bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ФАРМАКОТЕРАПИЯ КОГНИТИВНОГО ДЕФИЦИТА ПРИ ЭПИЛЕПСИИ
Authors: Azizova R. B. , Abdulaeva N. N. 
Published: February 2020

В последние годы значительное внимание исследователей посвящено проблеме когнитивного функционирования пациентов при различных неврологических заболеваниях. Проблема нарастания когнитивного дефицита рассматривается в тесной связи с прогрессированием патологического процесса, в том числе и при эпилепсии у взрослых.
Основная часть. На основании тщательного и глубокого анализа литературы в статье рассматриваются проблемы когнитивных расстройств при эпилепсии и возможности фармакотерапии, нацеленной на предотвра­щение возникновения когнитивных и психоэмоциональных расстройств. У взрослых и пожилых людей длительный анамнез эпилепсии и другие факторы могут приводить к интеллектуально-мнестическим нарушениям, вплоть до деменции, выраженным психическим расстройствам, которые являются более ригидными к терапии и психологической коррекции. Эти проблемы могут быть связанными с неадекватным и несвоевременным подбором антиэпилептических препаратов, поэтому фармакологически и клинически обоснованный выбор АЭП у пациентов с эпилепсией при наличии когнитивных, а часто и аффективных расстройств, представляет собой серьезную задачу и требует отдельного рассмотрения.
Заключение. Эпилепсия характеризуется эпилептическими приступами и когнитивным дефицитом, особенно у взрослых и пожилых больных. Между когнитивными нарушениями и локализацией пароксизмального очага имеется четкая взаимосвязь. Предупреждение появления когнитивных и когнитивно-аффективных расстройств сегодня является важнейшей задачей фармакотерапии эпилепсии.
КЛІНІЧНА ХАРАКТЕРИСТИКА СУЧАСНИХ ЕНДОГЕННИХ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ НА СИМПТОМАТОЛОГІЧНОМУ РІВНІ
Authors: Belov O. O. , Pshuk N. G. 
Published: February 2020

Проблема депресивних розладів є однією з найактуальніших проблем сучасної психіатрії.
Мета – вивчити особливості клінічної феноменології ендогенних депресивних розладів на сучасному етапі у гендерному та віковому аспектах.
Матеріал і методи. Клінічно обстежено 107 чоловіків і 138 жінок з встановленим діагнозом депресивного розладу за МКХ-10 у період 2015–2019 років.
Результати. Встановлено, що у чоловіків питома вага усіх симптомів депресії, за винятком зниженої самооцінки, з віком збільшується: зниженого настрою з 84,2 % у віковій групі до 30 років до 93,5 % у віковій групі 30–44 років і до 100 % у віковій групі 45 років і старше, ангедонії – відповідно з 68,4 % до 82,6 % і 82,6 %, втомлюваності з 78,9 % до 82,6 % і 82,6 %, песимізму з 76,3 % до 82,6 % і 82,6 %, почуття провини, марності, тривоги або страху з 71,1 % до 80,4 % і 95,7 %, суїцидальних думок з 52,6 % до 63,0 % і 78,3 %, порушень апетиту з 47,4 % до 67,4 % і 78,3 %, диссомній з 86,8 % до 95,7% і 95,7 %. У жінок виявлена складна вікова динаміка: для зниженого настрою – відповідно 82,4 %, 96,2 % і 97,1 %, ангедонії – 86,3 %, 88,7 % і 82,4 %, втомлюваності – 90,2 %, 86,8 % і 88,2 %, песимізму – 86,3 %, 84,9 % і 88,2 %, почуття провини, марності, тривоги або страху – 86,3 %, 94,3 % і 97,1 %, зниженої самооцінки – 88,2 %, 77,4 % і 79,4 %, суїцидальних думок – 68,6 %, 62,3 % і 82,4 %, порушень апетиту – 76,5 %, 75,5 % і 85,3 %, диссомній – 90,2 %, 92,5 % і 97,1 %. Між чоловіками і жінками виявлено значущі (р<0,05) розбіжності за показниками ангедонії, почуття провини, марності, тривоги або страху, зниженої самооцінки, порушень апетиту.
Висновки. Клінічна феноменологія депресивних розладів на симптоматичному рівні обумовлена певними гендерними та віковими відмінностями, що полягають, зокрема, в переважанні у жінок тривожної та соматовегетативної симптоматики з астено-депресивними проявами, а у чоловіків проявляється рівномірною динамікою погіршення з віком за всіма основними симптомами депресії.
УЛЬТРАСТРУКТУРНІ ЗМІНИ СУДИН ГЕМОМІКРОЦИРКУЛЯТОРНОГО РУСЛА ЗАДНІХ КІНЦІВОК ЩУРІВ ПРИ ГОСТРІЙ ІШЕМІЇ, ВИКЛИКАНІЙ НАКЛАДАННЯМ АРТЕРІАЛЬНОГО ТУРНІКЕТА
Authors: Televyak A. T. , Selskyy P. R. , Klishch I. M. , Vastyanov R. S. , Kuziv O. Ye. , Volska A. S. , Kurylo Kh. I. , Boymystruk I. I. , Selskyy B. P. 
Published: February 2020

