bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Organizational and managerial problems of conservation, growth and improving the quality of the national scientific potential
Authors: Bobrovska O. Y.
Published: August 2018

A theoretical and analytical study of the national science development as a key factor in the development of society is done. The data published in articles devoted to science and action is shown. The analysis of the principles of supporting the development of science by the authorities is given; their systematic non-fulfillment, which leads to deteriorating conditions for the establishing sustainable potential movement and growth of the pace of development of science, is proved. The dynamic indicators of number of people, involved in science, the cost of the state to the scientific branch and other indicators of state statistical reporting of scientific results. Their insufficiency was noted for obtaining a consensus on the state of science and a proposal was made to expand their composition.The subject-objects of the scientific space of the country and documents reflecting the vision of the strategic course of the development of science, directions, stages and components, etc. are analyzed. Their inadequate organizational, institutional and substantive substantiation, late timing of development and observance is proved.The scheme of the through process of training of personnel potential of science is presented. A key factor in the development of the scientific system is the concept and the strategy for development of science. Their development, according to the author, should be carried out through using models of institutional, organizational, managerial, and structural-process approaches. Their development and implementation will create conditions for the establishing of close vertical and horizontal cooperation and integration of efforts and resources of the authorities and subjects of the scientific sphere to increase the efficiency of the activities in the system of science and whole competitiveness of the country. The general structure of the main components of the alternative project of the national strategy for the development of Ukrainian science is proposed.Future scientific developments in this direction should be the study of mechanisms of multisubjective interaction and cooperation between authorities, subjects and participants of scientific activities in the internal sphere of science and the environment on the basis of cooperation agreements and also taking into account the interests of all subjects of the scientific potential and their resource opportunities.
Strategic vectors of the адміністративно-правового providing of public policy are in the field of European integration of Ukraine
Authors: Mosondz S. O. , Kazmiryshyn E. O.
Published: August 2018

The article is devoted to the research of directions of administrative and legal support of the state policy in the field of European integration of Ukraine. On the basis of the study, the author clarifies the content of the categories of state policy and European integration of Ukraine; certain sources that determine the content and direction of state policy in the field of European integration of Ukraine; outlines directions of administrative and legal provision of state policy in the field of European integration of Ukraine.It is well-proven that European integration of Ukraine as sphere of public policy of Ukraine does not have permanent maintenance. Four groups of directions of public policy are distinguished in the field of European integration of Ukraine, that is provided due to the norms of administrative law: 1) directions that touch public relations in connection with providing of public power subjects, first of all, by public administration of rights, freedoms and legal interests of private persons in the field of realization of public policy in the field of European integration of Ukraine; 2) directions that touch public relations, in relation to the management of public and communal domain objects in the field of realization of public policy in the field of European integration of Ukraine; 3) directions that touch, that public relations that determine внутрішньоорганізаційну activity of public government bodies in relation to realization of public policy in the field of European integration of Ukraine; 4) directions that touch, that public relations in the field of co-operating of public government bodies with the institutes of civil society in relation to realization of public policy in the field of European integration of Ukraine.
Improvement of the organizational legal mechanism of public risk management in the field of construction and operation of facilities during the decentralization of power
Authors: Vlasenko I. M.
Published: August 2018

Analyzing the organizational and legal concepts of state risk management in construction, during the decentralization reform in Ukraine, attention is focused on the overall impact of risks arising from the partial delegation of managerial powers to local authorities and those directly related to the state administration of risks in the field of construction and operation of structures. It is well-proven that every region has the priorities in the management of building risks and they can conflict with not only interests of other regions but also public policy. It can result even in bankruptcy of territories, when every region will defend the interests in relation to a management risks and inculcate the own system of self-regulation of town-planning activity in a region. Presently the process of scientific research and study of level of offensive of risks in building, depending on the regional features of territory, remains a white spot in planning of activity of organs of local-authority. The question is about forming of practice of state administration risks which test changes, in building as a result of decentralization of power, as a result of leadthrough of row of marketings researches, both into industry and at the oversea market. It is noted that the result of decentralization reform could be better if the necessary constitutional changes were voted for to develop the local level of government. The author substantiates the provision that the main tasks of public authorities in the sphere of construction and operation of facilities, with decentralization, are: the territorial organization of power to ensure the reliability and safety of construction and operation facilities; the establishment of requirements for regional policy reforms that must ensure proper conditions for the functioning of construction enterprises; ensuring the proper scientific and technical level and quality of construction and operation of facilities; state management of lands, natural resources, environmental protection, rational use of land and natural resources, saving material, energy and labor resources and others. An organizational and legal mechanism for the adoption of public-management decisions in the sphere of state construction policy has been developed and its advantages have been revealed.
Directions of improving the efficiency of mechanisms of the state risk management in the process of regulation of investment activity in construction
Authors: Nahkur T. F.
Published: August 2018

