bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Outcomes of Cushing’s disease following Gamma Knife radiosurgery: effect of a center’s growing experience and era of treatment
Authors: Bunevicius Adomas , Sheehan Darrah , Lee Vance Mary , Schlesinger David , Sheehan Jason P. 
Published: February 2020

OBJECTIVEStereotactic radiosurgery (SRS) is used for the management of residual or recurrent Cushing’s disease (CD). Increasing experience and technological advancements of Gamma Knife radiosurgery (GKRS) systems can impact the outcomes of CD patients. The authors evaluated the association of their center’s growing experience and the era in which GKRS was performed with treatment success and adverse events in patients with CD.METHODSThe authors studied consecutive patients with CD treated with GKRS at the University of Virginia since installation of the first Gamma Knife system in March 1989 through August 2019. They compared endocrine remission and complication rates between patients treated before 2000 (early cohort) and those who were treated in 2000 and later (contemporary cohort).RESULTSOne hundred thirty-four patients with CD underwent GKRS during the study period: 55 patients (41%) comprised the early cohort, and 79 patients (59%) comprised the contemporary cohort. The contemporary cohort, compared with the early cohort, had a significantly greater treatment volume, radiation prescription dose, maximal dose to the optic chiasm, and number of isocenters, and they more often had cavernous sinus involvement. Endocrine remission rates were higher in the contemporary cohort when compared with the early cohort (82% vs 66%, respectively; p = 0.01). In a Cox regression analysis adjusted for demographic, clinical, and SRS characteristics, the contemporary GKRS cohort had a higher probability of endocrine remission than the early cohort (HR 1.987, 95% CI 1.234–3.199; p = 0.005). The tumor control rate, incidence of cranial nerve neuropathy, and new anterior pituitary deficiency were similar between the two groups.CONCLUSIONSTechnological advancements over the years and growing center experience were important factors for improved endocrine remission rates in patients with CD. Technological aspects and results of contemporary Gamma Knife systems should be considered when counseling patients, planning treatment, and reporting treatment results. Studies exploring the learning curve for GKRS are warranted.
SEROPREVALENCE OF HIV, HEPATITIS B AND C AND SYPHILIS AMONG MEN HAVING SEX WITH MEN IN MAHAJANGA (MAGADASCAR)
Authors: Riana Rakotondrazaka H. , Rivo Rakotomalala , Cathérine Razafindrakoto A. , Tsiry Ramavoson , Tahirimalala Rabenandrianina , Davidra Rajaonatahiana , Fidiarivony Ralison , Olivat Rakoto Alson A. , Rasoamialy Razanakolona L. , Andry Rasamindrakotroka , Arivelo Randriamanantany Z 
Published: February 2020

Sexually transmitted diseases (STD) are public health concerns worldwide. The aim of our study is to assess infection and coinfection with HIV, hepatitis B, hepatitis C and syphilis among men having sex with men in Mahajanga which is a western coastal town of Madagascar. We conducted a prospective and descriptive preliminary study in the laboratory of the University Hospital Center PZAGA in Mahajanga during a period of three months, from December 2014 to February 2015. We included 100 MSM in our study. Their mean age was 36 yrs (16 to 55 yrs). We found 30% of seropositive men among our sample. HIV positive men are mainly part of the age group [20–29 yrs]. The mean age of positive men was respectively 38 yrs., 36 yrs., 48 yrs. and 39 yrs. for HIV, for HBV, HCV, and syphilis. We found respectively for hepatitis B, hepatitis C and syphilis 7%, 1% and 11% positive samples. We found no co-infection HIV and HCV for them. But we found 5% of coinfection HIV-HBV, 4% of coinfection HIV-syphilis and 1% of coinfection of HIV, HBV and syphilis. We highlighted a very high rate of HIV positivity among MSM living in Mahajanga. Efforts have to be made in order to sensitize them about risky behaviors.
VACUUM AND THERMOPLASTIC MOULD-BASED IMMOBILIZATION SYSTEMS USED IN PATIENT UNDERGOING PELVIC RADIATION THERAPY: A COMPARATIVE STUDY
Authors: Virkar Mayuresh , Kumar N Arul , Chadha Pranav , Rodrigues Reuben Jake , Kharde Anup 
Published: February 2020