Артеріальні турнікети широко використовуються як у військовій, так і в цивільній медицині (при пораненні кінцівок, артро- та ангіопластиках). Відновлення кровопостачання кінцівки після зняття турнікета може викликати ішемічно-реперфузійні ураження як первинно ішемізованих тканин, так і у віддалених тканинах та органах. Проте на сьогоднішній день ультраструктурні зміни тканин на місцевому рівні при ішемії-реперфузії потребують більш глибокого вивчення.
Мета роботи – дослідити стан гемомікроциркуляторного русла задніх кінцівок щурів при гострій ішемії та наступній реперфузії, викликаній накладанням артеріального турнікета.
Матеріал і методи. Проведено електронномікроскопічне дослідження судин гемомікроциркуляторного русла скелетних м’язів задніх кінцівок 12 щурів за умов експериментальної гострої ішемії. Контрольну групу склали 3 інтактних тварини. Гостру ішемію викликали шляхом накладання гумових джгутів SWAT шириною 5–6 мм на задні кінцівки тварин, на рівні пахвинної складки, протягом 2 год під тіопентал-натрієвим знеболюванням, а реперфузію моделювали шляхом зняття турнікета. Дослідження зразків м’язової тканини проводили на кафедрі гістології та ембріології Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського за допомогою електронного мікроскопа ПЕМ–125К.
Результати. При електронній мікроскопії скелетних м’язів задніх кінцівок щурів у судинах гемомікроциркуляторного русла виявлено деструктивно змінені гемокапіляри з неоднаковою товщиною стінки, виражений набряк ендотеліоцитів із пролабуванням їх у просвіт гемокапілярів, десквамацію окремих ендотеліоцитів, потовщення базальної мембрани, розширені набряком периваскулярні простори, скупчення лімфоцитів у паравазальному просторі, появу білкових та еритроцитарних екстравазатів довкола гемокапілярів. Нерідко в просвіті судин поблизу ендотеліоцитів візуалізувалися тромбоцити, що свідчить про розвиток у гемокапілярах пристінкового мікротромбозу. Ультраструктурні зміни спостерігались вже через 2 години після зняття турнікета і були найбільше вираженими через 1 добу. У пізньому реперфузійному періоді відбувався зворотний розвиток патологічних змін, проте навіть через 14 діб реперфузії повного відновлення ультраструктури гемомікроциркуляторного русла все ще не відбувалося.
Висновки. Ультраструктурні порушення в судинах гемомікроциркуляторного русла ішемізованої м’язової тканини задніх кінцівок щурів досягали максимальної вираженості через 1 добу після зняття турнікета, що підтверджує розвиток у експериментальних тварин ішемічно-реперфузійного синдрому. У пізньому реперфузійному періоді відбувався зворотний розвиток патологічних змін.
ТРАДИЦІЙНІ ФАКТОРИ РИЗИКУ ТА ІНТЕРЛЕЙКІН-10 У РОЗВИТКУ ЗАПАЛЕННЯ ТА АТЕРОСКЛЕРОЗУ В ХВОРИХ НА ПСОРІАТИЧНИЙ АРТРИТ
Authors: Khimion L. V. , Boiko A. V. 
Published: February 2020