The article proves that an important condition for the economic growth of the country is to find effective mechanisms in the state regulation of investment activity in construction, for this it is necessary: to clearly define the priorities for the development of construction for the long-term period; to ensure a system of coherence and stability of the legislative framework, especially on the formation and functioning of special economic zones, territories for priority development; to reduce the tax burden on enterprises investing resources in the investment development of the construction industry; create equal conditions for competition; to direct investment in priority construction projects in terms of efficiency; provide government guarantees to investors and consolidate them at the legislative level; to ensure minimization of investment risks and the like. It was noted that the main tasks of implementing the initiatives of digitalization of state institutions in the process of state regulation of investment in construction. As a result of the conducted research, the organizational and economic model of the state mechanism for attracting investments in the construction of Ukraine has been developed, which differs from the existing components of investment activity in construction (goal, subjects, objects) by the system association, taking into account international directions of state regulation of the industry, methods of forming investment policy in the field of construction; taking into account the modern concept of the development of the digital economy and the society of Ukraine, approved by the government for the next two years. It is noted that in order to solve the housing problem, first of all, it is necessary to create favorable conditions for the companies involved in the construction, design and reconstruction of residential buildings. These conditions include improving the system of crediting housing construction (including commercial objects), corporate and monetary funds, attracting additional international resources, etc. Promising elements of housing policy development are the creation of mortgage, residential loans, insurance companies and other market structures that make it possible to finance housing construction. Of course, it is impossible to fully implement a new housing policy without reforming the wage system, which would create conditions for the interest of the population in using their incomes and savings for the construction, acquisition, and rental of housing.
Public administration of the interaction between government and business: European experience for Ukraine
Authors: Kvitka S. A.
Published: August 2018

The role that business plays in the life of modern Ukrainian society could not but attract close attention from the scientific community and, above all, representatives of the sciences of public administration.  This topic has become especially relevant with the intensification of Ukraine’s participation in globalization processes and the need to strengthen the role of the state in the socio-economic life of society.  

The most widespread European concepts of the state governance of power and business interaction have been studied in the article, in particular corporatism, pluralism, instrumentalism, etc.  An analysis of the peculiarities of the interaction between the power and business in Ukraine has been conducted on their basis.  Various theoretical and methodological approaches to the study of business as a political actor have been considered. Groups of interests and pressure groups are the types of protectionist groups that influence the actions of modern governments both in Europe and in Ukraine.  

The society consists of a large number of such groups of interests and pressure groups, which represent all significant interests of the population and compete for the influence over the state power.  This competition takes place within the framework of the cross-sectoral partnership, that is, the consensus reached on the basic foundations of the economic and political system and the permissible level of conflict. In developed democracies, competition between groups and between sectors of society ensures a situation in which none of the groups dominates and the balance of interests is kept. This balance plays a crucial role for the stability of the existing social system. 

The author has come to the conclusion that among the concepts of the interaction of power and business, which had been studied in the article, the liberal corporatism is the most acceptable for Ukrainian realities. Understanding the state as a separate corporation, which has its own, different from the business structures and civil society’s interests, but which builds partnership relations with them, provides opportunities for a more detailed analysis of the organizational forms of the interaction between the authorities and business, the peculiarities of the state administration in this sphere, and in addition takes into account the tendencies of globalization, which impose their restrictions on this interaction.
Foreign experience in risk management in the procurement of goods, works and services in the field of construction
Authors: Nepomnyashchyy O. M. , Mitropan T. K.
Published: August 2018

