bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Ефективні інновації з профілактики ньюкаслської хвороби птиці
Authors: Avdosieva I. K. , Basarab O. B. , Reghenchuk V. V. , Melnychuk I. L. 
Published: November 2019

У статті представлені дані порівняльної оцінки 2-х методів серологічного контролю ефективності вакцинації бройлерів вакциною ВЕКТОРМУН HVT-NDV проти ньюкаслської хвороби (НХ). Встановлено, що обидва методи як ІФА (тест-система фірми ID vet, Франція), так РЗГА є чутливі і виявляють протективні антитіла до вірусу НХ у сироватках крові бройлерів. Одноразова вакцинація у інкубаторі векторною вакциною ВЕКТОРМУН HVT-NDV проти НХ є абсолютно достатньою для формування та створення стійкого імунітету проти НХ, дозволяє знизити вплив стресу у порівнянні з масовими вакцинаціями в пташнику методом випоювання.
При застосуванні векторної вакцини відсутнє горизонтальне поширення вакцинного вірусу: виключається ризик зараження навколишнього середовища збудниками вірусних хвороб, яке може призвести до безконтрольного зараження птиці.
Застосування векторної вакцини забезпечує стабільну епізоотичну ситуацію в господарстві: не викликає побічних реакцій, поширення вакцинного вірусу («ролінг» інфекція), підвищує імунний статус стада, тим самим знижує негативний вплив вірусних та бактеріальних агентів на організм птиці протягом періоду вирощування та кількість вакцинацій птиці, викликає тривалий імунітет, тому, як правило, відсутня необхідність ревакцинації в польових умовах.
Вивчення патологічної дії польового ізоляту Aspergillus Flavus на клінічний і біохімічний стан організму перепелів естонської породи
Authors: Orobchenko O. , Romanko M. , Yaroshenko M. , Gerilovich I. , Kutsan O. 
Published: November 2019

За результатами вивчення патологічної дії польового ізоляту A. flavus на організм перепелів доведено, що тривале згодовування контамінованого спорами корму викликає поступові (на 21- і 28-му добу) зміни клінічних і біохімічних показників птиці. Під час визначення коефіцієнтів маси внутрішніх органів перепелів встановлено зменшення відносної маси м’язового шлунку на 21-шу добу досліду у птиці І і ІІ дослідних груп та на 7-му добу після припинення згодовування контамінованого корму – І; ІІ та ІІІ груп (р<0,01; р<0,05) відповідно. Зареєстроване зменшення відносної маси печінки на 28-му добу в птиці ІІ дослідної групи та на 7-му добу після закінчення його згодовування – ІІІ групи (р<0,01; р<0,05) відповідно. При визначенні ступеня контамінації органів–мішеней встановлено, що кількість спор A. flavus у легенях, м’язовому шлунку та товстому кишечнику перепелів носить дозозалежний характер. Механізм патологічної дії A. flavus, спорами якого було штучно контаміновано корм, в організмі перепелів полягає у поступовому розвитку імуно- (лейкоцитоз, зниження гемоглобіну, надмірне утворення токсичних протеїнів – ЦІК і серомукоїдів поряд із гіперензимемією АлАТ; Р<0,05) і гепатотоксичних реакцій (підвищення рівня загальних протеїнів і креатиніну, гіпоензимемія АсАТ; Р<0,05), вираженість та незворотність яких залежить від кількості спор. Виявлені метаболічні зміни в організмі птиці були значно вираженими у випадку контамінації корму A. flavus у кількості ~ 300000 спор/г корму (ІІІ дослідна група), та не набували відновлення навіть через 7 діб після припинення його задавання.
Особливості дезакаризації в умовах напіввільного утримання копитних
Authors: Zhyhalyuk S. V. , Sachuk R. M. , Pepko V. O. , Gunchak Yu. R. , Stravskyi Ya. S. , Ponomarjova S. A. 
Published: November 2019

