bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
СЕЙМОВА ТА ПАРЛАМЕНТСЬКА ДІЯЛЬНІСТЬ УКРАЇНЦІВ ЯК ЧИННИК СТРУКТУРИЗАЦІЇ ПОЛІТИЧНОГО РУХУ ГАЛИЧИНИ НА МЕЖІ ХІХ-ХХ СТ.
Authors: Krykhovetskyi І.
Published: May 2022

У статті розкривається вплив сеймової та парламентської діяльності галицьких українців на процес партійного оформлення їх політичних течій. Встановлено, що формування політичних партій було результатом демократизації політичного життя державних утворень. Вони стали своєрідною ланкою, яка з’єднувала суспільство з верховною владою і засобом додаткового суспільного контролю. На середину – другу половину XIX ст. в українському політичному русі Галичини сформувалося три напрями: москвофіли, народовці й радикали. Формування української національної свідомості в Галичині було пов’язане з народовським рухом. Натомість москвофіли демонстрували толерантність до зв’язку з імперією Романових і нівелювали лібералізм народовців перед імперської владою. Радикали – представляли молоде покоління українських політиків, які зосередили свою увагу на соціальних питаннях. Першою політичною партією Галичини стала Русько-українська радикальна партія, яка виникла під впливом реалізованої у стінах Галицького сейму польсько-української угоди 1890-1892 рр. Програма Русько-української радикальної партії включала соціальні та демократичні положення (колективна власність на засоби виробництва, свобода зборів і товариств, загальне виборче право, культурний розвиток всіх народів). До початку XX ст. в суспільно-політичному житті Східної Галичини оформилося п'ять українських політичних партій. В цьому регіоні України була створена нова структура українського політичного руху, виникла партійна система, характерною рисою якої була наявність впливової центристської (Українська національно-демократичної партії), двох лівих (Української радикальної партія і Українська соціал-демократичної партії) і однієї консервативної (Католицький русько-народний союз) партій, а також москвофільської Руської національної партії. Три основні крайові політичні сили в особі націонал-демократів, радикалів і соціал-демократів виступили за політичну самостійність України. Всі основні галицькі національні партії були масовими, мали визначену організаційну структуру, власні статути і програми діяльності, проводили цілеспрямовану пропаганду своїх ідей і програмних завдань. Крім політичних партій в кінці  XIX – на початку  XX ст. в Галичині досить активно діяли такі політичні організації, товариства та об'єднання, як Народна Рада, Руська Рада, Національно-демократичне сторонництво, Головна українська рада та інші. Деякі з них, не називаючи себе партіями, фактично були організаціями такого типу.
ПРИНЦИПИ ПЕРЕВЕДЕННЯ ТА ПЕРЕМІЩЕННЯ ПРАЦІВНИКІВ
Authors: Fomina G.
Published: May 2022

Стаття присвячена виокремленню та систематизації комплексу актуальних принципів переведення та переміщення працівників в Україні. Ці принципи автором тлумачяться в якості цілісної, взаємоузгодженої системи абстрактних, імперативних засадничих ідей-вимог, що забезпечені державою (у відповідній мірі – самим роботодавцем) та знаходять вияв в централізованих та локальних нормативно-правових актах, а також на практиці, сприяючи юридичній визначеності перебігу процесів і відносин з приводу переведення та/або переміщення працівників. Дотримання роботодавцем цих принципів дозволяє йому оптимальним чином використовувати трудові ресурси, не зашкоджуючи належному рівню соціальної безпеки працівників та меті трудових правовідносин. Групу загальноправових принципів трудового права, що стосуються переведення та переміщення працівників, становлять: принцип верховенства права; принцип людиноцентризму; принцип законності; принцип рівності прав і можливостей (недискримінації); принцип справедливості. Групою галузевих принципів трудового права, що стосуються переведення та переміщення працівників, охоплено: принцип свободи праці; принцип гідної праці; принцип гармонійної стабільності трудових правовідносин; принцип забезпечення права учасника трудових правовідносин на захист його прав і законних інтересів державою, профспілкою. Групу спеціальних принципів переведення та переміщення працівників, які застосовні лише до цих процедур, складають: принцип цілісності процесу здійснення цих кадрових процедур; принцип плановості та прогнозування здійснення вказаних процедур; принцип раціональності здійснення цих кадрових процедур; принцип професіоналізму та компетентності в здійсненні цих процедур; принцип відповідального здійснення переведення та переміщення працівників. Окрема увага автора приділяється особливим принципами переведення та переміщення працівників, які стосуються виключно переведення чи переміщення працівників. У висновках до статті узагальнюються результати дослідження.
ІНТЕРНЕТ–ЗМІ В УКРАЇНІ: АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ
Authors: Burlakov S.
Published: May 2022

