bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Селективни скринингови програми за ранна диагностика и ранно започване на лечение на пациенти с редки генетични заболявания – опитът в България
Authors: Търнев Ивайло , Чамова Теодора , Сарафов Стайко , Господинова Мариана , Синигерска Иванка , Киров Андрей , Гергелчева Велина , Тодоров Тихомир , Капрелян Ара , Ангелова Людмила , Грудкова Маргарита , Генов Красимир , Димитрова Христина , Стайков Иван , Кастрева Кристина , Каменов Огнян , Богданова Десислава , Иванов Иван , Литвиненко Иван , Переновска Пенка , Божинова Венета , Тодорова Албена 
Published: November 2019

През последните години екипът на Българското дружество по невромускулни заболявания разработи и стартира няколко селективни скринингови програми за ранна диагностика на лечими наследствени заболявания: болест на Pompe, транстиретинова фамилна полиневропатия и болест на Niemann Pick тип C. Скрининговите програми се провеждат в партньорство с пациентските организации и са съпроводени от широка информационна кампания сред специалистите и общопрактикуващите лекари. През април 2012 г. започна скрининговата програма за болестта на Pompe в България. Тя включва ретроспективно изследване на пациенти с недиагностицирани миопатии от регистрите на Българското дружество по невромускулни заболявания и проспективно изследване на кохорта от недиагностицирани пациенти, посещаващи университетските клиники и ЕМГ кабинетите. На 240 пациенти е изследвана ензимната активност на алфа-глюкозидаза и при 5 от тях, при които е установена намалена ензимна активност, е диагностицирана болест на Pompe.
През март 2014 г. започна селективната скринингова програма за изследване на носителство на мутации в транстиретиновия ген, причиняващи транстиретинова фамилна амилоидна полиневропатия (ТТР ФАП). Целевата група на програмата са роднините на диагностицираните пациенти от 60 засегнати фамилии. Общо 281 членове на фамилиите за изследвани. Проведените генетични изследвания установиха, че 136 от тях са носители на мутации, причиняващи ТТР ФАП. Всички участници в скрининга са информирани писмено за техния носителски статус. На установените асимптоматични носители е осигурено индивидуално генетично консултиране и регулярно клинично проследяване, а на диагностицираните пациенти в първи стадий - лечение с тафамидис.
През април 2015 г. стартира и скрининговата програма за болестта на Niemann-Pick тип C. Провеждаме ретроспективно изследване на пациенти с недиагностицирани атаксии, дистонии, когнитивни нарушения, вертикална погледна пареза и психиатрични разстройства от регистри на университетските неврологични клиники в страната и проспективно изследване на кохорта от недиагностицирани пациенти, които имат същата констелация от симптоми. До момента в скрининга са включени 23 изследвани лица.
В заключение българският опит показва, че скрининговите програми са ефективен метод за идентифициране на пациенти с редки генетични заболявания, ранното им диагностициране и ранното започване на лечение.
Клинично описание на семейство с Болест на Steinert
Authors: Пейчева Мариета , Мантарова Стефка , Василева Тонка 
Published: November 2019

Болестта на Steinert (миотонична дистрофия) е автозомно доминантно заболяване в резултат на динамични мутации в DMPK гена, локализиран в 19q13.32 хромозома. Характерна е полово-диференцирана експресия на гена. Заболяването е мултисистемно, като засяга скелетната и гладката мускулатура, очите, сърцето, ендокринната система и централната нервна система. Различават се три основни форми: конгенитална, в ранно детство и класическа с вариабилност в клиничната симптоматика.
Представяме семейство, страдащо от миотонична дистрофия – жена на 57 години и трите й деца (две момичета и едно момче). Дебютът на болестта при майката е на 30-годишна възраст с класически симптоми – миотония, хипотрофия за лицева мускулатура, особенно за дъвкателни мускули, изразена хипотрофия на дисталните мускулите на ръцете и подбедриците. Налице са и типичното засягане и на други ситеми – катаракта, ендокринни смущения, пролапс на предно митрално платно с митрална регургитация при ситус инверзус тоталис. Насочена за диагностично уточняване от личния лекар, поради силно ограничение на физическите й способности. Установява се антиципация за всяко следващо дете – начало на симптомите в юношестска и детска възраст, като при второто и третото са налице катаракта и умствена ретардация. Зависими от чужда помощ. Електромиографията е типична с миотонични феномени и миогенна увреда. КФК е с повишени стоиности. Насочени за генетично изследване.
Случаят е показателен за късно поставяне на диагнозата на типично протичащо наследствено заболяване (27 години след началото на симптомите) и липсата на достатъчна информираност на лекарите за възможностите за пренатална диагностика.
Бариери пред изграждането на капацитет за оценка на здравните технологии: международно проуване
Authors: Райчева Ралица , Стефанов Румен 
Published: November 2019

