bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Assessment on UV ageing of photopolymerizable resin repaired GFRPs for wind turbine blades
Authors: Chen Zixuan , Yu Tianyu , Kim Yun-Hae 
Published: March 2020

The photopolymerizable resin repair method was investigated for the high altitude location and harsh remediation condition of wind turbine blades, because of its short operation time and low equipment requirement. This paper demonstrates the durability under ultraviolet (UV) irradiation environment of a photo- or thermal-polymerizable resin repaired GFRP, which is the essential material for manufacturing wind turbine blades. During the experiments, the fundamental GFRP specimens fabricated by wet prepreg manufacture technique were pre-damaged, and then repaired by attaching external photo- or thermal-polymerizable resin-impregnated glass fabric patches, followed by UV curing and room temperature (RT) curing, respectively. Long-term UV ageing (over 1300 h) was conducted to repaired specimens by employing a 365 nm wavelength UV lamp. The mechanical properties, thermal properties and surface morphology were evaluated before and after ageing. The results revealed that the UV cured specimens have better mechanical properties and stability compared to RT cured specimens in UV ageing environments.
Improving the Estimation of the Tracking Error Signal in Real Time for IR Seeker Using Nonlinear Kalman Filters
Authors: Abbas Osama , Arvan Mohammad Reza , Mahmoodi Ali 
Published: March 2020

In nonimaging IR seekers, the received target radiation on the IR detector is modulated via a reticle and produces the information signal (IS). The IS contains the tracking error signal (TES), which is proportional with the target position. TES is used in the control and optic section in the missile. The main task is to extract the TES from IS. The accuracy of TES extraction may be affected by several items such as noise from engines. In this paper, we used for the first time this field Square Root Unscented Kalman Filter (SRUKF) and Extended Kalman Filter (EKF) to estimate the TES from the IS for wagon wheel reticle. Due to the high computational complexity of these algorithms, their execution in real time is not an easy task especially if there is space limitation for hardware. By using the minicomputer, such as Raspberry Pi 3 Model [Formula: see text] platform, the task can be done. The results showed that the SRUKF presented the best phase estimation for TES. The implementation by using Raspberry Pi was in real time because all algorithm executions for one period was less than 5[Formula: see text]ms, this time in our problem is less than strict timing window.
MAPK Pathway Alterations Correlate with Poor Survival and Drive Resistance to Therapy in Patients with Lung Cancers Driven by ROS1 Fusions
Authors: Sato Hiroki , Schoenfeld Adam J. , Siau Evan , Lu Yue Christine , Tai Huichun , Suzawa Ken , Kubota Daisuke , Lui Allan J.W. , Qeriqi Besnik , Mattar Marissa , Offin Michael , Sakaguchi Masakiyo , Toyooka Shinichi , Drilon Alexander , Rosen Neal X. , Kris Mark G. , Solit David , De Stanchina Elisa , Davare Monika A. , Riely Gregory J. , Ladanyi Marc , Somwar Romel 
Published: March 2020

Abstract

Purpose:
ROS1 tyrosine kinase inhibitors (TKI) provide significant benefit in lung adenocarcinoma patients with ROS1 fusions. However, as observed with all targeted therapies, resistance arises. Detecting mechanisms of acquired resistance (AR) is crucial to finding novel therapies and improve patient outcomes.

Experimental Design:
ROS1 fusions were expressed in HBEC and NIH-3T3 cells either by cDNA overexpression (CD74/ROS1, SLC34A2/ROS1) or CRISPR-Cas9–mediated genomic engineering (EZR/ROS1). We reviewed targeted large-panel sequencing data (using the MSK-IMPACT assay) patients treated with ROS1 TKIs, and genetic alterations hypothesized to confer AR were modeled in these cell lines.