Існування в сучасному інформаційному середовищі зумовлює безперешкодний доступ до інформаційних ресурсів, зокрема мережі Інтернет. Всесвітня інформаційна мережа Інтернет об’єднує в собі велику кількість регіональних мереж і, одночасно, мільйони комп’ютерів з будь-якого куточка планети, з метою, зокрема, широкого доступу до інформаційних ресурсів усього світу, а тому мережа Інтернет має неабияку перевагу у порівнянні з іншими джерелами інформації. На сьогодні Інтернет – це не лише загальнодоступний спосіб спілкування та обміну інформацією, а також один із найпопулярніших видів мас-медіа у світі, зокрема і в нашій країні. Глобалізаційні процеси у світі, інформатизація суспільства, запровадження новітніх інформаційних технологій зумовлюють пріоритетність та суспільне визнання важливості інформаційних правовідносин. Як один з видів мас-медіа в Україні мережа Інтернет може бути джерелом поширення неправдивої інформації суб’єктами цих правовідносин, що є важливою проблемою на сьогодні. Зазначене підкреслює важливість дослідження проблеми правового регулювання Інтернет-ЗМІ в Україні. Зроблено висновок, що сьогодні в Україні відбувається активний розвиток глобальної мережі Інтернет, втім правове регулювання цієї сфери, зокрема діяльності Інтернет-медіа, потребує законодавчого переосмислення та вдосконалення. Адже, із урахуванням стану інформатизації суспільства, стрімкого розвитку інформаційних правовідносин, одним із важливих завдань національного законодавця сьогодні є нормативне врегулювання питання діяльності Інтернет-ЗМІ. Прийняття відповідних нормативно-правових актів врегулювало б процедуру притягнення Інтернет - ЗМІ до відповідальності за поширення неправдивої або сфальсифікованої інформації. В цьому контексті мова йде про підготовку проєкту закону про Інтернет–ЗМІ, який, перш за все, вирішить питання правового статусу таких засобів масової інформації, їх діяльності, відповідальності, способів їх легалізації. В зазначеному контексті, необхідно зважати на норми та принципи  ст. 34 Конституції України, що гарантують свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію на власний вибір, для того щоб нормативне врегулювання діяльності Інтернет–ЗМІ не було розцінене як спроба держави контролювати свободу слова та свободу засобів масової інформації.
ПРУДЕНЦІЙНИЙ НАГЛЯД ЯК ІНСТРУМЕНТ АДМІНІСТРАТИВНО-ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ФОНДОВИХ БІРЖ В УКРАЇНІ
Authors: Vihristyuk А.
Published: May 2022

Мета статті полягає в тому, щоб системно аналізуючи норми чинного законодавства, а також позиції вчених адміністративного права та економіки, розкрити пруденційний нагляд як інструмент адміністративно-правового регулювання фондових бірж в Україні. У статті розкрито, що пруденційний нагляд як інструмент адміністративно-правового регулювання фондових бірж в Україні – це спеціальний адміністративно-правовий нагляд суб’єкта публічної адміністрації (Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку) за учасниками фондового ринку, що регулярно здійснюється шляхом перевірки дотримання нормативно-правових вимог та нормативів з формуванням та реалізацією подальшого плану покращення діяльності та стабільності фондових бірж. Наголошено, що сучасна система депозитарного обліку цінних паперів в Україні трансформується від документальної до бездокументальної. Високий рівень централізації дозволяє виконувати покладені на неї функції шляхом матеріалізації системної облікової інформації про бездокументарні (дематеріалізовані) цінні папери, які є абстрактним сигналом про наявність у його власника певних майнових та інших прав. Система депозитарного обліку цінних паперів – це сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери із зазначенням типу, номінальної вартості, кількості, емітентів, власників цінних паперів. Набуття, обмеження і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. З’ясовано, що рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.12.2015  № 2021 було затверджено Положення про нагляд за дотриманням пруденційних нормативів професійними учасниками фондового ринку, що визначає порядок здійснення Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку нагляду за дотриманням професійними учасниками фондового ринку у своїй діяльності вимог щодо пруденційних нормативів, установлених нормативно-правовим актом Комісії, який встановлює перелік, порядок розрахунку та нормативні значення пруденційних показників, що застосовуються для вимірювання та оцінки ризиків професійної діяльності на фондовому ринку.
ХАРАКТЕРИСТИКА СПОСОБІВ УЧИНЕННЯ НЕЗАКОННОГО ОБІГУ ОТРУЙНИХ ЧИ СИЛЬНОДІЮЧИХ ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ
Authors: Vatsyuk V.
Published: May 2022