Въведение. Информацията за текущите дейности в областта на оценката на здравни технологии (НТА), както и за бариерите и решенията, които придружават изграждането на НТА структура е в основата на разработване на ефективни мерки при започване на формален процес.
Цел. Целта на това изследване е да се анализират бариерите, съпътстващи изграждането на капацитет и институционализирането на мултидисциплинарния подход за оценка на здравни технологии и възможностите им за преодоляване в различен контекст и в международен аспект.
Материал и методи. В периода 2013-2015 г. е проведено международно уеб-базирано анкетно проучване сред 312 НТА организации, със седалище в 83 страни, включително 11 международни организации. Данните са получени от полуструктуриран въпросник, който съдържа общо 102 въпроса – 71 закрити и 31 открити въпроси, разпределени в шест раздела, един панел и два сегмента за набиране на допълнителна информация. Анализът на данните се реализирана със статистическия пакет на софтуера за социални науки IBM SPSS Statistics v. 22. Систематизирането и статистическата обработка на отворените въпроси бе постигната със Microsoft Office Excel 2013, Provalis Research QDA Miner 4 и WordStat 7.
Резултати. Общо бяха попълнени 111 въпросници (35.58% възвращаемост) от 39 държави на 5 континента. Анкетираните (n=96) споделят кои са основните бариери, които е трябвало да преодолеят, като изрично 20.83% (n=20) съобщават, че не са срещали трудности при създаване на организацията. Липсата на бариери е с най-голям относителен дял за периода на основополагане на организацията до 1989 г. (8/40%). За останалите (n=76) препятствията са: (1) липсата на финансиране (48/50.00%); (2) наемането на обучени експерти (43/44.79%); (3) участие на заинтересованите страни (19/19.79%), постигне на политически консенсус (18/18.75%); (4) въздействие върху целевите групи (14/14.58%); (5) възможности за образование (13/13.54%); (6) ясна мисия (11/11.46%); (7) друго (11/11.46%); условия на работа (10/10.42%); (8) добри взаимовръзки и работни мрежи (9/9.38%); (9) топ мениджмънт с добра репутация (7/7.29%); и (10) конфликт на интереси (2/2.08%). Установени бяха асоциации между стойностите на променливата и статистически значими разлики между относителните им дялове. Синтезирани са препоръките за преодоляване на бариерите, специфични при започване на формален НТА процес.
Заключение. Улесняването на изграждане на капацитет и осигуряването на устойчиво развитие на НТА структура на национално ново изисква детайлно опознаване на външната среда – законодателство, потребности на вземащите решения, политическия интерес и т.н., за да се очертаят възможните конфликти и бариери и да се изведат решения въз основа опита на други организации. За преодоляване на препятствията е важно глобалното и взаимосвързано възприемане на проблемите, без съсредоточаване върху само един ограничаващ фактор.
Фенотип на пароксизмална нощна хемоглобинурия в съчетание с М. Waldenstrom
Authors: Попов Веселин , Грудева-Попова Жанет 
Published: November 2019

