bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Accumulation of Pathological Tau Species and Memory Loss in a Conditional Model of Tauopathy
Authors: Berger Zdenek , Roder Hanno , Hanna Amanda , Carlson Aaron , Rangachari Vijayaraghavan , Yue Mei , Wszolek Zbigniew , Ashe Karen , Knight Joshua , Dickson Dennis , Andorfer Cathy , Rosenberry Terrone L. , Lewis Jada , Hutton Mike , Janus Christopher
Published: April 2007

Neurofibrillary tangles (NFTs) are a pathological hallmark of Alzheimer's disease and other tauopathies, but recent studies in a conditional mouse model of tauopathy (rTg4510) have suggested that NFT formation can be dissociated from memory loss and neurodegeneration. This suggests that NFTs are not the major neurotoxic tau species, at least during the early stages of pathogenesis. To identify other neurotoxic tau protein species, we performed biochemical analyses on brain tissues from the rTg4510 mouse model and then correlated the levels of these tau proteins with memory loss. We describe the identification and characterization of two forms of tau multimers (140 and 170 kDa), whose molecular weight suggests an oligomeric aggregate, that accumulate early in the pathogenic cascade in this mouse model. Similar tau multimers were detected in a second mouse model of tauopathy (JNPL3) and in tissue from patients with Alzheimer's disease and FTDP-17 (frontotemporal dementia and parkinsonism linked to chromosome 17). Moreover, levels of the tau multimers correlated consistently with memory loss at various ages in the rTg4510 mouse model. Our findings suggest that accumulation of early-stage aggregated tau species, before the formation of NFT, is associated with the development of functional deficits during the pathogenic progression of tauopathy.
Selective Retrieval of Abstract Semantic Knowledge in Left Prefrontal Cortex
Authors: Goldberg Robert F. , Perfetti Charles A. , Fiez Julie A. , Schneider Walter
Published: April 2007

Research into the representation and processing of conceptual knowledge has typically associated perceptual facts with sensory brain regions and executive retrieval mechanisms with the left prefrontal cortex. However, this dichotomy between knowledge content and retrieval processes leaves unanswered how the brain supports concepts less reliant on direct sensory experiences. We used neuroimaging methods to investigate whether an increased abstractness in semantic decisions, in contrast to increased response difficulty, is associated with increased left prefrontal activation. Participants were presented with concrete animal names and asked to verify sensory and abstract properties that corresponded only to the animal category. Candidate semantic regions were localized in left inferior, frontopolar, and dorsolateral prefrontal cortex in contrast to a pseudoword control. Activity in each of these prefrontal regions was associated with significantly increased activity for abstract relative to sensory semantic decisions, regardless of increased response difficulty and even when controlling for the response times of participants. These results suggest that more abstract, or verbally-mediated, semantic knowledge of concrete items, in contrast to more sensory-based properties, is specifically supported by the left prefrontal cortex. Semantic retrieval mechanisms may rely on abstract representations, likely coded through a verbal format, to mediate task demands when perceptual information is insufficient.
Both Doublecortin and Doublecortin-Like Kinase Play a Role in Cortical Interneuron Migration
Authors: Friocourt Gaëlle , Liu Judy S. , Antypa Mary , Rakić Sonja , Walsh Christopher A. , Parnavelas John G.
Published: April 2007

Type I lissencephaly, a genetic disease characterized by disorganized cortical layers and gyral abnormalities, is associated with severe cognitive impairment and epilepsy. Two genes,LIS1and doublecortin (DCX), have been shown to be responsible for a large proportion of cases of type I lissencephaly. Both genes encode microtubule-associated proteins that have been shown to be important for radial migration of cortical pyramidal neurons. To investigate whether DCX also plays a role in cortical interneuron migration, we inactivated DCX in the ganglionic eminence of rat embryonic day 17 brain slices using short hairpin RNA. We found that, when DCX expression was blocked, the migration of interneurons from the ganglionic eminence to the cerebral cortex was slowed but not absent, similar to what had previously been reported for radial neuronal migration. In addition, the processes of DCX-deficient migrating interneurons were more branched than their counterparts in control experiments. These effects were rescued by DCX overexpression, confirming the specificity to DCX inactivation. A similar delay in interneuron migration was observed when Doublecortin-like kinase (DCLK), a microtubule-associated protein related to DCX, was inactivated, although the morphology of the cells was not affected. The importance of these genes in interneuron migration was confirmed by our finding that the cortices ofDcx,Dclk, andDcx/Dclkmutant mice contained a reduced number of such cells in the cortex and their distribution was different compared with wild-type controls. However, the defect was different for each group of mutant animals, suggesting that DCX and DCLK have distinct roles in cortical interneuron migration.
Microstimulation of the Midbrain Tegmentum Creates Learning Signals for Saccade Adaptation
Authors: Kojima Yoshiko , Yoshida Kaoru , Iwamoto Yoshiki
Published: April 2007

Error signals are vital to motor learning. However, we know little about pathways that transmit error signals for learning in voluntary movements. Here we show that microstimulation of the midbrain tegmentum can induce learning in saccadic eye movements in monkeys. Weak electrical stimuli delivered ∼200 ms after saccades in one horizontal direction produced gradual and marked changes in saccade gain. The spatial and temporal characteristics of the produced changes were similar to those of adaptation induced by real visual error. When stimulation was applied after saccades in two different directions, endpoints of these saccades gradually shifted in the same direction in two dimensions. We conclude that microstimulation created powerful learning signals that dictate the direction of adaptive shift in movement endpoints. Our findings suggest that the error signals for saccade adaptation are conveyed in a pathway that courses through the midbrain tegmentum.
Dopamine Receptor Activation Modulates GABA Neuron Migration from the Basal Forebrain to the Cerebral Cortex
Authors: Crandall James E. , McCarthy Deirdre M. , Araki Kiyomi Y. , Sims John R. , Ren Jia-Qian , Bhide Pradeep G.
Published: April 2007