У статті з’ясовано, що спосіб вчинення кримінального правопорушення є основою для виявлення взаємозв’язку між іншими структурними елементами криміналістичної характеристики незаконного обігу отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів (спосіб – особа злочинця, спосіб – сліди, спосіб – предмет посягання тощо); побудови слідчих версій; планування розслідування; розробки тактики проведення слідчих (розшукових) дій; розробки ефективних заходів профілактики кримінальних правопорушень. Встановлено, що на вибір правопорушником конкретного способу впливають чинники об’єктивного (особливості обстановки, місця й часу вчинення кримінального правопорушення; предмет посягання, його якісні та кількісні ознаки; можливість здійснення підготовчих дій; наявність співучасників) і суб’єктивного характеру (наявність у правопорушників професійних знань і досвіду вчинення подібного роду кримінальних правопорушень; службове положення та відношення до роботи у сфері легального обігу отруйних та сильнодіючих лікарських засобів; фізичний стан, психологічні особливості, а також знання ним спеціальних правил поводження з такими лікарськими засобами). Проблема способу вчинення кримінального правопорушення залишається однією з ключових у криміналістиці, оскільки дослідники постійно приділяють увагу їй у процесі вивчення проблематики як окремого одиничного кримінального правопорушення, так і їх груп. В аспекті вивчення способу вчинення кримінального правопорушення цікавим є механізм і процес досягнення мети. Пізнання динаміки злочинної діяльності дає змогу цілісно відобразити модель поведінки винуватих осіб. Зроблено висновок, що у категорії «незаконний обіг отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів» існує різноманіття способів учинення кримінальних правопорушень. Правоохоронці розслідують різні види порушень правил виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, відпуску, обліку, пересилання, збуту отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, поєднаних з підробленням документів, а слідчо-судова практика дає матеріал для аналізу та узагальнення зазначених способів, методів та інших обставин вчинення таких кримінальних правопорушень.
ПОШУКОВІ ОЗНАКИ КРИМІНАЛЬНИХ ПРАВОПОРУШЕНЬ, ВЧИНЮВАНИХ У СФЕРІ ВИКОРИСТАННЯ ТА ОХОРОНИ НАДР
Authors: Yermakov Yu.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що організований та латентний характер кримінальних правопорушень, що вчинюються у сфері використання та охорони надр, їх розповсюдженість та неефективність державної системи протидії незаконному надрокористуванню, обумовлює застосування  сил та засобів  ОРД в процесі виявлення та попередження зазначених кримінальних правопорушень. Виокремлюючи місця та об'єкти пошукової діяльності необхідно зазначити, що вони стають такими тільки за наявності певних ознак, оскільки саме наявність ознак у зовнішній характеристиці особи, предмета, документа дозволяють припускати про їх місце (участь) у злочинній діяльності. У статті розглянуті пошукові ознаки підготовки та вчинення кримінальних правопорушень у сфері використання та охорони надр, за наступними категоріями (та ефективність використання під час пошукової діяльності), а саме: технологічні ознаки; суб’єктивні ознаки осіб, як об’єктів пошуку; правові ознаки; об’єктивні ознаки; ознаки, що свідчать про створення (функціонування) злочинного ланцюга у сфері використання та охорони надр;  ознаки, що свідчать про вчинення злочину на певній технологічній стадії надрокористування; документальні ознаки (ознаки технічної, інтелектуальної підробки або підлогу документів, порушення правил документообігу);  організаційні ознаки (що свідчать про внесення змін до певних організаційних процедур, процесів; що свідчать про відсутність (навмисну або випадкову) необхідних організаційних процедур; що свідчать про формальність (або закритість) проведення окремих організаційних заходів); економічні ознаки (ознаки порушення фінансового законодавства; ознаки порушення бухгалтерської дисципліни; ознаки штучних змін економічних показників. Зазначені ознаки у більшості напряму не вказують на конкретний факт підготовки (вчинення) кримінального правопорушення або на конкретних осіб, які готують (вчинюють) кримінального правопорушення, але виявивши певні ознаки, можна із значною долею вірогідності визначити спосіб вчинення кримінального правопорушення  та можливих фігурантів (або принаймні значно звузити їх коло).
ПОНЯТТЯ, МЕТА, ЗАВДАННЯ ТА ПРИНЦИПИ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО КЕРІВНИЦТВА ДОСУДОВИМ РОЗСЛІДУВАННЯМ
Authors: Mirkovets D.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що регулювання функції організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням зафіксовано на різних нормативних рівнях, а деякі підходи свідчать про невирішеність низки проблем щодо їх здійснення. Метою статті є формулювання поняття процесуального керівництва досудовим розслідуванням, його мети, завдань та принципів із урахуванням наукових підходів, сучасного нормативного регулювання та правозастосування. Досліджено наукові підходи до визначення поняття процесуального керівництва досудовим розслідуванням та розкрито авторську позицію щодо визначення цього поняття, а також мети, завдань та принципів процесуального керівництва досудовим розслідуванням. З’ясовано, що наукові позиції щодо повноважень прокурора під час здійснення процесуального керівництва та визначення змісту поняття та цього напряму діяльності в цілому, багато в чому детерміновані професійною діяльністю авторів наукових праць, сферою наукових інтересів, тематикою (напрямом) окремих досліджень. Тому передбачувано, що у роботах прокурорів переважає позиція про доцільність «широких» повноважень, а науковці, які вивчають питання діяльності органів досудового розслідування вважають, що повноваження прокурора є надмірними, вони обмежують процесуальну самостійність слідчого і доцільне їх скорочення та/або перерозподіл на користь керівника органу досудового розслідування. При цьому незалежно від відомчого спрямування, всі визнають важливість судового контролю, утім із певними зауваженнями щодо його меж і обсягу. Наголошено, що мета процесуального керівництва пов’язана із розумінням сфери діяльності прокурора на досудовому розслідуванні, а отже, визначається і зумовлена власне метою досудового розслідування, загальною метою контрольно-наглядової діяльності на досудовому розслідуванні та завданнями конкретного провадження (як змістовною складовою такої мети), що також є відтворенням принципу поєднання універсальності та специфічності; управлінським та організаційним характером повноважень прокурора.
НАПРЯМИ ВДОСКОНАЛЕННЯ СИСТЕМИ ПРИЙНЯТТЯ ТА РЕАЛІЗАЦІЇ УПРАВЛІНСЬКИХ РІШЕНЬ В ОРГАНАХ ТА ПІДРОЗДІЛАХ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ
Authors: Hanzha O.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що аналіз наукової літератури та правозастосовної практики, свідчить про те, що на сьогоднішній день існує низка проблем різноманітного характеру, пов’язаних із службовою кар’єрою в органах поліції. При цьому, вирішення вказаних проблем є фактично неможливим без удосконалення організаційних засад її проходження. В свою чергу, під організаційними засадами службової кар’єри в органах поліції найбільш доцільно розуміти сукупність заходів (неправового характеру), які у своїй сукупності складають певну систему та спрямовані створення сприятливих умов для проходження служби працівниками поліції, а як результат і їх кар’єрного зростання. Варто відзначити, що організаційні засади є різноманітними за своєю природою, втім ключове місце серед них належить засадам організаційного характеру. У статті, спираючись на аналіз наукових поглядів вчених, сформовано авторське бачення щодо тлумачення поняття «управлінське рішення» в контексті діяльності органів та підрозділів Національної поліції. Сформульовано власну позицію стосовно системи прийняття та реалізації управлінських рішень в поліції. Відзначено, що важливим аспектом в контексті представленої проблематики є здійснення контролю в органах поліції. Запропоновано шляхи вирішення проблем, пов’язаних із здійсненням контрольної діяльності у вказаному напрямку. Зроблено висновок що важливість здійснення контролю полягає у тому, що за його допомогою: по-перше, вбачається можливим забезпечити законність діяльності органів та підрозділів поліції, що в свою чергу забезпечує дотримання принципів справедливості та доцільності при просуванні по службі поліцейських; по-друге, контроль створює умови для підвищення ефективності навчального процесу майбутніх поліцейських, а також покращення якості надання освітніх послуг при підвищенні кваліфікації останніх; по-третє, саме контроль дозволяє перевірити роботу кожного окремого поліцейського, що в свою чергу дає можливість прийняти правильне рішення у разі встановлення кола осіб, яких може бути підвищено на посаді.
ПІДРОЗДІЛИ ПРОТИДІЇ НАРКОЗЛОЧИННОСТІ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ ЯК СУБ’ЄКТИ ЗАПОБІГАННЯ ЗЛОЧИННОСТІ
Authors: Kuzyk V.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що сьогодні світове співтовариство визначає наркозлочинність як проблему, яку можливо стримувати (мінімізувати) лише комплексно, за рахунок всіх державних і соціальних механізмів. Головним завданням протидії наркозлочинності було і залишається здійснення превентивного впливу на негативні явища і тенденції. В Україні ефективність такої діяльності залежить в першу чергу від результативності роботи спеціалізованих субʼєктів протидії наркозлочинності, серед яких особливе місце посідають оперативні підрозділів Національної поліції (кримінальна поліція). У статті досліджено структурно-функціональну побудову підрозділів протидії наркозлочинності Національної поліції України та їх роль у запобіганні наркозлочинності. За результаті дослідження автором визначено, що основними суб’єктами запобігання кримінальних правопорушень, пов’язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, крім підрозділів по боротьбі з наркозлочинністю Національної поліції України, є підрозділи карного розшуку та стратегічних розслідувань. Визначено, що запобіжна діяльність підрозділів протидії наркозлочинності Національної поліції України ‑ це діяльність підрозділів по боротьбі з наркозлочинністю Національної поліції України та інших підрозділів кримінальної поліції (карного розшуку, стратегічних розслідувань), які систематично, комплексно проводять пошукові, оперативно-розшукові, адміністративні, кримінально-процесуальні та інші заходи (дії) превентивного призначення, спрямовані на окремі групи та конкретних осіб, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, пов’язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, та/або мають кримінально протиправні наміри щодо їх вчинення, або розпочали кримінально протиправну діяльність з метою мінімізації криміногенних чинників та корекції поведінки осіб, схильних до вчинення цих правопорушень, недопущення вчинення кримінальних правопорушень на різних стадіях кримінально протиправної діяльності, а також мінімізації наркоманії в країні.
НЕДОЛІКИ СУЧАСНОГО СТАНУ АДМІНІСТРАТИВНО-ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ВІДНОСИН У СФЕРІ ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИКИ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ УКРАЇНИ
Authors: Mykolayets D.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що потреба в пристосування адміністративного законодавства у сфері електроенергетики до європейських вимог та стандартів, запровадження ринку електроенергетики, існування загроз для незалежності та стабільності електроенергетики призвели до того, що  адміністративно-правове регулювання відносин у даній сфері є доволі неоднорідним та має, як негативні, так й позитивні сторони. Виявлення недоліків сучасного стану направлене на встановлення причин неефективного адміністративно-правового регулювання, виявлення прогалин та колізій, а отже й шляхів їх вирішення в межах досягнення спільної цілі. Зі свого боку, з’ясування переваг сучасного стану вказуватиме на ті аспекти адміністративно-правового регулювання відносин у сфері електроенергетики, що важливо зберегти в процесі реформування й продовжити їх розвиток. У статті досліджено засади формування та функціонування системи державного регулювання електроенергетичного сектору в Україні. Практика показала, що об’єднання крупних теплових електростанцій у компанії (по принципу чотири електростанції в кожній компанії) створило умови, як до сумнівної приватизації окремих теплових електростанцій і виділення їх в окрему компанію, так і до створення умов монополізації виробництва електричної енергії на теплових електростанціях компаній, шляхом приватизації їх одним суб’єктом. Методи державного управління, якими здійснювалися ці перетворення, були суто адміністративно-командними, оскільки всі підприємства електроенергетики були державною власністю. Разом із тим, це дозволило провести акціонування реорганізованих підприємств та створити умови для їх приватизації. Для акціонованих та приватизованих компаній «державне управління» щодо переходу до нової моделі ринку можливо тільки при запровадженні регуляторних методів управління, що потребує оновлення нормативно-правової бази регулювання суб’єктів, які будуть працювати за новою моделлю ринку електричної енергії установлені позитивні практики та можливі перспективи розвитку та модернізації системи державного регулювання цього сектору крізь призму організаційно-правового забезпечення.
ОКРЕМІ АСПЕКТИ ДІЯЛЬНОСТІ ОРГАНІВ ДЕРЖАВНОГО ФІНАНСОВОГО КОНТРОЛЮ
Authors: V.  Sandul Ye. Naidon,
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що за роки державної незалежності в Україні сформовано основні інституційні складові сучасного демократичного суспільства. До останніх відноситься державний фінансовий контроль – система, яка за формальними ознаками перейшла у спадок від адміністративно-командної економіки, однак набула якісно нових характеристик і за нових умов має виконувати  відповідні функції. Державний фінансовий контроль є невід’ємною складовою частиною системи управління державними фінансами. Масовість фінансових порушень в Україні спричинена не відсутністю інституціональної структури державного фінансового контролю, а слабкістю його теоретичної та методичної бази,  недоліками в організації контрольного процесу. Метою статті є дослідження окремих аспектів діяльності органів державного фінансового контролю. У статті автором розкрито структуру системи органів державного фінансового контролю в Україні. На основі діючого законодавства визначено основні їх функції та завдання. Охарактеризовано специфіку діяльності органів державного фінансового контролю. Сформульовано висновки, щодо необхідності чіткого розмежування функцій органів державного фінансового контролю. Визначено, що основними завданнями стратегії реформування системи управління державними фінансами на 2017-2021  рр. є впровадження стратегічного планування і середньострокового бюджетного планування та дієвої системи планування і оцінювання виконання державного бюджету за результатами. Також, це підвищення ефективності державних видатків – перехід від утримання установ до надання якісних державних послуг, якість та ефективність адміністрування податків і зборів та рівня дотримання податкового законодавства. Крім того, підтримати процес бюджетної децентралізації шляхом забезпечення чіткого розподілу відповідних повноважень і ресурсів, а також забезпечення підзвітності місцевих бюджетів. Зроблено висновок, що важливою вимогою якісного проведення державного фінансового контролю є функціонування єдиної системи органів, які повинні здійснювати контроль на основі чіткої взаємодії і координації всіх зусиль для вирішення поставлених на них завдань. Динамічність, стійкість, безперервність функціонування системи в цілому і кожного окремого її органу обумовлюється єдністю й оптимальним рівнем централізації і організаційної структури.
ДОСВІД КРАЇН-УЧАСНИЦЬ ЄС ЩОДО ПУБЛІЧНОГО АДМІНІСТРУВАННЯ ЕКОНОМІЧНОЇ КОНКУРЕНЦІЇ ТА ОБМЕЖЕННЯ МОНОПОЛІЗМУ
Authors: Nevinhlovska Yu.
Published: May 2022