Макроглобулинемията на Waldenstrom (MW) е В-клетъчна неоплазия с пролиферация на клонални IgM-продуциращи лимфоплазмоцитни клетки. Касае се за рядко заболяване c честота около 3/1 000 000 население. Пароксизмалната нощна хемоглобинурия (PNH) е придобито клонално нарушение, което се характеризира с дефицит (отсъствие) на glycosylphosphatidylinositol.
Представя се пациент на 73 г. с оплаквания от адинамия, консумативен синдром и нарушено зрение. Диагнозата MW е поставена по класически критерии: спленомегалия, доказване на М-градиент, IgM 10.37 g/l, трепанобиопсия с ИХХ – данни за к.м. ангажиране от MW с компенсаторна еритробластна хиперплазия (хемолиза?). Съчетанието на панцитопения с Coombs-негативна хемолиза наложи изясняване чрез FCM – доказа се наличие на PNH- клонове в гранулоцитната, еритроцитната и моноцитна популации, без данни за левкемизация.
Най-честите клинични прояви на PNH са панцитопения, интравазална хемолиза и риск от венозни тромбози. PNH-подобен фенотип може да се съчетае с различни хематологични заболявания като апластична анемия, МДС, както и лимфопролиферативни процеси. Бъдещи изследвания трябва да уточнят механизма и клиничното значение на този фенотип.
Мениджмънт на денталните грижи при пациенти с ß майор таласемия
Authors: Мусурлиева Нина 
Published: November 2019

Таласемия майор е генетично обусловено заболяване, което се унаследява предимно по автозомно-рецесивен начин. Характеризира се с висок HbF, ранно начало, тежка хемолитична анемия, скелетни и органни увреждания, характерни орофасциални появи. Заболяването се дължи на генетичен дефект (мутация в 11 хромозома).
Денталните грижи при пациенти с таласемия майор изискват мултидисциплинарен подход, включващ координация и консултация за извършването на всяка процедура с хематолог и педиатър. Изисква се и дефиренциация на нуждите на пациента от първична или специализирана дентална помощ, защото някои от манипулациите при такива пациенти налагат прилагането им в болнични заведения за предотвратяване на риска от усложнения.
Пилотни данни от българския регистър на пациентите с муковисцидоза
Authors: Петрова Гергана , Янева Надежда , Калчева Мария , Алексиев Антон , Михова Румяна , Атанасова Светлана , Минчева Цвети , Георгиева Атанаска , Атанасова Светлана , Стратева Таня , Савов Алексей 
Published: November 2019

Отделено като самостоятелна нозологична единица през 1938 г. кистичната фиброза на панкреаса или муковисцидоза (МВ) се приема за едно от най-старите известни генетични заболявания, като се предполага, че първата мутация водеща до МВ е възникнала преди повече от 52 000 години. В средновековния северно-европейски фолклор описват МВ със следната фраза: „Горко, но това дете, което целунато по челото е солено; то е обречено и скоро ще умре”, отразявайки фаталитета съпровождащ заболяването – до 1965 г. средна продължителност на живота при засегнатите е 2 години.
Въведените съвременни терапии за агресивен подход към респираторната симптоматика доведоха до значително повишаване на средната продължителност на живот при тези пациенти. Подобно на световната тенденция и у нас през последните 20 години делът на възрастни пациенти расте значително. Към днешна дата над 35% от регистрираните пациенти в България са над 18-годишна възраст. За да се реализира желанието ни за непрекъснати подобрения в обгрижването на хората с муковисцидоза, от изключително важно значение е детайлната информация за клиничното състояние и провежданото лечение при максимален брой болни, т.е. създаване на регистър.
Създаването на регистър на българските пациенти бе заложена като една от приоритетните цели на Асоциация Муковисцидоза през 2016 г. До момента от близо 200 пациенти, получаващи скъпоструващи лекарства от НЗОК в България за муковисцидоза, са събрани и обработени данните на повече от 140 от тях. Получените резултати са съпоставени с публикуваните данни за Европа от регистрите на Европейските страни за 2013 г. Нашата дългосрочна цел е подкрепа на здравето на всички пациенти на най-високо ниво, за да могат да се възползват от по-ефективна прицелна терапия, която ще бъде на разположение за тях в бъдеще.
Адренокортикален карцином, асоцииран с белодробна тромбоемболия – литературен обзор и клиничен случай
Authors: Грудева-Попова Жанет , Попов Веселин , Белева Елина , Калинов Живко , Райчева Габриела , Вълчева Мариана 
Published: November 2019