Results:
Eight of the 75 patients with a ROS1 fusion had a concurrent MAPK pathway alteration and this correlated with shorter overall survival. In addition, the induction of ROS1 fusions stimulated activation of MEK/ERK signaling with minimal effects on AKT signaling, suggesting the importance of the MAPK pathway in driving ROS1 fusion-positive cancers. Of 8 patients, 2 patients harbored novel in-frame deletions in MEK1 (MEK1delE41_L54) and MEKK1 (MEKK1delH907_C916) that were acquired after ROS1 TKIs, and 2 patients harbored NF1 loss-of-function mutations. Expression of MEK1del or MEKK1del, and knockdown of NF1 in ROS1 fusion-positive cells activated MEK/ERK signaling and conferred resistance to ROS1 TKIs. Combined targeting of ROS1 and MEK inhibited growth of cells expressing both ROS1 fusion and MEK1del.

Conclusions:
We demonstrate that downstream activation of the MAPK pathway can mediate of innate acquired resistance to ROS1 TKIs and that patients harboring ROS1 fusion and concurrent downstream MAPK pathway alterations have worse survival. Our findings suggest a treatment strategy to target both aberrations.
Застосування антиоксидної та iNOS модулюючої терапії при ліпополісахаридному пародонтиті на тлі атрофічного гастриту
Authors: Bedeniuk O. S. , Korda M. M. 
Published: March 2020

Епідеміологічні дані свідчать про високу частоту запальних захворювань ротової порожнини в осіб з атрофічними змінами слизової оболонки шлунка. У патогенезі пародонтиту, викликаного ендотоксином грамнегативної мікрофлори ліпополісахаридом, важливу роль відіграють активація реакцій вільнорадикального окиснення і надмірна продукція оксиду азоту. Тому патогенетично обґрунтованим можна вважати використання при пародонтиті на тлі гастриту препаратів, які були б здатні запобігти оксидативному і нітрооксидативному стресу. Мета дослідження – встановити лікувальну ефективність антиоксиданта лікопену і селективного інгібітора індуцибельної NO-синтази аміногуанідину при генералізованому ліпополісахаридному пародонтиті на тлі хронічного атрофічного гастриту. Матеріали і методи. Для дослідів використали безпородних щурів-самців, яких поділили на 5 груп: перша – контрольна; друга – щури з ліпополісахаридним пародонтитом на тлі хронічного атрофічного гастриту; третя і четверта – тварини з пародонтитом і гастритом, яким відповідно вводили перорально лікопен або інтраперитонеально аміногуанідин; п’ята – щури з пародонтитом і гастритом, яким вводили разом лікопен і аміногуанідин. В сироватці крові й гомогенаті тканин пародонта визначали рівень ТБК-активних продуктів, відновленого глутатіону, загальну активність NO-синтази, рівень нітратів і нітритів (NOx), вміст вільного оксипроліну, глікозаміногліканів, сіалових кислот, рівень TNF-α, IL-1β, IL-4, IL-10. Результати досліджень та їх обговорення. Застосування лікопену знижувало інтенсивність окиснювальних реакцій в 1,3 і 1,5 раза у сироватці крові й пародонті та підвищувало вміст відновленого глутатіону в 1,2 раза у сироватці тварин із пародонтитом на тлі гастриту. Активність NO-синтази в пародонті під впливом аміногуанідину знижувалася в 1,7 раза, а рівень NOx – у 1,2 і 1,3 раза в сироватці й пародонті. Під впливом антиоксиданта рівень вільного оксипроліну в сироватці тварин із поєднаною патологією знижувався в 1,4 раза, глікозаміногліканів – у 1,3 раза, сіалових кислот – на 34 %, а під впливом інгібітора iNOS – відповідно на 40; 23 і 37 %. При застосуванні лікопену концентрація ФНП-α та ІЛ-1β зменшувалася в 1,4 і 1,5 раза, порівняно з нелікованими тваринами, а рівень ІЛ-4 та ІЛ-10 підвищувався в 1,7 і 1,9 раза. Аміногуанідин також достовірно поліпшував цитокіновий дисбаланс у щурів із пародонтитом і гастритом. Корекція пародонтиту на тлі гастриту комбінацією антиоксиданта та інгібітора iNOS у більшості випадків виявилася ефективнішою, ніж їх окреме застосування. Висновки. Застосування антиоксиданта лікопену та інгібітора iNOS аміногуанідину можна вважати ефективним патогенетично обґрунтованим методом корекції пародонтиту, асоційованого з атрофічним гастритом.
ВИЗНАЧЕННЯ КЕТОПРОФЕНУ І ЦЕФТІОФУРУ У ВЕТЕРИНАРНИХ ПРЕПАРАТАХ СПЕКТРОФОТОМЕТРИЧНИМ МЕТОДОМ
Authors: Tesliar G. Yu. , Smeiko M. B. , Smolinska M. Ya. , Kotsiumbas I. Ya. , Znak V. S. , Muzyka V. P. 
Published: March 2020