In the article, with the help of theory and practice, the essence of foreign experience of risk management in the system of procurement of goods, works and services in the field of construction, its application content is disclosed. The main objectives of controlling purchases in the field of construction, which are provided with planning functions, are analyzed; analytical function; information function; coordination function. An important place is taken into assimilating of the different approaches to insurance of risks in the system of procurement of goods, works and services in the field of construction, differing in the degree of public participation. It is determined that the system of state purchases plays a strategic role in the construction sphere and promotes: modernization of infrastructure in the construction industry; creation of new methods and technologies of construction; housing and communal services development; improvement of personnel training, etc. It is stated that the achievement of the goals of organizing the procurement process in the construction and operation of facilities is based on the principles of openness and transparency of information contained in contracts for the procurement of construction services; provision of competition; professionalism of clients; stimulating innovation; harmony of contractual systems in the construction procurement field; realization of state and municipal needs. Changing the functions of the state in the complex conditions of development of the new economic system in one way or another affects all aspects of state participation in the economy, including in the construction sector. The state carries out the functions that their implementation is associated with significant material costs and is accompanied by mandatory costs for the purchase of certain types of construction goods, works and services.In general, the public procurement process is proposed to be seen as a mechanism by which countries allocate accumulated public funds to meet public needs and ensure the functioning of the country. The stimulating, innovative role of procurement in construction is manifested in the fact that the state, acting as a customer, is also the «first buyer» of new types of construction products and samples of experimental products in the field of construction, which have not, so far, been serial.
Methods of increasing operational efficiency of the communication channels of civil society
Authors: Chaplay I. V.
Published: August 2018

In general, Ukraine has developed a sufficiently detailed practice on the management of public sector entities, although unfortunately, not all of its fundamentally important provisions, adapt the experience of managing the civil sector. For example, especially at the national level, the overall goal of the government is to achieve certain policy goals, for example, in environmental, social or economic aspects. In this context, governments need to have well-organized work with the civil sector on social security programs or health care services to study service delivery performance for target groups.It is established that today, improvement of the mechanism of introduction of modern technologies of information presence and informing citizens about their rights, in particular, about the right to choose, the right of responsibility is the first important step for their participation in the process of monitoring the development and implementation of state policy. By receiving full information, civil society institutions can better assess the effectiveness of the public sector and submit their proposals. Despite the apparent need for a thorough analysis of competitors of the communicative environment of the interaction of public authorities with the public, when formulating the state strategy, analysis is far from always sufficiently clear and comprehensive. The difficulty lies in the fact that a comprehensive analysis of the competitors of the communicative environment of the interaction of public authorities with the public requires a large amount of data, most of which is difficult to obtain without much effort. Many state authorities do not systematically collect information about competitors of the communicative environment of the interaction of public authorities with the public, but act on the basis of fragmentary information, informal impressions, assumptions and intuitions. The lack of qualitative information is extremely difficult to analyze the competitor’s communicative environment of interaction between public authorities and the public.However, it is important that such an exchange is bilateral - from officials to citizens, and vice versa. This leads to maximizing the effectiveness of internal system management and to qualitative improvements in external management performance both of public authorities and the public sector as a whole. Control measures in the management of both sectors should be directly linked to the use of these indicators, both for feedback and for direct control. This will help identify new strategic opportunities for achieving control objectives and ensure the ability to use existing capabilities.
Модернізація структури соціологічного знання та місце і роль соціологічної рефлексії транспорту в цьому контексті
Authors: Shapoval I. G. , Yakovenko Y. I.
Published: August 2018

Головний зміст статті полягає в розкритті визначення напрямів модернізації структури соціологічного знання в Україні та шляхи їхнього подолання через обговорення суперечностей в цій справі. Спроба пояснити, чому в соціології має відбутися вибір щодо шляхів модернізації структури спеціальних та галузевих соціологій. Намагання пояснити доцільність опредметнення соціології транспорту як галузі структури соціологічної системи знань. Вказано на головні перспективи подальшого розвитку цієї галузі соціології. Встановлено, що соціологія транспорту в своєму становленні та розвитку має йти в інституціональному напрямку, інтегруючи основні результати, що отримані світовою соціологією, в її рефлексії стосовно: економіки, освіти, управління, організацій, праці, міграції, катастроф, туризму, професійних груп.
Ціннісний вимір стилю життя сучасної молоді в контексті релігійної приналежності: соціологічний аналіз
Authors: Matyukhin D. A.
Published: August 2018

