bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Phase I Dose-Escalation and -Expansion Study of Telisotuzumab (ABT-700), an Anti–c-Met Antibody, in Patients with Advanced Solid Tumors
Authors: Strickler John H. , LoRusso Patricia , Salgia Ravi , Kang Yoon-Koo , Yen Chia Jui , Lin Chia-Chi , Ansell Peter , Motwani Monica , Wong Shekman , Yue Huibin , Wang Lan , Reilly Edward , Afar Daniel , Naumovski Louie , Ramanathan Ramesh K. 
Published: March 2020

AbstractThis first-in-human phase I study evaluated the pharmacokinetics, safety, and preliminary efficacy of telisotuzumab, formerly called ABT-700, an antagonistic antibody directed against c-Met. For dose escalation (3+3 design), 3 to 6 patients with advanced solid tumors were enrolled into four dose cohorts (5–25 mg/kg). In the dose-expansion phase, a subset of patients was prospectively selected for MET amplification (FISH screening). Patients received telisotuzumab intravenously on day 1 every 21 days. For dose expansion, 15 mg/kg was chosen as the dose on the basis of safety, pharmacokinetics, and other data from the escalation cohorts. Forty-five patients were enrolled and received at least one dose of telisotuzumab (dose escalation, n = 15; dose expansion, n = 30). Telisotuzumab showed a linear pharmacokinetics profile; peak plasma concentration was proportional to dose level. There were no acute infusion reactions and no dose-limiting toxicities were observed. The most common treatment-related adverse events included hypoalbuminemia (n = 9, 20.0%) and fatigue (n = 5, 11.1%). By Response Evaluation Criteria In Solid Tumors (RECIST), 4 of 10 (40.0%) patients with MET-amplified tumors had confirmed partial response in target lesions (one ovarian, two gastric, and one esophageal), two (20.0%) had stable disease, three (30.0%) had progressive disease; one patient was unable to be evaluated. Among patients with nonamplified tumors (n = 35), no objective responses were observed; however, 11 patients had stable disease per RECIST criteria. In conclusion, telisotuzumab has an acceptable safety profile with clinical activity observed in patients with MET-amplified advanced solid tumors.
TCF21 Promotes Luminal-Like Differentiation and Suppresses Metastasis in Bladder Cancer
Authors: Mokkapati Sharada , Porten Sima P. , Narayan Vikram M. , Lim Amy H. , Jayaratna Isuru S. , Roth Beat , Cheng Tiewei , Navai Neema , Wszolek Matthew , Melquist Jonathan , Manyam Ganiraju , Choi Woonyoung , Broom Bradley , Pretzsch Shanna , Czerniak Bogdan , McConkey David J. , Dinney Colin P. N. 
Published: March 2020

Abstract

Little is known regarding the subclone evolution process in advanced bladder cancer, particularly with respect to the genomic alterations that lead to the development of metastatic lesions. In this project, we identify gene expression signatures associated with metastatic bladder cancer through mRNA expression profiling of RNA isolated from 33 primary bladder cancer and corresponding lymph node (LN) metastasis samples. Gene expression profiling (GEP) was performed on RNA isolated using the Illumina DASL platform. We identified the developmental transcription factor TCF21 as being significantly higher in primary bladder cancer compared with LN metastasis samples. To elucidate its function in bladder cancer, loss- and gain-of-function experiments were conducted in bladder cancer cell lines with high and low expression of TCF21, respectively. We also performed GEP in bladder cancer cell lines following TCF21 overexpression. We identified 2,390 genes differentially expressed in primary bladder cancer and corresponding LN metastasis pairs at an FDR cutoff of 0.1 and a fold change of 1. Among those significantly altered, expression of TCF21 was higher in the primary tumor compared with LN metastasis. We validated this finding with qPCR and IHC on patient samples. Moreover, TCF21 expression was higher in luminal cell lines and knockdown of TCF21 increased invasion, tumor cell dissemination, and metastasis. In contrast, overexpression of TCF21 in highly metastatic basal bladder cancer cell lines decreased their invasive and metastatic potential.

