Suaugusiųjų revakcinacijos nuo difterijos ir stabligės tyrimas
Authors: Mykolaitytė Justė , Valius Leonas 
Published: June 2021

Tyrimo tikslas – išsiaiškinti, Lietuvos sveikatos mokslų univeristeto ligoninės Kauno klinikų (toliau – Kauno klinikų) Šeimos medicinos klinikos pacientų žinias apie pakartotinį skiepijimą nuo difterijos ir stabligės bei priežastis, kurios sąlygojo, ar pacientai buvo pakartotinai paskiepyti. Tyrimo uždaviniai: 1) apklausti pacientus, ar jie informuoti, kad nuo difterijos ir stabligės patartina pakartotinai skiepytis kas 10 metų; 2) apklausti pacientus, ar jie informuoti, kad pakartotinis skiepijimas yra nemokamas; 3) sužinoti pacientų motyvus pakartotinai skiepytis arba nesiskiepyti. Tyrimo metodika. Tyrimas atliktas Kauno klinikų Šeimos medicinos klinikoje 2021 m. pradžioje. Tyrime dalyvavo 105 pacientai. Naudota specialiai šiam tyrimui sukurta anketa. Apskai­čiuota reikalinga imtis: Kauno klinikų Šeimos medicinos klinikoje yra prisirašę 10 000 vyresnių nei 25 metų pacientų, pasirinkta galima paklaida – 10 proc.,paaiškėjo, kad reikalinga imtis – 95 ir daugiau respondentų. Tiesioginės apklausos metu surinkti anketiniai duomenys analizuoti, apskaičiuoti statistiniai ryšiai naudojant statistinį paketą „SPSS version 23.0“, skirtumai statistiškai patikimi, kai p < 0,05. Tyrimo rezultatai. Kad nuo stabligės ir difterijos reikia pakartotinai skiepytis kas 10 metų žinojo 33,3 proc. (n=35) Kauno klinikų Šeimos klinikos pacientų, nežinojo – 66,7 proc. (n=70). Buvo informuoti – 40,8 proc. (n=20) apklaustųjų, turinčių aukštąjį išsilavinimą, mažiausiai informuoti – 22,2 proc. (n=8) buvo įgijusieji pradinį, vidurinį arba profesinį mokymą, p=0,196. Dauguma respondentų 72,3 proc. (n=76) vertino skiepijimą labiau teigiamai („labai gerai“ ir „gerai“), tačiau jie neturėjo statistiškai reikšmingai daugiau žinių apie pakartotinio skiepijimo reikalingumą, p=0,086. Iš šeimos gydytojo informaciją gavo daugiau jaunesnių ir iki 45 metų amžiaus visų informuotųasmenų – 18,9 proc. (n=7) palyginus su 8,1 proc. (n=3) (46–59 metų) ir 10,8 proc. (n=4) (iki 60 metų ir vyresnio amžiaus), p=0,026. Iš interneto ir žiniasklaidos informacijos negavo nė vienas pacientas, vyresnis nei 60 metų, gavo – 16,4 proc. (n=6) 46–59 metų ir 5,2 proc. (n=2) iki 45 metų amžiaus pacientų. Nustatyti reikšmingi skirtumai tarp amžiaus grupių ir jų informacijos šaltinio, p=0,026. Nustatyta statistiškai reikšmingas ryšys tarp skiepijimo nuo erkinio encefalito ir žinojimo apie pakartotinio skiepijimo nuo difterijos ir stabligės reikalingumą, p=0,004. Apklausos duomenimis, pakartotinai skiepijosi tik 14,28 proc. (n=15), nesiskiepijo – 81,9 proc. (n=86), o likusieji neatsiminė savo imunizacijos statuso – 3,82 proc. (n=4). Tyrimo išvados. Informacijos sklaida apie nemokamą pakartotinį skiepijimą nuo stabligės ir difterijos suaugusiesiems kas 10 metų yra nepakankama. Du trečdaliai Kauno klinikų Šeimos klinikos pacientų, nežinojo, kad reikalingas pakartotinis skiepijimas – 66,7 proc. (n=70), 76,2 proc. (n=80) apklaustųjų nežinojo, kad jis yra nemokamas. Respondentai, kurie pakartotinai skiepijosi, nurodė, jog rūpinasi savo sveikata (n=8) ir mano, kad skiepai naudingi (n=6). Vienas respondentas pabrėžė, kad pakartotinai skiepijosi, nes „patarė šeimos gydytojas“. Šeimos gydytojo įtaka paciento apsisprendimui pakartotinai skiepytis yra svarbi. Devyni pacientai iš 14, kuriuos informavo šeimos gydytojas, pasinaudojo galimybe pakartotinai skiepytis. Šeimos gydytojo įtaka galutiniam apsisprendimui daug didesnė nei informacija internete arba išgirsta iš šeimos narių. Daugiau nei du trečdaliai pakartotinai neskiepytų respondentų nurodė, kad nesiskiepijo, nes „trūkoinformacijos“ (n=61).