Introduction: The aim of the present study was to compare two immobilization systems for comparison of setup errors in targeted radiotherapy.
Methods: Retrospective analysis was done for the patients undergoing radiotherapy from May 2012 to December 2018 at our institution. Immobilization was performed on 30 patients sessions (Vacuum cushion i.e., Vac-Lok™ = 15; Thermoplastic mould i.e., Pelvicast pelvic masks = 15). A total of 763 cone-beams were analysed. The target lesion location was verified by cone-beam computed tomography (CBCT) prior to each session, with displacements assessed by CBCT simulation prior to each treatment session. Systematic setup errors, random setup errors, isocenter deviations in the Medio-lateral (ML), Supero-inferior (SI), Antero-posterior (AP), Rotation (yaw) directions of the patient position was calculated.
Results: On comparing the Vac-Lok™ and Pelvicast pelvic masks group with respect to Systematic and random error in the lateral, longitudinal, vertical and YAW direction, no statistically significant difference was seen except the random error in YAW direction (P=0.037, Unpaired t-test). There was no difference observed in comparing the isocentric deviation.
Conclusion: It was inferred and concluded that using a vacuum cushion for pelvic radiotherapy provides no added benefit compared to using a thermoplastic mould. Thermoplastic mould is recommended for patients receiving pelvic radiotherapy to improve overall reproducibility.Keywords: Rotational therapy; Radiotherapy; Systematic, random error; Thermoplastic mould; Vacuum cushion.
ROLE OF MULTI-SLICE SPIRAL CT IN EVALUATION OF NECK MASS WITH CYTOLOGICAL CORRELATION
Authors: Runa Das , Ghosh Aniruddha 
Published: February 2020

Abstract: The swellings in the neck can be caused by innumerable pathological lesions arising from the various anatomical structures lying therein. Multi-Detector CT (MDCT) has now become the new standard in a radiological imaging modality. The utilization of MDCT has resulted in improved resolution and considerable reductions in scan acquisition and display time.
Aim and Objective: This study is an effort to assess the role of MDCT in detection, characterization and diagnosing neck pathologies that correlate cytologically.
Material and Methods: A study of 50 cases in a clinically suspected neck mass was studied for 1 year. Contrast-enhanced Ct neck was done and Specific CT criteria were used to characterize the mass so that a probable diagnosis could be made. MDCT diagnoses then compared with cytological results to conclude the efficiency of MDCT analysis of neck mass.
Conclusion: Multi-detector computed tomography helps in precise anatomical localization and characterization of neck masses. Hence, it will be a method of choice for initial evaluation, preoperative planning, and biopsy targeting and postoperative follow-up.
Key Words: Neck mass; Cervical lymph node; Computed tomography; Carcinoma.
CORRELATION OF LOWER LIMB STRENGTH, POWER, WAIST-HIP RATIO AND BMI WITH A SITTING-RISING TEST IN 18-35 YEARS AGE GROUP
Authors: Gotmare Neha , Narang Simran , Chandra Ruchi , Deshpande Maneesha 
Published: February 2020

Purpose: To investigate the co-relation of sitting-rising test scores with measures of lower extremity strength, power, and body compositions (body mass index and waist-hip ratio). Furthermore, to find out the level of physical activity in the targeted population.
Methods: Participants aged between 18-35 years (n=131) of both genders were recruited in this study. Along with performing sitting-rising test, anthropometric and demographic data were collected to calculate body mass index and waist-hip ratio. Lower extremity strength was assessed using a 30-second chair stand test, and power was assessed using a triple hop test for distance. Also, the Rapid Assessment Disuse Index questionnaire was given to dividing the population into two groups depending on whether they are involved more in physical activity or not.
Results: Sitting-rising test scores showed a positive correlation with lower extremity strength and power, negative correlation with body mass index, and no co-relation with waist-hip ratio. Further, 76 participants out of 131 were less physical activity and had more sedentary behavior.
Conclusion: Sitting-rising from the floor in young adults is influenced by the strength and power of lower extremities and body mass index except for the waist-hip ratio.
Keywords: Sitting-rising test; Lower extremity strength and power; RADI score.
ВИМОГИ НОРМАТИВНО-ПРАВОВИХ ДОКУМЕНТІВ ЩОДО РІВНЯ І ЗМІСТУ ПРОФЕСІЙНОЇ КУЛЬТУРИ ОФІЦЕРА-ПРИКОРДОННИКА
Authors: Шумовецька Світлана 
Published: February 2020

