bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Programozás és átprogramozás fogamzástól mindhalálig
Authors: Csaba György 
Published: July 2020

Absztrakt:
Fogamzás alkalmával a gének által meghatározottan egy új egyed jön létre,
amelynek struktúráját és tulajdonságait (működését, a részletek együttműködését
és annak időbeliségét, valamint erősségét (expresszivitását) gének feletti
(epigenetikus) szabályozás rendezi, mely program formájában rögzül. Ez a program
folyamatosan alakul és alakítható, miközben hibák történhetnek, melyek a program
tartós elemeivé válnak, illetve megzavarják a fiziológiás program működését.
Vannak az élet folyamán különösen érzékeny periódusok (mint a perinatalis
(praenatalis – fetalis-neonatalis, korai postnatalis időszak), amikor az
epigenetikus hatások (imprinting) fiziológiásan rögzülnek, és ezek közé
sorolható a pubertás időszaka is. Ugyanakkor az átprogramozás nincs időkorlátok
közé szorítva, hanem a sejtek fejlődési állapotától függ, így differenciálódó
sejtekben (sejtcsoportokban) bármely életkorban megtörténhet. Az átprogramozott
sejtek ezután az új programnak megfelelően funkcionálnak, az élet végéig. Ez az
adott életfunkció normálistól való eltéréséhez, tartós meggyengüléséhez vagy
éppen megerősödéséhez vezethet, de akár (a normális szabályozásból kiszakadva)
daganatképződés alapja is lehet. A programozásban és átprogramozásban alapvető
szerepe van az endokrin rendszernek (hormonoknak), így a környezetünkben
megjelenő hormonszerű molekulák (endokrin diszruptorok) képesek életreszólóan
megzavarni a programot, ami a hibás hormonális imprinting, illetve a DOHaD
(Developmental Origin of Health and Disease) teóriájában nyeri el magyarázatát.
Az átalakult (hibás) program az utódgenerációkra átöröklődik. Míg a
perinatalisan fellépő, de csak később megnyilvánuló zavar már többé-kevésbé
ismertnek és elismertnek tűnik (a hibás hormonális imprinting és a DOHaD
teóriája), a későbbi életkorokban (elsősorban pubertáskorban), de bármely
életkorban differenciálódó sejtekben történő átprogramozódás kevésbé ismert,
pedig hasonló problémákat okozhat. A megváltozott program az utódgenerációkra
öröklődik, és az utódban már ennek további átprogramozódása történik meg.
Mindezt figyelembe véve az endokrin diszruptorok provokálta – felnőttkorban
fellépő – betegségek szaporodása várható. Orv Hetil. 2020; 161(25):
1028–1034.
A rendszeres alkoholfogyasztás és a dohányzás hatása a vérnyomásra és a vérnyomáscélértékek elérési arányára kezelt hypertoniás betegekben
Authors: Kékes Ede , Paksy András , Baracsi-Botos Viktória , Szőke Vince Bertalan , Járai Zoltán 
Published: July 2020

