bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Serum interleukin-6 and C-reactive protein are associated with survival in melanoma patients receiving immune checkpoint inhibition
Authors: Laino Andressa S , Woods David , Vassallo Melinda , Qian Xiaozhong , Tang Hao , Wind-Rotolo Megan , Weber Jeffrey 
Published: June 2020

BackgroundInflammatory mediators, including acute phase reactants and cytokines, have been reported to be associated with clinical efficacy in patients with melanoma and other cancers receiving immune checkpoint inhibitors (ICI). Analyses of patient sera from three large phase II/III randomized ICI trials, one of which included a chemotherapy arm, were performed to assess whether baseline levels of C-reactive protein (CRP), interleukin-6 (IL-6) or neutrophil/lymphocyte (N/L) ratios were prognostic or predictive.Patients and methodsBaseline and on-treatment sera were analyzed by multiplex protein assays from immunotherapy-naïve patients with metastatic melanoma randomized 1:1 on the Checkmate-064 phase II trial of sequential administration of nivolumab followed by ipilimumab or the reverse sequence. Baseline sera, and peripheral blood mononuclear cells using automated cell counting, were analyzed from treatment-naïve patients who were BRAF wild-type and randomly allocated 1:1 to receive nivolumab or dacarbazine on the phase III Checkmate-066 trial, and from treatment-naïve patients allocated 1:1:1 to receive nivolumab, ipilimumab or both ipilimumab and nivolumab on the phase III Checkmate-067 trial.ResultsHigher baseline levels of IL-6 and the N/L ratio, and to a lesser degree, CRP were associated with shorter survival in patients receiving ICI or chemotherapy. Increased on-treatment levels of IL-6 in patients on the Checkmate-064 study were also associated with shorter survival. IL-6 levels from patients on Checkmate-064, Checkmate-066 and Checkmate-067 were highly correlated with levels of CRP and the N/L ratio.ConclusionIL-6, CRP and the N/L ratio are prognostic factors with higher levels associated with shorter overall survival in patients with metastatic melanoma receiving ICI or chemotherapy in large randomized trials. In a multi-variable analysis of the randomized phase III Checkmate-067 study, IL-6 was a significant prognostic factor for survival.
Estimation du poids du fœtus zébu peulh à partir de mesures échographiques des paramètres fœtaux
Authors: Yamboué A.T. , Zongo M. , Traoré B. , Diallo O. , Hanzen C. 
Published: June 2020

Cette étude vise à estimer le poids du fœtus zébu peulh à partir des mesures échographiques des diamètres de l’abdomen (DA), du bipariétal (DBP), du cordon ombilical (DCO), de la corne utérine (DCU) et des longueurs du fémur (LF), du tibia (LT), et du dos (LD). Elle a concerné soixante et un (n = 61) utérus gravides recueillis après abattage de femelles gestantes. Toutes les gestations étaient simples. Les examens ont été réalisés en bain d’eau au moyen d’une sonde convexe de 3,5 MHz. Les utérus ont été ensuite disséqués afin de rapporté le poids des fœtus au moyen d’une balance. Les données ont été analysées au moyen du système de régression curvilinéaire. Les formules d’estimation du poids à partir des paramètres biométriques ont été de type y = axb, où y est le poids (g), a et b_constantes, et x est le paramètre biomètrique (mm). Toutes les structures morphologiques étudiées ont présenté des corrélations positives et hautement significatives avec le poids du fœtus (p < 0,0001). Toutefois, les DA (R2 = 0,94), DBP (R2 = 0,80), et la LF (R2 = 0,81) semblent être les plus appropriés pour l’estimation du poids du fœtus. À défaut de ces paramètres, les autres structures étudiées peuvent servir de repère dans l’estimation du poids.
Modelling of unmanned aircraft visibility for see-and-avoid operations
Authors: Highland P. , Williams J. , Yazvec M. , Dideriksen A. , Corcoran N. , Woodruff K. , Thompson C. , Kirby L. , Chun E. , Kousheh H. , Stoltz J. , Schnell T. 
Published: June 2020

