bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
How do I incorporate red cell genotyping to improve chronic transfusion therapy?
Authors: Van Buren Nancy L. , Gorlin Jed B. , Corby Susan M. , Cassidy Sandra , FritchLilla Stephanie , Nelson Stephen C. , Westhoff Connie M. 
Published: November 2019

BACKGROUNDChildren with transfusion dependent anemia, such as sickle cell disease (SCD) and thalassemia, are at an increased risk for developing red blood cell (RBC) alloantibodies due to their lifelong need for transfusion therapy. With the advent of genotyping, extended RBC antigen typing can be incorporated into chronic transfusion therapy programs (CTTPs) to improve patient care and provide antigen matched blood for this population of patients.STUDY DESIGN AND METHODSThe hospital, blood center (BC), and hematology clinic caring for children requiring long‐term transfusion support developed a CTTP. Genotyping was performed at entry to determine patient RBC antigen type. Limited versus extended antigen matching of transfusions was provided based on known RBC antibodies.RESULTSFifty patients with the following disorders were enrolled: 20 with SCD, 23 with thalassemia, and 7 with other disorders. At enrollment, nine (18%) had RBC alloantibodies, including six (30%) of patients with SCD and three (13%) with thalassemia. Two children developed antibodies after enrollment; one warm autoantibody following limited “CEK” matched RBCs and one patient with a hemizygous variant RHD allele developed anti‐D. Six (30%) patients with SCD had variant RHCE alleles; two had homozygous variant alleles and four had a variant present along with a wild type allele.CONCLUSIONWe demonstrate how a CTTP can be developed in a community hospital through collaboration with the blood supplier, hospital, and clinical care team. A model of incorporating RBC genotyping informs risk for alloimmunization and allows consideration of transfusion strategy for providing prophylactic antigen matched blood.
Microsporidial keratopathy in two dogs
Authors: Scurrell Emma , Manning Sue , Malho Pedro , Civello Alex , Mould John , Carrozza Rossella , Wagner Bart E. 
Published: November 2019

AbstractA microsporidial keratopathy is described in two dogs. Both dogs presented with a unilateral stromal keratopathy characterized by multifocal coalescing opacities, and the diagnosis was made on histopathologic examination of keratectomy specimens. Transmission electron microscopy (TEM) on formalin‐fixed, paraffin‐embedded corneal tissue was performed in one dog, and the morphologic features were consistent with Nosema species infection. Both dogs were initially diagnosed and treated by superficial keratectomy. One dog received additional antifungal medication and underwent a penetrating keratoplasty following local recurrence two years later. No other systemic lesions attributable to the microsporidial infection were identified clinically. The clinical and diagnostic pathology findings, treatment, and follow‐up are discussed.
Surgical outcomes of six bulldogs with spinal lumbosacral meningomyelocele or meningocele
Authors: Martín Muñiz Laura , Del Magno Sara , Gandini Gualtiero , Pisoni Luciano , Menchetti Marika , Foglia Armando , Ródenas Sergio 
Published: November 2019

AbstractObjectiveTo report the surgical treatment and outcome of six bulldogs with spina bifida (SB) and meningocele (MC) or meningomyelocele (MMC).Study designCase series.AnimalsFive French bulldogs and one English bulldog with MC or MMC.MethodsMedical records of dogs with spinal MC or MMC diagnosed by MRI at two institutions between 2013 and 2016 were reviewed for surgical treatment and outcomes.ResultsMeningocele was diagnosed in two dogs, and MMC was diagnosed in four dogs. A lumbosacral dimple was noted in all dogs along with neurological deficits most commonly consisting of urinary and fecal incontinence (n = 6) and mild/moderate paraparesis (n = 3). Dorsal laminectomy was performed in all dogs to allow dissection of the meningeal sac to the vertebral column defect. In dogs with MMC, nerves were repositioned and protruded meninges were removed prior to suturing remaining meninges. Adhesions and filum terminale were resected in two dogs with suspected tethered cord syndrome. Urinary and fecal incontinence improved in two dogs and remained unchanged in four. Paraparesis improved in two dogs.ConclusionSurgical treatment resulted in partial improvement of the urinary and fecal incontinence (2/6 dogs) and paraparesis (2/3 dogs) or stable neurological condition (3/6 dogs), with only minor temporary complications.Clinical significanceIn the absence of published data comparing surgical and conservative treatment of puppies affected by SB and MC or MMC, early surgical treatment can be considered to prevent deterioration of neurological signs and, eventually, facilitate improvement of neurological signs.
Ionized concentrations in Ca2+ and Mg2+ buffers must be measured, not calculated
Authors: McGuigan John A. S. , Kay James W. , Elder Hugh Y. 
Published: November 2019