GABA neurons of the cerebral cortex and other telencephalic structures are produced in the basal forebrain and migrate to their final destinations during the embryonic period. The embryonic basal forebrain is enriched in dopamine and its receptors, creating a favorable environment for dopamine to influence GABA neuron migration. However, whether dopamine receptor activation can influence GABA neuron migration is not known. We show that dopamine D1receptor activation promotes and D2receptor activation decreases GABA neuron migration from the medial and caudal ganglionic eminences to the cerebral cortex in slice preparations of embryonic mouse forebrain. Slice preparations from D1or D2receptor knock-out mouse embryos confirm the findings. In addition, D1receptor electroporation into cells of the basal forebrain and pharmacological activation of the receptor promote migration of the electroporated cells to the cerebral cortex. Analysis of GABA neuron numbers in the cerebral wall of the dopamine receptor knock-out mouse embryos further confirmed the effects of dopamine receptor activation on GABA neuron migration. Finally, dopamine receptor activation mobilizes striatal neuronal cytoskeleton in a manner consistent with the effects on neuronal migration. These data show that impairing the physiological balance between D1and D2receptors can alter GABA neuron migration from the basal forebrain to the cerebral cortex. The intimate relationship between dopamine and GABA neuron development revealed here may offer novel insights into developmental disorders such as schizophrenia, attention deficit or autism, and fetal cocaine exposure, all of which are associated with dopamine and GABA imbalance.
A New Code for Contrast in the Primate Visual Pathway
Authors: Tailby Chris , Solomon Samuel G. , Dhruv Neel T. , Majaj Najib J. , Sokol Sach H. , Lennie Peter
Published: April 2007

We characterize a hitherto undocumented type of neuron present in the regions bordering the principal layers of the macaque lateral geniculate nucleus. Neurons of this type were distinguished by a high and unusually regular maintained discharge that was suppressed by spatiotemporal modulation of luminance or chromaticity within the receptive field. The response to any effective stimulus was a reduction in discharge, reminiscent of the “suppressed-by-contrast” cells of the cat retina. To a counterphase-modulated grating, the response was a phase-insensitive suppression modulated at twice the stimulus frequency, implying a receptive field comprised of multiple mechanisms that generate rectifying responses. This distinctive nonlinearity makes the neurons well suited to computing a measure of contrast energy; such a signal might be important in regulating sensitivity early in visual cortex.
SFP Genotyping From Affymetrix Arrays Is Robust But Largely Detects Cis-acting Expression Regulators
Authors: Luo Z W , Potokina E , Druka A , Wise R , Waugh R , Kearsey M J
Published: April 2007

The recent development of Affymetrix chips designed from assembled EST sequences has spawned considerable interest in identifying single-feature polymorphisms (SFPs) from transcriptome data. SFPs are valuable genetic markers that potentially offer a physical link to the structural genes themselves. However, most current SFP prediction methodologies were developed for sequenced species although SFPs are particularly valuable for species with complex and unsequenced genomes. To establish the sensitivity and specificity of prediction, we explored four methods for identifying SFPs from experiments involving two tissues in two commercial barleys and their doubled-haploid progeny. The methods were compared in terms of numbers of SFPs predicted and their ability to identify known sequence polymorphisms in the features, to confirm existing SNP genotypes and to match existing maps and individual haplotypes. We identified >4000 separate SFPs that accurately predicted the SNP genotype of >98% of the doubled-haploid (DH) lines. They were highly enriched for features containing sequence polymorphisms but all methods uniformly identified a majority of SFPs (∼64%) in features for which there was no sequence polymorphism while 5% mapped to different locations, indicating that “SFPs” mainly represent polymorphism in cis-acting regulators. All methods are efficient and robust at predicting markers for gene mapping.
Asszociatív nitrogénkötő oltóanyagtörzsek túlélőképességét befolyásoló tényezők két potenciális vivőanyagban
Authors: Ködöböcz László , Kárpáti Éva , Dusha Ilona , Biró Borbála
Published: April 2007

A Bacillus thuringiensiscry1Ab endotoxint termelő transzgénikus kukorica (DK440BTY) és izogénes, toxint nem termelő kukorica (DK440) rizoszféráját jellemeztük talajbiológiai eszközökkel, illetve összehasonlító értékelést végeztünk egy vegetációs periódus három mintavételi időszakában. Telepszámlálásos módszerrel meghatároztuk néhány kitenyészthető mikrobacsoport (heterotrófok, oligotrófok, spórás mikrooganizmusok, szabadon élő N2-kötők és mikroszkopikus gombák) csíraszámát a rizoszféra talajában. Elvégeztük a mikrobiális össz-aktivitás vizsgálatát fluoreszcein-diacetát (FDA) hidrolízisének mérésével, illetve nyomon követtük a gyökérrendszer szimbiotikus struktúráinak, azaz az arbuszkuláris mikorrhiza gombák kolonizációjának a működőképességét is. A rizoszférához szorosan kapcsolódó talajrészben a szabadon élő szaprotróf Trichoderma gombák faji diverzitásának az alakulását ellenőriztük.  Megállapítottuk, hogy a belső rizoszféra (endoriza) mikroszimbiontás kolonizációja az első mintavétel során (2001. június) szignifikánsan kisebb aktivitást mutatott, és csökkent a gomba működőképességét jelző arbuszkulumok mennyisége is. A további mintavételek során (2001. augusztus és október) azonban ezek a különbségek nem jelentkeztek, a szimbiózis működőképessége helyreállt. A varianciaanalízis azonban összesített hatásban szignifikáns különbséget jelzett. A gyökérfelszín kitenyészthető mikrobacsoportjainak csíraszámában nem adódott statisztikailag igazolható különbség a kétféle növény között. Az FDA módszerrel kimutatható össz-mikrobiális aktivitást ugyanakkor mindegyik mintavételnél nagyobbnak találtuk a Bt-kukorica rizoszférájában, amiből a fiziológiai tulajdonságok megváltozására következtettünk. A transzgénikus növény gyökérhatásának távolabbi részén, a külső rizoszférában a Trichodema gombák száma és faji összetétele csak szezonális változásokat mutatott, de nem különbözött szignifikánsan a génmódosított növénynél. Eredményeink jelzik a génmódosítás közvetett hatását a rizoszférában található „nem célzott” szervezetek összetételére vagy aktivitására, és felhívják a figyelmet a további, tartamjellegű vizsgálatok szükségességére is.
Baktériumok és gombák kolonizációja génmódosított (Bt-) és izogénes kontroll kukorica rizoszférájában
Authors: Villányi Ilona , Füzy Anna , Naár Zoltán
Published: April 2007