With more unmanned aircraft (UA) becoming airborne each day, an already high manned aircraft to UA exposure rate continues to grow. Pilots and rulemaking authorities realize that UA visibility is a real, but unquantified, threat to operations under the see-and-avoid concept. To finally quantify the threat, a novel contrast-based UA visibility model is constructed here using collected empirical data as well as previous work on the factors affecting visibility. This work showed that UA visibility <1300 m makes a midair collision a serious threat if a manned aircraft and a UA are on a collision course while operating under the see-and-avoid concept. Similarly, this work also showed that a midair collision may be unavoidable when UA visibility is <400 m. Validating pilot and rulemaking authority concerns, this work demonstrated that UA visibility distances <1300 and <400 m occur often in the real world. Finally, the model produced UA visibility lookup tables that may prove useful to rulemaking authorities such as the U.S. Federal Aviation Administration and International Civil Aviation Organization for future work in the proof of equivalency of detect and avoid operations. Until then, pilots flying at slower airspeeds in the vicinity of UA may improve safety margins.
A Frequentist analysis of three right-handed neutrinos with GAMBIT
Authors: Chrzaszcz Marcin , Drewes Marco , Gonzalo Tomás E. , Harz Julia , Krishnamurthy Suraj , Weniger Christoph 
Published: June 2020

AbstractThe extension of the Standard Model by right-handed neutrinos can not only explain the active neutrino masses via the seesaw mechanism, it is also able solve a number of long standing problems in cosmology. Especially, masses below the TeV scale are of particular interest as they can lead to a plethora of signatures in experimental searches. We present the first full frequentist analysis of the extension of the Standard Model by three right-handed neutrinos, with masses between 60 MeV and 500 GeV, using the Global and Modular BSM (beyond the Standard Model) Inference Tool GAMBIT. Our analysis is based on the Casas-Ibarra parametrisation and includes a large range of experimental constraints: active neutrino mixing, indirect constraints from, e.g., electroweak precision observables and lepton universality, and numerous direct searches for right-handed neutrinos. To study their overall effect, we derive combined profile likelihood results for the phenomenologically most relevant parameter projections. Furthermore, we discuss the role of (marginally) statistically preferred regions in the parameter space. Finally, we explore the flavour mixing pattern of the three right-handed neutrinos for different values of the lightest neutrino mass. Our results comprise the most comprehensive assessment of the model with three right-handed neutrinos model below the TeV scale so far, and provide a robust ground for exploring the impact of future constraints or detections.
Economic outcomes predicted by diversity in cities
Authors: Chong Shi Kai , Bahrami Mohsen , Chen Hao , Balcisoy Selim , Bozkaya Burcin , Pentland Alex ‘Sandy’ 
Published: June 2020

AbstractMuch recent work has illuminated the growth, innovation, and prosperity of entire cities, but there is relatively less evidence concerning the growth and prosperity of individual neighborhoods. In this paper we show that diversity of amenities within a city neighborhood, computed from openly available points of interest on digital maps, accurately predicts human mobility (“flows”) between city neighborhoods and that these flows accurately predict neighborhood economic productivity. Additionally, the diversity of consumption behaviour or the diversity of flows together with geographic centrality and population density accurately predicts neighborhood economic growth, even after controlling for standard factors such as population, etc. We develop our models using geo-located purchase data from Istanbul, and then validate the relationships using openly available data from Beijing and several U.S. cities. Our results suggest that the diversity of goods and services within a city neighborhood is the largest single factor driving both human mobility and economic growth.
Distinctive Subpopulations of Stromal Cells Are Present in Human Lymph Nodes Infiltrated with Melanoma
Authors: Eom Jennifer , Park Saem Mul , Feisst Vaughan , Chen Chun-Jen J. , Mathy Joanna E. , McIntosh Julie D. , Angel Catherine E. , Bartlett Adam , Martin Richard , Mathy Jon A. , Cebon Jonathan S. , Black Michael A. , Brooks Anna E.S. , Dunbar P. Rod 
Published: June 2020