New Findings
What is the topic of this review?
The [Ca2+]/[Mg2+] in buffers are usually calculated using one of eight programs. These all give different values, thus [Ca2+]/[Mg2+] must be measured.

What advances does it highlight?
The ligand optimization method (LOM) using electrodes is an accurate method to do this. The limitations of the method are described. The LOM has been generalized to include calibration of fluorochromes and aequorin. It is the method of choice to measure intracellular equilibrium constants. Owing to the uncertainties for the values of resting [Ca2+], ∆[Ca2+] and the pK′ values for intracellular Ca2+/Mg2+ binding used in modelling, these values must now be re‐examined critically.

AbstractModelling intracellular regulation of Ca2+/Mg2+ is now an established part of physiology. However, the conclusions drawn from such studies depend on accurate knowledge of intracellular [Ca2+], ∆[Ca2+] and the pK′ values for the intracellular binding of Ca2+/Mg2+. Calculation of [Ca2+]/[Mg2+] in buffers is normal. The eight freely available programs all give different values for the [Ca2+]/[Mg2+] in the buffer solutions, varying by up to a factor of 4.3. As a result, concentrations must be measured. There are two methods to do this, both based on the ligand optimization method (LOM): (1) calibration solutions from 0.5 to 4 mmol l−1; and (2) calibration solutions from 0.1 µmol l−1 to 2 mmol l−1. Both methods can be used to calibrate Ca2+/Mg2+ electrodes. Only Method 2 can be used directly to calibrate fluorochromes and aequorin. Software in the statistical program R to calculate the [Ca2+]/[Mg2+] in buffers is provided for both methods. The LOM has now been generalized for use with electrodes, fluorochromes and aequorin, making it the ideal method to determine the pK′ values for intracellular binding of Ca2+/Mg2+. The [Ca2+]/[Mg2+] in buffers must be measured routinely, which is best done by calibrating electrodes with the LOM and software written in R. If [Ca2+]/[Mg2+] in buffers are calculated, the parameters used in modelling show the same degree of variability as the software programs. Uncritical acceptance of such parameters means that conclusions reached from such studies are relative, not absolute, and must now be re‐examined.
Experiments on a Large Flexure Pivot Journal Bearing: Summary of Test Results and Comparison With Predictions
Authors: Vannini Giuseppe , Cangioli Filippo , Ciulli Enrico , Nuti Matteo , Forte Paola , Kim Jongsoo , Livermore-Hardy Richard 
Published: November 2019

Abstract
Flexure pivot® journal bearings (FPJBs) have typically been used in small high-speed applications such as integrally geared compressors and multistage high-speed compressors, where the temperature management and the rotordynamic stability of the machine are the main targets. Nevertheless, the need for high-speed applications may also be applicable to large compressors and for this reason a large 280 mm diameter four-pad FPJB with L/D = 0.7 has been designed, built, and tested by the Authors. The test facility is a novel rig, setup at the University of Pisa, that includes a floating test bearing and a rigid rotor supported by two stiff rolling element bearings. Both static and dynamic loads are applied through hydraulic actuators, capable of 270 kN static and 40 kN overall dynamic load. The instrumentation can measure all the relevant test boundary conditions as well as the static and dynamic quantities that characterize the bearing performance. This paper presents the results from a test campaign conceived to explore not only the design conditions (7000 rpm rotational speed and 0.75 MPa unit load) but also the sensitivity to the unit load (from 0.2 MPa minimum load up to 2.2 MPa maximum load) as well as the oil flow. The results are discussed and compared with predictions from an existing numerical code.
Flow in AA and pA as an interplay of fluid-like and non-fluid like excitations
Authors: Kurkela Aleksi , Wiedemann Urs Achim , Wu Bin 
Published: November 2019

AbstractTo study the microscopic structure of quark–gluon plasma, data from hadronic collisions must be confronted with models that go beyond fluid dynamics. Here, we study a simple kinetic theory model that encompasses fluid dynamics but contains also particle-like excitations in a boost invariant setting with no symmetries in the transverse plane and with large initial momentum asymmetries. We determine the relative weight of fluid dynamical and particle like excitations as a function of system size and energy density by comparing kinetic transport to results from the 0th, 1st and 2nd order gradient expansion of viscous fluid dynamics. We then confront this kinetic theory with data on azimuthal flow coefficients over a wide centrality range in PbPb collisions at the LHC, in AuAu collisions at RHIC, and in pPb collisions at the LHC. Evidence is presented that non-hydrodynamic excitations make the dominant contribution to collective flow signals in pPb collisions at the LHC and contribute significantly to flow in peripheral nucleus–nucleus collisions, while fluid-like excitations dominate collectivity in central nucleus–nucleus collisions at collider energies.
Особливості вищої нервової діяльності у молодих осіб із різним станом тканин пародонта
Authors: Vadzyuk S. N. , Boliuk Yu. V. , Luchynsky M. A. 
Published: November 2019

Резюме. Питання впливу індивідуальних психофізіологічних характеристик людини на стан тканин пародонта залишається відкритим дотепер. Зокрема, мало вивчено зв’язки між особливостями вищої нервової діяльності та розвитком пародонтопатології в осіб молодого віку.
Мета дослідження – вивчити індивідуальні особливості сенсомоторного реагування при виконанні завдань різного ступеня складності та основні властивості нервових процесів у молодих осіб із різним станом тканин пародонта.
Матеріали і методи. До груп дослідження увійшли 109 студентів І та ІІ курсів (18–23 роки) Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського. До основної групи відібрали 61 особу із наявністю запальних захворювань пародонта, а до контрольної – 48 осіб без даної патології. Оцінку особливостей вищої нервової діяльності проводили за допомогою експрес-методів М. В. Макаренка з використанням приладу та комп’ютерної системи «Діагност-1М», розробленої М. В. Макаренком у співавторстві з В. С. Лизогубом. Роботу виконували у два етапи: вивчали індивідуальні відмінності сенсомоторного реагування при вирішенні завдань різного ступеня складності та досліджували основні властивості нервових процесів (функціональної рухливості та сили).
Результати досліджень та їх обговорення. Виявлено достовірно нижчі значення латентних періодів простих зорово-моторних реакцій в осіб із запальними захворюваннями пародонта порівняно з конт­рольною групою. ((262,128±73,496) мс проти (308,527±101,443) мс, p=0,0067). Також у обстежених основної групи спостерігались вірогідно нижчі показники латентних періодів складної зорово-моторної реакції вибору двох із трьох сигналів, ніж у пародонтологічно здорових студентів ((418,876±60,973) мс та (449,709±65,962) мс відповідно, p=0,0139).
Висновки. Студенти із запальними ураженнями пародонта мають вищий рівень збудливості центральної нервової системи.
Changes of basic hematological parameters in patients with generalized periodontitis depending on the blood group
Authors: Bandrivsky Yu. L. 
Published: November 2019

Summary. General clinical blood test is widely used as one of the most important methods of examination in most diseases. The cellular composition of the blood of a healthy person is fairly constant, so various changes occurring in diseases may have important diagnostic value.
The aim of the study – to analyze changes in the main hematological parameters in patients with generalized periodontitis associated with blood group.
Materials and Methods. The studies were conducted in the clinic of Ternopil State Medical University and Ternopil Regional Blood Transfusion Station. 855 males aged 20–55 years were examined, who were divided into 2 groups: the main group consisted of 570 patients with generalized periodontitis of I – III severity. Complete blood count was determined using an automatic hematology analyzer “Sysmex KH - 21”. The morphological study of blood cells was performed using a Zeiss light microscope using a unified method. The erythrocyte sedimentation rate was determined using a Panchenkov unified micromethod.
Results and Discussion. It was found that in patients with generalized periodontitis, a significant decrease in blood was determined: the number of red blood cells (by 17.53 %) and their volume (by 13.40 %), p <0.01. At the same time, hemoglobin decreased by 25.59 %, hematocrit – by 32.18 % against an increase in ESR by 2.7 times, p <0.01, relative to the corresponding data in the comparison group without periodontal pathology. At the same time, it was found that in patients with generalized periodontitis the number of leukocytes increased (by 52.87 %), neutrophils (by 25.47 %), p <0.01, stab (by 39.48%), segmented (by 18.32 %) leukocytes, p<0.05, relative to the corresponding parameters in the comparison group. At the same time, in patients with generalized periodontitis, the leukocyte index of intoxication was 2.9 times higher than in the examined group of comparison. It should be noted that in patients with generalized periodontitis, depending on the group membership of the blood, the dynamics of the values of the parameters studied was similar to the average, differed depending on the group membership, between the digital tannins.
Conclusions. Our studies allowed us to obtain a block of new data revealing the biological variability of the cellular and molecular composition of blood, to identify features associated with blood group in patients with generalized periodontitis.
Сучасні погляди на застосування в стоматології аутологічної, збагаченої тромбоцитами плазми
Authors: Lysokon Yu. Yu. 
Published: November 2019

Резюме. Відомо, що використання власної крові для лікування різних захворювань почалося в стародавні часи з моменту зародження медицини. На даний момент застосування збагаченої тромбоцитами плазми (ЗТП) є одним з успішних напрямків тканинної інженерії і клітинної терапії у медицині. В еволюції термінології буває безліч різних варіантів назв збагаченої тромбоцитами плазми як кінцевого продукту. В клінічній практиці вважають, що стимулювальний ефект її можливий при концентрації тромбоцитів у ній не менше 1000 000/мкл. При ушкодженні тканин тромбоцити відіграють провідну роль у загоєнні й регенерації тканин завдяки вивільненню факторів росту. На основі відомостей у фаховій літературі показано високий потенціал терапії збагаченою тромбоцитами плазмою для регенерації кісткової тканини. Досі не виконали належних клінічних досліджень щодо ефективності терапії збагаченою тромбоцитами плазмою, які відповідали б усім сучасним критеріям. Терапія збагаченою тромбоцитами плазмою є перспективною галуззю в медицині та потребує наступних досліджень як новий ефективний і безпечний метод у лікарські практиці.
Мета дослідження – проаналізувати наукову літературу щодо ефективності застосування аутологічної плазми, збагаченої тромбоцитами, для оптимізації лікування стоматологічних захворювань.
Матеріали і методи. У дослідженні застосовано бібліосемантичний та аналітичний методи дослідження.
Результати досліджень та їх обговорення. Під час виконання дослідження було проведено огляд та аналіз останніх даних вітчизняної та зарубіжної науково-медичних літератур щодо сучасних аспектів застосування аутологічної, збагаченої тромбоцитами плазми, при лікуванні стоматологічних захворювань, огляд основних методик для її виготовлення, переваги та недоліки її застосування.
Висновки. На основі проведеного аналізу доступної літератури ми зробили висновок про збереження значної актуальності удосконалення підходів щодо лікування основних стоматологічних захворювань збагаченою тромбоцитами плазмою. Тому питання сучасного застосування в стоматології аутологічної, збагаченої тромбоцитами плазми, залишаються актуальним і потребує подальшого вивчення.
Активність гуморальної ланки адаптивної імунної системи у хворих на хронічний генералізований пародонтит і цукровий діабет 2 типу
Authors: Balitska O. Yu. , Bondarenko Yu. I. , Habor H. H. 
Published: November 2019

Резюме. Системні зміни при цукровому діабеті можуть спричиняти локальні патологічні процеси, у тому числі з боку природженої імунної системи та адаптивної гуморальної імунної відповіді, які причетні до розвитку пародонтиту. Тому на даному етапі дослідження виникла необхідність більш глибшого вивчити механізми розвитку і перебігу хронічного генералізованого пародонтиту на тлі цукрового діабету. Мета дослідження − з’ясувати характер реакції гуморальної ланки адаптивного імунітету в пацієнтів із хронічним генералізованим пародонтитом, цукровим діабетом 2 типу та при їх поєднанні. Матеріали і методи. Проведено обстеження 20 практично здорових осіб (контрольна група), 36 хворих із клінічно встановленим діагнозом цукрового діабету 2 типу (ЦД), 32 пацієнтів із підтвердженим діагнозом хронічного генералізованого пародонтиту (ХГП) і 32 хворих з поєднаним ЦД і ХГП (четверта група). Вміст основних класів імуноглобулінів IgА, IgG і IgM встановлювали за G. Manchini, рівень циркулюючих імунних комплексів (ЦІК) − за методом В. Гашкової у модифікації Ю. Гриневича. Результати досліджень та їх обговорення. Рівень IgA й IgG у дослідних групах був вірогідно вищим стосовно даних контрольної групи. Рівень IgМ у другій групі був статистично значимо нижчий у 1,2 раза, а в третій і четвертій групах він був вірогідно вищий відповідно в 1,7 і 1,2 раза. Про те що ЦД 2 типу ускладнює перебіг пародонтиту свідчить і концентрація імунних комплексів. При цьому найнижчий рівень ЦІК виявлено в групі хворих із ХГП, а найвищий − при поєднанні патологій. Висновки. При хронічному генералізованому пародонтиті на тлі цукрового діабету 2 типу суттєвих змін зазнає гуморальна ланка адаптивної імунної системи, свідченням чого є підвищення в сироватці крові концентрації імуноглобулінів класів А, М, G та циркулюючих імунних комплексів.
Аналіз успішності функціонування композитних реставрацій в умовах різних параметрів конфігурації порожнини
Authors: Voytovich V. I. 
Published: November 2019

Резюме. Прогноз функціонування прямих композитних реставрацій передбачає необхідність урахування впливу низки діючих факторів, асоційованих як власне зі специфікою дизайну порожнини та якістю використовуваних матеріалів, так і з особливостями механізму полімеризації та конверсії мономерів в умовах реалізації різних прямих технік відновлення дефектів твердих тканин зуба.
Мета дослідження проаналізувати успішність функціонування композитних реставрацій в умовах різних параметрів конфігурації порожнини та оцінити вплив похідних розмірних параметрів дефектів твердих тканин зубів на клінічний прогноз ефективності їх відновлення.
Матеріали і методи. У ході реалізації поставленої мети дослідження було проведено реставрацію відновлення 49 відпрепарованих каріозних порожнин серед стоматологічних пацієнтів, при цьому 27 порожнин відповідали І класу за Блеком (перша група, С-фактор – 5) та 22 порожнини – ІІ класу за Блеком (друга група, С-фактор – 2). Реставрацію порожнин проводили із застосуванням універсального наногібридного матеріалу Filtek Z550 (3M). Клінічна успішність виконаних реставрацій через 12 місяців функціонування була відповідно до критеріїв USPHS. Об’єм реставрації визначали за допомогою екстраорального сканера UP200 (UP3D TechCo., КНР).
Результати досліджень та їх обговорення. У результаті проведеного аналізу отриманих чисельних результатів було встановлено, що в умовах порожнини ІІ класу за Блеком за типом мезіально-(дистально) оклюзійної зі значеннями показника С-фактора-2, збільшення параметрів об’єму реставрації понад третини об’єму коронкової частини зуба провокувало зниження клінічного прогнозу їх функціонування. В умовах же дефекту І класу за Блеком збільшення об’єму реставрації за рахунок одночасного перевищення параметрів її глибини понад половини загальної товщини емалі та дентину до склепіння пульпової камери та довжини і ширини реставрації понад 2/3 геометричних параметрів коронкової частини зуба, провокувало статистично виражене зниження якості реставрацій порівняно з даними, що були зареєстровані при нижчих вихідних параметрах порожнини.
Висновки. Параметри об’єму реставрацій виявились більш клінічно значимими для прогнозу їх функціональної експлуатації порівняно зі значеннями С-фактора при відновленні дефектів твердих тканин зубів І та ІІ класу за Блеком універсальним наногібридним композитним матеріалом у період проведення однорічного моніторингу.
Оцінка кількісних змін мікробіологічного профілю зубного нальоту з ділянки зубоясенної боріздки у пацієнтів із І стадією пародонтиту
Authors: Goncharuk-Khomyn M. Y. , Melnychuk N. I. , Tsuperyak S. S. , Pohoretska Kh. V. , Patskan L. O. 
Published: November 2019

Резюме. Виникнення пародонтиту доказово асоційоване із впливом специфічних видів мікроорганізмів, категоризованих у відповідні комплекси, проте характер клінічного перебігу патології та ефективність лікування визначають складною взаємодією між патогенетичними факторами та індивідуальними генетичними, імунологічними та бактеріологічними пацієнтасоційованими параметрами.
Мета дослідження – встановити середні показники кількості основних пародонтопатогенів у складі мазків зубного нальоту в пацієнтів із І стадією пародонтиту.
Матеріали і методи. У ході реалізації поставленої мети були сформовані дослідна та контрольна групи осіб. До складу дослідної групи було включено 19 осіб із І стадією пародонтиту, до складу контрольної – 17 осіб без клінічно зареєстрованих ознак ураження тканин пародонта. Оцінку стадії пародонтиту проводили згідно з рекомендаціями American Academy of Periodontology від 2017 р. Визначення кількісного складу цільових пародонтопатогенів в умовах норми та І стадії розвитку пародонтиту проводили із застосуванням аналізу «Пародонтоскрин», котрий виконували в лабораторних умовах та передбачав проведення полімеразно-ланцюгової реакції з ідентифікацією кількості умовно-патогенних мікроорганізмів у режимі реального часу.
Результати досліджень та їх обговорення. Проведений аналіз виявив наступні середні показники кількості ключових пародонтопатогенів у мазках зубного нальоту з ділянки зубоясенної боріздки серед пацієнтів із І стадією розвитку пародонтиту: P. gingivalis – (5,4±0,3) Lg (ГЕ/зразок), T. forsythia – (5,1±0,2) Lg (ГЕ/зразок), P. intermedia – (5,0±0,5) Lg (ГЕ/зразок), T. denticola – (3,9±0,7) Lg (ГЕ/зразок). При цьому показник загальної бактеріальної маси складав (6,7±0,4) Lg (ГЕ/зразок).
Висновки. Виходячи із отриманих даних можна констатувати факт статистично значимого зростання кількості усіх дослідних мікроорганізмів при І стадії пародонтиту, порівняно з показниками, котрі були зареєстровані серед осіб контрольної групи без клінічновиражених ознак ураження тканин пародонта (р<0,05). Подальші дослідження повинні бути спрямовані на модифікацію існуючих протоколів лікування пародонтальних уражень шляхом їх індивідуалізації з урахуванням зареєстрованих змін мікробіологічного профілю.