Въведение: Адренокортикалният карцином е изключително рядък тумор. Честотата му варира около 0.6-1.67 случая на 1 000 000 население. Съществува полова предиспозиция – три пъти по-често туморът се открива у индивиди от женски пол. Демонстрира агресивен ход на протичане като обичайно диагнозата се поставя в метастатичен стадий на заболяването.
Авторите представят клиничен случай на пациентка с адрено-кортикален карцином, усложнен с белодробна тромбоемболия. Клиничната картина е разнородна и е свързана от една страна с асоциираната ендокринопатия, а от друга – със симптолатика на неопластичния процес. Компютър-томографски се установява туморна формация на лява gl. suprarenalis с данни за белодробно и чернодробно метастазиране. Биопсията на белодробната метастатична лезия верифицира хистологично кортикален карцином на надбъбрек. Инициирана е антрациклин-базирана полихимиотерапия в комбинация с митотан. В хода на провежданото лечение се изявява клинична картина, суспектна за белодробен тромбоемболизъм. Диагнозата е потвърдена чрез клинично-лабораторни изследвания, ЕКГ и КТ пулмоангиография.
Заключение: Карциномната тромбофилия е характерна проява на малигнения процес. Мултифакторната генеза на тромбофилията при пациент със солиден тумор следва да се оценява индивидуално, което ще позволи и индивидуализиране на антитромбофилна терапия. Целта е превенция на хемостазните усложнения, които биха интеферирали негативно с ритъма на провежданата химиотерапия.
Разходи за лечение на синдрома на Schnitzler в България
Authors: Камушева Мария , Донев Свилен , Кирилова-Донева Миглена , Петрова Генка 
Published: November 2019

Синдромът на Schnitzler е ултра рядко автоимунно заболяване с хронично проявяващи се уртикарии, моноклонална IgM гамопатия, треска, артралгия, болка в костите, лимфаденопатия, скелетна хиперостоза, хепато или спленомегалия. Целта на настоящата разработка е да представи терапевтичните схеми и свързаните директни медицински разходи за един български пациент, диагностициран със синдрома на Schnitzler.
Проведено е ретроспективно проучване на терапевтичните схеми, прилагани на пациента от проявата на клинични симптоми до настоящия момент. Приложен е подход за микроостойностяване на разходите за лекарствена терапия в болнични и в амбулаторни условия, като цените на клиничните пътеки за 2009 г., 2011 г. и 2012 г. са взаимствани от Националния рамков договор за съответните години.
Проследена е терапията на 74-годишна жена с клинични прояви на хиперсензитивен васкулит от 2009 г., когато постъпва за първи път в болница. При последваща хоспитализация през 2011 г. е поставена диагнозата синдром на Schnitzler. Болничното лечение включва кортикостероиди (methylprednisolone), антихистамини (Loratadine, cetirizine dihydrochloride, chloropyramine hydrochloride), калциев глюконат, а амбулаторното – кортикостероиди, антихистамини и нестероидни противовъзпалителни. Болничните разходи са най-високи през 2011 г. – 694 лв., 16,7% от които са разходите за лекарствена терапия. Пациентката е заплатила за амбулаторна терапия през 2010 г. и 2011 г. съответно 693,72 лв. и 562,59 лв. От 2012 г. до 2016 г. са прилагани основно кортикостероиди като едногодишните разходи са съпоставими – между 73,29 лв. и 36,54 лв.
Разходите за едногодишна терапия на синдрома на Schnitzler не са високи, но лечението е само симптоматично, което излага на повишен риск от усложнения като тежка анемия и АА амилоидоза. Българските пациенти със синдром на Schnitzler нямат физически и финансов достъп до демонстриралия в редица проучвания ефикасността си IL1 рецепторен антагонист Anakinra.
Естезионевробластом с чернодробна метастатична болест
Authors: Райчева Габриела , Попов Веселин , Калинов Живко , Вълчева Мариана 
Published: November 2019