У статті досліджено досвід країн-учасниць ЄС щодо публічного адміністрування економічної конкуренції та обмеження монополізму. Важливою запорукою зростання економіки в державі є боротьба з такими негативними проявами, як монополістичне становище. З’ясовано, що Європейський комісар із питань конкуренції має повноваження щодо контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції. До сфери відповідальності комісара входять: приведення до виконання правил конкуренції для ефективного функціонування внутрішнього ринку; примус до виконання правил конкуренції при злиттях і поглинаннях, субсидуванні (зокрема в галузі транспорту та енергетики); розвиток ринкового моніторингу; просування дотримання антимонопольного законодавства й міжнародної кооперації з антимонопольними органами за межами ЄС. Наголошено, що в Республіці Польша діє Управління із захисту конкуренції та прав споживачів. У Польщі, як власне і в Україні, контрольні функції щодо публічних закупівель мають декілька органів. Насамперед це Агентство публічних замовлень, що існує з 1995 року і має статус окремого центрального органу виконавчої влади, яке координується Міністерством економіки. Вагомі повноваження має Вища палата контролю Польщі (аналог Рахункової Палати України), яка на відміну від України контролює процес використання коштів як державного, так і місцевих бюджетів, а також питання використання державного майна. До ключових органів, що здійснюють нагляд і контроль, необхідно також віднести Апеляційну палату оскаржень (орган оскарження), яка здійснює досудовий розгляд претензій учасників щодо організації замовниками процедур закупівель, і Відомство захисту конкуренції та прав споживачів, яке проводить розслідування щодо наявності змов. В Україні аналогічні функції здійснює Антимонопольний комітет. Виходячи з аналізу європейського досвіду щодо публічного адміністрування економічної конкуренції та обмеження монополізму доходимо висновку, що особливу увагу звернуто на контроль і прозорість інформації в цій сфері, ухвалення ж рішень відбувається колегіально. Україні спільно з Європейським Союзом слід здійснювати ефективний контроль за дотриманням законодавчих норм конкуренції та обмежити монополізм.
МІНІСТЕРСТВО СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ ЯК СУБ’ЄКТ ПУБЛІЧНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ЩОДО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ФОРМУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ ПОЛІТИКИ У СФЕРІ СОЦІАЛЬНОГО СИРІТСТВА
Authors: Tkachenko N.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що нa cyчacнoмy eтaпi в Укрaïнi cклaлиcя пeвнi ocoбливocтi cycпiльниx вiднocин, внacлiдoк якиx нaйвищoю цiннicтю yкpaïнcькoгo cycпiльcтвa є пoтpeби тa пpaвa iндивiдa. Ocoбливoю цiннicтю кoжнoгo cycпiльcтвa є дiти, ocкiльки caмe вoни є ocнoвoю мaйбyтньoгo кpaïни. Дepжaвa чepeз нopмaтивнo-пpaвoвy бaзy й opгaни влaди пoвиннa зaбeзпeчити кoжнiй дитинi гiднe життя тa cтвopити yмoви для вceбiчнoгo poзвиткy. Пpoтe icнyє cитyaцiя, кoли дiти з piзниx пpичин зaлишaютьcя бeз бaтькiвcькoгo пiклyвaння, тoдi вiдcтoяти влacнi пpaвa тa iнтepecи ïм вкpaй тяжкo. У тaкиx cитyaцiяx дepжaвa бepe нa ceбe зобoв'язaння щoдo yтpимaння тa виxoвaння дiтeй-cиpiт тa дiтeй, пoзбaвлeниx бaтькiвcькoгo пiклyвaння. Cтaвлeння дepжaви дo пpoблeм дiтeй, a ocoбливo дo пpoблeм дiтeй-cиpiт тa дiтeй, пoзбaвлeниx бaтькiвcькoгo пiклyвaння, є пoкaзникoм poзвиткy cycпiльcтвa. Мета статті полягає у тому, щоб на основі аналізу досягнень юридичної науки, положень вітчизняного законодавства та правозастосовної практики, визначити та дослідити проблемні питання щодо місця Міністерства соціальної політики України в системі публічної адміністрації щодо забезпечення формування державної політики у сфері соціального сирітства. У статті визначено місце Міністерства соціальної політики України в системі публічної адміністрації щодо забезпечення формування державної політики у сфері соціального сирітства. Адміністративно-правовий статус Мінсоцполітики складається з таких елементів: мета, завдання та функції, порядок утворення, реорганізації, ліквідації органу, його компетенція, структура, лінійна і функціональна підпорядкованість. Визначено завдання Директорату розвитку соціальних послуг та захисту прав дітей, який є самостійним структурним підрозділом апарату Мінсоцполітики. Зроблено висновок, що незважаючи на значні успіхи з боку держави в особі уповноважених органів виконавчої влади, зокрема, Мінсоцполітики щодо забезпечення формування державної політики у сфері соціального сирітства, доцільно звернути увагу на те, що соціальна політика держави залежить від злагодженої взаємодії зазначених органів ті повинна бути спрямована на посилення соціального захисту сімей в умовах соціально-економічної трансформації українського суспільства.
ВИЯВЛЕННЯ НЕЗАКОННИХ ОПЕРАЦІЙ ТА ЗЛОВЖИВАННЯ У СТРАХОВИХ ВІДНОСИНАХ
Authors: Stripko M.
Published: May 2022