A Bacillus thuringiensiscry1Ab endotoxint termelő transzgénikus kukorica (DK440BTY) és izogénes, toxint nem termelő kukorica (DK440) rizoszféráját jellemeztük talajbiológiai eszközökkel, illetve összehasonlító értékelést végeztünk egy vegetációs periódus három mintavételi időszakában. Telepszámlálásos módszerrel meghatároztuk néhány kitenyészthető mikrobacsoport (heterotrófok, oligotrófok, spórás mikrooganizmusok, szabadon élő N2-kötők és mikroszkopikus gombák) csíraszámát a rizoszféra talajában. Elvégeztük a mikrobiális össz-aktivitás vizsgálatát fluoreszcein-diacetát (FDA) hidrolízisének mérésével, illetve nyomon követtük a gyökérrendszer szimbiotikus struktúráinak, azaz az arbuszkuláris mikorrhiza gombák kolonizációjának a működőképességét is. A rizoszférához szorosan kapcsolódó talajrészben a szabadon élő szaprotróf Trichoderma gombák faji diverzitásának az alakulását ellenőriztük.  Megállapítottuk, hogy a belső rizoszféra (endoriza) mikroszimbiontás kolonizációja az első mintavétel során (2001. június) szignifikánsan kisebb aktivitást mutatott, és csökkent a gomba működőképességét jelző arbuszkulumok mennyisége is. A további mintavételek során (2001. augusztus és október) azonban ezek a különbségek nem jelentkeztek, a szimbiózis működőképessége helyreállt. A varianciaanalízis azonban összesített hatásban szignifikáns különbséget jelzett. A gyökérfelszín kitenyészthető mikrobacsoportjainak csíraszámában nem adódott statisztikailag igazolható különbség a kétféle növény között. Az FDA módszerrel kimutatható össz-mikrobiális aktivitást ugyanakkor mindegyik mintavételnél nagyobbnak találtuk a Bt-kukorica rizoszférájában, amiből a fiziológiai tulajdonságok megváltozására következtettünk. A transzgénikus növény gyökérhatásának távolabbi részén, a külső rizoszférában a Trichodema gombák száma és faji összetétele csak szezonális változásokat mutatott, de nem különbözött szignifikánsan a génmódosított növénynél. Eredményeink jelzik a génmódosítás közvetett hatását a rizoszférában található „nem célzott” szervezetek összetételére vagy aktivitására, és felhívják a figyelmet a további, tartamjellegű vizsgálatok szükségességére is.
Magyarország talajainak vízraktározó képessége
Authors: Várallyay György
Published: April 2007

A Kárpát-medence, benne Magyarország, különösen pedig a Magyar Alföld vízkészletei (lehulló csapadék, felszíni és felszín alatti vízkészletek) korlátozottak, s ebből a nem növekvő (sőt, esetleg csökkenő) készletből kell az egyre nagyobb, s egyre sokoldalúbbá váló társadalmi igényeket kielégíteni. Még nagyobb problémát jelent azonban, hogy a szűkös vízkészletek is igen nagy tér- és időbeni változékonyságot mutatnak.  Ilyen körülmények között gazdasági és környezeti szempontból egyaránt megkülönböztetett jelentősége van a talaj vízgazdálkodási tulajdonságainak, elsősorban a talaj vízraktározó képességének. A szerző és munkatársai ezek jellemzésére alkottak kvantitatív határértékekkel jellemzett kategória-rendszert, szerkesztették meg a kategóriák 1:100 000 méretarányú térképét, s dolgoztak ki módszert azok részletes nagyméretarányú térképezésére.  Adataink alapján megállapítottuk, hogy Magyarország legnagyobb kapacitású potenciális természetes víztározója a talaj, amelybe optimális esetben az éves csapadék közel kétharmada beleférne! (teljes vízkapacitás, VKT » 50%);  ennek jelentős hányada tározódhatna a talajban (szabadföldi vízkapacitás, VKsz), mégpedig  - közel felében - a növény által felvehető formában (hasznosítható vízkészlet, DV). A potenciális tározó kapacitás nyújtotta lehetőség azonban csak viszonylag ritkán realizálódhat az alábbi okok miatt: - vízraktározó tér vízzel telítettsége („tele üveg effektus”); - beszivárgást megakadályozó fagyott réteg („befagyott üveg effektus”); - beszivárgást megakadályozó víz át nem eresztő, vagy igen kis vízvezető képességű réteg a talaj felszínén vagy felszín közelben („ledugaszolt üveg effektus”); - a talaj gyenge víztartó képessége („lyukas edény effektus”). A talaj ezek miatt gyakran okozza vagy fokozza a szeszélyes időjárás kedvezőtlen ökonómiai és ökológiai következményeit; eredményezi azt, hogy a lehulló csapadéknak gyakran csak szerény hányada jut el a növényig; járul hozzá a sajnos egyre gyakrabban jelentkező szélsőséges vízháztartási helyzetek (árvíz, belvíz, túlnedvesedés, ill. aszály) kialakulásához.
Gondolatok a Nemzetközi Rizoszféra Kongresszuson (München, 2004. szeptember 12-17.) elhangzottakhoz
Authors: Biró Borbála , Simon László
Published: April 2007

{
Egy országos, átnézetes, térbeli talajinformációs rendszer kiépítésének igénye, lehetősége és lépései
Authors: Szabó József , Pásztor László , Bakacsi Zsófia
Published: April 2007

A talajokra vonatkozó információigény az utóbbi évtizedekben erőteljesen megnövekedett, nem csak az agrárium részéről. Az információkkal szembeni aktuális elvárás, hogy azok digitálisan és minél szélesebb körben legyenek hozzáférhetők, ezért a legfőbb talajtani információhordozó szerepét a (térbeli) talajinformációs rendszerek vették át. A hagyományos talajfelvételezés és -térképezés idő- és költségigényes. Újabb országos, térképezési munkák nem várhatók, emiatt egyre nagyobb szerepet kap a talajokról rendelkezésre álló információk mind alaposabb kiaknázása.  A hazai digitális talajtani információk között kitüntetett szerepe van a Kreybig-térképezés feldolgozása alapján kiépülő, országos, átnézetes léptékű Kreybig Digitális Talajinformációs Rendszernek (KDTIR).  Az alapját adó felvételezés, a rendelkezésre álló térképek és magyarázó füzetek sokkal több információt tartalmaznak, mint amit hagyományos módszerekkel fel lehetett dolgozni belőlük, és ami az archívum nyers digitális feldolgozása eredményeként előáll. A kialakított térbeli talajinformációs rendszer térbeli és tematikus pontosítására, finomítására, aktualizálására, illetve megbízhatóságának becslésére lehetőség van az eredeti térképi alapú talajtani információk mind alaposabb kiaknázása, megfelelő térbeli adatinfrastruktúrába illesztése és jól irányzott mintavételezéseken alapuló, újrafelvételezett adatok integrálása révén.
Gondolatok Simónidés Plataia-elégiájának (frr. 10-18 w2) előadásáról és üzenetéről
Authors: Mayer Péter
Published: April 2007