Розглянуто теоретичний конструкт і емпіричну категорію стилю життя у вимірі класичних і сучасних соціологічних теорій. Визначено, що дослідження сучасних соціологів розкривають різні аспекти поведінкових проявів життєвого стилю як складної системи. Зроблено висновок, що під стилем життя можна розуміти комплексні, більш-менш консистентні зразки поведінки і ціннісних установок, які проявляються в соціальній взаємодії, відображають ставлення індивіда до себе, інших людей і світу та представляють ціннісну й активно-діяльну екстраполяцію майбутнього. Основними детермінантами стилю життя виступають ціннісні орієнтації, які формуються відповідно до життєвих пріоритетів, направлені на їх досягнення – тобто цінності, ціннісні пріоритети та орієнтації виступають як складова стилю життя сучасної молоді, визначаючи його сутнісний зміст. Обґрунтовано, що релігійні уподобання сучасної молоді впливають на формування різних типів життєвих стилів. Здійснено соціологічний аналіз ціннісного виміру стилю життя сучасної молоді в контексті її релігійної приналежності. За результатами дослідження виявлено, що для віруючої молоді характерний традиційний стиль життя, що відображає цінності української ментальності і християнської традиції; для атеїстичної притаманний стиль життя індустріального суспільства з домінуванням постматеріалістичної мотивації; для молоді, яка не визначила свою релігійну приналежність, характерний матеріально орієнтований стиль життя із значним проявом гедоністичної спрямованості.
Економічна поведінка: до питання експлікації поняття
Authors: Petinova O. B.
Published: August 2018

Представлена спроба експлікації поняття «економічна поведінка» (як категорії економічної соціології) з позицій комплексного міждисциплінарного дискурсу із застосуванням системного підходу. Охарактеризовано особливості та форми раціональності (сильна, обмежена, слабка) як атрибуту економічної поведінки. Окреслена структура та види економічної поведінки. З’ясовано, що економічна мотивація поведінки людини артикулює за допомогою семантичних ресурсів принципу максимізації та охоплює поняття вигоди, витрат, розрахунку, оптимізації використання ресурсів, прибутку, корисності. Встановлено, що економічна поведінка в певному аспекті детермінує соціально-політичну й економічну стабільність країни. Виявлено, що експлікацію поняття соціально-економічної поведінки учені пов’язують із такими ознаками, як раціональність, що ґрунтується на принципі максимізації (досягненні максимуму успіху, користі, вигоди при мінімумі витрат внутрішніх і зовнішніх ресурсів). Запропоновано дефініцію поняття «економічна поведінка», під якою розуміється поведінка людини, пов’язана з відбором цілераціональних, прагматичних або соціально спрямованих економічних альтернатив із метою розв’язання господарських проблем на всіх етапах господарського циклу – виробництва, розподілу, обміну, споживання та задоволенням при цьому своїх матеріальних і духовних потреб.
Партійна конкуренція на виборах до Закарпатської обласної ради: емпіричний аналіз
Authors: Shelemba M. M. , Shelemba M. M.
Published: August 2018

Виявлено регіональні особливості партійної конкуренції в Закарпатській області за результатами місцевих виборів в Україні у 2010, 2015 рр. Для аналітичної роботи використано графічний спосіб представлення конкурентності партій, що має назву методики Трикутника Нагаями. Встановлено, що вказана методика дозволяє оцінити комплексну картину стану партійної конкуренції на різних рівнях виборчого процесу, зокрема в рамках місцевих виборів. Дослідження дало можливість виявити характер партійної конкуренції між двома політичними силами, які зайняли провідні позиції в районах Закарпатської області під час місцевих виборів в Україні у 2015 р. За результатами даних місцевих виборів у Закарпатській області в 2010, 2015 рр. було з’ясовано, що в даному регіоні не відмічалось гострої конкурентної боротьби, явка виборців у 2015 р. порівняно з 2010 р. зменшилась більше ніж на 5%, у електоральному просторі прикордонних територій з Угорщиною посилились позиції партії національних меншин, у виборчих районах не сформувалось єдиної політичної сили, яка була б домінантною та отримала половину голосів виборців.
Соціокультурний вимір майбутнього (від людських якостей до соціальної джастифікації)
Authors: Forkosh S. M.
Published: August 2018