Відомо, що хворі на псоріаз мають підвищений ризик серцево-судинних захворювань (ССЗ) та серцево-судинної смерті, але взаємозв’язок цих подій із впливом традиційних факторів ризику (ФР), запального процесу та розвитку атеросклерозу чітко не встановлено.
Мета – вивчення ролі ФР, запалення, рівня IL10 на розвиток атеросклерозу у хворих на псоріатичний артрит (ПсА).
Матеріал і методи. Дослідження включало 42 пацієнти з ПсА, які не мали атеросклеротичних ССЗ, діабету, хронічної хвороби нирок та інших серйозних захворювань, не приймали статини; порівняльну групу складали 20 пацієнтів із шкірним псоріазом (ПС); у групу контролю увійшли 20 практично здорових осіб, які не мали ознак ревматичних, інфекційних та інших запальних захворювань.
Результати. Встановлено більшу вираженість атеросклеротичного процесу у хворих на ПсА,порівняно з пацієнтами із ПС та особами контрольної групи (профілі ФР були однаковими). Найвищі рівні С-реактивного білка, фібриногену, IL10, сечової кислоти, найбільша товщина комплексу інтима-медіа, частота атеросклеротичних бляшок були виявлені у пацієнтів з групи ПсА, що може підтверджувати патогенетичний зв’язок хронічного аутоімунного запального процесу з атерогенезом.
Висновки. У розвитку атеросклеротичного процесу в пацієнтів із ПсА, крім традиційних факторів ризику, важливу роль відіграють імунозапальні фактори (СРБ, ІL10) і додаткові фактори ризику (CK).
Усовершенствование способа профилактики острой спаечной кишечной непроходимости (экспериментально-клиническое исследование)
Authors: Tamm T. I. , Nepomnyashchy V. V. , Belov S. G. , Bardyuk A. Ya. , Dvornik I. A. , Shakalova E. A. 
Published: February 2020

Цель работы: улучшить результаты лечения больных спаечной непроходимостью путем закрытия обширных участков десерозации кишки участком париетальной брюшины.
Материалы и методы. Исследование проведено в два этапа. Первым этапом был эксперимент, во время которого у животных (кролики) моделировали острую непроходимость кишечника с наличием обширных участков десерозации Второй этап, клинический, включал анализ результатов лечения 57 больных со спаечной острой непроходимостью кишки.
Результаты исследований и их обсуждение. В эксперименте на модели обтурационного илеуса с обширной десерозацией стенки кишки установлено, что закрытие повреждённых участков кишки лоскутом собственной брюшины способствует восстановлению мезотелиального слоя уже на 7 сутки. Использование аутотрансплантата брюшины при обширных десерозациях кишки в клинике позволило в 5 раз снизить число послеоперационных осложнений, по сравнению с теми случаями, в которых выполняли резекции повреждённого сегмента. Закрытие обширных участков десерозации лоскутом аутобрюшины способствует восстановлению физиологического слоя мезотелия и позволяет избежать резекций поврежденных участков, снижая тем самым число послеоперационных осложнений.
Підвищення ефективності діагностики та хірургічного лікування хворих із гострим парапроктитом
Authors: Shevchuk I. M. , Novytsky O. V. , Shapoval A. L. , Sadovyi I. Ya. 
Published: February 2020