Absztrakt:
Bevezetés: Az alkohol és a dohányzás vérnyomásra gyakorolt
együttes hatásáról hypertoniás betegekben még hiányosak az ismereteink, bár
tudjuk, hogy mindkettő cardiovascularis kockázati tényező.
Célkitűzés: Vizsgálatunk célja, hogy középkorú hypertoniás
betegekben összehasonlítsuk a nem dohányzó és alkoholt rendszeresen nem
fogyasztók vérnyomásértékeit, a célvérnyomást elérők arányát és a
szívfrekvenciát azokéval, akik rendszeresen dohányoznak és alkoholt
fogyasztanak. Módszer: A Magyar Hypertonia Regiszter
adatbázisából 12 615, 45–64 éves beteg (6341 férfi és 6274 nő) került a
jelenlegi elemzésbe, akiknél önbevallás alapján regisztráltuk a dohányzás és az
alkoholfogyasztás mértékét. Eredmények: Az átlagéletkor 55,8 ±
5,7 év (férfiak) és 56,1 ± 5,5 év (nők) volt. A férfiak 40,8%-a, a nők 27,2%-a
rendszeresen dohányzott. A rendszeres alkoholfogyasztók aránya férfiaknál 38,1%,
nőknél 12,5% volt. A nők esetében minden csoportban nagyobb (p<0,001) volt a
célvérnyomást elérők aránya, mint a férfiaknál. A rendszeresen dohányzó és
alkoholt fogyasztó betegek esetében kisebb volt a célvérnyomást elérők aránya,
mint akik nem fogyasztanak rendszeresen alkoholt, és nem dohányoznak: a férfiak
esetében 31,1% a 46,6%-kal szemben (p<0,001), nők esetében 41,1% a 49,8%-kal
szemben (p<0,01). A szívfrekvencia átlaga nagyobb a csak dohányzók vagy
rendszeres alkoholfogyasztók esetében. Következtetés: A
rendszeres alkoholfogyasztás és a dohányzás rontja a célvérnyomás elérésének
esélyét középkorú, kezelt hypertoniás személyekben. Orv Hetil. 2020; 161(30):
1252–1259.
A bölcsességfog és az occlusio szerepének vizsgálata a mandibulaangulus és -condylus töréseiben
Authors: Soós Balázs , Janovics Kata , Tóth Ákos , Szalma József 
Published: July 2020

Absztrakt:
Bevezetés és célkitűzés: Retrospektív keresztmetszeti
vizsgálatunk célja az occlusiós megtámasztás és az alsó bölcsességfog szerepének
vizsgálata volt az angulus- és condylustöréseknél. Módszer és
eredmények: Egyoldali, izolált angulus- vagy condylustörött
betegeket vizsgáltunk. Az adatgyűjtés betegkartonok és
panoráma-röntgenfelvételek segítségével történt. Vizsgálatunkban az elsődleges
prediktor változó az occlusiós megtámasztás minősége, a másodlagos prediktor a
bölcsességfog jelenléte vagy hiánya volt. A kimeneti változó a törés típusa,
illetve az egyéb prediktorok a demográfiai adatok voltak. A prediktorok és a
kimeneti változók közti összefüggéseket khi-négyzet-teszttel és logisztikus
regressziós analízissel vizsgáltuk. Az angulustörött csoportot 43 (átlagéletkor:
29,9 ± 12,8 év; 98,4% férfi), míg a condylustörött csoportot 37 beteg
(átlagéletkor: 46,8 ± 20,2 év; 62,2% férfi) alkotta. Angulustörés esetén
81,4%-ban, míg condylustörés esetén 51,3%-ban láttunk kétoldali occlusiós
megtámasztást (p<0,001). Kétoldali occlusiós megtámasztás esetén az
angulustörés esélyhányadosa 4,2 volt (p<0,006). Az angulustörések 86%-ában, a
condylustörések 43,2%-ában volt jelen bölcsességfog a törés oldalán
(p<0,001). Azonos oldali bölcsességfog jelenléte esetén az angulustörés
esélye a 8,1-szeresére emelkedett (p<0,001). Amennyiben kétoldali occlusiós
megtámasztás és törésoldali bölcsességfog is jelen volt, az angulustörés esélye
a 15,9-szeresére nőtt (p<0,001). Következtetés: Az occlusiós
megtámasztás és a bölcsességfog együttes és külön-külön való jelenléte is
egyértelműen fokozta az angulustörés, és csökkentette a condylustörés rizikóját,
míg hiányuk a condylustörés rizikóját fokozta, és az angulustörés esélyét
csökkentette. Orv Hetil. 2020; 161(28): 1166–1174.
A szívműtétet követő végleges pacemaker-implantáció kérdésköre
Authors: Tóth Roland , Tahin Tamás , Riba Ádám , Rashed Aref 
Published: July 2020