Викладено результати апробації удосконаленого способу дезакаризації диких копитних в умовах напіввільного утримання, що включає як обробку тварин, так і санацію місць їх скупчення новими препаративними композиціями на основі амітразу.
У вольєрному господарстві застосовано сучасні, науково-обґрунтовані, інтегровані підходи до організації профілактичних та лікувальних протиектопаразитарних міроприємств. Це дозволило, з мінімальними затратами, без стресового фактору, не знижуючи трофейних властивостей дичини, контролювати чисельність паразитів на відносно безпечному рівні. Спосіб забезпечує самостійну санацію тварин привабливою для них емульсією інсекто-акарициду. При цьому у якості атрактанта, розчинника та репелента використано піддьогтярну воду. Місця підгодівлі тварин оброблено новим інсекто-акарицидним препаратом зі знезаражуючим ефектом «Засіб для обробки тваринницьких приміщень «Акаротак Е». Також апробовано індивідуальну терапію новим препаратом івермектинового ряду.
Встановлено високу ефективність застосованих препаратів, зокрема максимальні значення Коефіцієнту захисної дії засобу «Акаротак Д.В.» сягали 76%. Біологічна ефективність засобу «Акаротак Е» на 1 добу склала – 93,3% і зберігала високі значення протягом 14 діб.
Ефективність препарату «Вітосепт» за передінкубаційної обробки яєць
Authors: Soltys M. P. 
Published: November 2019

У статті наведені результати застосування препарату «Вітосепт», діючою речовиною якого є натрію гіпохлорит, для передінкубаційної обробки яєць.
У процесі проведеного аналізу на поверхні яєць встановлено наявність бактерій, дріжджів, пліснявих грибів, у тому числі й гнильних мікроорганізмів. Виявлено та ідентифіковано різні види мікроорганізмів, серед яких основними були Pseиdomonas aеruginosa, Micrococcus halobius, Staphylococсus aureus, Escherichia coli, Salmonella typhimurium, Salmonellа pullorum, Proteus vulgaris, Aeromonas spp. Залежно від ступеня забруднення мікробна контамінація поверхні яєць коливалась у межах від 2 до 5 млн. мікробних тіл у розрахунку на одне яйце. Найменше забруднення яєць в інкубаційній і вивідній шафах спостерігалося на рівні верхнього ярусу лотків, найбільше – нижнього.
Показники виводимостi яєць при застосуваннi рiзних концентрацiй препарату «Вітосепт» (Р<0,01-0,05 %) були вірогідно вищi, при цьому збереженiсть курчат до 60- добового віку була на 10 % більшою, анiж у варіанті, де застосовувалась обробка яєць класичним методом парами формальдегiду. За такої кількості активного гіпохлориту натрію в препараті відсоток недорозвинених плодів (завмерлі, задохлики, слабкі та каліки) теж був найнижчим, порівняно із партією яєць, оброблених класичним способом, шляхом примінення формальдегіду, чи цим же препаратом, але з дещо нижчою дозою активно діючої речовини. Кращий дезінфікуючий ефект препарат «Вітосепт» проявляє за наявності в ньому натрію гіпохлориту в кількості 500 мг/л. За передінкубаційної обробки яєць курей препаратом «Вітосепт» виводимість курчат, порівняно з партією яєць, оброблених формаліном зростає до 97,5 %, а збереженість – до 95,7 %.
Якість еякулятів кнурів, залежно від походження
Authors: Kornjat S. , Kuzmina N. , Sharan M. , Ostapiv D. , Kava S. , Chajkovska O. , Panych O. , Atamaniuk I. , Stetsko T. 
Published: November 2019