Simónidés Plataia-elégiája a communis opinio szerint ünnepi költemény. Minthogy e nyilvánosan elő-adott vers dicsérőleg említi a plataiai csata győztes hadvezérét, Pausaniast, az ő Kr. e. 478-as politikai bukása miatt a kutatás kizártnak tartja, hogy a költemény ezt követően születhetett volna. A dolgozat a vers sym-potikus történő előadása mellett érvel, s ezzel összhangban megalkotásának lehetséges idejét egészen Simónidés haláláig, a Kr. e. 460-as évek első feléig tolja ki. Az elégia kései megszületése esetén számolnunk kell a lehetőséggel, hogy benne a költő Pausanias 470 körüli halálára reflektált, párhuzamba állítva a spártai hadvezért a prooemiumban szereplő Achilleus alakjával.
A füstölők és a füstölés szokása a császárkorban
Authors: Harsányi Eszter
Published: April 2007

A római kerámia füstölők funkciójának kérdése régóta vitatott. A zalalövői füstölőtál-anyag feldolgozása során nyert információk, valamint az ókori források alapján megcáfolható, hogy a füstölőket olajlámpaként, libációs edényként, gyümölcsöstálnak vagy virágcserépnek használták volna. A turibulu-mok a római háztartás alapfelszereléséhez tartoztak (Liv. XXIX,14,13), és az égésnyomok alapján a házi isteneknek rendszeresen bemutatott füstáldozatra szolgáltak. Nevük a leggyakrabban füstölt anyagból, a tömjénből ered, amelynek égetése a kultikus célokon túl praktikus előnyökkel is járt. A kereszténység terjedésével párhuzamosan a füstölőtálak eltűntek a római életből, mivel a keresztények a füstölés szokását pogány cselekedetnek tartották, és teljes mértékben elutasították.
Személyes törekvések és egészség
Authors: Demetrovics Zsolt , Nagy Gyöngyi
Published: April 2007

A szerzők tanulmányukban röviden áttekintik a motivációs elméletek és a személyiségpszichológia korábbi főbb kapcsolódási pontjait, különös tekintettel azokra az irányzatokra, amelyek a modern kognitív-motivációs célszempontú elméletek előzményét jelentik. Ezen irányzat általános bemutatását követően röviden ismertetik KLINGER (1975 és 1987) aktuális célok (Current Concerns), PALYS és LITTLE (1983), valamint LITTLE (1993) személyes tervek (Personal Projects), valamint CANTOR és munkatársai (1987) életfeladatok (Life Tasks) megközelítését. Részletesen bemutatják és elemzik EMMONS (1986) személyes törekvésekre (Personal Strivings) vonatkozó elméletét.A szubjektív jólléttel kapcsolatos irányzatok és kutatási eredmények összefoglalását követően a szerzők elemzik LINVILLE (1985 és 1987) énkomplexitással kapcsolatos vizsgálatait, valamint bemutatják, hogy a célszempontú motivációs személyiségpszichológiai megközelítés miként járulhat hozzá a szubjektív jóllét, és ezzel kapcsolatosan a testi és lelki egészség vizsgálatához, milyen kapcsolat mutatható ki a személyes törekvések rendszerének jellemzői és az egészségesség között.
"Kávéház te vagy a hazám, s immár egyetlen otthonom" - Budapest kávéházai a századfordulón - környezetpszichológiai megközelítésben
Authors: Varga Violetta , Dúll Andrea
Published: April 2007

A környezetpszichológiai helyidentitás-elmélet szerint a fizikai környezet a személyiség fontos formálója. A jelentős helyek az ismerősség, a kontroll és az odatartozás érzése révén segítik az identitás kialakulását, fenntartását és kifejezését. Elemzésünkben bemutatjuk, hogy a századvég Budapestjének ilyen szerepet is betöltő intézménye volt a kávéház. A tanulmányban irodalmi, történeti, néprajzi, szociológiai leírások és pszichológiai, különös tekintettel környezetpszichológiai ismeretek talaján egyfajta lehetséges környezetpszichológiai magyarázatát adjuk annak a jelenségnek, hogy miképpen tettek szert a budapesti kávéházak döntő kultúrtörténeti és pszichológiai jelentőségre az emberek életében a századforduló idején.A kávé és a kávéház történetének rövid áttekintése után elemezzük a kávéházkultúra szimbolikáját. Először összefüggésbe hozzuk a kávéház jelképrendszerét a városiasodással, a polgárosodással és a korszak jelentősebb társadalomlélektani jellegzetességeivel. Az urbanizáció és a kávéház kapcsolatára vonatkozóan megállapítjuk, hogy a kávéházak ebből a szempontból kettősséget hordoztak: egyaránt mutatták a városiasság és a falusiasság jegyeit, egymással látszólag élesen ellentétes igényeket elégítve ki sikeresen. A polgárosodás és a kávéház viszonyának kapcsán ismét találkozunk a látszólag feloldhatatlan ellentétek egységesítésével: a kávéházak ugyanis olyan helyek voltak, ahol az emberek közötti távolságtartás és közeledés szabályozása mind tényleges fizikai, mind érzelmi szinten egyaránt lehetséges volt. Ide kapcsolódik a kávéház mint kultúrhely és közéleti fórum (ismét egy érdekes dinamikai csomópont!), ahol a (jó) modorosság és az otthonosság épp nem kioltotta egymást, hanem magasabb szinten, az otthonosság megvalósítása keretében sikeresen integrálódtak. A századforduló kávéházai elemzésünkben tehát a kor emberének fontos helyidentitás-kifejező környezetei voltak. Itt mutatkozik meg egy újabb dinamikai szál: a magán- és közéleti tér ellentéte. A kávéház szimbolizálta ugyanis a közéleti fórumot, és ezzel egy időben a magánéleti teret, az otthont. Végül elemezzük a kávéházaknak otthont adó épületek fizikai jellemzőit abból a szempontból, hogy milyen szerepük volt ezeknek a kávéházak közkedveltté válásában. Összegzésünkben megállapítjuk, hogy a kávéházkultúra páratlan népszerűségének sok oka közül pszichológiailag legmarkánsabbnak az ellentétek dinamikáját találtuk, ami megfelelt a korabeli magyar társadalom és az ország sajátosságainak. Amíg a kávéházak falain belül az ellentétek feloldhatók és integrálhatók voltak, addig kívül, a valódi világban ez már nem volt megvalósítható. A kávéházak ebben az értelemben jelenthették a századforduló emberének fontos (hely)identitásalakító tényezőjét.
Pszichológia a fenntarthatóságért
Authors: Varga Attila
Published: April 2007