У статті розкрито вимоги до професійної культури офіцера-прикордонника, викладені в окремих нормативно-правових документів, зокрема Законі України «Про державний кордон України», Кодексі поведінки працівників, до функціональних обов’язків яких належить здійснення управління кордонами, Концепції розвитку сектору безпеки і оборони України, Статуті Державної прикордонної служби з охорони державного кордону України, Стратегії розвитку Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького на період до 2021 року, Відомчих стандартах культури прикордонної служби.
З’ясовано, що відповідно до вимог нормативно-правових документів, професійна культура представника прикордонного відомства ґрунтується на його готовності самовіддано служити Українському народові, зобов’язанні діяти в інтересах держави та відстоювати національні інтереси, професійному, сумлінному виконанні службових обов’язків згідно з Конституцією України, дотриманні принципів соціальної справедливості, визнанні пріоритету прав людини і громадянина. Вона передбачає здатність діяти соціально відповідально та свідомо на засадах патріотизму і державності, оперативно приймати обґрунтовані рішення щодо управління діяльністю прикордонного підрозділу в службовій та соціально-побутовій сферах, організації інформаційного забезпечення виконання оперативно-службових завдань, дотримання вимог Кодексу доброчесної поведінки та професійної етики, Відомчих стандартів прикордонної служби, постійну працю над підвищенням свого професійного рівня.
Особливі вимоги висуваються щодо дотримання прикордонником законності: визначено, що у своїй діяльності офіцер-прикордонники повинен дотримуватись принципів соціальної справедливості, визнавати пріоритет прав людини і громадянина. Свідченням високої професійної культури визначено також точне та своєчасне виконання покладених на офіцера-прикордонника професійних обов’язків з управління прикордонним підрозділом. Значну увагу документи приділяють також такій складовій професійної культури офіцера-прикордонника, як умінню взаємодіяти. Визначено, що офіцер-прикордонник повинен уміти обґрунтовувати та роз’яснювати прийняті ним рішення, забезпечити доброзичливе ставлення до населення, поважати честь та гідність інших людей.
РОЗВИТОК КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ ЯК МОТИВАЦІЯ ДО ВИВЧЕННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ ВЗАЄМОДІЇ МАЙБУТНІХ СУДНОВОДІЇВ
Authors: Желясков Василь 
Published: February 2020

Мотиваційний компонент відіграє важливу роль у професійній підготовці майбутніх судноводіїв. Мотивація до професійної комунікативної взаємодії у судноводіїв є однією із надзвичайно важливих умов ефективного засвоєння знань, умінь й навичок та важливим чинником підвищення рівня безпеки судноплавства. На думку автора, цей компонент є пріоритетним у процесі навчальної діяльності судноводія, оскільки від його правильної організації залежать всі інші компоненти навчального процесу та успіх подальшої професійної діяльності. Зміст мотиваційного компоненту становлять професійно значущі мотиви, потреби, інтереси, установки й цінності майбутніх судноводіїв. Він спрямовує навчальний процес на формування потреби в отриманні нових знань, закріплення навичок й умінь; розвиває інтерес до майбутньої морської професії; спонукає до розв’язання нестандартних професійних завдань, що потребують поглиблених навичок критичного мислення та не входять до навчальної програми, але можуть опосередковано впливати на майбутню професійну діяльність; сприяє розширенню кругозору, вдосконаленню, саморозвитку й самоактуалізації особистості судноводія.
Формування навичок критичного мислення передбачає розвиток здатності студентів аналізувати навчальну інформацію з позиції логіки та особистісного підходу з метою використання отриманих результатів як до стандартних, так і нестандартних ситуацій і проблем, а також здатність ставити нові запитання, знаходити аргументи, приймати незалежні продумані рішення. Критичність мислення у статті розглянуто як здатність аналізу інформації з позицій логіки та особистісно-психологічного підходу з тим, щоб застосовувати отримані знання, як до стандартних, так і нестандартних ситуацій морської діяльності. У статті наголошено на ефективності навчання професійної комунікативної взаємодії на основі оновленої таксономії Б. Блума, завдяки чому викладач може виховати креативних особистостей, здатних критично мислити, оцінювати нову інформацію та впевнено застосовувати знання в різних ситуаціях професійної діяльності та у крос-культурному середовищі.
ЗМІСТ, ФОРМИ ТА МЕТОДИ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ПЕРСОНАЛУ ФЕДЕРАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НІМЕЧЧИНИ
Authors: Ісаєва Ілона 
Published: February 2020