Глобальні проблеми сьогодення, їх комплексний характер примушують дослідників не тільки якимось чином вирішувати їх зараз, а й пропонувати сценарії майбутнього. Концепція А. Печчеї має ту особливість, що виходячи з цілком конкретних проблем економічного характеру, побачених у глобальних масштабах, втілює в собі положення, які вказують на необхідність включення соціокультурних чинників для вирішення проблем, пов’язаних із творенням допустимого майбутнього. Людські якості визначають події реальності, і тому головним завданням стає не оптимізація економічних відносин, а розкриття в людині здібностей і схильностей, спрямованих на творче перетворення дійсності. Таким чином, важливими стають не речі і їх отримання, володіння ними, а те, хто ми і ким можемо стати. Реальна ж ситуація сьогодення визначається розривом між знанням та дією, між бажання і вірою в зміни, маргінальністью та відходом від проблем реальності в порожні мріяння. Так окреслилася необхідність подолати подібні розриви, оскільки конструктивна діяльність творчого перетворення як соціальних відносин, так і відносин людина-природа можлива лише при спільній концентрації як інтелектуальних, так і творчих сил людства. Застосовуючи потенціал поняття джастифікації, можна сформулювати модель, на підставі якої можливі необхідні соціальні консенсуси, оскільки при такому підході враховуються різноманітні культурні інтенції різних соціальних груп, фокусуючи увагу на спільних цілях людства. Таким чином, слід усвідомити, що якісні зміни можливі не за рахунок техніко-технологічних ресурсів, а шляхом зміни культурних пріоритетів.
Політичний міф, міфологізація сучасного суспільства за допомогою соціальних мереж
Authors: Ragimova A. B.
Published: August 2018

Проаналізовано основні підходи науковців до визначення поняття «політичний міф» та запропоноване власне визначення даного поняття. На думку автора, політичний міф – це комплекс інструментів, які застосовуються із урахуванням людських слабкостей та емоційних переживань та спрямовані на досягнення особистих цілей представників політичного сектору держави у сфері реалізації політичних цілей або в контексті інформаційних війн. Охарактеризовано політичні рівні, на яких виникають та існують політичні міфи. З’ясовано, що масова культура виникла не тільки як противага елітарній, а ще й створила свого споживача – усереднену й невибагливу масову людину, яка характеризується такими ознаками: кількісна перевага, територіальна неоднорідність людей, гетерогенність, анонімність безлічі індивідів, відсутність структурної організації, визнаного лідера і визначеної програми соціальних дій, схильність до навіювання. Визначено, що у сучасному суспільстві ЗМІ виконують низку функцій, важливими серед яких є: комунікативна, інформаційна, ретрансляційна, пропагандистська. Проаналізовано структуру вподобань українських громадян щодо вибору соціальних мереж та визначено, що у 2017 році українці надавали перевагу таким соціальним мережам, як Facebook (51.96%), Twitter (32.05%). Проаналізовано види політичних міфів: міф «про рятівника-месію», міф «про змову», міф «випробування долі», міф «про доброзичливе співтовариство». Охарактеризовано сучасні прояви політичної міфологізації сучасного суспільства за допомогою соціальних мереж.
Еволюція поняття «стратегія» в політико-іміджевому контексті
Authors: Khudyk H. O.
Published: August 2018

У статті йдеться про «політичну іміджеву стратегію» на різних рівнях становлення складників цього феномену. Цей феномен існував завжди, але у різних проявах. Це зумовило виокремлення ключових стадій у розумінні та трактуванні поняття «стратегія»: стадія «мілітаристської взаємодії», «дипломатичної співпраці» та «інформаційно-комунікативна». Стадія «мілітаристської взаємодії» ознаменована інтуїтивним підходом до розуміння стратегії. Наступна стадія «дипломатичної співпраці» характеризується тим, що стратегія починає свідомо осмислюватися науковцями, наслідком чого стає дослідження стратегічних питань у ключі м’якої сили та застосування отриманих результатів на практиці. А вже на «інформаційно-комунікативній» стадії поняття «стратегія» виокремлюється у конкретних прикладних науках, чим зумовлює її виявлення в політико-іміджевому контексті. 

На підставі аналізу праць провідних фахівців із досліджуваної проблематики виявлено, що іміджу політичних акторів завжди притаманна певна стратегія. Це зумовило потребу розглянути іміджеву стратегію в політичному контексті.