Досліджували фізіолого-біохімічні характеристики еякулятів кнурів у зв’язку з породною належністю (п’єтрен, макстер, ландраc, дюрок і помісь: велика біла порода×ландрас). Встановлено, що фізіологічні показники якості еякулятів залежать від породи кнурів. Вищим об’ємом еякуляту характеризуються помісні кнурі велика біла порода×ландрас (207,0±29,21мл), а концентрацією сперміїв – породи п’єтрен і макстер (0,40 – 0,43×109/мл). Кількість живих сперміїв в еякулятах кнурів досліджених порід не відрізнялась (78,7 – 80,3 %).
Максимальні величини дихальної активності (0,66±0,09 нг-атом О2/0,1 мл×хв) і активності СДГ (17,9±3,43 од/0,1 мл×год) характерні для сперми кнурів породи дюрок, а відновної здатності (0,11±0,03 mV/ 0,1мл×хв) і активності ЦХО (32,9 ±5,15 од/0,1 мл×год) - для породи макстер. Найвище виживання сперміїв (90,3 – 92,0 год) встановлено у спермі кнурів порід макстер та ландрас.
Динаміка вагового росту телиць симентальської породи різних виробничих типів
Authors: Orikhivskyi T. V. , Fedorovych V. V. , Mazur N. P. , Pirlog Alice 
Published: November 2019

Наведено дані вагового росту корів симентальської породи у період вирощування у молодому віці залежно від їх виробничого типу. Встановлено, що тварини за живою масою у 6-місячному віці переважали стандарт породи на 20,2, у 12-місячному – на 39,1 та у 18-місячному – на 51,6 кг. Вік першого осіменіння телиць у підконтрольному стаді становив 18,0, а вік першого отелення – 27,2 місяця при живій масі 433,7 та 529,1 кг відповідно. У всі досліджувані періоди росту найнижчими показниками живої маси, кратності збільшення живої маси та середньодобових приростів характеризувалися тварини молочного типу, а найвищими – м’ясо-молочного. Телиці м'ясо-молочного типу відзначалися кращою скороспілістю. Вік першого осіменіння у них становив 17,5 місяця, тоді як у особин молочно-м'ясного типу – 18,4, а м'ясо-молочного типу – 18,0 місяців. Сила впливу належності тварин до виробничого типу на формування їх живої маси, залежно від періоду вирощування, становила 8,8-36,9 % від загальної фенотипової мінливості, причому найменше даний фактор впливав на живу масу новонародженого молодняку (8,8 %) та на живу масу тварин після першого отелення (13,4 %).
Теоретичне обгрунтування контролю якості живих вакцин методом поверхневого плазмонного резонансу
Authors: Yushchenko A. , Klestova Z. , Dorozinsky G. , Blotskaya O. , Maslov V. , Ushenin Yu. , Kravchenko S. 
Published: November 2019

Виробництво живих вакцин потребує швидких, ефективних методів контролю їх якості, в тому числі визначення активності. У сучасному світі розвивається напрямок пошуку альтернативних методів досліджень, які б могли замінити модельні живі біологічні об’єкти. Авторами даної статті проводиться пошук нових альтернативних шляхів в системі in vitro визначення кількості антигену (в даному випадку вакцинного та нативного вірусу ньюкаслської хвороби курей) шляхом застосування явища поверхневого плазмонного резонансу, що не потребує використання живих організмів. Для цього було використано стандартний штам вірусу ньюкаслської хвороби курей «Ла-Сота». Для проведення досліджень явища поверхневого плазмонного резонансу використано портативний прилад «Плазмон» з чутливим сенсорним елементом, створеним на базі нанотехнологій в Інституті фізики напівпровідників ім. В. Є. Лашкарьова НАНУ. Вірус і сироватку використовували для реакції зв’язування антиген-антитіло у розведеннях. Виявили значну різницю за кінетикою взаємодії комплексу антиген-антитіло за застосування вірусу з виробничої серії ліофілізованої вакцини та при застосуванні нативного вірусу. Крім того, доведено отримання кращого результату за розведення вакцинного вірусу у буферних розчинах принаймні 1:100 для зменшення впливу домішок у складі вакцини для отримання достовірного результату вимірювання. Наші пілотні дослідження відкривають нові можливості в галузі вакцинології, а саме при контролі якості вакцин. Застосований метод не потребує використання тварин або курячих ембріонів, що вигідно як з точки зору дотримання біоетичних принципів в експерименті, а також є менш фінансово витратним. Крім того, отримання результату значно скорочено в часі в порівнянні з іншими методами. Розпочаті дослідження потребують масштабніших експериментів.
Маркетингова складова виробництва ветеринарних препаратів за функціонування системи управління
Authors: Velychko V. O. , Hrymak A. V. , Kurilas L. V. , Senyshyna T. Ye. 
Published: November 2019