У статті розкрито результати дослідження особливостей організації, змісту, форм і методів професійної підготовки персоналу Федеральної поліції Німеччини всіх категорій.
В ході дослідження з’ясовано, що професійну підготовку поліцейських службовців нижчої ланки забезпечують сім регіональних навчальних центрів ФП; професійну підготовку поліцейських службовців середньої ланки забезпечує Федеральна вища школа державного управління (м. Брюль), по завершенню навчання випускники отримують диплом бакалавра з державного управління; підготовку поліцейських службовців вищої ланки здійснює Вища школа поліції Німеччини (м. Мюнстер), випускники отримують диплом магістра з державного управління.
Встановлено, що навчання на кожному рівні організоване за модульною системою. Автор зосереджує увагу на змістовому наповненні навчальних планів та програм і констатує, що зміст професійної підготовки персоналу ФП нижчої ланки повністю відповідає виконуваним ним у майбутньому функціям, розвитку необхідних умінь та навичок; вагому частину програм підготовки займають юридичні дисципліни; крім правничих дисциплін у навчальних планах підготовки поліцейських нижчої ланки передбачено вивчення також теорії управління, психології, особливостей застосування спеціальних технічних засобів, основ медицини та надання першої медичної допомоги, професійної етики; програма підготовки поліцейських середньої ланки, як майбутніх управлінців, передбачає, зокрема, опанування особливостей управління підрозділами та організації взаємодії з іншими структурами в умовах виконання завдань в міжнародних місіях; майбутні керівники вищого рівня (поліцейські вищої ланки) вивчають також особливості планування та проведення поліцейських операцій, організації комунікації в управлінській діяльності, управління поліцейськими підрозділами у великомасштабних операціях (під час проведення демонстрацій та мирних акцій, а також під час масових акцій, що супроводжуються насильницькими діями), особливості роботи із громадськістю та засобами масової інформації, правові норми взаємодії між органами поліції й юстиції в ЄС та правові питання міжнародної взаємодії. Велика увага приділяється розвитку фізичних умінь та навичок майбутніх поліцейських, їх стрілецькій підготовці, розвитку умінь та навичок застосування засобів примусу; 50% всього навчального часу відводиться на проходження слухачами стажування в органах та підрозділах ФП.
Виявлено, що в системі професійної підготовки персоналу ФП основними формами організації навчання є лекції, лекції з елементами практичних вправ, семінари з елементами практичних вправ, семінари з елементами тренінгу, практичні вправи, тренінги (тренування), проектне навчання; основними методами підсумкового та поточного оцінювання є контрольна робота, усне опитування, тестування, розв’язання комплексних ситуативних завдань, екзамен.
ЗАГАЛЬНІ ПРИНЦИПИ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ КАДРІВ ДЛЯ ОРГАНІВ ПОЛІЦІЇ У США
Authors: Ісламова Олександра 
Published: February 2020

Формування порівняльного аналізу принципів професійної підготовки кадрів для американської та вітчизняної органів поліції пов'язане з низкою питань, зокрема й теоретико-методологічного характеру. Однією з головних проблем вироблення такої теорії являється визначення поняття професійної підготовки кадрів. Незважаючи на велику кількість праць, присвячених дослідженню даної проблеми, необхідно зазначити, що в педагогічній літературі так і не сформовано усталеного вирішення цього поняття.
Тому метою даної статті є вивчення загальних принципів в організації професійної підготовки кадрів для органів поліції на прикладі закордонного досвіду, а саме американського та впровадження цих принципів в професійну підготовку персоналу Національної поліції України.
Наголошено на тому, що сьогодні не досить чітко визначено специфіку підготовки кадрів Національної поліції в Україні, ефективної системи оцінки її діяльності.
Встановлено, що у сучасний період всесвітньо визнаним є надбання американського досвіду професійної підготовки кадрів для органів поліції, на основі яких грунтовно розглядається вивчення педагогічних особливостей професійної підготовки кадрів для поліції України, підвищення її рівня та інтеграції в світову педагогічну систему.
Проаналізовано зарубіжний, зокрема американський, досвід організації професійної підготовки працівників поліції. З’ясовано можливості застосування даних принципів в професійну підготовку персоналу Національної поліції України.
Надаються можливі напрями вдосконалення професійної підготовки вітчизняних працівників поліції, згідно з віковим досвідом правоохоронних органів Сполучених Штатів. Практичне значення отриманих результатів полягає у тому, що вони можуть бути використані при прийнятті управлінських рішень, запровадженні в щоденному застосуванні та розробці заходів з метою підвищення якості рівня підготовки службовців поліції.
ВИКОРИСТАННЯ МЕТОДІВ КООПЕРАТИВНОГО НАВЧАННЯ З МЕТОЮ УДОСКОНАЛЕННЯ ІНШОМОВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ У ГОВОРІННІ СТУДЕНТІВ ВИЩИХ НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ
Authors: Лімбах Федір , Головко Оксана , Драч Оксана 
Published: February 2020