Въведение: Естезионевробластома или олфакторен невробластом е много рядък злокачествен тумор на невроепитела. Среща се предимно във възрастта 11-20 години или 51-60 години, засяга по-често мъже. Характеризира се с бавен, но интензивен растеж, чести рецидиви, рядко дава далечни метастази. Поради раритета на патологията липсва консенсус за лечение и се налага интердисциплинарен подход.
Клиничен случай: Касае се за бяла жена на 30 години. През 2016 г. по повод на ринорея и главоболие е направен ЯМР на главен мозък – данни за туморна формация в носна кухина. След биопсия се верифицира хистологично нискодиференциран естезионевробластом. Проведено оперативно лечение (септември 2016 г.) с последващо лъчелечение в областта на засегнатите структури (носна кухина, ляв максиларен синус, етмоидални клетки, сфеноидален синус и фронтален синус) до ООД 60 Гр. На пореден контролен ЯМР от ноември 2017 г. се описва рецидивна формация в областта на носната преграда дорзално. След ексцизия е насочена за лъчелечение до толеранс на тъканите. За остатъчната формация на първичния тумор е реализирана стереотактична роботизирана радиохирургия с Кибернож. На КТ през май 2018 г. се доказват множествени чернодробни метастази. Извършена е ТАБ и лезиите се верифицират като свързани с основното заболяване. Преценена от ОКОК за започване на системно ПХТ лечение по протокол Cisplatin/ Etoposide (4-6 курса), предстоят рестадиращи изследвания с ПЕТ-КТ.
Заключение: Алгоритъмът на терапевтичното поведение при естезионевробластома се базира на ретроспективни проучвания като липсва съвременен терапевтичен стандарт. С доказана ефективност са радикалната оперативна интервенция с последваща дефинитивна лъчетерапия. Системната химиотерапия има роля в случаите, когато туморът се разпространява извън носна кухина и дава далечни метастази. Платина-базираните режими са средство на избор като първа линия на лечение, особено при високодиференцираните тумори.
Случай на синдром на Adams-Oliver, проследяван от раждането до 1-годишна възраст
Authors: Валериева Елица , Атанасова Виктория , Ковачева Катя , Коларова-Янева Надя , Георгиева Десислава , Асанова Айля , Василев Ивайло 
Published: November 2019

Синдромът Adams-Oliver е изключително рядко наследствено заболяване, което се характеризира с дефекти, разделящи се в две групи. Първа група на големи клиничнибелези са aplasia cutis congenita и дефекти на терминалните части на крайниците, често придружаващи се от дефекти на скалпа и черепната осификация, които могат да се различават значително сред засегнатите индивиди. Малките клинични признаци включват cutis marmorata telangiectatica congenita, вродени сърдечни и съдови малформации. Особеност на синдрома е генетична хетерогенност – описани са 6 основни типа и различен тип на унаследяване, свързани с мутации в отделни гени. Предвид полиорганното засягане лечението е мултидисциплинарно: дерматологично, ортопедично и хирургично.
Представяме случай на синдром Adams-Oliver с характерен дефект на скалпа в областта на вертекса, включващ кожна аплазия и аплазия на структурите на черепа, включително костите в тази област, както и дефекти на крайниците терминално. В конкретния случай откриваме и някои малки клинични признаци, асоцииращи се със синдрома – вродена сърдечна малформация (междупредсърден дефект), множествени хемангиоми и кожна марморираност. Детето е проследявано до 1-годишна възраст.
Влияние на хроничното анемично състояние върху спиналната костна минерална плътност при пациенти с трансфузионно-зависима бета-таласемия на възраст над 18 години
Authors: Сапунарова Катя , Денева Таня , Цветкова Силвия , Горанова-Маринова Веселина , Грудева-Попова Жанет 
Published: November 2019

