Benkovački kraj u prapovijesti
Authors: Batović Šime 
Published: September 2018

U ovom radu pruža se sažeti pregled prapovijesti na prostoru benkovačke općine usred sjeverne Dalmacije, koja obuhvaća površinu od 650 km2 sa 49 sela. Nakon uvoda i osnovnih zemljopisnih podataka, te povijesti istraživanja, razmatraju se pojedina razdoblja i faze, a posebno se iznose podaci o gradinama i grobnim humcima, pa prilaže važnija stručna literatura. Taj je prostor još slabo istražen, ali je skupljena znatna količina građe, pa je moguće dobiti okvirnu sliku razvoja kulture, osobito u mlađe kameno doba. Sire su istraženi neolitičko naselje u Smilčiću i liburnsko gradinsko naselje Asseria (danas Gradina u Lisičiću), a manja istraživanja izvedena su u Benkovcu, Bukoviću, Dobropoljcima, Rašteviću, Nadinu, Donjim Biljanima, Polači i Tinju. Po razdobljima dosad je ukupno poznato: 6 nalazišta iz starijega, 1 iz srednjega i 19 iz mlađega kamenog doba, 17 iz bakrenoga, 36 iz brončanoga i 36 iz željeznoga doba, pa 49 gradina, oko 550 humaka, 8 groblja na ravnom zemljištu i 2 ostave. Kroz cijelu prapovijest ovaj kraj se kulturno razvija u okviru sjeverne Dalmacije.Najviše građe iz starijega kamenog doba skupljeno je u Islamu Grčkom (oko 1500 predmeta). Ona većinom potječe iz njegova srednjega (faza mousterien) i kasnoga dijela (faze aurignacien, gravettien, epigravettien). Građa je gotovo istih svojstava kao na širem prostoru oko Jadrana, osobito na istočnom jadranskom primorju. Ostaci srednjega kamenog doba još su oskudni i izdvojeni samo u Islamu Grčkom. Podudaraju se također s kulturama oko Jadrana, ali sadrže i određena mjesna svojstva.Mlađe kameno doba, najbolje zastupljeno u Smilčiću, dijeli se u tri razvojne faze i više stupnjeva: u ranoj ili smilčićkoj fazi obilježeno impresso (žigosanim) ukrašavanjem lončarskih proizvoda, zbog poluselilačkoga načina života vezanoga uz more; u srednjoj ili danilskoj fazi lončarstvo je veoma bogato ukrašeno geometrijskim uzorcima, zbog prevladavanja zemljodjelstva i stočarstva; u kasnoj ili hvarskoj fazi ovdje se u prethodnim predajama razvija posebna sjevernodalmatinska inačica te kulture, obilježena plastičnim i drugim ukrašavanjem lončarstva koje postupno osiromašuje i nestaje kao i tadašnja naselja.Bakreno doba zasad se dijeli u dvije faze: ranu, obilježenu nakovanskom kulturom, otkrivenom u čistom obliku najbolje u Bukoviću, s najizrazitijim ukrasom posuda brazdama i rebrima; pa kasnu fazu, s pojavom prvih gradinskih naselja na uzvisinama, obilježena kasnovučedolskim, stepskim i utjecajima iz kulture zvonolikih pehara, ali ima i mjesne posebnosti (lončarstvo ukrašeno otiskom konopca, kolutićem, trokuta, duborezom i bradavičastim izbočenjima), što ukazuje na snažan udio indoeuropskih seoba s istoka.Među gradinama 4 su iz bakrenoga doba, 14 iz brončanoga i 21 iz željeznoga doba. One su opća vrsta naselja od kasnoga bakrenog do kraja željeznoga doba. Nalaze se na visini od oko 30 do 400 m nad morem. Različite su površine, od oko 30 x 50 do 800 x 150 m. Brojne su od njih prenijele prvotne nazive, kao Nedinum - Nadin, Corinium - Karin i dr. Redovito su utvrđene suhozidnim bedemima. Suhozidne su bile i kuće. Neke su korištene za zbjeg ili u obrani.I ovdje su grobni humci, pored groblja na ravnom zemljištu, osnovni oblik sahranjivanja od bakrenoga do kraja željeznoga doba. Poznati su u 21 selu i na oko 40 položaja. Građeni su od kamenja i zemlje. Istraženo je samo 10. Imaju promjer oko 3 do 30 m i visinu 0,30 do 6 m. Svaki sadrži 1-3 groba s pokojnicima u zgrčenom položaju.Nazire se podjela brončanoga doba na tri faze: ranu fazu obilježenu cetinskom kulturom; u srednjoj fazi izrazite su posude s jezičastim ili sjekirastim produžecima ručica, prstenastotrokutastim ručicama i dr. Najbolje je poznata kasna faza s raznim brončanim proizvodima, osobito nakitom (lučne i zmijolike spone, privjesci, ogrlice i dr.) i oružjem (mačevi), koji su pod utjecajem balkanskog zaleđa i panonskoga prostora kulture groblja sa žarama, ali se očituju i mjesna protoliburnska svojstva, osobito u sponama.Iz željeznoga doba poznato je donekle svih pet razvojnih faza liburnske kulture koja se razvijala od 9. do kraja 1. st. n.e. To doba i ovdje obilježavaju raznolike veze Liburna s jadranskim obalama, osobito sa srednjom (Picenum) i južnom Italijom (Daunia) još od 7. st., te s Grčkom: uvozom slikanoga posuđa geometrijske vrste, s crvenim likovima, Gnathia, helenističke vrste s reljefnim ukrasom i dr.Najbolje je poznata zadnja ili V. faza (4-1. st.), osobito u Nadinu, Asseriji i na Ćosinoj gradini u Gornjoj Jagodnji, kada prevladavaju helenistički utjecaji, pa nestajanje ili preradba domaće kulture, s nizom novih oblika, pojava raznih novaca i druge promjene.