У статті досліджуються протиправні механізми, які можуть існувати на українському страховому ринку та наносити шкоду економічному потенціалу України. Визначаються типові ознаки характерні механізмам, пропонуються шляхи їх запобігання, викладаються основні шляхи протидії. В статье исследуются противоправные механизмы, которые могут существовать на украинском страховом рынке и причинять вред экономическому потенциалу Украины. Определяются типичные признаки характерные механизмам, предлагаются пути их предотвращения, представляются основные пути противодействия. Наголошено, що за попередньо досягнутою домовленістю між учасниками, укладалися договори страхування, настання страхових випадків за якими неможливе (наприклад: падіння літака у визначену будівлю, пожежа у приміщенні обладнаному сучасною протипожежною системою тощо), а в подальшому ці ризики перестраховувалися у підконтрольних страхових компаніях, більшість з яких за кордоном. Після цього отримані кошти переказувались на рахунки підприємств з ознаками фіктивності та обготівковувались, а кошти розподілялись між учасниками схеми. Зокрема, цей механізм дозволяє привласнювати кошти держпідприємств та уникати оподаткування приватним підприємствам. Зроблено висновок, що рівень фінансової безпеки страхового ринку визначається тим, наскільки ефективно його суб’єкти можуть протистояти наявним та потенційним загрозам та усувати негативні фактори впливу на функціонування страхового ринку. Значна частина представників страхового ринку зареєстрована у м. Києві та Київській області. Оперативно-розшукова діяльність по лінії захисту фінансових установ небанківського типу (зокрема, страхових) Київського регіону протягом 2019 року здійснювалась за визначеними пріоритетними та функціональними завданнями: захист інтересів держави у фінансово-економічній сфері, виявлення злочинів, що сприяють «тінізації» національної економіки та забезпечення контролю за додержанням законодавства у сфері валютного регулювання, протидія витоку капіталів за межі держави, вжиття заходів щодо повернення в Україну валютних цінностей, в частині діяльності та з позицій страхових компаній. Заходи попередження та протидії найбільш доцільно проводити в рамках контррозвідувальних та оперативних справ, обов’язково поєднуючи їх разом із проведенням оперативно-технічних заходів.
ДО ХАРАКТЕРИСТИКИ ЗАРУБІЖНОГО ДОСВІДУ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ТРУДОВИХ ПРАВОВІДНОСИН
Authors: Lukash S.
Published: May 2022