Implications:
TCF21 is differentially overexpressed in primary bladder cancer compared with matched LN metastasis, with in vitro and in vivo studies demonstrating a metastasis suppressor function of this transcription factor.
ДОСЛІДЖЕННЯ ГІПОЛІПІДЕМІЧНОЇ ДІЇ ПРИ КУРСОВОМУ ПРИЗНАЧЕННІ ЕКСТРАКТІВ ТРАВИ Verbena officinalis L.
Authors: Posatska N. M. , Grytsyk A. R. , Struk О. А. , Ivanochko V. M. , Klymenko A. O. 
Published: March 2020

Мета роботи. Дослідження впливу екстрактів трави Verbena officinalis L. на рівень ліпідів в крові піддослідних тварин на моделі атеросклеротичної гіперліпідемії. Матеріали і методи. Дослідження впливу екстрактів трави Verbena officinalis L. на рівень фракцій ліпідів у крові піддослідних білих щурів проводили в умовах тритонової моделі гіперліпідемії. Про фармакотерапевтичну ефективність досліджуваних екстрактів робили висновок на основі біохімічних, морфологічних та гістологічних показників. Результати й обговорення. Отримані результати вивчення біохімічних показників крові щурів свідчать, що при курсовому, протягом 10 днів, введенні стандартизованих екстрактів трави Verbena officinalis L. тваринам із модельованою тритоном WR-1339 атеросклеротичною гіперліпідемією, спостерігалося зниження рівня ліпідного складу крові. Висновки. В результаті вивчення динаміки біохімічних показників крові щурів із атеросклеротичною гіперліпідемією, змодельованою тритоном WR-1339, при курсовому призначенні екстрактів із трави Verbena officinalis L. встановлено, що застосування екстрактів зменшує рівень ліпідів крові, а саме загальних ліпідів, β-ліпопротеїнів, тригліцеролів, загального холестеролу, а також показників загального протеїну, сечовини, АлАТ і АсАТ. Найбільш виражену дію проявляє водно-спиртовий екстракт трави Verbena officinalis L.
ХРОМАТОГРАФІЧНИЙ ПРОФІЛЬ ГІДРОКСИКОРИЧНИХ КИСЛОТ СУХОГО ЕКСТРАКТУ ПАГОНІВ ЧОРНИЦІ
Authors: Vronska L. V. 
Published: March 2020

Мета роботи. Вивчення профілю гідроксикоричних кислот сухого екстракту пагонів чорниці методом високоефективної рідинної хроматографії.
Матеріали і методи. Матеріалом для дослідження були сухі екстракти пагонів чорниці, отримані методом дробної мацерації з подрібнених пагонів чорниці вітчизняного походження за допомогою спиртово-водного екстрагенту із різним вмістом етанолу. Для ідентифікації гідроксикоричних кислот застосовували стандартні зразки гідроксикоричних кислот (Sigma-Aldrich, Fluka). ВЕРХ-дослідження проводили на рідинному хроматографі з детектором діодною матрицею («Waters 2960», США). Використовували хроматографічну колонку XTerra C18 («Waters», США) розміром 250х4,6 мм (5 мкм) при температурі (25±1) ºС.
Результати й обговорення. ВЕРХ-профілі сухого екстракту пагонів чорниці містили хроматографічні піки, що відповідали часу утримування хлорогенової, кофейної, ферулової, транс-п-кумарової і 3-гідроксикоричної кислот. Шляхом аналізу їхніх електронних спектрів поглинання було підтверджено присутність лише хлорогенової і кофейної кислот. Речовина з відносним часом утримування 4,2 (відносно хлорогенової кислоти) характеризується спектром поглинання ідентичним спектрові хлорогенової кислоти, що вказує на приналежність цієї речовини до гідроксикоричних кислот. ВЕРХ-профіль екстракту містить хроматографічні піки трьох речовин, спектри поглинання яких є подібними зі спектром транс-п-кумарової кислоти. Ймовірно, вони можуть належати до ізомерів чи похідних цієї кислоти. Були проведені ВЕРХ-дослідження профілів гідроксикоричних кислот сухих екстрактів, отриманих за допомогою екстрагентів із різним вмістом етанолу. Було встановлено, що вміст кофейної кислоти в сухому екстракті підвищується, а вміст хлорогенової знижується зі зменшенням вмісту етанолу в екстрагенті. Це, ймовірно, пов’язано з інтенсифікацією процесів гідролізу хлорогенової кислоти до кофейної. Це спонукає до глибшого вивчення даного процесу як з метою оптимізації технології, так дослідження стабільності й умов зберігання готового екстракту.
Висновки. Для ідентифікації сухого екстракту пагонів чорниці доцільно застосувати метод хроматографічного «відбитка» шляхом виявлення у ВЕРХ-профілях екстракту, отриманого при довжині хвилі детектування 270 і 330 нм хлорогенової, кофейної, невідомої гідроксикоричної (відносний час утримування 4,2 відносно хлорогенової кислоти) та похідних транс-п-кумарової кислот. Одночасно з дослідженням ВЕРХ профілів необхідне порівняння спектрів поглинання речовин із відповідними часами утримування. Зважаючи на високий вміст окремих гідроксикоричних кислот (хлорогенової, кофейної), вміст окремо взятої кислоти чи/або суми гідроксикоричних кислот, у перерахунку на хлорогенову, необхідно обрати як один із кількісних критеріїв якості сухого екстракту.
MAIN INDIVIDUAL AND TYPOLOGICAL PARAMETERS OF HIGHER NERVOUS ACTIVITY IN YOUNG PEOPLE OF DIFFERENT SOMATOTYPE WITH NORMAL AND HIGH BLOOD PRESSURE
Authors: Vadzyuk S. N. , Horban L. I. , Papinko I. Ya. 
Published: March 2020