Мета роботи: проаналізувати ефективність ультрасонографії і магнітно-резонансної томографії в діагностиці глибоких форм гострого парапроктиту та оцінити результати хірургічного лікування цих хворих.
Матеріали і методи. Проаналізовано результати хірургічного лікування 285 хворих із різними формами гострого парапроктиту. Серед них – 184 (64,6 %) чоловіки, 101 (35,4 %) жінка. Вік хворих коливався від 19 до 77 років. Підшкірно-підслизова форма гострого парапроктиту діагностована у 173 (60,7 %) хворих і у 112 (39,3 %) – глибокі форми (ішіоректальні, пельвіоректальні та ретроректальні). Віддалені результати лікування у хворих на глибокі форми гострого парапроктиту проаналізовано в терміни від 3-х місяців до 2-х років за допомогою проктологічного обстеження, додаткових інструментальних методів діагностики, з врахуванням числа рецидивів, переходу процесу в хронічну форму (утворення параректальної нориці) і оцінки функціональних результатів, зокрема, недостатності анального сфінктера.
Результати досліджень та їх обговорення. Проаналізовано результати застосування ультрасонографії та магнітно-резонансної томографії в діагностиці глибоких форм гострого парапроктиту у 57 хворих. Діагностичну цінність ультрасонографії проаналізовано у 42 (73,7 %) хворих. Ультрасонографію з використанням черезшкірного конвексного датчика проведено у 35 (83,3 %), ендоректального датчика – у 7 (16,7 %) хворих. Магнітно-резонансну томографію з контрастуванням прямої кишки проведено у 12 (10,7 %) хворих на глибокі форми гострого парапроктиту та у трьох хворих без контрастування прямої кишки, яким попередньо проведена ультрасонографія не дозволила встановити гнійне вогнище в параректальній клітковині. Віддалені результати лікування в строки до двох років вивчені в 65 хворих на глибокі форми гострого парапроктиту. Недостатність анального сфінктера II ступеня виявлено у трьох (2,7 %) хворих, III ступеня – у одного хворого. Рецидив захворювання виник у 7 (6,25 %) хворих, параректальна нориця утворилась у 8 (7,1 %) хворих.
Аналіз клінічного перебігу та операційного лікування пацієнтів із критичною ішемією нижньої кінцівки
Authors: Vasyliuk S. M. , Pavliuk N. M. 
Published: February 2020

Мета роботи: проаналізувати гендерні, клінічні, анамнестичні особливості перебігу оклюзійних захворювань артерій нижніх кінцівок у пацієнтів, яким були виконані нетравматичні ампутації.
Матеріали і методи. Проведений аналіз клінічного обстеження та лікування 189 пацієнтів з облітеруючими захворюваннями артерій нижніх кінцівок. У ретроспективний етап дослідження було включено 115 пацієнтів, яким було проведено ампутації нижніх кінцівок на різному рівні впродовж 2010–2014 рр. Проспективний етап дослідження включав 74 пацієнтів, в яких ампутація нижньої кінцівки була проведена впродовж 2015–2018 рр.
Результати досліджень та їх обговорення. Достовірно не відрізнялись основні причини хронічної ішемії нижньої кінцівки, які призвели до розвитку некротичних змін: частота облітеруючого атеросклерозу та цукрового діабету у хворих обох етапів була однакова. У пацієнтів проспективного етапу був менш тривалий анамнез захворювання (р<0,05), достовірно зменшилась кількість пацієнтів, у яких ампутацію виконували після невдалої відкритої чи ендоваскулярної реконструктивної операції на судинах (р<0,05). Зменшилась кількість ампутацій на рівні стегна (р<0,001), зросла частота ампутацій на рівні колінного суглоба (р<0,001). Частота проведення ощадних ампутацій стопи змінилась недостовірно (р>0,05). Недостовірно зменшилась кількість пацієнтів, у яких виникала потреба у реампутаціях (р>0,05).
Найбільш частою причиною нетравматичних ампутацій кінцівок є цукровий діабет типу 2. В період з 2015 по 2018 рр. зменшилась кількість ампутацій вище коліна. Недостовірно зменшилась кількість пацієнтів, у яких виникала потреба у реампутаціях (р>0,05).
Особливості післяопераційної реабілітації хворих на сечокам’яну хворобу
Authors: Tverdokhlib V. V. , Mysak A. I. , Nesteruk S. O. , Stakhiv T. T. 
Published: February 2020