Absztrakt:
A szívműtét utáni pacemaker-terápiát igénylő ritmuszavarok kérdésköre jól ismert
és tanulmányozott, problematikája komoly kihívások elé állítja a szakmát.
Írásunk célja összefoglalni a jelenleg érvényes nemzetközi ajánlásokat és a
jelentős tanulmányok eredményeit, valamint ismertetni kórházunk ez irányú
tapasztalatait. Bemutatjuk a lényeges európai és amerikai iránymutatásokat és az
eddigi meghatározó tanulmányok főbb eredményeit. Közreadjuk a Zala Megyei Szent
Rafael Kórházban 2014. 01. 01. és 2018. 12. 31. között operált 2735 beteg közül
a műtét utáni egy hónapon belül végleges pacemaker-implantáción átesettek
adatait, és összevetjük azokat a nemzetközi eredményekkel. A nemzetközi irodalom
adatai alapján a korai posztoperatív időszakban a végleges pacemaker-beültetés
aránya átlagosan 1,5–5% körül mozog a szívsebészetben, és ez az arány a
későbbiekben tovább nő. Az ingerületvezetési zavarok kialakulásáról részletes
információkkal rendelkezünk, számos prediktív tényező került azonosításra, az
aktuális guideline-ok mégis csak hozzávetőleges iránymutatást kínálnak a
kérdésben. A korai perioperatív időszak (1 hónap) során osztályunkon 15 esetben
(0,55%) volt szükség végleges pacemaker implantációjára, és a késői utánkövetés
során 6 beteg bírt továbbra is pacemakerdependens ritmuszavarral. A perioperatív
ritmuszavarok gyakori és komoly következményekkel járó szövődmények a
szívsebészetben, nehezítik a betegek gyors felépülését, terhet rónak a
betegellátásra, és költségtöbbletet jelentenek. A végleges pacemaker-beültetés
aránya a Zala Megyei Szent Rafael Kórházban alacsonynak mondható. A késői
utánkövetés alapján a betegeknek így is csak töredéke pacemakerdependens. Az
eddig rendelkezésre álló információk és egy hazai, nagy esetszámú, prospektív
vizsgálat segítségével szükséges lenne standardizált protokoll kialakítása a
témában, mely mérvadó lenne a szakma számára. Orv Hetil. 2020; 161(31):
1271–1280.
Vastagbéldaganat a koronavírusjárvány idején – idős, multimorbid nőbeteg COVID–19-tüdőgyulladásának gyógyulása
Authors: Pordány Bálint , Herczeg György , Máté Miklós 
Published: July 2020

Absztrakt:
Az új koronavírus által okozott COVID–19 tüdőgyulladással, heveny légzési
elégtelenséggel vagy akár szepszissel járhat. Azoknál a betegeknél alakul ki
gyakrabban súlyos állapot, akik valamilyen krónikus alapbetegségben szenvednek.
Cikkünk célja felhívni a figyelmet azon esetekre, amelyek elemzése segíthet a
COVID–19-tüdőgyulladás lefolyását és mortalitását befolyásoló faktorok
felderítésében. Idős betegünk anamnézisében rectumexstirpatio szerepel
intraoperatív reanimációval. 2020 januárjában egy időben igazolódott colon
ascendens adenocarcinoma, illetve pulmonalis embolia. Hathetes, terápiás dózisú,
kis molekulatömegű heparinos (LMWH-) kezelést követően elvégeztük a daganatos
szegment reszekcióját. Intraoperatív sikeres reanimáció történt. A műtét után 15
nappal endoszkóposan nem csillapítható, spriccelő anastomosisvérzés miatt akut
jobb oldali hemicolectomiát végeztünk. Ezt követően a lázas állapot hátterében
COVID–19 igazolódott; tüneti kezelés mellett a beteg láztalanná vált. A
továbbiakban anastomosisinsufficientia alakult ki, mely konzervatív terápia
alkalmazása mellett szintén gyógyult. Három negatív SARS-CoV-2-vizsgálat után
betegünket emittáltuk. Figyelemre méltó, hogy betegünk preoperatív tartós
LMWH-kezelésben részesült; az aktív vérzés miatt gyógyszereléséből az
angiotenzinkonvertálóenzim (ACE)-gátló elhagyásra került, majd ezt követően
SARS-CoV-infekció alakult ki, de multimorbiditása ellenére is meggyógyult. A
colorectalis carcinomák a lassan növekvő malignomák közé tartoznak ugyan, ám
fontosnak tartjuk ezek megfelelő időben történő kezelését, még súlyos
járványügyi helyzetben is. Nagy kihívás elé állít minden orvost a pandémia alatt
a betegek megfelelő ellátása, de – mint esetünk is példázza – sikeres lehet a
multimorbid betegek sebészeti ellátása is. További következtetésünk, hogy
érdemes lenne vizsgálni a társbetegségek kezelésére használt gyógyszerek és a
SARS-CoV-2 közötti azon interakciókat, amelyek befolyásolhatják a
COVID–19-tüdőgyulladás kimenetelét. Orv Hetil. 2020; 161(25): 1059–1062.
THE DYNAMIC DEFORMATION OF THREE-COMPONENT POROUS MEDIA
Authors: Polenov Victor S. , Kukarskikh Lyubov A. , Nitsak Dmitry A. 
Published: July 2020