AbstractMetastasis of human tumors to lymph nodes (LN) is a universally negative prognostic factor. LN stromal cells (SC) play a crucial role in enabling T-cell responses, and because tumor metastases modulate their structure and function, this interaction may suppress immune responses to tumor antigens. The SC subpopulations that respond to infiltration of malignant cells into human LNs have not been defined. Here, we identify distinctive subpopulations of CD90+ SCs present in melanoma-infiltrated LNs and compare them with their counterparts in normal LNs. The first population (CD90+ podoplanin+ CD105+ CD146+ CD271+ VCAM-1+ ICAM-1+ α-SMA+) corresponds to fibroblastic reticular cells that express various T-cell modulating cytokines, chemokines, and adhesion molecules. The second (CD90+ CD34+ CD105+ CD271+) represents a novel population of CD34+ SCs embedded in collagenous structures, such as the capsule and trabeculae, that predominantly produce extracellular matrix. We also demonstrated that these two SC subpopulations are distinct from two subsets of human LN pericytes, CD90+ CD146+ CD36+ NG2− pericytes in the walls of high endothelial venules and other small vessels, and CD90+ CD146+ NG2+ CD36− pericytes in the walls of larger vessels. Distinguishing between these CD90+ SC subpopulations in human LNs allows for further study of their respective impact on T-cell responses to tumor antigens and clinical outcomes.
СПОСІБ ДІАГНОСТИКИ БЕЗЕРИТЕМНОЇ ФОРМИ ХВОРОБИ ЛАЙМА
Authors: Andreychyn M. A. , Korda M. M. , Kopcha V. S. , Shkilna M. I. 
Published: June 2020

Мета дослідження – запропонувати метод діагностики безеритемної форми хвороби Лайма за допомогою термографічного обстеження хворих.
Пацієнти і методи. Спостерігали 33 хворих на Лайм-бореліоз: 12 осіб з безеритемною і малосимптомною формою недуги, 21 – з мігруючою еритемою (шкірна форма). Пацієнти були віком від 24 до 49 років, середній вік склав (34,3±1,5) року. Серед обстежених - 15 (45,4 %) чоловіків і 18 (54,5 %) жінок. Наявність безеритемної форми хвороби Лайма діагностували за місцевим запаленням шкіри на місці присмоктування кліща у вигляді її незначної гіпертермії (∆Т=0,6-1,1 °С), що утримувалась протягом двох і більше тижнів. Використовували медичний тепловізор ТІ-120 (Китай). Термограми аналізували за допомогою програмного пакету «IRSee Software».
Результати. На термограмах ділянок укусів кліщами хворих на безеритемну і малосимптомну шкірну форму ХЛ за допомогою тепловізора завжди реєстрували наявність локального «розігріву». При цьому майже у кожної четвертої такої особи ∆Т перебував у діапазоні 0,6-1,1 °С, у половини – 1,2-1,6 °С і лише у 16,7 % перевищував 1,6 °С. Локальний «розігрів» ділянок укусу кліщами більше 1,6 °С майже удвічі частіше відзначався у хворих з мігруючою еритемою, ніж при безеритемній формі.
Висновок. Метод дистанційної термографії дозволяє швидко діагностувати безеритемну форму хвороби Лайма, тому його доцільно використовувати у практичній медицині.
СТРУКТУРА КОПІНГ-ПОВЕДІНКИ У ХВОРИХ ІЗ ПЕРВИННИМ ЕПІЗОДОМ БІПОЛЯРНОГО АФЕКТИВНОГО РОЗЛАДУ
Authors: Mysula Yu. I. 
Published: June 2020