Background. The individual and typological features of the central nervous system are interpreted as highly genetically determined. Each somatotype is characterized by morphofunctional features of the activity of different systems, including the circulatory system.
Objective. The aim of the research was to study the features of the main individual and typological parameters of higher nervous activity in persons of different somatotype with normal and high blood pressure (BP).
Methods. In the control group of the surveyed patients the BP value corresponded to the optimal level according to the WHO classification (125 people). The second group consisted of individuals, whose systolic blood pressure exceeded 130 mmHg at the time of the study and (or) diastolic – 85 mmHg (135 people). Somatotyping technique by Carter and Heath was used. Functional mobility (FMNP) and strength of nervous processes (SNP) were determined using the Diagnost-1 program (Makarenko and Lizogub).
Results. In the individuals with predominance of ecto- and mesomorphic somatotype component, higher levels of major nervous processes were reported in response to strenuous processing of information, which was associated with more advanced mechanisms of information processing, its neurophysiological support. In people with endomorphic somatotype the lower levels of FMNP and SNP were clearly detected that could indicate that the speed characteristics of the nervous processes in them are at a lower level.
Conclusions. In normal blood pressure, the highest indicator of FMNP was found in the individuals with predominance of ecto- and mesomorphic component. In the group with high blood pressure, the indicator at the level below the average was in endomorphs. Predominance of the ectomorphic component tended to increase in the surveyed, and in the mesomorphs was at the average level. The lowest level of SNP was found in the individuals with endomorphic somatotype of both groups.
IMPACT OF NITRIC OXIDE SYNTHESIS MODULATORS ON THE CYTOKINES PROFILE IN EXPERIMENTAL ANTIPHOSPHOLIPID SYNDROME
Authors: Yaremchuk O. Z. , Posokhova K. A. , Kuzmak I. P. , Kulitska M. I. , Shevchuk О. О. , Volska A. S. , Lykhatskyi P.H. 
Published: March 2020