A mathematical model of the dynamic deformation of three-component elastic media saturated with liquid and gas, given by elastic moduli and coefficients characterizing the porosity and compressibility of the liquid and gas, is considered. Formulas for determining the propagation velocity of monochromatic waves in ternary porous media are obtained. The existence of three longitudinal waves depends on the discriminant of a cubic equation and the velocity ratio.
ELISA SİSTEMİNDE PROTEİN-İNORGANİK HİBRİT KONJUGATIN KULLANILABİLİRLİĞİ
Authors: EKREMOĞLU Murat , ALTINKAYNAK Cevahir 
Published: July 2020

Enzim bağlı immünosorbent analizinde (ELISA); hedef molekülleri yüksek hassasiyet ve seçicilikle tespit etmek için fonksiyonel moleküllerin mikro plaka üzerindeki immobilizasyon verimlerinin arttırılması ve sinyal-gürültü oranının yükseltilmesi önemlidir. Bu amaçla konvansiyonel immobilizasyon yöntemleri kullanılarak antikorla fonksiyonelleştirilmiş malzemeler yüksek enzim kapasitesi ile dikkate değer sinyal artışına neden olabilir) Son yıllarda farklı bir enzim immobilizasyon yöntemi olan protein/enzim ve Cu3(P04)2 içeren hibrit yapılar hiyerarşik mikro yapılara sahip olmaları ve geniş aktif yüzey alanları oluşturmaları neticesinde içeriğindeki protein yapılı moleküllerin serbest formuna göre daha yüksek katalitik aktivite gösterebilmektedir. Bu çalışma kapsamında; protein-inorganik hibrit yapı sentez metodu kullanılarak enzimi, antikoru ve Cu3(P04)2’ın hepsi bir arada olacak şekilde antikorla fonksiyonelleştirilmiş hibrit konjugat sistemleri sentezlenmiş, oluşan yapıların karakterizasyonları SEM, EDX, XRD ve FTIR analizleri ile gerçekleştirilmiştir. Araştırmalar sonucu elde edilen bulgular değerlendirildiğinde, hibrit nano yapı 183,5 EU/mg peroksidaz aktivitesi gösterirken serbest HRP enzimi 59,01 EU/mg aktivite göstermiştir. TNF-alfa’ya spesifik çeşitli antikorlar kullanılarak hazırlanan hibrit konjugat yapılar 5-1000 µg mL-1 aralığındaki konsantrasyonlarda kullanılarak ELISA sistemindeki performansı ölçülmüştür. Çoklu organik molekül içeren hibrit konjugat yapının ELISA sistemindeki performansı diğer yapılara göre daha yüksek bulunmuştur. Bu metot; ELISA’da antikorların enzimle işaretlenmesi yöntemi yerine geçebilecek pratik olarak uygulanabilirliği kanıtlanmış bir uygulamadır.
Effective Factors on the Amount and Type of Consumption Milk in Ardabil City of Iran: A Descriptive Study
Authors: Alighadri Morteza , Musazadeh Vali , Gholinia Banafshe , Hashemi Seyed Yaser , Attarmadraki Farnaz , Shojapour Aysan , Gholami Solmaz 
Published: July 2020