Якість продукції для ветмедицини, яку виробляють вітчизняні підприємства, її конкурентоспроможність, сьогодні на жаль, ще не є сильним і безапеляційним показником окремих підприємств. В той же час, необхідно визнати, що реформи, які проводяться у державі орієнтують виробників продукції, в т. ч. і для ветеринарної медицини до переоцінки своїх застарілих тенденцій в сторону удосконалення виробництв, що забезпечувало б виробництво якісної і безпечної продукції для ветмедицини, йдеться в першу чергу про ветеринарні препарати, застосування яких ефективно забезпечувало б благополуччя тваринництва, птахівництва і інших галузей, сприяло збереженню здоров'я людей і екологічної рівноваги природнього середовища. Та й на самих підприємствах ветмедицини прийшло розуміння того, що саме впровадження ефективних систем управління якістю продукції спроможне забезпечити стійке становище підприємств як у сфері виробництва так і на ринку продукції для ветмедицини. Звичайно, впровадження ефективної системи управління якістю вимагає високого професіоналізму, освоєння сучасних методів і технологій, а головне відповідного рівня кваліфікації персоналу. Це сприятиме тому, що вже сам процес розробки нових ветеринарних препаратів, відповідно і їх апробації та виробництво буде базуватися на основних принципах системи якості, яка гарантуватиме, що вироблена продукція виробляється і контролюється відповідно до чіткого дотримання вимог нормативно-технічної документації і стандартів.
Ринок продукції для ветмедицини уже орієнтує виробників на виробництво якісної, ефективної і конкурентоспроможної продукції, по-новому, з врахуванням зарубіжного досвіду розглядати контакти з усіма суб'єктами, які причетні до виробництва і поставок в обіг ветеринарних препаратів. В цьому важлива роль відводиться маркетингу, який супроводить виробництво, допомагає його організувати і управляти не тільки виробництвом, а й збутом виробленої продукції. Саме маркетинг може давати відповідні на ситуацію на ринку, планування асортименту продукції, її характеристики, оцінки конкурентів, формує пропозиції і аналізує споживацький попит. Зрозуміло, що якість ветеринарних препаратів забезпечується комплексом заходів, в т. ч. і принципами ринку. Основні із них, зокрема і механізми контролю якості ветпрепаратів регламентовані в Законах України «Про ветеринарну медицину», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про захист прав споживачів», «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної і небезпечної продукції», ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з виробництва ветеринарних препаратів, «Положення про реєстрацію (перереєстрацію) ветеринарних препаратів, субстанцій, готових кормів та кормових добавок в Україні». Основні параметри цих документів уже враховуються при гармонізації законодавчих і нормативно-регламентуючих документів України.
Безпека використання протимікробних ветеринарних лікарських засобів в контексті ветеринарного фармаконагляду
Authors: Kosenko Yu. M. , Ostapiv N. V. , Zaruma L. E. 
Published: November 2019

У статті представлена модель дослідження безпеки при післяреєстраційному використанні протимікробних ветеринарних лікарських засобів в контексті вимог ветеринарного фармаконагляду. Найбільш поширеними заходами, які сприяють дослідженню безпеки застосованих протимікробних ветеринарних лікарських засобів є моніторинг і налагоджена система звітності за їх використанням в створеній виробником/власником реєстраційного посвідчення корпоративній системі ветеринарного фармаконагляду, яка підтверджена інформативною базою даних.
Éléments de réflexion sur la relation entre enseignant et chercheur dans la pratique du travail en groupe
Authors: Pérez Jean-Michel 
Published: November 2019