У статті, спираючись на аналіз наукових поглядів вчених, надано характеристику зарубіжному досвіду правового регулювання трудових правовідносин. Аргументовано, що в переважній більшості держав суттєва увага приділяється локальному регулюванню трудових та тісно пов’язаних із ними правовідносин. Наголошено, що саме локальне регулювання трудових правовідносин в зарубіжних державах дозволяє забезпечити більш якісний та ефективний захист законних прав, свобод та інтересів працівника. Наголошено, що фактично у ФРН має місце система регулювання відносин з праці, яка має три рівні. Перший рівень це чітко встановлені державою мінімальні гарантії для трудящої особи (авторитарний (централізований) метод правового регулювання), другий – це колективно-договірний метод врегулювання відносин праці на рівні як держави або певної галузі виробництва (основні суб’єкти держава, об’єднання промисловців та профспілок), а третій рівень, який фактично базується на перших двох та походить від них, але при цьому не є повністю від них залежним – автономний або індивідуальний (децентралізованого). Саме останній рівень правового регулювання праці є найбільш гнучким у врахуванні інтересів окремо взятого працівника чи групи працівників, що надає можливість приймати такі норми, що реально відображують та враховують фактичні умови, які склалися на певному підприємстві, установі або організації. Зроблено висновок, що держави Європи (зокрема Німеччина та Франція) досить багато уваги приділяють централізованому регулюванню трудових правовідносин. Разом із тим, законодавці цих країн відзначають важливість здійснення локального регулювання відповідних правовідносин. В цьому контексті відмітимо, що локальне регулювання праці в країнах ЄС є найбільш пристосованим до сучасних умов соціального, економічного та політичного розвитку суспільства. Але таке регулювання базується на загально визнаних правах та гарантіях в цій сфері (наприклад, Європейська соціальна хартія (переглянута)). Локальне правове регулювання праці у зарубіжних країнах є найбільш гнучким при врахуванні інтересів окремо взятого працівника чи групи працівників, що надає можливість приймати такі норми, що реально відображують та зважають на фактичні умови, які склалися на певному підприємстві, установі або організації, а беручи до уваги загальноєвропейську тенденцію щодо істотного значення колективно-договірного регулювання за участю профспілок держава забезпечує їм підтримку та встановлює відповідні гарантії прав особи в сфері праці.
МІСЦЕ ТА ЗНАЧЕННЯ МІЖНАРОДНИХ НОРМАТИВНО-ПРАВОВИХ АКТІВ У СИСТЕМІ ДЖЕРЕЛ ТРУДОВОГО ПРАВА УКРАЇНИ
Authors: Mohilevskyi L.
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що важливою складовою реалізації в трудовому праві принципу верховенства права є визнання державою пріоритетності міжнародних правових актів перед національним законодавством. Окрім того, активні інтеграційні процеси в європейську спільноту, що тривають наразі в нашій державі, зокрема прагнення до безвізового режиму з багатьма країнами Європи, запровадження відкритого ринкового простору, зобов’язує Україну приймати участь у численних міжнародних заходах, налагоджувати зв’язки з багатьма міжнародними спільнотами й організаціями, визнавати міжнародні стандарти, в тому числі в сфері трудової політики. У статті, спираючись на аналіз наукових поглядів вчених та норм чинного законодавства, запропоновано авторське визначення поняття міжнародного нормативно-правового акту. Аргументовано, що за критерієм юридичної сили міжнародні нормативно-правові акти посідають майже найвище місце в ієрархії нормативно-правових актів, що входять до системи трудового права. Відзначена важливість застосування норм міжнародного законодавства у національній правові системі. Зроблено висновок, що міжнародно-правові акти посідають особливе місце серед інших структурних елементів системи джерел трудового права, так як встановлюють світові загальні стандарти й основи реалізації особами права на працю, визначають загальні механізми й основи правового регулювання трудових і тісно пов’язаних із ними правовідносин. За таким критерієм як юридична сила, міжнародно-правові акти посідають майже найвище місце в ієрархії нормативно-правових актів, що входять до системи трудового права. Міжнародно-правовий акт як структурний елемент системи джерел трудового права являє собою укладений відповідно до законодавчо встановлених процедур офіційний акт між Україною й іншою стороною (сторонами) міжнародного права, форма якого встановлена міжнародними стандартами та правилами, що набув статус частини чинного національного законодавства й на основі положень якого здійснюється правове регулювання трудових і близько пов’язаних із ними правовідносин.
ЗНАЧЕННЯ ПРАКТИКИ ВИКОРИСТАННЯ РІШЕНЬ ЄВРОПЕЙСЬКОГО СУДУ З ПРАВ ЛЮДИНИ В СИСТЕМІ ДЖЕРЕЛ ТРУДОВОГО ПРАВА УКРАЇНИ
Authors: Chizhmar Yu.
Published: May 2022