Background: Among various food products, milk is among the most basic nutrient foods. Studies demonstrated that consumption of milk and its products are low in Iranian families. This study was conducted to investigate the type and amount of milk consumption in Ardabil city in 2015-2016.
Methods: This descriptive study was conducted among 300 people (199 female and 101 male), who referred to health centers of Ardabil. The participants were selected from both genders of healthy people with no diseases aged ≥18 years. Some questioners were applied to measure milk consumption.
Results: Of 300 studied people, 51.67% consumed pasteurized milk, 40.67% consumed fresh (Bulk) milk, and 4.67% used both of them, while 3% did not use any type of milk. Among the milk company brands, Mihan was the first choice and had the highest consumption rate; 87% of people paid attention to the quality of milk in choosing one brand. Most people used Teflon cookware for boiling milk and many of them used a glass bottle for storing it.
Conclusion: Posturized milk has the highest consumption rate. A few people did not consume milk in Ardabil and the quality of milk was the most important factor for its consumption. A significant association was found between the type of consumed milk and the individuals' educational level, age, and the household head's educational status. More extensive studies at the national level should be conducted to investigate the causes and effective factors in solving the current problems with regard to milk consumption.
The Effect of Adiantum Capillus-veneris L. Hydroalcoholic Extract on the Oxidative Stress Rate of Mice’s Blood and Brain in the Depression Model Caused by Acute Immobilization Stress
Authors: Ahmadpouri Jafar , Valipour Chahardahcharic Saeid , Setorki Mahbubeh 
Published: July 2020

Background: The oxidant-antioxidants balance in the living organism is constantly challenged by internal and external pressures. Maidenhair or Adiantum capillus-veneris (Acv) is rich in bioactive compounds with antioxidant effects.
Objectives: The present study aimed at investigating the effect of Acv hydroalcoholic extract on the oxidative stress rate of blood and brain of mice in the depression model caused by acute immobilization stress.
Methods: In this study, 40 male Balb/C mice were randomly divided into five groups, including 1 (control, 2, 3, and 4) intervention (receiving doses of 100, 200, and 400 Acv extracts) and diazepam group. Acute stress was induced by motion limitation (2 hours) and electrochemical shock (0.5 mA, 2 min), and then the mice were treated intraperitoneally with the extract or drug for 21 days. First, the rate of depression was assessed by forced swimming. Then, the Total Antioxidant Capacity (TAC), serum Malondialdehyde (MDA), and the MDA level of the brain were determined.
Results: The prescription of different doses of Acv extract and diazepam significantly reduced the duration of immobilization in the forced swimming test compared with the control group (P<0.05). Besides, Acv extract at different doses of 200 and 400 significantly increased serum FRAP (TAC) and significantly increased TAC of the brain compared with the control group. Administration of Acv extract at different doses of 200 and 400 and diazepam significantly decreased serum MDA but significantly decreased MDA of the brain of mice compared with the control group (P<0.05).
Conclusion: Acv extract can reduce the symptoms of depression and protect against acute stress-related oxidative stressors
Diplopia Caused by Aripiprazole in a Depressed Patient With Healthy Eyesrt
Authors: Hosseini Hamzeh , Zamani Neda , Ahmadi Amirhossein 
Published: July 2020