Background. Antiphospholipid syndrome (APS) is an autoimmune disease characterized by the presence of specific antibodies. Objective. The aim of the study was to investigate the effect of combined use of L-arginine and aminoguanidine on cytokine profile (IL-1β, IL-6, TNF-α, IL-4, IL-10) in experimental APS. Methods. The study was performed on BALB/c female mice. L-arginine (25 mg/kg) and aminoguanidine (10 mg/kg) were used for correction. Serum cytokines concentrations were assessed using an ELISA test. Results. It was found that in APS the concentration of proinflammatory cytokines IL-1β, IL-6 and TNF-a increases in 3.2, 2.3 and 4.5 times respectively, compare to the control. At the same time a decrease of the IL-4 and IL-10 in 1.9 and 2.2 times was evidenced. Aminoguanidine, a selective iNOS inhibitor, caused a significant decrease of TNF-α by 57% (p<0.001), but there were no changes in IL-1β, IL-6, IL-4 and IL-10 compare to the APS-group. L-arginine combined with aminoguanidine caused a significant decrease in the concentration of IL-1β by 30% (p<0.01), IL-6 – by 16% (p<0.05), TNF-a – by 59% (p<0.001) compare to the control. At the same time, the concentration of IL-4 increased by 35% (p <0.01), IL-10 – by 25% (p<0.005). Conclusions. Combined use of the precursor of the NO synthesis L-arginine and aminoguanidine, a selective iNOS inhibitor, leads to a decrease in the concentrations of IL-1β, IL-6, TNF-a and an increase of IL-4 and IL-10 compare to the group of the BALB/c mice with APS and the group of animals administered with aminoguanidine.
GOUT AND NONALCOHOLIC FATTY LIVER DISEASE: EFFECT OF ENTEROSORPTION’S ADDITION TO COMMON TREATMENT
Authors: Mudra U. O. 
Published: March 2020

Background. Gout is still one of the major health problems despite significant advances in treatment in recent years. It has been proved that pathogenetic mechanisms of development and progression of gout are associated with nonalcoholic fatty liver disease. Complex pathogenic treatment of patients aimed at different parts of the pathological process has recently been supplemented with the enterosorbents.
Objective. The aim of the research is to study the clinical features of gout with concomitant nonalcoholic fatty liver disease (NAFLD) and to evaluate the effect of carbon enterosorbent on its course.
Methods. 123 patients were involved in the study. They were divided into 2 groups: group 1 included patients with gout without liver damage, and group 2 included patients with concomitant NAFLD. Each of these groups was divided into subgroups, in which the patients received carbon enterosorbent carboline plus basic treatment. The control group consisted of 30 healthy persons. Anamnesis, physical examination, uric acid (UA), C-reactive protein (CRP) content, erythrocyte sedimentation rate (ESR) in serum were determined. Gout activity was evaluated using the Gout Activity Score (GAS).
Results. Basic treatment in combination with carbon enterosorbent contributed to faster cure of intoxication, pain and joint syndromes, as well as decrease of the inflammatory process activity.
Conclusions. The course of gout in the patients with concomitant NAFLD is more severe. Adding of carbon granular enterosorbent carboline in the complex treatment of patients with gout with or without concomitant NAFLD in the exacerbation phase contributes to a faster cureing dynamics of clinical and laboratory manifestations of the disease.
YOUDEN'S TEST FOR CHROMATOGRAPHIC DETERMINATION OF ENALAPRIL IN PHARMACEUTICALS
Authors: Logoyda L. S. 
Published: March 2020

Background. Robustness tests were firstly introduced for avoiding problems in interlaboratory studies and identifying the factors potentially responsible. A robustness test performing in late validation procedure involves the possibility that when the method is established not robust, it should be redeveloped and optimized. At this stage much effort has been made and money spent for optimization and validation, and therefore avoiding this would be great.
Objective. The aim of the study was to consider the robustness of HPLC determination of enalapril (in tablets) by the Youden’s test.
Methods. Youden’s test was chosen as an efficient method to assess the robustness among all analytical methods that is by means of an experiment design, which involved seven analytical parameters combined in eight tests. In previous studies, we evaluated the chromatographic method robustness to quantify enalapril (in tablets) by Youden’s test.
Results. According to the Youden’s test criteria, HPLC method proved to be greatly robust regarding the enalapril content in introduction of variation of seven analytic parameters. The lowest variation in enalapril content was 0.91 %, when Grace Platinumр C8 EPS column (4.6 mm i.d. X 250 mm, 5 μm) was used. A holistic approach concerning simultaneous innovations in particle technology and instrument design was endeavored for the first time to meet and tackle the analytical laboratory issues. This was aimed at promoting success of analytical scientists as well as profitability and productiveness of business.
Conclusion. The Youden’s test has been proved to be an efficient and useful tool for evaluation of robustness of enalapril HPLC assay.
ОСОБЛИВОСТІ ЗМІН ЦИТОКІНОВОГО ПРОФІЛЮ ПРИ ПОШКОДЖЕННІ СІМ’ЯНИКІВ РУБОМІЦИНОМ ГІДРОХЛОРИДОМ
Authors: Hnatyuk M. S. , Konovalenko S. O. , Tatarchuk L. V. 
Published: March 2020