A
környezeti válság további elmélyülésének megakadályozása érdekében az Egyesült
Nemzetek Szervezete 57. közgyulése 2002 decemberében a 2005-2015 közötti
évtizedet a fenntarthatóságra nevelés évtizedének nyilvánította. Vagyis a
nemzetközi közösség egy teljes évtizedet szán annak a célnak az elérésre, hogy
az oktatás minden szintjét és formáját áthassák a fenntarthatóság, a
környezetvédelem alapértékei. A tanulmány elso részében röviden bemutatásra
kerül, hogy milyen magyarázatokat ad a pszichológia a környezeti válság
kialakulására, és milyen segítséget tud nyújtani a válság kezeléséhez. A
környezeti válság kialakulását a pszichológia több szempontból - evolúciós,
szociálpszichológiai és természetesen környezetpszichológiai keretben - is
képes értelmezni. Ezen értelmezések alapján a válság kezelésében használható
javaslatok is születtek, melyek gyakorlati megvalósítására azonban a
pszichológián kívül álló okok miatt ritkán kerül sor. A tanulmány második fele
a környezeti attitud mérésének lehetoségeibe és nehézségeibe nyújt
bepillantást, az e téren végzett magyarországi vizsgálatokat egy, 750 tizenéves
diákkal végzett kutatás köré rendezve. A tanulmány befejezo része áttekintést
ad a fenntarthatóság pedagógiájához kötheto egyéb magyarországi kutatásokról és
az e téren a pszichológia elott álló további feladatokról.
Környezet - pszichológia
Authors: Dúll Andrea
Published: April 2007

A környezet átfogó fogalma és értelmezése sokféle formában és tartalommal van jelen a pszichológiában, azonban ezek a szeletek kevéssé állnak össze koherens elméleti rendszerbe. Tanulmányunkban a környezet fogalmának és elméleteinek általános szintu átgondolására vállalkozunk, egy ökológiai rendszerszemléletu szintézis körvonalainak felvázolására törekedve. Eszmetörténeti gyökerekként elemezzük Jakob von Uexküll (1938)Umweltfogalmát és Dewey és Bentley(1949) tranzakcionalizmusát, valamint a pszichológia története során megfogalmazódott lényegesebb ökológiai nézopontokat. A környezetpszichológia fogalmi rendszerének és nézopontjainak áttekintése után választ keresünk azokra a kérdésekre, hogy mi a környezet, miért fontos a pszichológiának, és fordítva: a pszichológia miért lényeges a környezet számára?
A helyveszteség vizsgálata migrációban lévő magyar fiatalok körében
Authors: Horvát M. Tünde , Dúll Andrea , László János
Published: April 2007

A
krízisirodalomban konszenzus alakult ki arról, hogy a gyász az egyik legerosebb
krízisprovokáló tényezo. Különösen fontos ez abban az esetben, ha kiterjesztjük
a pszichoanalitikus tárgyvesztés-értel­mezés határait a szignifikáns személy
elvesztésén túli eseményekre. Fried
(1963) párhuzamba állította a helyvesztés élményét a fontos személyek
elvesztésének hatására jelentkezo gyásszal. Tanulmányunkban a
lakóhelyveszteséget, pontosabban a szülovároshoz fuzodo helykötodés változását
vesszük górcso alá. A két vizsgálatot Szegeden tanuló, de nem szegedi
származású, határon belüli és határon át lakóhely-változtató egyetemisták
körében végeztük. Tanulmányunk elsodleges célja a migráció következtében
fellépo veszteségélménnyel való megküzdés és a helykötodés vizsgálatára
alkalmazott kvalitatív kutatási stratégia bemutatása. A vizsgálati személyeknek
projektív kérdésekre kellett válaszolniuk, majd a kapott nar­ratívumokat
tartalomelemzésnek vetettük alá, amelyben egy saját kidolgozású
kategóriarendszert alkalmaztunk. Igazolódott az a feltevésünk, mely szerint a
vizsgálati személyek a projektív kérdoívben utal­nak a szülováros elhagyása
következtében fellépo veszteségélményre. A határon belüli és határon át
költözok szignifikáns mértékben eltértek a veszteségélménnyel való megküzdés
foka tekintetében.
A Hétfogás Emlékezet Teszt
Authors: Verseghi Anna , Albu Mónika
Published: April 2007

A Hétfogás Emlékezet Teszt az agysérülést szenvedett személyek vizuális és téri-vizuális emlékezetének komplex vizsgálatára jött létre. A feladat során a hétköznapi élethelyzetekhez hasonlóan jelentésteli vizuális ingeranyagot alkalmazunk. A teszt hét „fogásból”, hat felismeréses és egy felidézéses részfeladatból áll. Az első hat feladattal az emlékezet idői szerveződése, az inger gyakoriságának hatása, az emlékezeti gátlás és a proaktív interferenciahatás, míg a hetedik részfeladattal az incidentális téri vizuá­lis emlékezet vizsgálható. 86 egészséges és 135 agysérült személy adatait hasonlítottuk össze. A mennyiségi és minőségi elemzések szignifikáns különbséget mutattak a két csoport memóriateljesítménye között mindegyik részfeladatban. Az agysérülés lokalizációja szerint kialakított csoportok a helyes válaszok, a téves riasztások és a hibák típusai alapján jól elkülöníthetőek. A jobb oldali hátsó sérültek mutatták a leggyengébb teljesítményt mindegyik részfeladatban. A 7. „fogás” érzékeny leginkább a jobb agyfélteke sérülésére. Minőségi analízissel meghatározott speciális hibatípusok (perszeverációk, késleltetett aktivációk, jelentőség eltűnése, közömbös inger túlértékelése, téri struktúra elvesztése) főként az agysérült személyekre jellemzőek. A Hétfogás előnye, hogy alkalmas mind az emlékezeti folyamatok gyors szűrővizsgálatára, mind ezen folyamatok részletes elemzésére. Nemcsak neuropszichológusok alkalmazhatják tehát eredményesen ezt a vizsgálóeljárást, hanem minden olyan szakember, akinek feladatai közé tartozik a vizsgált személy em­lé­kezeti folyamatainak objektív felmérése.
A Wason-féle kártyatrükk
Authors: Barkóczi Ilona
Published: April 2007

