біохімічного складу, які відіграють надзвичайно важливу роль у функціонуванні фітоценозів. Досліджено явище ґрунтовтоми під час вирощування малопоширених плодових ліан Actinidia arguta (Siebold & Zucc.) Planch. ex Miq., Schisandra chinensis (Turcz.) Baill. та Vitis labrusca L. Алелопатичну активність ризосферного ґрунту вивчали методом прямого біотестування, як тест-об'єкт використовували проростки пшениці (Triticum aestivum L.). Унаслідок здійснених досліджень встановлено високу токсичність ризосферного ґрунту під рослинами V. labrusca та S. chinensis, які беззмінно зростали на одному місці понад півстоліття. Виявлено істотно нижчу фітотоксичність ґрунту у варіантах зростання рослин A. arguta упродовж 15 років після 35 років вирощування V. labrusca та S. chinensis. Довжина стебла і кореня тест-об'єктів у ґрунті з-під актинідії після винограду була на 31 % більшою порівняно з контролем і відповідно на 56 та 71 % більшою порівняно з варіантом монокультури V. labrusca. У ґрунті з-під актинідії, яка зростала після S. chinensis, також відзначено стимулювання росту тест-об'єктів: стебла – на 11 % та коренів – на 8 % відносно контролю. Ці показники відповідно на 47 і 27 % вищі порівняно з варіантом монокультури S. chinensis. Це свідчить про те, що алелохімікати актинідії позитивно впливають на алелопатичні властивості ґрунту та зменшують його фітотоксичність. У ґрунті з-під рослин A. arguta, які зростали у монокультурі, виявлено значну стимуляцію росту стебла і кореня тест-об'єктів, що становила відповідно 35 і 40 % порівняно з контролем. Це вказує на те, що продукти життєдіяльності рослин актинідії, накопичені в ґрунті, не виявляють фітотоксичного впливу на тестові рослини і не спричиняють ґрунтовтоми за умов тривалого зростання на одному місці. Виявлена видоспецифічна особливість рослин A. arguta вказує на можливість їх використання у плодових садах для фіторемедіації ґрунтів шляхом зниження їх фітотоксичності. Отримані результати досліджень можуть бути використані для оптимізації технології вирощування деревних плодових ліан та під час опрацювання чергування культур у садозмінах.
Радіальний приріст ялини європейської (Picea abies L.) в осередку її всихання (Горгани, Українські Карпати)
Authors: Приходько Н. Ф. , Парпан Т. В. , Ткачук О. М. , Приходько М. М. 
Published: August 2020

Упродовж останніх років відбувається інтенсивне всихання ялинових лісів в Українських Карпатах. Цей процес завдає економічних збитків, призводить до погіршення життєвого стану ялинників та зниження рівня надання екосистемних послуг лісами. Для встановлення щорічного радіального приросту ялини європейської та його динаміки, а також подальшого обґрунтування лісівничих заходів у гірському масиві Горган у дуже ослаблому за санітарним станом та складним за структурою мішаному деревостані в 2019 р. здійснено дендрохронологічні дослідження. Виявлено стрімке зниження приросту ялини, починаючи із першого класу віку, яке може бути пов'язане (окрім інших факторів) із міжвидовою конкуренцією (ялини і ялиці). Середній приріст деревостану за досліджуваний період становить 1,97 мм/рік. Найменші радіальні прирости ялини (1,05 мм/рік) були в 1980–2000 рр., коли деревостан проходив стадію розладнання. За останні 20 років середній приріст дещо збільшився (1,19 мм/рік), очевидно, внаслідок розрідження деревостану. Коливання відносних індексів приростів знаходяться в межах 84,24–115,52 %. Середня тривалість циклів приростів 8 років. Починаючи із середини ХХ ст., частота коливань приростів збільшилася, а отже, умови середовища стали екстремальнішими для росту ялини. Теперішній склад підросту свідчить про те, що в майбутньому на дослідному об'єкті відбудеться зміна біоценозу. Під час дендрохронологічних досліджень в осередках всихання ялини, необхідна різнобічна інформація про природні й антропогенні фактори, які можуть впливати на радіальний приріст дерев та його мінливість.
Явище дихогамії та продуктивність представників роду Juglans L. в умовах Київського Полісся
Authors: Абоімова О. М. 
Published: August 2020

Досліджено явище дихогамії видів роду Juglans L. в колекції Національного ботанічного саду ім. М. М. Гришка НАН України (НБС) (у відділі дендрології та акліматизації плодових рослин) та у лісових насадженнях Голосієва, що у Києві. Дослідження явища дихогамії представників роду Juglans здійснено за загальноприйнятими методиками. Урожайність визначено за методикою В. Г. Каппера (Kapper, 1930), життєздатність дерев – за методикою Л. С. Савєльєвої. Статистичне оброблення отриманих даних виконано за рекомендаціями Г. М. Зайцева. Встановлено, що за типом дихогамії рослини розподіляються у насадженнях так: протандричні дерева – 45,9 %; протогінічні дерева – 50,7 %, виявлено також 2,6 % гомогамних дерев. Рослини J. microcarpa та J. major представлені у колекційних насадженнях НБС поодинокими екземплярами. За період здійснення досліджень періодичності плодоношення та цвітіння видів роду Juglans не виявлено, урожай щорічний. Термін достигання плодів у рослин роду Juglans тривав найдовше у представників з Ірано-Туранської флористичної області (J. regia) – 127±8,3 доби. Найкоротший період розвитку плодів зафіксовано у рослин з Японо-Китайської флористичної області (J. mandshurica) – 88±6,4 доби. Аналізуючи отримані дані з вивчення дихогамії представників роду Juglans в умовах Київського Полісся, встановлено, що показники розвитку дерев (висота, товщина стовбура, життєздатність) з різним типом дихогамії (протандричний, протогінічний, гомогамний) у межах видів, різновидів та форм майже не відрізняються. Проте статистично підтверджено різницю показників урожайності та маси плодів у всіх дослідних видів з різним типом дихогамії. Так, зафіксовано вищий бал урожайності гомогамних дерев; – найвищий цей показник у рослин J. regia (5,9±0,65). Показники урожайності нижчі у рослин з протоандричним типом дихогамії. Найнижчий цей показник у рослин J.ailantifolia (4,7±0,51). Маса плоду більша у протоандричних дерев. Найбільший цей показник у рослин J. regia (14,5±0,22). Меншу масу плоду зафіксовано у рослин з гомогамним типом дихогамії. Найменший цей показник у рослин J. regia L. f. fertillis (10,1±0,54). Виявлено корелятивну залежність між продуктивністю дерев і показниками габітусу. Кореляцію між показниками висоти дерев, товщини стовбура, життєздатністю і типом дихогамії не виявлено.