Рубоміцин – протипухлинний антибіотик антрациклінового ряду з вираженою цитостатичною дією, який при введенні в організм чоловіків може призводити до структурно-функціональних змін сім’яників.
Мета дослідження – вивчити особливості змін цитокінового профілю при пошкодженні сім’яників рубоміцином гідрохлоридом.
Методи дослідження. Морфометричними методами досліджували структури сім’яників 30-ти лабораторних статевозрілих білих щурів-самців. Імуноферментним методом у сироватці їх крові визначали концентрацію фактора некрозу пухлини α (TNFα), інтерлейкінів (IL2, IL6, IL10). Гістостереометрично на мікропрепаратах сім’яників визначали ядерно-цитоплазматичні відношення в ендотеліоцитах судин, сперматогенних епітеліоцитах, відносний об’єм пошкоджених ендотеліоцитів, сперматогенних епітеліо­цитів та стромально-паренхіматозні відношення в органі. Проводили кореляційний аналіз між концентрацією цитокінів та досліджуваними гістостереометричними показниками з визначенням коефіцієнта (r) кореляції. Кількісні показники обробляли статистично.
Результати й обговорення. При дії рубоміцину гідрохлориду на організм концентрація IL2 у сироват­ці крові підвищилась на 22,0 %, IL6 – на 45,2 %, IL10 – на 34,5 %, TNFα – на 12,5 % (р˂0,001). Нерівномірне, диспропорційне збільшення вмісту цитокінів у сироватці крові при змодельованій патології вказувало на дисбаланс цитокінового профілю. Ядерно-цитоплазматичні відношення в ендотеліоцитах судин збільшилися на 5,3 %, у сперматогенних епітеліоцитах – на 7,4 % (р˂0,01), що свідчило про порушення структурного клітинного гомеостазу. Відносний об’єм пошкоджених ендотеліоцитів при цьому зріс у 13,5 раза, а сперматогенних епітеліоцитів – у 19,4 раза (р˂0,001), що вказувало на суттєві структурно-функціональні зміни цього органа. Виявлено наявність сильних позитивних кореляційних взаємозв’язків між відносним об’ємом пошкоджених ендотеліоцитів, сперматогенних епітеліоцитів та концентрацією IL2, IL6, IL10 (r=+0,82±0,03). Меншої сили позитивні кореляційні взаємозв’язки встановлено між вказаними гістостереометричними параметрами сім’яників та концентрацією TNFα в сироватці крові (r=+0,65±0,02). Між стромально-паренхіматозними відношеннями в сім’яниках щурів 2-ї групи спостережень та вмістом цитокінів у сироватці крові коефіцієнт кореляції коливався в межах від 0,52 до 0,64.
Висновки. Введення в організм рубоміцину гідрохлориду призводить до виражених пошкоджень сім’яників та суттєвого дисбалансу цитокінів – IL2, IL6, IL10, TNFα в сироватці крові. Ступінь порушень цитокінового профілю при змодельованій патології корелює з вираженням змін структурного гомеостазу, відносним об’ємом пошкоджених ендотеліоцитів, сперматогенних епітеліоцитів, стромально-паренхіматозними відношеннями в досліджуваному органі.
ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ МЕДІАТОРНИХ МЕХАНІЗМІВ АНТИНОЦИЦЕПТИВНОЇ ДІЇ 4-[4-ОКСО-(4Н)-ХІНАЗОЛІН-3-ІЛ] БЕНЗОЙНОЇ КИСЛОТИ (СПОЛУКИ ПК-66)
Authors: Kramar H. I. , Stepaniuk H. I. , Voloshchuk N. I. , Alchuk O. I. 
Published: March 2020