Мета роботи: провести аналіз ефективності санаторно-курортної реабілітації у пацієнтів після перкутанної нефролітотрипсії.
Проведено аналіз лікування 65 хворих після перкутанної нефролітотрипсії у відділенні урологічної реабілітації при Гусятинській ЦРЛ. Отримані результати порівнювали з контрольною групою (35 хворих), яким не проводилось санаторно-курортне лікування. У 64,4 % хворих фрагменти відійшли повністю, в 25,6 % – відійшли частково. Залишкові фрагменти не відходили зовсім або спостерігалось їх часткове відходження в пізні строки (через 1–2 місяці) – у 10 % хворих. Отримані дані показали ефективність післяопераційної реабілітації у пацієнтів після перкутанної нефролітотрипсії порівняно з контрольною групою, яка не проходила реабілітацію на курорті Гусятин.
FURIN
Expression in Vascular Endothelial Cells Is Modulated by a Coronary Artery Disease–Associated Genetic Variant and Influences Monocyte Transendothelial Migration
Authors: Yang Xu , Yang Wei , McVey David G. , Zhao Guojun , Hu Jinfu , Poston Robin N. , Ren Meixia , Willeit Karin , Coassin Stefan , Willeit Johann , Webb Thomas R. , Samani Nilesh J. , Mayr Manuel , Kiechl Stefan , Ye Shu 
Published: February 2020

Background

Genome‐wide association studies have shown an association between the single‐nucleotide polymorphism
rs17514846
on chromosome 15q26.1 and coronary artery disease susceptibility. The underlying biological mechanism is, however, not fully understood.
rs17514846
is located in the FES Upstream Region (

FURIN

) gene, which is expressed in vascular endothelial cells (ECs). We investigated whether
rs17514846
has an influence on

FURIN

expression in ECs and whether
FURIN
affects EC behavior.

Methods and Results

Quantitative reverse transcription–polymerase chain reaction analysis showed that cultured vascular ECs from individuals carrying the coronary artery disease risk allele of
rs17514846
had higher

FURIN

expression than cells from noncarriers. In support, luciferase reporter analyses in ECs indicated that the risk allele had higher transcriptional activity than the nonrisk allele. Electrophoretic mobility shift assays using EC nuclear protein extracts detected a
DNA
‐protein complex with allele‐specific differential binding of a nuclear protein. Knockdown of
FURIN
in ECs reduced endothelin‐1 secretion, nuclear factor‐κB activity, vascular cell adhesion molecule‐1, and MCP1 (monocyte chemotactic protein‐1) expression and monocyte‐endothelial adhesion and transmigration. A population‐based study showed an association of the
rs17514846
risk allele with higher circulating MCP1 levels and greater carotid intima‐media thickness.

Conclusions

The coronary artery disease risk variant at the 15q26.1 locus modulates

FURIN

expression in vascular ECs.
FURIN
levels in ECs affect monocyte‐endothelial adhesion and migration.
Clinical Implications of “Tailored” Antiplatelet Therapy in Patients With Chronic Total Occlusion
Authors: De Gregorio Maria Grazia , Marcucci Rossella , Migliorini Angela , Gori Anna Maria , Giusti Betti , Vergara Ruben , Paniccia Rita , Carrabba Nazario , Marchionni Niccolò , Valenti Renato 
Published: February 2020

Background
Clopidogrel nonresponsiveness is a prognostic marker after percutaneous coronary intervention. Prasugrel and ticagrelor provide a better platelet inhibition and represent the first‐line antiplatelet treatment in acute coronary syndrome. We sought to assess the prognostic impact of high platelet reactivity (HPR) and the potential clinical benefit of a “tailored” escalated or changed antiplatelet therapy in patients with chronic total occlusion.