A tanulmány a Wason-féle kártyaszelekciós feladat főbb problémáival foglalkozik, amelyet 1966 óta folyamatosan vizsgálnak, mert a kutatók tucatjai nem képesek megmagyarázni, hogy az embereknek mintegy 90%-a miért nem tudja megoldani ezt az egyszerű feladatot a logikai norma szerint. Röviden vázol néhány általános és speciális szabályelméletet a kudarcokkal és az elméletek között folyó vitákkal. Már a reménytelenség jelei mutatkoznak, de újabban úgy látszik, hogy a Johnson-Laird mentális modell elmélet nyer alátámasztást két különböző forrásból. Az egyik a pszichofiziológiából ered: miközben a személyek absztrakt deduktív feladatokat oldanak meg, PET- és fMRI-adatok bilaterális vagy jobb ol­dali parietális aktivációt mutatnak az aktivációs mintázatban, amely térileg organizált mentális működésre utal. A másik egyéni különbségek tanulmányozásából ered: egyes emberek azon képessége, hogy alternatív modelleket generáljanak, korrelál absztrakt következtetési feladatokban nyújtott teljesítményükkel, és ez a mentális modell elmélet lényege.
Importance of dehydroepiandrosterone and dehydroepiandrosterone sulfate in different diseases
Authors: Bácsi Krisztián , Kósa János , Lazáry Áron , Horváth Henrik , Balla Bernadett , Lakatos Péter , Speer Gábor
Published: April 2007

A dehidroepiandroszteron és szulfatált származéka androgén és ösztrogén hormonok előanyaga, a gonádok szexuálszteroid termeléséhez járul hozzá. A dehidroepiandroszteron-szulfát csak deszulfatálódása után képes részt venni a folyamatban. A harmadik dekádtól kezdve a szérumszintjük fokozatosan csökken, idősebb korban a maximális érték csupán 10–20%-a. Az alacsonyabb koncentráció különböző kórállapotokhoz vezethet, mint a csontritkulás, a lipidmetabolizmus romlása, szív-érrendszeri betegségek, 2-es típusú cukorbetegség. Autoimmun betegségben, szexuális diszfunkciók esetén szintén alacsonyabb szintet találtak. Az intrakrinológia az endokrinológia speciális ága, jelentése, hogy a hormonszintézis és hatás ugyanazon szövetben, szekréció nélkül jön létre. A magasabb helyi androgén- és/vagy ösztrogénkoncentráció a hirsutismus, acne, seborrhea, az emlő és prosztatadaganatok patomechanizmusában jelentős tényező lehet. A dehidroepiandroszteron-pótlás kedvező hatását látták posztmenopauzás csontritkulásban, lupus erythematosisban, pszichiátriai megbetegedésekben, a lipid- és szénhidrát-anyagcserében és szexuális diszfunkció esetén. Csökkentette a zsírszövet mennyiségét. A szerzők a dehidroepiandroszteron és szulfatált származékának metabolizmusát és klinikai szerepét mutatják be.
On the way to understand the mechanism of immunological tolerance
Authors: Gergely János
Published: April 2007

A bevezető tanulmány az immunológiai tolerancia kialakulásában szerepet játszó fontosabb mechanizmusokat ismerteti. Tárgyalja a „saját” és „nem-saját” immunológiai értelmezését, foglalkozik az immunológiai felismerő folyamatokkal. Részletesebben foglalkozik az utóbbi években előtérbe került, a tolerancia és az autoimmun folyamatok kialakulása szempontjából jelentősnek bizonyult mechanizmusokkal, így az AIRE-gén szerepével a centrális tolerancia kialakulásában, a dendritikus sejtek valamint a Treg-sejtek releváns funkcióival.
Pathogenetic features of autoimmune disorders
Authors: Buzás Edit , Falus András , Szegedi Gyula
Published: April 2007

Az autoimmun megbetegedések komplex genetikai hajlamának kialakításában számos betegségre érzékenyítő gén játszik szerepet, amelyek bizonyos környezeti tényezőkkel együtthatásban autoimmun tünetek megjelenését eredményezik. Napjaink vizsgálatai révén mind teljesebb kép bontakozik ki az autoimmun betegségek patomechanizmusát illetően. Ehhez jelentős mértékben hozzájárulnak az autoimmun betegséghajlam kialakításáért felelős „kulcsgének” mutációi által előidézett ritka monogénes autoimmun kórképek és az állatkísérletes modellek tanulságai, továbbá a genetikai polimorfizmusokra és az egyidejűleg sok ezer gén és intergenikus DNS-elem kifejeződésére vonatkozó vizsgálatok eredményei. Az autoimmun megbetegedésekkel kapcsolatos problémakör számos kérdése mindmáig válaszra vár. Korunk genomikai kutatásai a jövőben esélyt teremthetnek a preventív medicina bevezetésére az autoimmun megbetegedések esetében.
Does the number of patients with autoimmune disorders and the frequency of autoimmune diseases increase?
Authors: Czirják László , Kiss Csaba György , Kiss Emese
Published: April 2007

Az autoimmun kórképek általában a ritka kórképek közé tartoznak, de vannak népbetegségnek számító kórformák is. Jelen munkában a szerzők azt elemzik, hogy növekszik-e az autoimmun betegek száma és az autoimmun betegségek előfordulási gyakorisága. Adott kórképen belül a betegek száma növekszik részben az incidencia valós növekedése következtében, amelyet főként az epigenetikus tényezők határoznak meg. Másrészről az incidencia növekedését eredményezi a diagnosztikai lehetőségek javulása, a pontosabb klasszifikációs rendszerek kidolgozása és a labordiagnosztikai lehetőségek finomabbá válása. Ezáltal az enyhébb és atípusos kórformák is felismerésre kerülnek. A prevalencia növekedése is nyomon követhető az immunszuppresszív kezelési lehetőségek bővülése és ennek következtében a túlélés javulása révén. Az egyedi betegségeken túl egyre több kórképről derül ki, hogy autoimmun folyamatok állnak a hátterében, és egyre több új autoimmun kórkép került leírásra. Ennek következtében az autoimmun betegségek száma nő, ezáltal az autoimmun betegek száma is tovább emelkedik. Emiatt és e betegségek krónikus, általában rokkantságot vagy csökkent munkaképességet eredményező volta miatt is mind nagyobb szakmai és társadalmi odafigyelést tesznek szükségessé az autoimmun betegségek és igényelnek az autoimmun betegek.
Hashimoto’s thyroiditis, the model of organ-specific autoimmune disorders
Authors: Balázs Csaba
Published: April 2007