Мета роботи. Розробка методики визначення кетопрофену та цефтіофуру в комбінованих ветеринарних препаратах спектрофотометричним методом.
Матеріали і методи. Ветеринарні препарати «Процефен-100» і «Коцефен-200» (ТОВ «Ветсинтез», Харків, Україна). У роботі використовували стандартні зразки кетопрофену та цефтіофуру і допоміжних речовин фармакопейної чистоти (Sigma-Aldrich). Спектрофотометричні (СФ) вимірювання проводили на скануючому спектрофотометрі CARY.WIN – UV-VIS-50 (Varian, США) у кварцових кюветах із товщиною поглинаючого шару l = 1 см.
Результати й обговорення. Одночасно неможливо визначити цефтіофур та кетопрофен у комбінованих лікарських препаратах прямим спектрофото-метруванням. В електронних спектрах поглинання їхніх модельних сумішей спостерігається перекривання максимумів визначуваних речовин. Експериментально підібрані умови їхнього розділення для наступного визначення прямим спектрофотометруванням. Оптимальним розчинником виявився дихлорметан, у якому кетопрофен розчиняється, тоді як цефтіофур залишається нерозчинним. Для розчинення цефтіофуру використовували етанол 96 %. Наявність допоміжних речовин не впливає на спектральні характеристики визначуваних речовин, що було показано при аналізі модельних сумішей препаратів із допоміжними речовинами та без них. Методика полягає у вилученні кетопрофену дихлорметаном і його прямому спектрофотометричному визначенні за довжини хвилі 254 нм, а також прямому спектрофотометричному визначенні цефтіофуру, вилученого етанолом, за довжини хвилі λ = 290 нм.
Висновки. Встановлено умови розділення субстанцій кетопрофену та цефтіофуру, на основі чого розроблено методику розділення та кількісного спектрофотометричного визначення у двох комбінованих ветеринарних препаратах із різним співвідношенням визначуваних речовин. Розраховано метрологічні характеристики методики, а отримані результати кількісного визначення кетопрофену і цефтіофуру статистично не відрізняються від результатів отриманих заметодикою ВЕРХ (за F- та t-критеріями).
ВПЛИВ ВАГІНАЛЬНИХ СУПОЗИТОРІЇВ «КЛІМЕДЕКС» НА СТАН СИСТЕМИ ПОЛ-АОС НА МОДЕЛІ НЕСПЕЦИФІЧНОГО ВАГІНІТУ У ЩУРІВ
Authors: Dolzhykova O. V. , Maloshtan L. M. 
Published: March 2020

Мета роботи. Дослідження впливу нових вагінальних супозиторіїв «Клімедекс» на показники системи ПОЛ-АОС на моделі неспецифічного вагініту у щурів.
Матеріали і методи. Неспецифічний вагініт моделювали шляхом одноразової внутрішньопіхвової аплікації іританту (суміш скипидару та диметилсульфоксиду) нелінійним щурам-самицям. Компоненти системи ПОЛ-АОС визначали у сироватці крові та гомогенаті тканин піхви. У сироватці крові визначали вміст ТБК-АП, активність КАТ і СОД, у тканині піхви визначали активність КАТ, вміст ТБК-АП і G-SH. Як препарати порівняння використовували вагінальні таблетки «Мікожинакс» і «Супозиторії з олією обліпихи», рекомендовані для лікування неспецифічних вагінітів.
Результати й обговорення. У результаті проведеного дослідження встановлено, що супозиторії «Клімедекс» на моделі неспецифічного (іритативного) вагініту в щурів виявили антиоксидантну активність. У результаті впливу досліджуваних супозиторіїв «Клімедекс» спостерігали достовірне зменшення вмісту ТБК-АП, збільшення активності КАТ у сироватці крові та гомогенаті піхви, відновлення вміситу G-SH у гомогенаті піхви, а також активності СОД у сироватці крові щурів із неспецифічним експериментальним вагінітом. За активністю зменшувати вміст ТБК-АП і відновлювати вміст G-SH, а також активність КАТ супозиторії «Клімедекс» не поступаються референс-препаратам «Мікожинакс» та «Супозиторії з олією обліпихи», а за здатністю відновлювати активність СОД достовірно перевершують препарат порівняння «Супозиторії з олією обліпихи». Це свідчить про позитивний вплив досліджуваних супозиторіїв на стан прооксидантно-антиоксидантної системи як на місцевому рівні, так і системно, що є позитивним при лікуванні неспецифічного вагініту і буде перешкоджати розвитку системних ускладнень.
Висновки. Отримані в результаті експерименту дані дозволяють рекомендувати супозиторії «Клімедекс» для подальшого вивчення як засобу для лікування неспецифічних вагінітів.
DIAGNOSTIC AND PROGNOSTIC SIGNIFICANCE OF MICROBIAL FLORA IMBALANCE IN GINGIVAL BIOFILM
Authors: Loban G. A. , Petrushanko T. O. , Chereda V. V. , Faustova M. O. , Ananieva M. M. , Basarab Ya. A. 
Published: March 2020

Background. Periodontal tissues inflammatory diseases are widespread among young people.
Objective. This study was aimed at elaborating the method to assess risks of periodontal inflammatory diseases and determining its efficacy depending on the state of dental tissues, gum tissues and sex.
Methods. The study included 182 students (93 men, 89 women) aged 19-29: 22 individuals had no lesions of hard dental tissues and no signs of periodontal disease; 51 individuals were found to have DMF index <6; 52 individuals – DMF index ≥6; 57 individuals were diagnosed with chronic catarrhal gingivitis. Primary groups were formed in autumn; re-examination was carried in spring. The research participants were assessed for detection of risks of periodontal inflammatory disease by the method developes by the authors (Patent UA 54041).
Results. The study revealed that the risk of development of preiodontitis increases in individuals with high caries and gingivitis intensity. In spring, more individuals suffer from microbial imbalance in in the composition of gingival sulcus fluid and decrease in the mean stability coefficient value that indicates an increased risk of inflammatory periodontal disease development. Women were less likely to experience seasonal dysbiotic changes in the gingival sulcus fluid composition compared with men.
Conclusions. The method suggested for assessment of the risk of periodontal inflammatory diseases is of high informativeness. It allows clinicians detecting early pre-nosological signs of oral microbiocenosis imbalance that enhances the effectiveness of early diagnosis of inflammatory periodontal diseases.
SOME METABOLIC PROCESSES IN THE PATIENTS WITH LONG-TERM CONSEQUENCES OF MILD TRAUMATIC BRAIN INJURY
Authors: Lekomtseva Ye. 
Published: March 2020

Background. Mild traumatic brain injury (mTBI) leads to disturbance of various metabolic processes significant in pathogenesis of the maintaining of long-term consequences after it.
The objective of the research was to analyse changes in the activity of some membrane-associated enzyme markers, which are involved in different redox reactions, reflecting main metabolic processes.
Methods. Forty-seven patients with long-term consequences of mTBI, thirty controls were enrolled. The levels of aspartate aminotransferase, alanine aminotransferase, alkaline phosphatase, lactate dehydrogenase (LDH), gamma-glutamyl transpeptidase were evaluated in sera by gas-liquid chromatograph and calorimetric methods.
Results. The study revealed significant changes in metabolic processes observed for alkaline phosphatase and LDH, which were the indicators of membrane and redox processes disturbances, acidosis severity and impaired energy cell metabolism. The averages of LDH level was 662.7 versus 381.9 U/L, in the controls. The disease progression was followed by directly proportional LDH increase reaching very high values in the patients with disease duration more than 15 years (mean ±SD 144.6±16.3 versus 82.6±8.4 U/L, controls p<0.05). The long-term consequences of mTBI were characterized by statistically significant decrease of alkaline phosphatase and positive dependence (p<0.05) of it (r=+0.48) on the disease duration with the averages of alkaline phosphatase level of 152.5±11.21 versus 212.6±9.63 U/L, controls (p<0.01). The significance of changes in membrane-associated enzymes serum levels correlated with development of oxidative stress and metabolic processes dysfunction.
Conclusion. In the patients with long-term consequences of mTBI, dysregulation of enzymes activity was detected that might be a marker of nervous system energy impairment and membranes destruction.
GENDER-SPECIFIC DIFFERENCES OF CARDIAC VEGETATIVE CONTROL IN ADRENALINE-INDUCED NECROSIS AND LIGHT DEPRIVATION
Authors: Bezkorovaina H. O. , Klishch I. M. , Khara M. R. , Pelykh V. Ye. 
Published: March 2020

Background. Cardiovascular disease is the main cause of morbidity predominantly in males. Stress is one of the crucial factors, especially with light desynchronosis. Objective of the study was to assess gender-specific characteristics of cardiac vegetative control in myocardial necrosis in cases of light deprivation. Methods. Cardiac vegetative control in adrenaline-induced myocardial necrosis (AIMN) in a setting of light deprivation (LD) was assessed in 72 mature white rats of both sexes. The animals were divided into 2 groups: G1 – the animals kept under day/night cyclic balance (12 hours/12 hours); G2 – the animals kept at LD (illumination 0.5-1 LX) for 10 days. On Day 11, AIMN caused by adrenaline (0.5 mg/kg) and heart rate variability (HRV) was assessed in 1 hour and 24 hours. Results. The development of AIMN at LD in the ♂G2 led to HRV increase that was caused by augmentation of parasympathetic and reduction of sympathetic cardiac effects. In cases of AIMN, changes of CVC in the ♀G2 were similar to the ♀G1. However, in 1 hour of AIMN, parasympathetic cardiac effects were more significant than in the ♀G1. While the ♀G2 AIMN animals experienced balanced sympathetic and parasympathetic actions, the predominance of the sympathetic component was evidenced in the ♀G1 AIMN animals. Conclusions. Light deprivation has different effects on baseline sympathetic/parasympathetic balance in males and females, i.e. increased parasympathetic control of heart rhythm in males and maintenance of sympathetic/ parasympathetic balance in females.
СТАТЕВІ ВІДМІННОСТІ ВІЛЬНОРАДИКАЛЬНИХ ПРОЦЕСІВ У МІОКАРДІ ПРИ УШКОДЖЕННІ АДРЕНАЛІНОМ НА ТЛІ СВІТЛОВОЇ ДЕПРИВАЦІЇ
Authors: Bezkorovaina H. O. , Klishch I. M. , Khara M. R. 
Published: March 2020

Вступ. Ішемічна хвороба серця – основна причина смерті, й частіше вона виникає в чоловіків. Серед факторів ризику головним є стрес. При цьому порушується баланс системи прооксиданти/антиоксиданти. Серед антиоксидантів важливе місце займає мелатонін, який зменшує ушкодження міокарда за умов гіперкатехоламінемії. На сьогодні недостатньо вивчено питання щодо гендерної відмінності кардіопротекторних ефектів мелатоніну при порушеній активності пінеальної залози.
Мета дослідження – встановити статеві відмінності вільнорадикальних процесів у міокарді при розвитку некротичного процесу на тлі світлової депривації.
Методи дослідження. У міокарді шлуночків самців і самиць щурів визначали активність пероксидного окиснення ліпідів (ПОЛ) та антиоксидантної системи при ушкодженні адреналіном. Некроз міокарда моделювали шляхом введення адреналіну (0,5 мг/кг) у м’яз на тлі світлової депривації (10 днів повної темряви, освітлення 0,5-1 LX). Група контролю складалася з тварин, які перебували в умовах збереженого режиму зміни циклів день/ніч (12 год освітлення 500 LX/12 год темряви 0,5-1 LX).
Результати й обговорення. Розвиток некротичного процесу в міокарді щурів на тлі десятидобової світлової депривації характеризувався меншою активацією ПОЛ порівняно з показниками тварин групи контролю. Це підтверджувалося меншим вмістом продуктів ПОЛ у міокарді шлуночків. Активність антиоксидантної системи за таких умов була більшою, ніж у тварин групи контролю, особливо в самиць. Ця закономірність свідчила про позитивний вплив попередньої десятидобової світлової депривації на розвиток некротичного процесу в міокарді, що можна пояснити посиленим синтезом мелатоніну, який є антиоксидантом, а також була характерна для щурів обох статей, але кардіопротекторний ефект світлової депривації більш істотним був у самиць.
Висновок. Світлова депривація сприяє захисту серця від ушкодження адреналіном, про що свідчать менша активність пероксидного окиснення ліпідів і більша активність ензимів антиоксидантної системи, особливо в самиць.
ПОРУШЕННЯ БІОХІМІЧНОГО СКЛАДУ ЖОВЧІ ЗА УМОВ ПОЄДНАНОЇ ТРАВМИ ЖИВОТА І ГРУДНОЇ КЛІТКИ В ПЕРІОД РАННІХ ПРОЯВІВ ТРАВМАТИЧНОЇ ХВОРОБИ ТА ЙОГО КОРЕКЦІЯ ТІОТРИАЗОЛІНОМ
Authors: Zachepa O. A. , Hudyma A. A. , Sushko Yu. I. , Yaroshenko T. Ya. 
Published: March 2020

Вступ. Травми продовжують залишатися найпоширенішою причиною смертності в цілому світі. У структурі бойової травми тупі й проникні ушкодження грудної клітки і живота займають третє місце, поступаючись пораненням кінцівок та голови.
Мета дослідження – зʼясувати характер порушення жовчоутворювальної функції печінки за умов поєднаної травми живота і грудної клітки щурів у ранній період травматичної хвороби та оцінити ефективність його корекції тіотриазоліном.
Методи дослідження. Експерименти проведено на 86-ти нелінійних білих щурах-самцях масою 200–220 г, яких поділили на пʼять груп: контрольну та чотири дослідних. Травми наносили за умов тіопентал-нат­рієвого наркозу в дозі 40 мг/кг маси тварини. До контрольної групи ввійшли інтактні тварини, яких тільки вводили в наркоз. У 1-й дослідній групі щурам моделювали травму грудної клітки, у 2-й – тупу травму живота, в 3-й – ці травми поєднували, в 4-й – тваринам з поєднаною травмою внутрішньочеревно вводили тіотриазолін у дозі 9,1 мг·кг-1. Через 1, 3 і 7 діб після нанесення травм за умов тіопентал-натрієвого наркозу в щурів катетеризували загальну жовчну протоку та протягом 60 хв збирали жовч, в якій визначали концентрацію сумарних жовчних кислот і холестеролу, розраховували холато-холестероловий коефіцієнт.
Результати й обговорення. При нанесенні ізольованих травм грудної клітки, живота та їх поєднанні суттєво порушувалась жовчоутворювальна функція печінки, що проявлялось зниженням синтезу холатів і зростанням холато-холестеролового коефіцієнта. За тяжкістю розвитку печінкової дисфункції їх можна розподілити так: ізольована травма грудної клітки←ізольована травма живота←поєднана травма. Унаслідок виявлених порушень істотно підвищувався холато-холестероловий коефіцієнт, який домінував за умов ізольованої травми живота та поєднаної травми. Зміщення балансу в бік накопичення холестеролу посилювало літогенні властивості жовчі. Семиденне застосування тіотриазоліну в групі тварин з поєднаною травмою сприяло істотному збільшенню вмісту в жовчі сумарних жовчних кислот, зростанню холато-холестеролового коефіцієнта, не впливало на концентрацію холестеролу в жовчі.
Висновки. Поєднана травма живота і грудної клітки сприяє більшому зниженню функціональної спроможності печінки порівняно з ізольованими ураженнями. В його основі лежить пригнічення синтетичних процесів у мікросомальній системі гепатоцитів. Тіотриазолін здатен знизити негативний вплив патогенних чинників травми на функціональну спроможність гепатоцитів, що слід враховувати в комплексній інтенсивній терапії поєднаної травми живота і грудної клітки.