Проблема біполярного афективного розладу (БАР) є однією з найактуальніших у сучасній психіатрії.
Мета – дослідити особливості копінг-поведінки хворих із первинним епізодом біполярного афективного розладу з урахуванням гендерного фактора і клінічного варіанту дебюту БАР.
Матеріал і методи. Проаналізовано особливості копінг-поведінки у 153 хворих із первинним епізодом БАР з використанням опитувальника «Способи долаючої поведінки» S. Folkman і R. Lazarus в адаптації Т. Л. Крюкової.
Результати. Встановлено, що при депресивному варіанті первинного епізоду переважають стратегії втечі-уникнення – у 26,5 % всіх хворих, у 25,2 % чоловіків, у 27,3 % жінок; прийняття відповідальності – 17,5 %, 15,2 %, 18,9 %; пошуку соціальної підтримки – 17,5 %, 16,3 %, 18,3 %; менше значення мають самоконтроль – 13,0 %, 14,4 %, 12,1 %; дистанціювання – 8,3 %, 8,0 %, 8,5 %; планування вирішення проблеми – 7,7 %, 9,1 %, 6,9 %; конфронтаційний копінг – 6,5 %, 8,5 %, 5,3 % і позитивна переоцінка – 2,9 %, 3,3 %, 2,7 %. При маніакальному варіанті домінують конфронтаційний копінг – 26,6 %, 28,4 %, 23,1 %; рідше дистанціювання – 17,8 %, 21,0 %, 11,9 %; втеча-уникнення – 15,6 %, 13,8 %, 19,0 %; позитивна переоцінка – 15,3 %, 15,7 %, 14,5 %; планування вирішення проблеми – 9,1 %, 9,0 %, 9,2 %; самоконтролю – 7,3 %, 6,0 %, 9,8 %; пошуку соціальної підтримки – 6,6 %, 4,9 %, 9,9 % і прийняття відповідальності – 1,7 %, 1,2 %, 2,6 %. При змішаному варіанті переважають дистанціювання – 20,9 %, 19,2 %, 22,9 %; втеча-уникнення – 18,8 %, 17,2 %, 20,7 %; конфронтаційний копінг – 18,1 %, 24,4 %, 11,0 %; менше значення мають пошук соціальної підтримки – 14,8 %, 10,1 %, 20,0 %; самоконтроль – 9,4 %, 8,1 %, 10,9 %; прийняття відповідальності – 6,0 %, 6,8 %, 5,1 %; позитивна переоцінка – 6,2 %, 7,1 %, 5,1 % і планування вирішення проблеми – 5,8 %, 7,1 %, 4,3 %.
Висновки. Хворим із первинним епізодом БАР притаманні гендерні особливості копінг-поведінки, що полягають у переважанні в чоловіків конфронтаційного копінгу, самоконтролю, планування вирішення проблеми і позитивної переоцінки, а у жінок – дистанціювання, пошуку соціальної підтримки, прийняття відповідальності і втечі-уникнення. Вирішальне значення для копінг-поведінки має клінічний варіант первинного епізоду, при цьому депресивний варіант асоційований зі стратегіями втечі-уникнення, прийняття відповідальності і пошуку соціальної підтримки; маніакальний – зі стратегіями конфронтаційного копінгу, дистанціювання та втечі-уникнення, а при змішаному варіанті вибір копінг-стратегії визначається актуальним психічним станом.
ДИНАМІКА ПОКАЗНИКІВ СКОРОТЛИВОЇ ФУНКЦІЇ МІОКАРДА ТА ЦЕРЕБРАЛЬНОГО КРОВОТОКУ У ХВОРИХ НА ГІПЕРТОНІЧНУ ХВОРОБУ З НАДЛИШКОВОЮ ВАГОЮ ПІСЛЯ ТЕРАПІЇ АНТИГІПЕРТЕНЗИВНИМИ ЗАСОБАМИ У ПОЄДНАННІ ЗІ СТАТИНАМИ
Authors: Petrik N. I. , Fushtei I. M. , Solonunka G. J. 
Published: June 2020

Метою роботи стало оцінити динаміку систолічної, діастолічної функції та ремоделювання лівого шлуночка міокарда, лінійних швидкостей кровотоку в басейнах загальної сонної артерії, внутрішньої сонної артерії, зовнішньої сонної артерії, середньої мозкової артерії, хребцевої артерії (V2) у хворих чоловічої і жіночої статі з гіпертонічною хворобою II стадії і надлишковою масою тіла під впливом комбінованої терапії антигіпертензивними препаратами та розувастатином.
Матеріал і методи. У 64 пацієнтів, середній вік 59.0 [48.0; 63.0] років, з гіпертонічною хворобою II стадії і надлишковою вагою оцінювали динаміку систолічної, діастолічної функції та ремоделювання лівого шлуночка, лінійних швидкостей кровотоку в басейнах загальної сонної артерії, внутрішньої сонної артерії, зовнішньої сонної артерії, середньої мозкової артерії, хребцевої артерії під впливом комбінованої терапії (фіксовані комбінації антигіпертензивних препаратів – екватор (амлодипін 5 мг та лізиноприл 10 мг) і валодіп (амлодипін 5 мг та валсартан 80 мг) впродовж 120 діб), до якої входить розувастатин 10 мг на добу.
Результати. Усім хворим було проведено загальноклінічне, лабораторне та інструментальне обстеження з метою верифікації діагнозу, визначення ускладнень і супутньої патології. На фоні лікування спостерігаються покращення скоротливості лівого шлуночка, його зворотне ремоделювання і збільшення потужності систолічного викиду. Показники діастолічної функції лівого шлуночка після проведеного лікування свідчать про покращення процесів його релаксації, податливості і скоротливості лівого передсердя на фоні проведеної терапії, про зменшення гіпертрофії лівого шлуночка та зниження ризику серцево-судинних ускладнень. Достовірне зменшення діаметрів обстежених мозкових артерій (ЗагСА, ВСА, ЗовнСА СМА та ХА) на фоні проведеної антигіпертензивної та протиліпідемічної терапії свідчить про зворотне структурно-функціональне ремоделювання судин головного мозку – зменшення товщини та підвищення еластичності судинної стінки.
Висновки. Покращення еластичних властивостей СМА в результаті проведеної терапії свідчить про значне зниження серцево-судинного ризику, зокрема ризику виникнення інсульту. Таким чином, спостерігається поліпшення мозкового кровообігу та трофіки головного мозку, що свідчить про адекватність і доцільність підібраної регулярної антигіпертензивної і протиліпідемічної терапії.
СТАН СОЦІАЛЬНО-ПСИХОЛОГІЧНОЇ АДАПТАЦІЇ/ДЕЗАДАПТАЦІЇ В СТРУКТУРІ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ РІЗНОГО ҐЕНЕЗУ У ЖІНОК З РІЗНИМ РІВНЕМ УРАЖЕНОСТІ ВНАСЛІДОК ДІЇ ДЕЗАДАПТУЮЧИХ ЧИННИКІВ МАКРОСОЦІАЛЬНОГО РІВНЯ
Authors: Isakov R. I. 
Published: June 2020

Мета роботи – дослідження особливостей стану соціально-психологічної адаптації/дезадаптації (СПА/Д) у структурі депресивних розладів різного ґенезу у жінок з різним рівнем ураженості внаслідок дії дезадаптуючих чинників макросоціального рівня, для визначення в подальшому таргетних мішеней персоніфікації лікувально-реабілітаційних заходів для цього контингенту пацієнтів.
Матеріал і методи. В дослідження були включені 252 жінки з депресією різного ґенезу: 94 – психогенного (пролонгована депресивна реакція, обумовлена розладом адаптації), 83 – ендогенного (депресивний епізод; рекурентно депресивний розлад; біполярний афективний розлад, поточний епізод депресії) і 75 – органічного (органічні афективні розлади). Дослідження проводилося з використанням клініко-психопатологічного та психодіагностичного методів.
Результати. В результаті дослідження підтверджено вразливість жінок, хворих на депресивні розлади, до впливу чинників макросоціального стресу, та наявність прямої асоційованості між проявами макросоціальної дезадаптації (МакПД) й станом СПА/Д у структурі депресії у жінок, незалежно від її ґенезу. Встановлено, що зі збільшенням тяжкості дезадаптивних ознак, унаслідок дії макросоціальних чинників, зменшується соціально-психологічна адаптивність та зростають вираженість й варіативність проявів соціально-психологічної дезадаптації як облігатного симптому депресивних розладів. Зі зростанням тяжкості МакПД відбувається зменшення показників прийняття себе і інших, внутрішнього контролю й домінування, на тлі збільшення неприйняття себе й інших, емоційного дискомфорту, зовнішнього контролю й керованості.
Висновок. Виявлені закономірності повинні враховуватися при розробці лікувально-реабілітаційних та профілактичних заходів при депресивних розладах у жінок.
АНАЛІЗ АДИКТИВНИХ ФЕНОМЕНІВ У ПРЕДСТАВНИКІВ КОМАНДНОГО СКЛАДУ МОРСЬКОГО ТОРГОВЕЛЬНОГО І ПАСАЖИРСЬКОГО ФЛОТІВ
Authors: Kosenko K. A. , Gaponov K. D. 
Published: June 2020