A Hashimoto-thyreoiditis a szervspecifikus autoimmun endocrinopathiák típusos formája. A thyreoidea elleni antitesteket először ebben a betegségben írták le. Az elmúlt ötven év kutatásai bizonyították, hogy a thyreocyták károsodása komplex, többlépcsős folyamat, amelyben az immunológiai, immungenetikai faktorok mellett az epigenetikai és környezeti tényezők is szerepet játszanak. A kutatások lényeges következtetése az, hogy a thyreoiditis nem azonos a hypothyreosissal, mivel a betegség lefolyásában eltérő funkcionális stádiumok mutathatók ki. A betegség felismerésében a klinikai kép mellett meghatározóak az immunológiai vizsgálatok. A szerző a betegség kezelésére és megelőzésére vonatkozó fő irányelveket foglalja össze.
Antibody-mediated cell-specific hematopoietic autoimmune disorders
Authors: Pálóczi Katalin
Published: April 2007

Számos hematológiai betegség kialakulásában szerepelnek immunológiai mechanizmusok, azonban azin vivozajló folyamatok részletes megértése még több betegségben hiányzik. Az autoimmun haemolyticus anaemia, az immunthrombocytopenia és az immunneutropenia antitestmediált autoimmun betegségeknek tekinthetők, ezért az immunológiai történések megértése szempontjából különösen fontosak. Az autoimmun haemolyticus anaemia jellemzője, hogy a szervezet autoantitestet termel a vörösvérsejt egy vagy több membránantigénje ellen, amely az antitesttel és komplementtel bevont vörösvérsejt pusztulásához vezet. A csökkent vörösvérsejt-túlélés pontos patomechanizmusának tisztázása hosszú évekig tartó vizsgálatok eredményét jelenti. Ebben az összefoglaló közleményben az autoimmun haemolyticus anaemia, az immunthrombocytopenia és az immunneutropenia kerül ismertetésre.
Desenvolvimento de alevinos de trairão alimentados com dietas artificiais em tanques de cultivo
Authors: Luz Ronald Kennedy , Salaro Ana Lúcia , Souto Eduardo Ferri , Reis Alex , Sakabe Robérson
Published: April 2007

Este experimento foi realizado no Setor de Hidrobiologia e Piscicultura do Departamento de Biologia Animal da Universidade Federal de Viçosa. Alevinos de trairão (Hoplias lacerdae) previamente treinados a aceitar dietas artificiais foram selecionados por tamanho e estocados em três tanques com capacidade de 5000 litros cada, numa biomassa de 36,72 g cada. Após 30 dias de experimento, os peixes foram novamente separados por tamanho e redistribuídos nos mesmos tanques, numa densidade de 5 peixes/m², por mais 30 dias. Diariamente, às 8 e 14 h, os peixes foram alimentados com ração comercial extrusada (42%PB). Ao final de cada período experimental foram determinados: taxa de sobrevivência, ganho de biomassa, comprimento padrão e conversão alimentar. Observaram-se taxas médias de sobrevivência de 99,23 e 89,33%, conversão alimentar de 1,3:1,0 e 1,05:1,0, ganho de biomassa de 92,19 e 133,08 g nos dois períodos, respectivamente. Com relação ao comprimento padrão, foi comum a ocorrência de crescimento desigual dos alevinos nos dois períodos em todos os tanques, confirmando a necessidade de classificações periódicas, por tamanho, em criações de peixes carnívoros. Estes dados demonstram que o trairão apresenta potencial zootécnico para ser cultivado com a utilização de dietas artificiais, desde que treinados a aceitar ração comercial previamente.
Desempenho do piauçu (Leporinus macrocephalus) arraçoado com dietas contendo diferentes teores de tanino
Authors: Pinto Luis Gabriel Quintero , Pezzato Luiz Edivaldo , Miranda Edma Carvalho de , Barros Margarida Maria
Published: April 2007

Este estudo foi conduzido com o objetivo de avaliar o efeito dos taninos sobre o desempenho produtivo e a composição da carcaça do piauçu. Utilizaram-se 21 aquários (80 L) num sistema de fluxo fechado com circulação continua (vazão de 1 L/min), filtro biológico e temperatura controlada. Empregaram-se 84 peixes com peso médio inicial de 5,06 g, na densidade de quatro por aquário, num delineamento inteiramente casualizado com sete tratamentos e três repetições. As rações foram formuladas de forma a apresentarem-se isoenergéticas (3200 kcal ED/ kg de ração) e isoprotéicas (30% PB), com as seguintes composições de tanino total: 0,00; 0,23; 0,46; 0,69; 0,92; 1,37 e 1,82. Avaliou-se a influência do tanino sobre o desempenho produtivo: ganho de peso, conversão alimentar aparente e taxa de eficiência protéica; a composição corporal dos peixes: proteína bruta da carcaça, extrato etéreo da carcaça, proteína bruta e extrato etéreo dos fígados e gordura visceral; e a relação hepatossomática: índice hepatossomático. Concluiu-se que, embora a presença de até 0,69% de taninos na ração não tenha comprometido os índices de conversão alimentar aparente e taxa de eficiência protéica das rações, níveis iguais ou superiores a 0,46% resultaram em ganho de peso significativamente inferior para o piauçu e que a espécie se mostrou sensível à presença de taninos condensados, os quais prejudicaram significativamente o metabolismo e o valor biológico dos nutrientes presentes nas rações.
Efeito da altura do capim-Tanzânia diferido nas características da pastagem no período do inverno
Authors: Canto Marcos Weber do , Cecato Ulysses , Peternelli Maurício , Jobim Clóves Cabreira , Almeida Júnior Josmar , Rigolon Luís Paulo , Watfe Eduardo , Barrionuevo Carla Valéria , Nunes Bruna Rafaela Caetano
Published: April 2007

