ПОВСЯКДЕННЯ НОБІЛІТЕТУ РЕЧІ ПОСПОЛИТОЇ У XVII – XVIII ст.: ЗАЧІСКИ, КОСМЕТИЧНІ ЗАСОБИ ТА ОДЯГ
Authors: ШКОЛЬНА Ольга , ТИМОШЕНКО Юрій 
Published: June 2023

Метою статті є аналіз літературних джерел, за якими реконструюється специфіка розвитку моди на носіння одягу, напомажування, парфумування представників польської та української еліти в добу ХVІІ – ХVІІІ ст., а також аналіз портретів представників шляхти епохи бароко. Методологія дослідження включає застосування сукупності таких методів: діалектичного, аксіологічного, герменевтичного, ідіографічного, просопографічного, порівняльного, мікроісторії, біографічного. Також використано індуктивний і дедуктивний методи задля реконструкції певних історичних явищ за даними історіографічних джерел. Наукова новизна полягає у введенні до наукового обігу аспектів носіння одягу в польських та українських колах істеблішменту ХVІІ – ХVІІІ ст., пов’язаних із семантичним полем понять “балагули”, “тенжизна”, “куртуазне кохання”, “ескорт”, “чічісбеї”. Простежена еволюція змін стереотипів щодо традицій носіння репрезентативних одеж у повсякденні Речі Посполитої доби бароко. Охарактеризована їхня залежність від спадкових норм і звичаїв у колах представників родів старопольської шляхти, станової регламентації щодо права на вдягання яскравих й оздоблених золотом-сріблом кунтушів, кунтушів сірого кольору, жупанів, кунтушевих поясів кшталту “позитивок”; історико-політичних і соціально-культурних трансформацій суспільства в умовах кількох переділів Польщі кінця ХVІІІ ст. Висновки. Встановлено, що інститут “балагульства”, котрий був відомий в українській і польській історіографії ХІХ ст., стосувався не лише кіл молодих поляків-народників 1840 – 1850-х рр., а зародився ще наприкінці ХVІІІ ст. як певна суб-культура з відповідними зовнішніми індикаторами в костюмі й поведінці. Доведено, що представники шляхти епохи бароко окрему увагу приділяли поняттю тенжизни в сенсі мужності, міцності, гідності й інших чеснот справжньої еліти, яку намагалися демонструвати консервативними елементами одягу – найчастіше кунтушевого строю, що сприймався з-поміж польських аристократів як національний костюм, а в колах українських – як приналежність до роксоланів-сарматів. З’ясовано, що повсякдення польського та українського нобілітету включало певні маркери ідентичності, пов’язані з “реконструкцією” за старопольською культурною традицією одягу періоду ренесансу – маньєризму, а також типовими київськими мундирно-кунтушевими костюмами, варшавськими, краківськими кутюмами (звичаєвими нормами), відповідно до модних тенденцій окремих відрізків часу й певних вимог savoir-vivre (етикету). Унаочнено фривольності в жіночій ноші коханок і фавориток королів, а ткож представників сейму та генералітету в колах польської й української аристократії Львова кінця ХVІІІ ст. Розкрито їх відсилки до інституту куртизанок, відомого в Європі від епохи Відродження й апелювання, з одного боку, до гаремної культури турків, персів тощо, а з іншго, імплементування в польське та українське суспільство вільних манери Франції доби сексуальної розкутості й емансипації. Реконструйовано специфічні риси строю для балів, прийомів, світських раутів і виходів дам з кіл польської й української шляхти доби бароко і їх ескортерів-чічісбеїв, похідні з італійської культури епохи бароко. Розглянуто низку портретів польської та української еліти епохи ХVІІ – ХVІІІ ст., котрі репрезентують зв’язок тогочасного повсякдення моделей з джерелами інспірацій, пов’язаними з різними традиціями включення венеційських ґудзиків, відсилок до іспанських курдибанів, туго зашнурованих німецьких суконь-ребронів й т. ін. З-поміж них виділено елементи угорського, орієнтального (насамперед, перського, турецького, китайського) костюмів чи матерії або її візерунків, французьких, італійських, іспанських, англійських тканин, насамперед, шовкових; елементів зачісок та головних уборів (іспанська борідка, перуки французького типу, хіджаб, близький орієнтальним мусульманським культурам, чоловічі магерки-баторувки й чекчирі угорського строю тощо), французьких парфумів, помад, панчіх, взуття, голландських люльок тощо.