Цел: Да се потърси количествена зависимост на връзката между тежестта на хроничното анемичното състояние и тежестта на синдрома на остеопения/остеопороза на спинално ниво при пациентите с ТЗБТ.
Материал и методи: В периода април 2017 – май 2018 г. са изследвани 62 лица с ТЗБТ на възраст над 18 години.
Резултати: Средната възраст на пациентите с ТЗБТ е 30.7±10.0 г. за жените и 32±12.9 г. за мъжете. Средният претрансфузионен Хб за жените е 80.4±10.6 g/l и 79.1±10.9 g/l за мъжете. Средните стойности на спиналната КМП на L1-L4 ниво, представена чрез Z-скор, за жени и мъже са съответно -2.5±1.07 и -2.7±1.1). Пациентите от двата пола със средна стойност на претрансфузионния Хб над 90 g/l показват сигнификантно повисоки стойности на Z-скора спрямо тези с нива на Хб под 90 g/l. За всяко увеличение на средния претрансфузионен Хб с 1 g/l, стойността на Z-скор на ниво L1-L4 се увеличава с 0.050 при мъжете и 0.048 при жените с ТЗБТ.
Заключение: Поддържането на средни претрансфузионни нива на хемоглобина под 90 g/l влияе негативно върху КМП при пациенти с ТЗБТ във възрастта над 18 години. В този смисъл, придържането към хипертрансфузионен режим дори и при завършен соматичен растеж е ключово за превенция срещу повишената загуба на костно вещество при възрастните пациенти с ТЗБТ.
Оценка на разходната ефективност на здравните технологии в България – методологични проблеми и потенциални възможности
Authors: Искров Георги , Стефанов Румен 
Published: November 2019

През последните години, месеците октомври – декември се утвърдиха като време за нови идеи за реформи в здравеопазването и в частност управлението на публичните разходи за лекарствени продукти на Националната здравноосигурителна каса (НЗОК). В края на 2017 г. водеща тема бе предложението за мораториум за заплащане на нови лекарствени терапии. Тази година приетите мерки са значително по-мащабни. Настоящата редакционна статия няма за цел да описва и анализира тези промени предвид факта, че предстои допълнително конкретизиране на механизмите за тяхното прилагане с евентуален преходен период, както и възможно произнасяне по тях от страна на Конституционния съд на Република България.
Сред условните нововъведения е въвеждането на т. нар. принцип за разходна ефективност в начина, по който НЗОК ще заплаща лекарствените продукти. Съгласно приетата законова дефиниция, разходна ефективност на лекарствен продукт/терапевтичен курс е съотношението между постигане на терапевтичен резултат от прилагане на лекарствен продукт/лекарствена терапия и разходване на средства от бюджета на НЗОК за същия продукт/терапия при съпоставянето му с друг/други лекарствен/лекарствени продукт/продукти или лекарствени терапии, представляващи терапевтични алтернативи и заплащани напълно или частично от НЗОК. Съответно, предписването на даден лекарствен продукт/терапевтичен курс ще се извършва съобразно неговата разходна ефективност, когато в конкретния случай са налице терапевтични алтернативи – лекарствени продукти с доказана сходна терапевтична ефикасност и безопасност.
Анализ на разходите за провеждане на интравенозна бифосфонатна терапия при пациенти с онкологични заболявания
Authors: Райчева Ралица , Христамян Мери 
Published: November 2019

Цел: Ретроспективен анализ на преките разходи за провеждане на интравенозна бифосфонатна (БФ) терапия за периода 2012 – 2016 г.
Материали и методи: Данните за анализираните единици на наблюдение са извлечени от регистрите на аптечните бази на болничните заведения в област Пловдив, в които се прилага БФ терапия. В допълнение са анализирани и годишните разходи за золедронова киселина, достъпни от регистъра на НЗОК. Всички разходи са количествено определени на базата на национални ставки, определени от законодателя.
Резултати: Преките разходи за лекарствена терапия за страната спадат 32 пъти от 2018 г. до 2012 г. – от 8 983 283.42 лв. до 276 722.51 лв. Тази тенденция се наблюдава и при данните от болничните аптеки, при които спадът е 99 пъти от 2012 г. до 2016 г. – от 2 334 138.90 лв. до 23 542.65 лв, но тук влияние оказва не само спада в цената на терапията, но и близо 4 пъти по-малкия брой на заплатените опаковки – от 4004 бр. за 2012 до 1402 бр. за 2016 г. Средният брой на вливките за една година е сравнително малък: 2012 г. и 2013 г. – медиана 5 бр. (минимум 1 бр. – максимум 14 бр.); 2014 г. – медиана 5 бр. (минимум 1 бр. – максимум 16 бр.); 2015 г. и 2016 г. – 3 бр. (минимум 1 бр. – максимум 14 бр.).
Заключение: Важна последица от болестта е, че индивидите не могат да изпълняват обичайните си ежедневни дейности и така освен, че се разходва бюджета на НЗОК се търпят и производствени загуби.