Background: Diplopia, or double vision, is a common ophthalmologic complaint with many underlying causes, ocular and neurological. Aripiprazole has been reported to have fewer adverse effects and better efficacy than other atypical antipsychotics. Although ocular side effects of aripiprazole are not remarkable, two cases of diplopia associated with aripiprazole have been reported in the literature.
Objectives: Herein, we report the third case of diplopia, after the aripiprazole prescription in a woman with depressive disorder.
Case Presentation: A 37-year-old woman was brought to our clinic with symptoms of sleep loss, displeasure, auditory hallucination, and pessimistic thoughts. After a clinical interview, the patient was diagnosed with depression with psychotic features according to the Diagnostic and Statistical Manual (DSM-V) of mental disorders. She underwent treatment with 15 mg/d aripiprazole and 20 mg/d fluoxetine. Her symptoms reduced after three months as indicated by the visual analog scale. However, the patient returned to the clinic and complained of double vision. Neither neurological nor ophthalmological problems were observed following examinations by specialists. When the dose of the drug decreased and eventually discontinued, diplopia disappeared over 24 hours.
Conclusion: Since the patient had no history of diplopia and two cases of diplopia associated with aripiprazole were previously reported in the literature, we expected that the diplopia was related to the recently prescribed aripiprazole treatment. Physicians should be aware of the possible risk of diplopia-induced by aripiprazole and recommend patients discontinuing the drug immediately if complications have occurred.
Pesquisa de los estadios iniciales del carcinoma cervical
Authors: Di Paola Guillermo 
Published: July 2020

Es indudable que en el estado actual de los recursos terapéuticos el tratamiento del carcinoma cervical ha alcanzado un nivel de eficiencia que difícilmente podrá ser superado mientras no se modifique la calidad del material de enfermas que llega a la consulta.
Morfología pélvica de vicios más frecuentemente observados en Latinoamérica
Authors: Castelazo Ayala Luis , Domínguez Robles Héctor 
Published: July 2020

Desde épocas remotas ha preocupado a los estudiosos de la tocología la influencia del factor pelviano materno en la evolución del parto. El conocimiento de sus modalidades y el grado en el que éstas puedan afectar la resolución satisfactoria de cada nacimiento ha dado lugar a cientos de comunicaciones que, no obstante, aún no deparan suficiente claridad en el problema cuando éste se enfoca desde el punto de vista de la permeabilidad matemática de la pelvis.
Clasificación morfológica de los vicios pélvicos mas frecuentes en Latinoamérica
Authors: Agüero Oscar , Domínguez Sisco , Feo Alberto , Morillo Atencio M. 
Published: July 2020

Se presenta una revisión de la literatura reciente, con exclusión de la latino-americana, de algunos factores que influyen en la morfología de la pelvis y de los vicios pélvicos, tales como: raza, nutrición, herencia, soma y hormonas. Luego se analiza la estrechez pélvica, a través de sus aspectos de apreciación: morfología, diámetros de los diferentes estrechos, áreas e índices de los mismos y sus combinaciones, obtenidos de la mensuración radiológica.Son revisados algunos conceptos recientes sobre la prueba, así como sus resultados materno-fetales.Como contribución personal, se hace un estudio de 1.088 radiopelvimetrías (técnica de Snow) de rutina, realizadas en la clientela privada, en las cuales se encontraron 216 pelvis estrechas, o sea un 19.8%. La mayoría de las estenosis corresponden al estrecho medio. El pronóstico radiológico fue correcto en el 68% de los casos, en los cuales se previeron dificultades. En estas pelvis estrechas se observó un aumento de las pelvis antropoides. El parto terminó espontáneamente o por fórceps bajo en 51.7%, por cesárea en 26.8% y por fórceps medio en 24.6% . Hubo 1 muerte materna por accidente anestésico y 1 mortalidad perinatal de 0.9%.Se insiste en el valor de la radiopelvimetría.
Morfología de los vicios pelvianos más frecuentemente observados
Authors: Martini Juan Livio 
Published: July 2020

En la imposibilidad de abarcar con la debida amplitud tan importante tópico, por las limitaciones impuestas por el artículo 32 del reglamento, ajustándonos al mismo, sólo vamos a expresar, de nuestra experiencia personal, adquirida durante algo más de seis lustros de práctica obstétrica, las consideraciones que pueden exponerse en 8 páginas y en 12 minutos.
Método simple de infusión intra-arterial continua con quimioterápicos en el tratamiento paliativo del cáncer
Authors: Del Corral Fernando , Artuz Antonio , Ghitis Jacoho 
Published: July 2020

La perfusión con quimioterápicos ha demostrado ser un procedimiento útil, como paliativo en algunos tipos de cáncer que han fallado a terapia convencional. (Cirugía-Rayos X) . (1) .