Враховуючи те, що на сьогодні все ще триває доктринальна дискусія щодо співвідношення міжнародного та національного трудового права, практика застосування міжнародних нормативно-правових актів свідчить про поступове втілення принципу переваги міжнародного трудового права. Це пояснюється тим, що міжнародно-правове регулювання трудових відносин є набагато прогресивнішим за вітчизняне трудове право, в якому міститься низка прогалин та суперечностей. Оскільки в останній час дедалі частіше доводиться звертатися до міжнародно-правових актів, внаслідок активного просування України до світового співтовариства, діяльності в багатьох міжнародних організаціях, курсу на інтеграцію до Європейського союзу. Особливу увагу слід приділити актуальності проблем та техніки застосування практики Європейського суду з прав людини, з приводу якої виникають певні труднощі щодо правового розуміння текстів рішень Європейського суду з прав людини. Визнання практики Європейського суду з прав людини джерелом права є новим для нашої країни правовим явищем, оскільки судовий прецедент в Україні, як країні романо-германської правової сім’ї, традиційно не визнавався джерелом права. У статті автором визначено значення рішень Європейського суду з прав людини у системі джерел трудового права України. Досліджено поняття та місце судової практики у системі джерел права. Вказано на проблемних питаннях, що виникають під час використання рішень Європейського суду з прав людини при вирішенні трудових спорів. Визначено умови, за яких національним судам слід звертатись до практики використання рішень Європейського суду з прав людини в трудових правовідношеннях. Досліджено місце рішень Європейського суду з прав людини в системі джерел трудового права України. Зроблено висновок, що єдиної позиції стосовно визначення рішень Європейського суду з прав людини, в якості повноцінного джерела трудового права України поки немає. Не піддається сумніву важливість застосування їх в процесі вирішення трудових спорів, за наявності чітко визначених умов. Застосування практики Європейського суду з прав людини має сприяти формуванню єдності судової практики у захисті прав, свобод та інтересів людини, а не підміняти аргументи та/або мотивувальну частину судового рішення або знову ж таки виступати невід’ємним його атрибутом. Процес практики застосування рішень Європейського суду з прав людини в Україні тільки розпочато, а тому вказане питання залишається не до кінця вирішеним, та потребує подальших наукових досліджень.
Agudeza visual: revisión y actualización
Authors: Morales León Jorge Emmanuel , Romero-Díaz de León Lorena , Sánchez Muñoz Carlos Eduardo , Guerrero Melo Samper Ashley
Published: May 2022

Introducción: La agudeza visual requiere ser evaluada en el ámbito clínico cotidiano para detectar deficiencias visuales. Objetivo: Proporcionar las bases y fundamentos más actualizados para la medición de la agudeza visual. Materiales y Métodos: Se realizó una búsqueda en la literatura de referencia y en los articulos actualizados de las bases de datos en línea PubMed y Cochrane. Resultados: La visión es uno de los sentidos más importantes para el ser humano, por lo tanto debe ser evaluada periódicamente en todo paciente en diversas consultas desde la médica, estomatológica, nutricional  hasta la optométrica u oftalmológica. En un escenario clínico tradicional, medimos sólo una de las funciones visuales: la resolución central a altos contrastes (agudeza visual). El hecho de que este simple test arroje excelentes resultados en la detección de deficiencias visuales, es una ventaja sorprendente, a pesar de dejar de lado las demás funciones mencionadas. Por lo tanto esta prueba, es un cribaje aceptable en la práctica clínica diaria y debemos conocer sus bases y actualizaciones.
Conductas de riesgo para la presentación de trastornos de la alimentación en personas que practican danza clásica en el municipio de Aguascalientes
Authors: López-Velazco M , Cervantes-Mendoza DA , Alba-Belmares RM , Magaña-Camacho M , Lezama-Riéboles A , Ramírez-Colunga AY , Martín del Campo Cervantes Judith
Published: May 2022