O estudo foi desenvolvido no Município de Astorga, PR, na Fazenda Nossa Senhora de Aparecida, com o objetivo de avaliar as características da pastagem e o acúmulo de forragem em capim-Tanzânia (Panicum maximum Jacq.), diferido e após pastejado no período de 23/07 a 18/09/1999, sob diferentes níveis de altura de pasto. O delineamento experimental usado foi o inteiramente casualizado, com duas repetições. Os tratamentos foram quatro alturas de pasto: T1=20, T2=40, T3=60 e T4=80 cm. Entretanto, para a análise estatística, utilizaram-se as alturas reais de pasto mantidas nas unidades experimentais, sendo: T1R1 = 26,3, T1R2 = 24,6, T2R1 = 47,9, T2R2 = 42,5, T3R1 = 55,8, T3R2 = 61,7, T4R1 = 69,2 e T4R2 = 71,4 cm. Pode-se concluir que a altura de pasto aumenta de forma linear as massas de forragem e de colmos verdes. O acúmulo de forragem não foi afetado pelas diferentes alturas de pasto.
Herdabilidade para efeitos direto e materno de características de crescimento de bovinos Nelore no Estado da Paraíba
Authors: Ribeiro Maria Norma , Pimenta Filho Edgard Cavalcanti , Martins Gabrimar Araújo , Sarmento José Lindenberg Rocha , Martins Filho Raimundo
Published: April 2007

Dados de pesos aos 205 (P205), 365 (P365) e 550 dias de idade (P550) de três rebanhos da raça Nelore criados no Estado da Paraíba em regime de pasto, no período de 1975 a 1990, foram utilizados. Os efeitos genéticos direto e materno foram estimados pelo Método da Máxima Verossimilhança Restrita aplicada a um modelo animal. Foram incluídos os efeitos fixos de ano-mês-sexo, fazenda e idade da vaca, como (co) variável linear e quadrática. As médias dos quadrados mínimos e respectivos erros-padrão dos P205, P365 e P550 para as três propriedades estudadas foram, respectivamente, 149,00 ± 22,28 kg, 198,40 ± 38,84 kg, 256,99 ± 55,65 kg; 145,10 ± 21,31 kg, 182,83 ± 30,38 kg, 247,45 ± 50,57 kg e 162,12 ± 14,23 kg, 246,66 ± 23,11 kg, 332,83 ± 35,02 kg. As estimativas de herdabilidade para o efeito genético direto dos pesos aos 205, 365 e 550 dias de idade foram 0,16 ± 0,05, 0,40 ± 0,11 e 0,76 ± 0,25, respectivamente. Nesta mesma ordem, para o efeito materno dos P205, P365 e P550, os valores de herdabilidade foram 0,36 ± 0,05, 0,44 ± 0,15 e 0,01 ± 1,10. As correlações para os efeitos genético direto e materno para P205, P365 e P550 foram, respectivamente -0,70, -0,74, e -1,00. O efeito materno foi importante apenas na fase pré-desmame.
Efeito da densidade e de programas de alimentação sobre o desempenho de frangos de corte
Authors: Lana Geraldo Roberto Quintão , Silva Junior René Geraldo Cordeiro , Valerio Sandra Roseli , Lana Ângela Maria Quintão , Cordeiro Elísia Carmem G. Bastos
Published: April 2007

O objetivo deste experimento foi avaliar o efeito da densidade e de programas de alimentação sobre o desempenho produtivo e o rendimento de carcaça e de cortes nobres em frangos de corte aos 42 dias de idade. O delineamento experimental foi o inteiramente casualizado, num esquema fatorial 3x2 (densidades, programas de alimentação), com quatro repetições cada. As densidades foram: 10, 12 e 16 aves/m². A alimentação foi constituída de programa 1 (quatro rações): pré-inicial, inicial, crescimento e final; e programa 2 (cinco rações): pré-inicial I, pré-inicial II, inicial, crescimento e final. Na fase de 1 a 7 dias houve diferença significativa (P<0,05) entre densidades para consumo de ração, ganho de peso e conversão alimentar. Para a fase de 15 a 21 e 22 a 28 dias de idade, os melhores resultados de ganho de peso e conversão alimentar foram obtidos na densidade de 16 aves/m². Nas fases de 8 a 14, 29 a 35 e 36 a 42 dias de idade e no período total, não foram observadas diferenças significativas entre os programas de alimentação e entre densidades em nenhum dos parâmetros avaliados. Recomenda-se para frangos de corte, machos, de 1 a 42 dias de idade, a densidade de 16 aves/m², independentemente do programa de alimentação.
Comparação de sistemas de avaliação de dietas para bovinos no modelo de produção intensiva de carne. Suplementação do pasto para vacas na estação seca
Authors: Sampaio Alexandre Amstalden Moraes , Brito Rodolfo Marques de , Aguiar Luciano Luz Morgan de , Rossi Junior Paulo , Cruz Geraldo Maria da , Alencar Maurício Mello , Barbosa Pedro Franklin , Barbosa Rogério Taveira
Published: April 2007

Foram utilizadas 30 vacas da raça Canchim com 50 meses de idade e peso corporal médio de 471 kg, que receberam suplemento alimentar durante a estação seca de 1998, objetivando avaliar a precisão no desempenho estimado por diferentes sistemas de avaliação de dietas. Os suplementos, à base de silagem de milho, milho, polpa cítrica peletizada, farelo de algodão, farelo de soja e soja integral, seguiram as recomendações do Sistema de Proteína Metabolizável (MP); do Sistema de Proteína e Carboidratos Líquidos de Cornell (CNCPS); e do Sistema de Proteína Digestível no Intestino (PDI), para manutenção do peso corporal. A variação diária de peso corporal obtida não diferiu entre os tratamentos CNCPS, MP e PDI, com médias de 0,34; 0,33; e 0,19 kg/cab, respectivamente. Quando a produção de carne constituiu-se no objetivo único do sistema produtivo, a análise econômica revelou saldo de R$22,00; R$-44,73; e R$47,27/ha/ano, para os sistemas CNCPS, MP e PDI, respectivamente. Concluiu-se que os suplementos avaliados pelos sistemas proporcionaram resultados de desempenho animal compatíveis com os estimados.