Вступ. У попередніх дослідженнях встановлено, що серед похідних 4-оксо (аміно-) хіназоліну речовиною-лідером із вираженою знеболювальною дією на різних моделях больової перцепції є 4-[4-оксо-(4Н)-хіназолін-3-іл] бензойної кислоти (сполука ПК-66).
Мета дослідження – ґрунтовно вивчити основні механізми аналгетичної дії нового оригінального похідного хіназолінів – сполуки ПК-66.
Методи дослідження. Антиноцицептивну дію сполуки ПК-66 (1 мг/кг внутрішньочеревно) вивчали в щурів на моделі гіпералгезії, викликаної субплантарним введенням у ліву задню кінцівку тварини 0,1 мл 1 % розчину карагеніну, 2 % суспензії зимозану та 0,01 % розчину брадикініну. Ступінь ноцицепції визначали за допомогою долориметра шляхом оцінювання порога больової чутливості. Як референс-препарати використовували диклофенак натрію (4 мг/кг) та корвітин (5 мг/кг). Аналгетичну активність досліджуваних сполук оцінювали за їх здатністю збільшувати поріг больової чутливості в дослідних групах порівняно з групою контролю і виражали у відсотках. Антиексудативну активність сполуки та референс-препаратів визначали шляхом вимірювання об’єму набряку лапки за допомогою плетизмометра за ступенем зменшення набряку в піддослідних тварин порівняно зі щурами групи контролю і виражали у відсотках.
Результати й обговорення. Сполука ПК-66 здатна усувати гіпералгезію, яку викликали різні альгогени. Найбільш виражено її знеболювальна дія проявлялась на тлі введення брадикініну (53,4 %), менш виражену антиноцицепцію спостерігали при карагеніновому набряку (38,5 %), найменш вираженою ця дія була на моделі зимозанової гіпералгезії (26,9 %). Дослідження антиексудативної дії продемонструвало, що антифлогогенна дія сполуки ПК-66 більшою мірою проявлялась на моделі карагенінового набряку (16,1 %), ніж зимозанового (12,8 %). Однак цей ефект не сягав статистично вірогідних значень ні при карагеніновому, ні при зимозановому набряку і в обох випадках значно поступався препаратам порівняння – диклофенаку натрію (58,3 %) та корвітину (52,3 %).
Висновок. Антимедіаторна дія сполуки ПК-66 більшою мірою зумовлена антагонізмом до брадикініну, меншою – до простагландинів та лейкотрієнів.
ДИНАМІКА ЧИННИКІВ ПРОФЕСІЙНОГО ВИБОРУ ФАРМАЦЕВТІВ У ПРОЦЕСІ БАГАТОСТУПЕНЕВОГО НАВЧАННЯ
Authors: Perepelytsya O. O. , Chornous V. O. , Yaremiy V. O. , Kupchanko K. P. 
Published: March 2020

У статті висвітлено динаміку чинників професійного самовизначення студентів фармацевтичного напряму у процесі багатоступеневого навчання від молодшого спеціаліста до магістра. Рейтинговими чинниками вибору професії фармацевтичного спрямування для студентів упродовж багатоступеневого навчання є престижність професії та бажання стати фахівцем. Високий рівень авторитету сім’ї щодо питання вибору професії на фоні несистемної профорієнтаційної роботи школи призводить до низької активності суб’єкта самовизначення. У процесі навчання динаміка пріоритетних чинників не змінюється. Посилюється потреба у високооплачуваній роботі, відбувається глибше «занурення» у спеціальність, з’являється бачення своєї ролі у майбутній діяльності за рахунок зниження захоплення зовнішньою стороною професії, особливо 15-16-літніх підлітків. Вибір професії здійснено респондентами не стільки від їх пізнавальних інтересів та здібностей, скільки від бажання соціальної реалізації в суспільстві. У профорієнтаційній роботі значну увагу слід приділяти поінформованості батьків щодо якості надання освітніх послуг навчальним закладом для фахового зростання здобувачів освіти та здобуття престижної в соціумі високооплачуваної професії провізора, затребуваної на ринку праці.
Більшість здобувачів освіти орієнтується на престижність професії та фахове визнання, не надаючи належної уваги суб’єктивним чинникам. Характерними особливостями професійного самовизначення студентів медичного коледжу є несистемна профорієнтаційна робота шкільних психологів, вплив авторитету родини, низька активність суб’єкта самовизначення, що свідчить про несформоване відношення до вибору професій. У процесі навчання посилюється потреба у високооплачуваній роботі та приходить усвідомлення свого місця в структурі майбутньої професійної діяльності. Дослідження покликане покращити стратегію профорієнтаційної роботи щодо вступу абітурієнтів до вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти.