bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Perspectives on validation in digital soil mapping of continuous attributes—A review
Authors: Piikki Kristin , Wetterlind Johanna , Söderström Mats , Stenberg Bo 
Published: December 2020

AbstractWe performed a systematic mapping of validation methods used in digital soil mapping (DSM), in order to gain an overview of current practices and make recommendations for future publications on DSM studies. A systematic search and screening procedure, largely following the RepOrting standards for Systematic Evidence Syntheses (ROSES) protocol, was carried out. It yielded a database of 188 peer‐reviewed DSM studies from the past two decades, all written in English and all presenting a raster map of a continuous soil property. Review of the full‐texts showed that most publications (97%) included some type of map validation, while just over one‐third (35%) estimated map uncertainty. Most commonly, a combination of multiple (existing) soil sampe datasets was used and the resulting maps were validated by single data‐splitting or cross‐validation. It was common for essential information to be lacking in method descriptions. This is unfortunate, as lack of information on sampling design (missing in 25% of 188 studies) and sample support (missing in 45% of 188 studies) makes it difficult to interpret what derived validation metrics represent, compromising their usefulness. Therefore, we present a list of method details that should be provided in DSM studies. We also provide a detailed summary of the 28 validation metrics used in published DSM studies, how to interpret the values obtained and whether the metrics can be compared between datasets or soil attributes.
OUTSTANDING ISSUES WITH ROBERT RUSSELL'S NIODA CONCERNING QUANTUM BIOLOGY AND THEISTIC EVOLUTION
Authors: Qureshi‐Hurst Emily , Bennett Christopher T. 
Published: December 2020

AbstractNon‐Interventionist Objective Divine Action (NIODA), introduced by Robert John Russell, is a model of divine action drawing upon insights from quantum mechanics. It presents an intriguing and significant challenge to classical conceptions of divine action with far‐reaching consequences. When applying NIODA to theistic evolution, however, significant questions emerge that require attention. We identify and assess two sets of concerns. The first relates to quantum physics, particularly whether and how quantum occurrences influence mutations and evolution. We argue that the current empirical evidence is ambiguous in its support of the kinds of quantum action that Russell proposes, though emerging data from quantum biology look promising. The second set of concerns is metaphysical, especially concerning the problem of evil. NIODA gives Godextensive agency over evolution and genetics, which has adverse consequences for theodicy. We propose potential solutions to the problems highlighted in our article, both metaphysical and physical, to improve the viability of NIODA's application to theistic evolution.
Aotearoa New Zealand social workers and their views of inclusion of animals in social work practice – A descriptive study
Authors: Yeung Polly , Robertson Nicole , Sandford-Reed Lucy 
Published: December 2020

PURPOSE: Given the benefits of the human–animal bond (HAB), animals are being used in a range of social work settings. It is important to gain a more in-depth understanding of social work practitioners’ knowledge and actions in these interactions. The purpose of this study was to examine the views and knowledge of social workers in relation to the HAB in Aotearoa New Zealand. METHODS: A survey using an online portal was administrated to qualified social workers via professional and community networks to assess their exposure, level of knowledge, support, training, and barriers to animal–human relations. RESULTS: A total of 140 questionnaires were used for analysis. The results, similar to findings from Canada and the United States, indicate that social workers seemed to have high exposure to information about the benefits of HAB and understanding of the connections between animal abuse and child abuse/domestic violence. Only 68% have included animals in their social work practice. The vast majority have had no specific training in HAB. Untested or untrained animals were also reported to have been used in social work intervention practice. The lack of clear workplace policies, support and professional training in HAB were key barriers that inhibited the inclusion of animals in practice. CONCLUSIONS: Lack of understanding over how to include HAB in practice has serious implications for social work. HAB continues to influence and contribute to the lives of families and individuals and social workers have a duty to develop general awareness and knowledge of the benefits to human health and wellbeing of interacting with animals.
Mental health and the news media in Aotearoa New Zealand: Key informant perspectives
Authors: Oliver Natasha , Beddoe Liz , Adamson Carole 
Published: December 2020

INTRODUCTION: Without personal experience or specific background knowledge of an issue, individuals exposed to news media are limited in their ability to gauge the accuracy of media content. The perception of people with mental illness as dangerous or incompetent allows for discrimination to occur, often resulting from inaccurate portrayals in the media.METHOD: A small, qualitative study was undertaken to explore key informant perspectives on the representation of mental health issues in the current Aotearoa New Zealand media context. Eight semi-structured interviews were carried out with key informants; each participant provided at least one of the following perspectives: mental health professional, mental health advocate, mental health consumer and/or media personnel.FINDINGS: The participants in this research found that news media strongly influence how the public views mental health, but believe media representation has improved in recent years. However, participants described an absence of stories illustrating successful interventions and felt that the portrayal of mental illnesses are still misrepresented and stigmatised by the media. Mental health services and mental health professionals were seen as poorly represented by the news media, which was thought to deter help-seeking and hinder trust.CONCLUSION: Public attitudes towards mental health have a significant impact on the lives of those experiencing mental distress. The news media have the ability to change public perceptions; however, this influence can be either harmful or helpful. Mental health stories need to be consistently contextualised and use inclusive language in order to a make a positive large- scale change in public attitudes.
Estimating my equilibrium energy intake during lockdown: very introspective study
Authors: Lewis R A 
Published: December 2020

AbstractObjectiveTo estimate the daily dietary energy intake for me to maintain a constant body weight. How hard can it be?DesignVery introspective study.SettingAt home. In lockdown. (Except every Tuesday afternoon and Saturday morning, when I went for a run.)ParticipantsMe. n=1.Main outcome measuresMy weight, measured each day.ResultsSleeping, I shed about a kilogram each night (1.07 (SD 0.25) kg). Running 5 km, I shed about half a kilogram (0.57 (SD 0.15) kg). My daily equilibrium energy intake is about 10 000 kJ (10 286 (SD 201) kJ). Every kJ above (or below) 10 000 kJ adds (or subtracts) about 40 mg (35.4 (SD 3.2) mg).ConclusionsBody weight data show persistent variability, even when the screws of control are tightened and tightened.
Global, regional, and national estimates of target population sizes for covid-19 vaccination: descriptive study
Authors: Wang Wei , Wu Qianhui , Yang Juan , Dong Kaige , Chen Xinghui , Bai Xufang , Chen Xinhua , Chen Zhiyuan , Viboud Cécile , Ajelli Marco , Yu Hongjie 
Published: December 2020

AbstractObjectiveTo provide global, regional, and national estimates of target population sizes for coronavirus disease 2019 (covid-19) vaccination to inform country specific immunisation strategies on a global scale.DesignDescriptive study.Setting194 member states of the World Health Organization.PopulationTarget populations for covid-19 vaccination based on country specific characteristics and vaccine objectives (maintaining essential core societal services; reducing severe covid-19; reducing symptomatic infections and stopping virus transmission).Main outcome measureSize of target populations for covid-19 vaccination. Estimates use country specific data on population sizes stratified by occupation, age, risk factors for covid-19 severity, vaccine acceptance, and global vaccine production. These data were derived from a multipronged search of official websites, media sources, and academic journal articles.ResultsTarget population sizes for covid-19 vaccination vary markedly by vaccination goal and geographical region. Differences in demographic structure, presence of underlying conditions, and number of essential workers lead to highly variable estimates of target populations at regional and country levels. In particular, Europe has the highest share of essential workers (63.0 million, 8.9%) and people with underlying conditions (265.9 million, 37.4%); these two categories are essential in maintaining societal functions and reducing severe covid-19, respectively. In contrast, South East Asia has the highest share of healthy adults (777.5 million, 58.9%), a key target for reducing community transmission. Vaccine hesitancy will probably impact future covid-19 vaccination programmes; based on a literature review, 68.4% (95% confidence interval 64.2% to 72.6%) of the global population is willing to receive covid-19 vaccination. Therefore, the adult population willing to be vaccinated is estimated at 3.7 billion (95% confidence interval 3.2 to 4.1 billion).ConclusionsThe distribution of target groups at country and regional levels highlights the importance of designing an equitable and efficient plan for vaccine prioritisation and allocation. Each country should evaluate different strategies and allocation schemes based on local epidemiology, underlying population health, projections of available vaccine doses, and preference for vaccination strategies that favour direct or indirect benefits.
Reserving coronavirus disease 2019 vaccines for global access: cross sectional analysis
Authors: So Anthony D , Woo Joshua 
Published: December 2020

AbstractObjectiveTo analyze the premarket purchase commitments for coronavirus disease 2019 (covid-19) vaccines from leading manufacturers to recipient countries.DesignCross sectional analysis.Data sourcesWorld Health Organization’s draft landscape of covid-19 candidate vaccines, along with company disclosures to the US Securities and Exchange Commission, company and foundation press releases, government press releases, and media reports.Eligibility criteria and data analysisPremarket purchase commitments for covid-19 vaccines, publicly announced by 15 November 2020.Main outcome measuresPremarket purchase commitments for covid-19 vaccine candidates and price per course, vaccine platform, and stage of research and development, as well as procurement agent and recipient country.ResultsAs of 15 November 2020, several countries have made premarket purchase commitments totaling 7.48 billion doses, or 3.76 billion courses, of covid-19 vaccines from 13 vaccine manufacturers. Just over half (51%) of these doses will go to high income countries, which represent 14% of the world’s population. The US has reserved 800 million doses but accounts for a fifth of all covid-19 cases globally (11.02 million cases), whereas Japan, Australia, and Canada have collectively reserved more than one billion doses but do not account for even 1% of current global covid-19 cases globally (0.45 million cases). If these vaccine candidates were all successfully scaled, the total projected manufacturing capacity would be 5.96 billion courses by the end of 2021. Up to 40% (or 2.34 billion) of vaccine courses from these manufacturers might potentially remain for low and middle income countries–less if high income countries exercise scale-up options and more if high income countries share what they have procured. Prices for these vaccines vary by more than 10-fold, from $6.00 (£4.50; €4.90) per course to as high as $74 per course. With broad country participation apart from the US and Russia, the COVAX Facility—the vaccines pillar of the World Health Organization’s Access to COVID-19 Tools (ACT) Accelerator—has secured at least 500 million doses, or 250 million courses, and financing for half of the targeted two billion doses by the end of 2021 in efforts to support globally coordinated access to covid-19 vaccines.ConclusionsThis study provides an overview of how high income countries have secured future supplies of covid-19 vaccines but that access for the rest of the world is uncertain. Governments and manufacturers might provide much needed assurances for equitable allocation of covid-19 vaccines through greater transparency and accountability over these arrangements.
КЛІНІКО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ПАРАЗИТАРНОЇ ІНВАЗІЇ BLASTOCYSTIS SPP.
Authors: Shahinian V. R. , Filchakov I. V. , Danko O. P. , Sopil H. V. , Diachenko O. P. 
Published: December 2020

Мета роботи – узагальнити сучасні погляди на епідеміологічні та клінічні особливості паразитарної інвазії Blastocystis spp.
Проведено аналіз сучасних уявлень і даних власних досліджень про поширеність і роль Blastocystis spp. у патології травного каналу, зокрема синдрому подразненого кишечнику (СПК). Висвітлюється стан вивчення механізмів впливу мікробіоти кишечнику на патогенез СПК та участі в цьому бластоцистної інвазії. Розглянуте питання про поширеність Blastocystis spр. в осіб з імунодефіцитними станами. Ґрунтуючись на даних літератури та власних досліджень, вказується на низьку поширеність Blastocystis spр. у ВІЛ-позитивних пацієнтів. Суттєві відмінності у частоті виявлення різних кишкових найпростіших у ВІЛ-позитивних пацієнтів може підтверджувати вищу патогенність Cryptosporidium spp порівняно з Blastocystis spр. Враховуючи неоднозначність літературних даних про патогенний потенціал паразита, бластноцистна інвазія була розглянута з позицій паразитарної системи як біологічної основи епідемічного процесу. Узагальнення існуючих епідеміологічних і клінічних даних дало змогу припустити, що подальші еволюційні зміни біологічних властивостей Blastocystis spр. відбуватимуться у напрямку зниження вірулентності паразита, що сприятиме тривалій персистенції збудника в організмі хазяїна.
Висновок. Отримані на теперішній час дані можуть свідчити про несуттєве епідеміологічне значення бластоцистної інвазії на тлі значної поширеності паразита у людській популяції. Відсутність єдиної думки про клінічне значенні Blastocystis spр. у формуванні та розвитку хронічної патології травного каналу підтверджує необхідність поглибленого вивчення тонких механізмів взаємодії паразита і хазяїна з урахуванням інтенсивності інвазії, стану мікробіоти кишечнику та імунної резистентності організму.
ВПЛИВ АУТОФАГІЇ НА СУБМІКРОСКОПІЧНУ ПЕРЕБУДОВУ ПЕЧІНКИ В ДИНАМІЦІ ХАРЧОВОЇ ДЕПРИВАЦІЇ
Authors: Kuziv O. Ye. , Kuziv P. P. , Selskyy P. R. , Televyak A. T. , Slyva A. F. 
Published: December 2020

Резюме. Аутофагія – це внутрішньоклітинна лізосомна деградація і рециркуляція білків й органел для підтримки клітинного та енергетичного гомеостазу.
Мета дослідження – встановити особливості впливу аутофагії на субмікроскопічну перебудову печінки в динаміці повного голодування (харчової депривації).
Матеріали і методи. Експериментальне дослідження проведене на 30 білих безпородних лабораторних щурах трьохмісячного віку масою тіла 180–200 г. Тварин з експерименту виводили через 1; 3 і 7 діб повного голоду із вільним доступом до води та через 7 діб відновного харчування. Контрольну групу склали 6 щурів. Для проведення ультрамікроскопічного дослідження тканини печінки щурів використовували стандартні методи.
Результати. Повне голодування в експериментальних тварин викликає адаптаційну перебудову гепатоцитів, ступінь вираження якої залежить від терміну експерименту. В перші три доби харчової депривації у гепатоцитах виникають дистрофічні зміни за різко вираженої гетерогенності ураження часточки й окремих гепатоцитів. Домінуючою структурною ознакою дії повного голодування було різке посилення процесу аутофагії з редукцією канальців гранулярної ендоплазматичної сітки та гіперплазією агранулярної, збільшення лізосом, пероксисом, аутофагосом і відсутності гранул глікогену в гепатоцитах. За повного голодування переважає активація репарації над дистрофічними процесами. На 7-му добу відновленого харчування спостерігається повна реституція печінки при збереженні високої функціональної активності клітин Купфера.
Висновки. Відсутність макронутрієнтів високо­ефективно індукує аутофагію, яка відіграє провідну роль в структурно-функціональній перебудові гепатоцитів у динаміці повного голодування, що проявляється періодом ранніх морфологічних змін, вираженої структурної перебудови, стійкої адаптації та реституції.
КЛІНІЧНА ХАРАКТЕРИСТИКА ПЕРІОПЕРАЦІЙНОГО ТА ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОГО ПЕРІОДІВ НА ТЛІ COVID-19
Authors: Korobko L. R. , Markovych O. V. , Chyzhyshyn B. Z. 
Published: December 2020

Резюме. У ході проведення ретроспективного аналізу встановлено, що ступінь тяжкості післяопераційних ускладнень, зокрема легеневих, й імовірний ризик смертності прямопропорційно залежить від тяжкості Covid-19, супутньої патології та вікової категорії пацієнтів.
Мета дослідження – провести аналіз клінічних особливостей перебігу періопераційного та після­операційного періодів на тлі Covid-19.
Матеріали і методи. Ретроспективно проаналізовано 37 історій захворювань пацієнтів Рівненщини, яких ургентно прооперували в умовах пандемії. Зокрема, 17 із них були інфіковані SARS-CoV-2 (перша конт­рольна група) та 20 – неінфікованих (друга конт­рольна група).
Результати. Етіологічними чинниками ургентних оперативних втручань були: гострий живіт, інфаркт міокарда, нейротравми та травми нижньої кінцівки. Частка супутньої патології у досліджуваних становила 64,9 %, з перевагою у першій контрольній групі, як правило, це – серцево-судинні захворювання та цукровий діабет. При визначенні ступеня операційного ризику встановлено переважання частки «значного ризику», «високого ризику» і « надто високого ризику» – 70,6 % у пацієнтів першої контрольної групи над часткою (45 %) у другій контрольній групі. Частота післяопераційних ускладнень становила 35,1 % , зокрема у пацієнтів на тлі Covid-19 переважали порушення дихальної системи. Смертність складала 10,8 % і була у першій контрольній групі з тяжкою стадією Covid-19.
Висновки. Перебіг післяопераційного періоду, частота ускладнень, ризик летальності є вищими у хворих, інфікованих Covid-19, і залежать від віку, супутньої патології та стадії тяжкості ГРВІ-CoV-2.
ДИНАМІКА ЗМІН МІНЕРАЛЬНОГО СКЛАДУ МІКРО- ТА МАКРОЕЛЕМЕНТІВ КІСТКОВОЇ ТКАНИНИ СКРОНЕВО-НИЖНЬОЩЕЛЕПНИХ СУГЛОБІВ ПРИ ЦУКРОВОМУ ДІАБЕТІ
Authors: Rubas L. V. 
Published: December 2020

Резюме. Цукровий діабет (ЦД) значно поширений у багатьох країнах світу. У хворих відзначається порушення мінерального обміну не лише в усьому організмі, а й у кістковій тканині зокрема, що призводить до остеопорозу, а відтак і до частих переломів, ранньої інвалідизації та смертності, через що ЦД визнаний експертами ВООЗ медико-соціальною епідемією ХХІ ст. Однак у науковій літературі немає даних щодо змін мінеральних речовин скронево-нижньощелепних суглобів (СНЩС) при ЦД.
Мета дослідження – встановити динаміку змін мінерального складу мікро- та макроелементів кісткової тканини СНЩС при цукровому діабеті.
Матеріали і методи. Експериментальне дослідження здійснено на 90 білих статевозрілих щурах-самцях масою 90–320 г, яких утримували на раціоні віварію. Тварин поділили на 6 груп по 15 щурів у кожній. Самцям першої, другої та третьої груп моделювали цукровий діабет шляхом одномоментного введення стрептозотоцину «Sigma». Щурів четвертої, п’ятої та шостої груп використовували у якості контролю у відповідні терміни дослідження. Забій тварин здійснювали через 1, 2 та 3 місяці від початку експерименту, після чого проводили забір комплексів СНЩС та прилеглих м’яких тканин з обох боків. Для проведення спектрофотометрії попіл кісток СНЩС готували за методикою О. Г. Бабенка. Для проведення аналізу отриманий попіл розчиняли в 10 % соляній та азотній кислотах і доводили бідистильованою водою до 25 мл. Комп’ютерна система полум’яного атомного абсорбційного спектрофотометра С-115 розраховує концентрації макро- та мікроелементів у дослідних розчинах. Вміст фосфору визначали на ФЕК-2 за методикою Брігса.
Результати. Дані спектрофотометричного дослідження СНЩС щурів вказують на зниження рівня неорганічних речовин у кістковій тканині з одночасним збереженням кількості органічних речовин та значним збільшенням ступеня гідратації. Поряд з цим відзначається підвищення рівня одних мікроелементів (калію, натрію, магнію) та зниження інших (кальцію, фосфору, купруму, мангану).
Висновки. Демінералізація кісткової тканини СНЩС щурів, що проявляється у змінах рівнів макро- та мікроелементів, веде до розвитку остеопорозу, а відтак і до деструктивних захворювань даних суглобів.
ПРИЧИНИ ТРОМБОЗУ ВІДДАЛЕНОГО ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОГО ПЕРІОДУ РЕКОНСТРУКЦІЇ АОРТО-КЛУБОВО-СТЕГНОВОГО АРТЕРІАЛЬНОГО БАСЕЙНУ
Authors: Husak M. O. , Venher I. K. 
Published: December 2020

Резюме. Основною причиною розвитку ускладнень пізнього післяопераційного періоду в пацієнтів після реконструктивних втручань на магістральних артеріях нижніх кінцівок вважається прогресування некорегованого атеросклеротичного процесу. До найчастіших ускладнень віддаленого післяопераційного періоду відносять тромбози артерій та шунтів, несправжні аневризми анастомозів, інфекційні ускладнення із поширенням процесу на судинні експлантати. Поряд з цим діагностують ряд віддалених ускладнень, що розвиваються в результаті не застосування деяких способів та методів оперативного втручання у складі реконструктивних операцій на магістральних артеріях [4].
Мета дослідження – встановити причини тромбозу у віддаленому післяопераційному періоді реконструкції аорто-клубово-стегнової зони і на їх основі запропонувати об’єм реваскуляризації аорто-клубово-стегнового басейну з метою попередити їх розвиток.
Матеріали і методи. Протягом 2006–2019 рр. оперативному лікуванню піддано 522 хворих з приводу атеросклеротичної оклюзії аорто-клубово-стегнової зони. У віддаленому післяопераційному періоді діагностовано 148 (28,35 %) пізніх ускладнень, з яких у 47 (33,81 %) спостереженнях виявлено пізній тромбоз сегмента реконструкції. Серед останніх у 37 спостереженнях – пізній тромбоз бранші аорто-клубово-біфеморального алопротеза, у 4 пацієнтів – пізній тромбоз бранші аорто-клубово-біфеморального алопротеза й одноіменної глибокої артерії стегна (ГАС), у 6 пацієнтів – тромбоз клубово-стегнового сегмента контрлатеральної нижньої кінцівки.
Результати. У 47 (33,81 %) спостереженнях виявлено пізній тромбоз сегмента реконструкції. Представлено деякі причини розвитку тромбозу пізнього післяопераційного періоду, в яких має місце прогресування атеросклеротичного процесу, особливо в певних сегментах артеріального русла, які не були охоплені оперативним втручанням. До них віднесено 4 спостереження із пізнім тромбозом бранші аорто-клубово-біфеморального алопротеза й одноіменної ГАС та 6 спостережень із тромбозом клубово-стегнового сегмента контрлатеральної нижньої кінцівки. При врахуванні рівня стенотичного процесу клубово-стегнового сегмента контрлатеральної нижньої кінцівки в першому випадку та визначенні показника пікової систолічної швидкості (ПСШ) й індексу резистентності (ІР) на рівні ГАС та тібіоперинеального стовбура (ТПС) у другому в умовах включення наведених артеріальних сегментів у об’єм реваскуляризуючого втручання можна попередити розвиток пізнього тромбозу наведених сегментів.
Висновки. Розвиток пізнього тромбозу на наведених артеріях магістральних сегментів можна попередити шляхом їх включення в об’єм реваскуляризуючого втручання.