Introducción: En bailarinas de danza clásica se presenta una mayor posibilidad a desarrollar conductas de riesgo que pueden provocar un trastorno de la conducta alimentaria (TCA) debido a la exigencia de los ensayos y el tipo de vestuario utilizado en las presentaciones. Objetivo: Determinar conductas de riesgo para la aparición de trastornos de la alimentación en personas que realizan danza clásica en el municipio de Aguascalientes. Material y métodos: Estudio descriptivo, transversal en 31 bailarinas de danza clásica entre 15 y 25 años; se aplicaron los cuestionarios de conductas alimentarias de riesgo (CAR), examinación de trastornos alimentarios (S-EDE-Q) y ORTO-15, al igual que un recordatorio de 24 horas para evaluar la ingesta alimentaria. Resultados: La prevalencia de preocupación por la silueta fue de 25.8% (n=8) y preocupación por el peso del 22.6% (n=7). Con el ORTO-15 el 51.6% de las participantes refirieron conductas de ortorexia, con el S-EDE-Q el 12.9% presentó sospecha para TCA y con el CAR el 29% se encontró en riesgo de presentar un TCA. Al comparar la clasificación de los cuestionarios se obtuvo que el S-EDE-Q y el CAR fueron equiparables (p=0.059) para detectar la presencia de un TCA. El recordatorio de 24 horas reporta una ingesta calórica y de hidratos de carbono baja. Conclusión: El 51.6% de la población estudiada presentó conductas de ortorexia y el 12.69% de las participantes presentó riesgo de desarrollar algún TCA; lo cual podría tener un impacto sobre la modificación de los hábitos alimenticios.
Programa de manejo, conservación y mejoramiento de maíz nativo de la Facultad de Ingeniería y Ciencias de la Universidad Autónoma de Tamaulipas
Authors: González Martínez Javier , López Santillán José Alberto , Briones Encinia Florencio , Varela Fuentes Sóstenes Edmundo , Reyes Méndez César Augusto , Pecina Martínez José Agapito
Published: May 2022

Tamaulipas se ubica dentro de la región de origen, domesticación y diversificación del maíz, posee una diversidad importante; sin embargo, en los últimos años ha aumentado el riesgo de erosión genética de este recurso fitogenético. Lo anterior propició que en el 2001, investigadores de la Facultad de Ingeniería y Ciencias de la Universidad Autónoma de Tamaulipas iniciarán un programa de manejo, conservación y mejoramiento de germoplasma de maíz en colaboración con investigadores del Colegio de Postgraduados y del CIRNE-INIFAP, dentro de diversos proyectos de investigación. Entre los logros más relevantes se encuentran: la conservación de 215 muestras de maíz nativo, dentro de este germoplasma se observó una amplia variabilidad fenológica en un rango desde 50 hasta 90 días a floración, 100 a 150 días a madurez fisiológica, germoplasma con adaptación a restricción de humedad y temperatura alta, alto potencial de rendimiento grano y forraje.
José Ángel Canavati Ayub. In memoriam
Authors: Fetter Nathansky Helga , Galaz Fontes Fernando
Published: May 2022

sin resumen
Hacia un nuevo urbanismo y los retos de la ciudad del siglo XXI
Authors: Gómez Carmona Gabriel
Published: May 2022

Actualmente, sumergidos en un mundo globalizado, es posible observar que nuestra forma de generar, percibir y vivir la ciudad ha cambiado. Hoy la visualizamos como un complejo conglomerado que involucra tanto a las más diversas actividades humanas como a procesos urbanos que tienen influencia sobre otras ciudades de escala regional o global en las que los flujos de capital y de mercancías, así como la movilidad de la población, son quizá su mayor constante. Este momento histórico denominado tercera modernidad encierra un conjunto de cambios globales al interior de la sociedad, la economía, la política y el urbanismo.
Culturas juveniles. Formas políticas del desencanto
Authors: Padilla de la Torre María Rebeca
Published: May 2022

Sin resumen
Influencia de la temperatura y tipo de alimento en la historia de vida de Ceriodaphnia cornuta Sars (1885) (Crustacea: Cladocera)
Authors: Pérez Legaspi Ignacio Alejandro , García Villar Adriana Marisol , Garatachia Vargas Mariana , Hernández Vergara Martha Patricia , Pérez Rostro Carlos Iván , Ortega Clemente Luis Alfredo
Published: May 2022

Los cladóceros son pieza clave en la red trófica, ya que contribuyen a la nutrición de especies acuícolas. Se determinó mediante tablas de vida el efecto de la temperatura (20, 25 y 30 °C) y tipo de alimento (Nannochloris oculata, Scenedesmus obliquus y Selenastrum capricornutum) en Ceriodaphnia cornuta. Resultados muestran la mayor longevidad y esperanza de vida a 20 ºC sin importar el tipo de alimento. La tasa neta de reproducción es mayor a 25 ºC y 30 ºC, con S. obliquus y/o S. capricornutum. Según el valor reproductivo, la mayor tasa de fertilidad y fecundidad ocurre con S. obliquus. Los valores menores se registraron con N. oculata. La temperatura influye en mayor proporción que el alimento en la longevidad, fecundidad y fertilidad.
Modelos de ahusamiento y volumen comercial para Pinus oocarpa y Pinus douglasiana en la región de Pueblo Nuevo, Durango
Authors: López Martínez Juana Constanza , Cruz Cobos Francisco , Nájera Luna Juan Abel , Hernández Francisco Javier
Published: May 2022

El objetivo de la presente investigación fue ajustar 10 modelos compatibles de ahusamiento y volumen comercial para la región de Pueblo Nuevo, Durango. Los datos provienen de 163 árboles de Pinus oocarpa y 223 de Pinus douglasiana, a los cuales se les midió el diámetro a diferentes alturas del árbol y la altura total. Se calculó el volumen; con la ecuación del cilindro para el tocón, las trozas intermedias con la de Smalian y la punta con la del cono. El ajuste se realizó a través de Máxima Verosimilitud con Información Completa (FIML), los criterios de selección fueron el Coeficiente de Determinación (R2) y la Raíz del Cuadrado Medio del Error (RCME). El mejor ajuste se obtuvo con el modelo compatible de Cruz et al. (2008), el sistema generado permite estimar los volúmenes comerciales a diferentes secciones del árbol, el diámetro a cualquier altura y la altura a cualquier diámetro.