Мета роботи – дослідити напруженість адиктивного статусу (АС) у представників командного складу морського торговельного і пасажирського флотів з різним рівнем психосоціального стресу (ПС) для визначення необхідності створення специфічних для даного контингенту системних заходів з охорони їх психічного здоров'я.
Матеріал і методи. На засадах інформованої згоди з дотриманням принципів біоетики і деонтології протягом 2016–2019 років було обстежено 180 моряків далекого плавання: 110 членів командного складу торговельного флоту (КТФ), та 70 – пасажирського (КПФ). Дослідження включало використання клініко-психопатологічного і психодіагностичного методів.
Результати. В результаті дослідження встановлено, що представники командного складу морського торговельного і пасажирського флотів мають низку адиктивних феноменів хімічного і нехімічного походження, вираженість яких, в переважній більшості, є на рівні «безпечного вживання» або «вживання зі шкідливими наслідками». «Вживання зі шкідливими наслідками», перш за все, встановлено тютюном і кавою/чаєм серед хімічних об'єктів, а поведінкових – за тріадою об’єктів, пов'язаних з використанням інформаційних технологій – інтернетом, комп'ютерними іграми і телебаченням. У рамках одного діапазону вираженості схильності до адикції, за переважною кількістю об'єктів, більшою напруженістю АС (за усередненими показниками) характеризуються КТФ, порівняно з КПФ.
Висновки. Напруженість АС у командного складу морського торговельного і пасажирського флотів збільшується у міру прогресування психосоціального стресового навантаження, якого зазнають обстежені.
Виявлені закономірності повинні враховуватися при розробці специфічних заходів психотерапії і психопрофілактики для даного контингенту, що становить перспективу даного дослідження.
АНАЛІЗ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ТУБЕРКУЛЬОЗНУ ЕМПІЄМУ ПЛЕВРИ
Authors: Коshak Yu. F. 
Published: June 2020

Мета – покращити результати малоінвазивного хірургічного лікування хворих із туберкульозною емпіємою плеври.
Матеріал і методи. Проведений ретроспективний аналіз 685 випадків туберкульозної емпієми плеври у пацієнтів, які за останні 10 років отримали стаціонарне лікування у фтизіохірургічному відділенні Тернопільського обласного протитуберкульозного диспансеру. Усім хворим були проведені необхідні клінічні, лабораторні та інструментальні дослідження, включаючи рентгенологічні та імунологічні методи обстеження.
Результати. Представлено перший в Україні аналіз результатів хірургічного лікування хворих на туберкульозну емпієму плеври залежно від застосування стандартних діагностичних та хірургічних методик. Проаналізовано морфологічні особливості стадійності, локалізації та діагностики туберкульозної емпієми плеври залежно від статі, віку, початку, перебігу та поширеності нагноєння. Аналіз діагностичної цінності стандартних методів діагностики туберкульозного нагноєння у хворих на туберкульоз показав, що своєчасне виявлення такого ускладнення значно утруднене. Найбільші діагностичні труднощі трапляються у пацієнтів із локалізацією емпієми плеври в зоні активних туберкульозних або метатуберкульозних змін.
Висновки. Показано провідний вплив виду туберкульозного ураження плеври на оперативне лікування хворих на туберкульозну емпієму плеври та шляхи покращення хірургічних методик до малоінвазивного торакохірургічного лікування.