Methods and Results

From Florence CTO‐PCI (chronic total occlusion‐percutaneous coronary intervention) registry, platelet function assessed by light transmission aggregometry, was available for 1101 patients. HPR was defined by adenosine diphosphate test ≥70% and optimal platelet reactivity by adenosine diphosphate test <70%. The endpoint of the study was long‐term cardiac survival. Patients were stratified according to light transmission aggregometry results: optimal platelet reactivity (82%) and HPR (18%). Means for the adenosine diphosphate test were 44±16% versus 77±6%, respectively. Three‐year survival was significantly higher in the optimal platelet reactivity group compared with HPR patients (95.3±0.8% versus 86.2±2.8%;
P
<0.001). With the availability of new P2Y
12
inhibitors, a deeper platelet inhibition (46±17%) and similar survival to the optimal platelet reactivity group were achieved in patients with HPR on clopidogrel therapy after escalation. Conversely, HPR on clopidogrel therapy “not switched” was associated with cardiac mortality (hazard ratio 2.37;
P
=0.003) after multivariable adjustment.

Conclusions
HPR on treatment could be a modifiable prognostic marker by new antiaggregants providing a deeper platelet inhibition associated with clinical outcome improvement in complex chronic total occlusion patients. A “tailored” antiplatelet therapy, also driven by the entity of platelet inhibition, could be useful in these high risk setting patients.
Embolic Stroke of Undetermined Source and Sleep Disorders
Authors: Dharmakulaseelan Laavanya , Chan-Smyth Nathan , Black Sandra E. , Swartz Richard H. , Murray Brian J. , Boulos Mark I. 
Published: February 2020

Background and Purpose—
Compared with other causes of ischemic stroke, the mechanism of action of embolic stroke of undetermined source (ESUS) remains unclear, with previous literature suggesting that ESUS may be due to an undetected cardioembolic source. This study aimed to improve our understanding of the pathophysiology of ESUS through current knowledge of sleep disorders.

Methods—
Patients were included in this study if they sustained an ischemic stroke and completed either polysomnography or a home sleep apnea test. Strokes were classified into 1 of 6 mechanisms and were compared with the presence of sleep disorders (ie, obstructive sleep apnea, periodic limb movements, and abnormalities in sleep architecture).

Results—

There was a significant relationship between obstructive sleep apnea and cardioembolic stroke mechanism compared with the other stroke mechanisms (
P
=0.018). There was no significant relationship between obstructive sleep apnea and ESUS (
P
=0.585). Patients with ESUS were significantly more likely to have an elevated periodic limb movement index (
P
=0.037) and prolonged sleep onset latency (
P
=0.0166) compared with patients with other causes of stroke.

Conclusions—
ESUS was not associated with markers of cardioembolic stroke such as obstructive sleep apnea. There was a significant relationship between ESUS and elevated periodic limb movements and impaired sleep architecture, which suggests that ESUS may have a multifactorial underlying pathophysiology.
Let Us Not Forget about the Role of Domestic Courts in Settling Investor-State Disputes
Authors: Gáspár-Szilágyi Szilárd 
Published: February 2020

Abstract
This overview illustrates that there is a gap in our knowledge of how domestic courts handle investor-State disputes. As it turns out, some foreign investors use the domestic courts of the host State prior to initiating investment treaty arbitration. Subject matter-wise, these cases are very diverse and not all of them are initiated by investors against the host State. Moreover, in the four countries analysed, investors often appealed to the highest courts of the land, but they lost more cases than they won. These findings should help UNCITRAL Working Group III conceptualize the meaning of “investor-State dispute” and the relationship between domestic and international methods of ISDS. This overview concludes by inviting further empirical research to understand how domestic courts handle investor-State disputes. This in turn can help us develop normative arguments as to why domestic courts should be included in the reform process.
Procedural Developments at the International Criminal Court (2018)
Authors: Le Floch Guillaume , Lemey Marie , Paiola Lucie 
Published: February 2020

Abstract
The current column covers selected procedural developments at the International Criminal Court (ICC) in 2018. During the reporting period, the Court continued to face a number of challenges. Nevertheless, this did not prevent the ICC from further developing its jurisprudence, and, indeed, as occurred in other recent years, it delivered numerous decisions.