Cette contribution s’appuie sur six projets de recherche collective, portant sur l’éducation et les pratiques inclusives. À partir d’une lecture récursive, une question s’est progressivement constituée autour de la problématique de la relation entre enseignant et chercheur. Dans cette perspective, nous présentons quelques éléments de réflexion sur les recherches en interaction faisant transformation réciproque, sur la « pratique du travail en groupe » (Ferry, 1970) et sur le « modèle d’affranchissement » comme dynamique qui organise non seulement la relation entre enseignant et chercheur mais qui interroge également les attitudes du chercheur en situation.
Des situations inclusives en tant qu’opportunités de co-apprentissages pour les acteurs
Authors: Assude Teresa , Tambone Jeannette 
Published: November 2019

Dans le cadre du projet de recherche PIMS, nous avons mis en place un dispositif recherche-formation (dispositif phénomeno-praxéologique) qui permettait aux enseignants et aux chercheurs de travailler conjointement sur des situations d’apprentissage pour les élèves reconnus en situation de handicap par la MDPH. Nous présentons ici une situation mathématique – voitures et garages – mise en œuvre dans une Clis et analysée dans le cadre du dispositif pour montrer que ce type de situation peut être une opportunité d’apprentissage pour tous les acteurs : les élèves, même s’il y a eu des obstacles, mais aussi les enseignants.
Trace écrite et apprentissage personnalisé, une piste didactique
Authors: Promonet Aurore 
Published: November 2019

Nous étudions les pratiques scolaires à travers le prisme d’un objet scolaire traditionnel en France : la trace écrite du travail de la classe. L’expression trace écrite désigne ce que l’enseignant décide de faire consigner à ses élèves dans les cahiers et autres supports. La composition de cet écrit est considérée ici dans une perspective didactique : en séances de lecture-littérature-écriture, à la frontière entre l’école et le collège. Nous questionnons les adaptations en contexte d’aide et d’attention aux différences. Nous relions pratiques d’écriture scolaire, personnalisation de l’apprentissage et recours aux compétences personnelles rédactionnelles des élèves. Nos hypothèses théoriques sont étayées et nuancées par une confrontation au réel de pratiques observées, documentées et comparées, en contexte dit ordinaire et en contexte dit inclusif.
Pratiques inclusives en mathématiques : une étude de cas en Ulis collège
Authors: Dupré Frédéric 
Published: November 2019

Les dispositifs Ulis au sein du collège français permettent à des élèves reconnus institutionnellement handicapés d’avoir une scolarité dans une classe ordinaire tout en bénéficiant d’un dispositif de soutien. L’organisation de ces dispositifs place les élèves au cœur de deux systèmes didactiques : celui de la classe ordinaire et celui du regroupement spécialisé. Dans le cadre de cet article nous allons tout d’abord montrer comment l’évolution du dispositif de recherche phénoméno-praxéologique conçu initialement dans le cadre du projet PIMS nous a permis d’obtenir des observables suffisamment robustes pour appréhender les différents cadres temporels produits par les systèmes didactiques en jeu. Dans un second temps, une étude de cas viendra illustrer l’articulation entre la classe et le regroupement spécialisé à travers les actes et les discours de l’enseignante coordonnatrice Ulis.
European small cities and towns: a territorial contextualization of vulnerable demographic situations (1981-2011)
Authors: Bretagnolle Anne , Guérois Marianne , Pavard Antonin 
Published: November 2019

En Europe, 80% des agglomérations sont des petites villes. À partir de la base de données U mz , nous rendons compte tout d’abord de l’hétérogénéité des pays d’Europe concernant l’emprise des petites villes. Celles-ci sont particulièrement concernées par la décroissance démographique entre 1981 et 2011, et celles qui perdent de la population sont confrontées à des pertes plus intenses que les villes plus grandes. À partir d’une Cah , nous construisons une typologie urbain-rural qui décrit sept types de contextes territoriaux et une typologie de la structure par âge. Les résultats montrent que les petites villes sont sur-représentées dans les régions rurales et vieillissantes. Si seulement 50 parmi elles combinent une perte de population, un vieillissement et un contexte d’isolement rural, lorsqu’on considère les régions correspondantes, celles-ci ne représentent pas moins de 10% des départements français, 15 % des « megyeks » hongrois et la majorité des « läns » suédois. JEL classification : J11, N34, N94, R11
Interregional student migration in Greece: patterns and determinants
Authors: Psycharis Yannis , Tselios Vassilis , Pantazis Panagiotis 
Published: November 2019