У статті проаналізовані кооперативні методи, які застосовуються для удосконалення іншомовної комунікативної компетентності студентів вищих навчальних закладів. Представлено найбільш поширені методи кооперативного навчання, а саме метод «Навчаємось разом» (Learning Together) Роджера Джонсона та Девіда Джонсона, метод «Пилка» або Jigsaw Еліота Аронсона, метод «Пилка-2» Роберта Славіна, метод «Пилка-3» Роберта Шталя, метод «Пилка-4» Холлідейя, метод «Зворотня пилка» Тімоті Гедіна, метод «Предметна пилка» Кемаля Доймуша, Метод Навчання у Команді (Student Team Learning) Роберта Славіна, Метод організації дослідної групової роботи студентів (Group Investigation) Йаєль Шарана та Шломо Шарана. Дані методи можуть бути ефективно використані для удосконалення іншомовної компетентності у говорінні студентів вищих навчальних закладів. Кооперативне навчання, що відбувається у невеликій групі, у якій кожному студенту відведена своя роль, створює рівні можливості говоріння для студентів з різним рівнем мовленнєвих навичок. Навчаючись спілкуванню у невеликому оточенні, студенти стають більш впевненими та готовими до широкої взаємодії з усією групою і викладачем. Крім того, завдяки застосуванню кооперативних методів у студентів формуються уміння співпраці, а саме: активного слухання, аргументування своєї точки зору, ефективного роз’яснення, переконання інших та уміння вирішувати конфлікти. Таким чином, групова взаємодія студентів на занятті стає підґрунтям для розвитку критичного мислення та самоусвідомлення. Беручи участь у спільних проектах, що використовують методи кооперативного навчання, студенти розвивають свої власні стратегії мислення, водночас цінуючи думку іншого, а отже, стають більш цілеспрямованими, готовими до вирішення складних завдань, оскільки, взаємодопомога та взаємопідтримка є базисом для самовдосконалення.
ОСОБЛИВОСТІ НАВЧАННЯ ОФІЦЕРІВ-ПРИКОРДОННИКІВ КРАЇН ПОСТРАДЯНСЬКОГО ПРОСТОРУ (НА ПРИКЛАДІ РЕСПУБЛІКИ БІЛОРУСЬ)
Authors: Лазоренко Олександр 
Published: February 2020

У статті проведено порівняльний аналіз стандартів вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону Республіки Білорусь та майбутніх бакалаврів за спеціальністю 252 «Безпека державного кордону» України. Також надано узагальнену характеристику спеціалізованих навчальних закладів прикордонного профілю країн пострадянського простору та спеціальностей, споріднених зі спеціальністю «Безпека державного кордону».
Визначено, що освітні стандарти та навчальні плани підготовки офіцерів-прикордонників більшості країн пострадянського простору подібні між собою. Принципові відмінності полягають у змісті програм навчальних дисциплін і методах організації навчання. Виділено типові спеціалізації, по яким здійснюється підготовка офіцерів-прикордонників країн пострадянського простору.
Здійснено порівняння спеціальностей, рівнів, термінів навчання у навчальних закладах прикордонного профілю Білорусі та України. Виявлено особливості освітнього стандарту вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону Республіки Білорусь, які обумовлені національними стандартами вищої освіти та призначенням прикордонного відомства. Зокрема, відмінності полягають у кількості циклів підготовки майбутніх офіцерів-прикордонників, кількості навчального часу для фахової підготовки за спеціальністю та ін. Особливістю Білоруського стандарту вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону є законодавчо визначений мінімальний перелік компетенцій, які мають бути сформовані у курсанта під час вивчення навчальних дисциплін. Такий підхід, та інші позитивні надбання, варто запровадити для підготовки майбутніх бакалаврів безпеки державного кордону України.
Порівняльний аналіз існуючих підходів до навчання майбутніх офіцерів-прикордонників свідчить, що система навчання офіцерів-прикордонників, передусім, тактичного рівня, зумовлена специфікою функціонування прикордонних відомств і потребою їх застосування для забезпечення національної безпеки на державному кордоні.