Cet article propose d’étudier les caractéristiques et les déterminants des migrations des étudiants en Grèce, en prenant en considération les attributs individuels des étudiants et les spécificités des territoires d’origine et de destination. En Grèce, où l’entrée à l’enseignement supérieur se fait via un système national d’examens, le choix des études s’avère une étape importante pour la vie d’un jeune mais aussi pour sa famille, tant sur le plan affectif que sur le plan budgétaire. En s’appuyant sur une base de données originale, nous construisons un modèle qui étudie les vecteurs spatiaux origine-destination des étudiants et leurs déterminants. Les résultats montrent le poids des deux grandes aires métropolitaines, Athènes et Thessalonique, mais aussi le rôle primordial de la distance dans les choix de localisation et de mobilité des étudiants. La crise économique a limité et rationalisé ces migrations. Classification JEL : R23, R25, J24, I23, I25
Is there a common typology of urban sprawl in Mediterranean cities?
Authors: Lagarias Apostolos , Sayas John 
Published: November 2019

L’objectif de cet article est d’analyser et de comparer la forme et la structure d'utilisation des terres des villes euro-méditerranéennes, en estimant les métriques spatiales et de présenter un moyen d’utiliser ces métriques pour examiner s’il existe une typologie commune de l'étalement urbain. Basée sur les données de l’Atlas Urbain (2006), la composition de l’utilisation de terres dans six grandes agglomérations urbaines (Madrid, Barcelone, Rome, Milan, Athènes et Marseille) est analysée, et le degré de faible densité du développement est identifié. Certaines modifications sont appliquées aux données originales de l'Atlas Urbain et les métriques spatiales sont estimées par le logiciel F ragstats . Une méthodologie pour évaluer les modèles d'étalement urbain basée sur cinq types de métriques spatiales, caractérisant la densité de patch, la taille/agrégation, la forme, la dispersion/contiguïté et la mixité sont présentées. En outre, les dynamiques des changements d’utilisation des terres au cours de la période 2006-2012 sont analysées afin d’identifier les tendances les plus récentes de la croissance urbaine. Les résultats sont évalués et une comparaison entre les villes est présentée. La discussion tente de caractériser les modèles d’étalement urbain, en reconnaissant que, bien qu’il existe certaines similitudes, une typologie commune de l’étalement urbain n'est pas évidente. Classification JEL : R110, R140
Le coût du salut. Les fondations religieuses des chanoines de la cathédrale d’Angers (milieu XIV e –début XVI e siècle)
Authors: Matz Jean-Michel 
Published: November 2019

Comme toutes les églises à la fin du Moyen Âge, la cathédrale d’Angers a vu un essor important des demandes de messes perpétuelles dans les procédures du salut, sous la forme soit d’un simple anniversaire soit d’une chapellenie qui suppose un service régulier, mensuel ou hebdomadaire, voire quotidien pour les plus fortunés. L’article s’intéresse à un problème relativement peu abordé par l’historiographie de la mort : non pas le sens religieux et la signification spirituelle de ces fondations, mais leur dimension économique et le montage financier qui les sous-tendent et sont censés garantir leur perpétuité jusqu’au Jugement Dernier. Après une présentation du corpus relativement abondant des sources (manuscrits nécrologiques, testaments…), l’étude aborde successivement les conditions financières de la fondation des anniversaires et des chapellenies, en mettant en valeur les conséquences de la monétarisation progressive de l’économie à la fin du Moyen Âge.