Визначено, що політична іміджева стратегія становить комплексний план, сукупність дій, розроблення та реалізація яких передбачає побудову прийомів, маневрів, технік, методик, застосування технологій, спрямованих на подолання наявного положення чи ситуації (за потреби – уникнення) для побудови, відновлення, просування чи «очищення» іміджу політичного діяча.
Развитие и распространение радикальных идей в условиях современных демократических обществ
Authors: Muzylov O. V.
Published: August 2018

Установлено, что проблематика исследования радикализма будет актуальна и в дальнейшем. Успехи радикалов на выборах, мигрантский и экономический кризис, политическая нестабильность, массовые акции протеста – все это свидетельство того, что в крайних правых и крайних левых еще будет шанс выйти на политическую авансцену. Таким образом, демократия вовсе не является панацеей от развития радикальных идей. Она, как и другие формы правления, не защищена от всплеска популярности радикализма. Ключевой причиной, по которой именно в демократических обществах радикалы имеют наименьшую степень влияния, есть широкая возможность для выбора. Это позволяет человеку легче найти политическую силу или идеологию, которая в полной мере отражает его интересы.Оценено влияние современных технологий и выявлено, что методы распространения радикальных доктрин приобретают все новые формы. Это порождает новые угрозы для демократии. Уже сейчас ежегодно растет количество протестов и погромов, не говоря уже об успехах радикальных политических сил на выборах, что можно считать ключевым показателем развития радикализма в условиях демократического общества. Главное, что могут сделать представители политического истеблишмента демократических государств, это попытаться снизить напряжение путем переговоров с представителями радикалов, ведь полностью искоренить крайне правых или левых не представляется возможным.Таким образом, свобода собраний и коммуникаций, возможность добиться победы легитимным способом делает современные радикальные партии достаточно популярными. Используя традиционные приемы (жесткая риторика, упор на системные и коренные изменения, простота и доступность для каждого), они фактически предлагают ответы на вопросы, которые являются наиболее обсуждаемыми в обществе. Для демократии радикалы представляют определенную угрозу, поэтому от них часто пытаются отгородиться, но не во всех странах это проходит одинаково успешно. Например, националистические лозунги приносят дополнительные проценты голосов политическим партиям. Поскольку радикальные доктрины уже есть и по-прежнему создаются, то нет ничего удивительного в том, что они востребованны и никакие существующие виды запретов не способны на 100% решить данную проблематику.
Модернізаційні і контрмодернізаційні тенденції в сучасному католицизмі
Authors: Medviedieva Yu. Yu.
Published: August 2018

Статтю присвячено проблемі модернізації католицизму. В результаті проведеного дослідження авторкою встановлено, що значна кількість конфесійних прихильників залишилися на позиціях ортодоксального фідеїзму. Саме останній став духовно-релігійною першоосновою як для інтегрально-фашистських диктатур початку 20 століття, так і радикального розколу громадської думки, який відбувся у зв’язку з поділом католиків на прихильників етноцентризму й антисемітизму та етнічної толерантності і космополітичності. Віряни в опитуваннях не вважають таку точку зору типово католицькою. Отже вона є радше модерновою версією католицької доктрини, аніж вираженням ортодоксії. Наголошено на тому, що контрортодоксальним та модерновим новоутворенням в руслі релігійної політики є також номінальне скасування принципу непогрішимості католицької ієрархії. Папство більше не претендує на визнання своєї вищості і домінату в питаннях оцінки статусу вірян. Звісно, ця ситуація є ще доволі далекою від модернізованого християнства, проте наближає до нього принаймні в частині примирення колись поляризованих таборів – ієрократії і пастви. Визначено, що подолання принципу непогрішимості випливає також із примирення думки папства із думкою релігійного загалу. Проте відносини священства із пересічними вірянами були істотним чином пом’якшені. Руйнування стереотипу непогрішимості папства істотним чином розбалансувало стан із легітимаційним ресурсом католицької церкви. Дефіцит останнього спостерігався у регулюванні сімейних відносин, зокрема – ситуацій із домашнім насильством та насильством батьків над дітьми. Очільники церкви були піддані нищівній критиці за зашкарублість власного світогляду та відсутність просування шляхом модернізації.
Інформаційна безпека в соціологічному контексті: до постановки проблеми
Authors: Prodaniuk R. I.
Published: August 2018

Статтю присвячено проблемі науково-теоретичної та соціально-практичної рефлексії поняття інформаційної безпеки та його співвідношення із суміжними поняттями соціології безпеки як галузевої соціологічної теорії. Автором зроблено висновок про те, що розгляд суспільства в структурному функціоналізмі передбачає розуміння інформаційної екологічності в аспекті виконання чотирьох засадничих функцій: 

1) функції адаптації (adaptation), яка змістовно співпадає із виробництвом матеріальних благ та послуг шляхом використання природних ресурсів середовища. З точки зору інформаційної екології, визначенням якої автор цієї статті буде надалі оперувати, інформаційна екологічність економічної інформації може оцінюватись з точки зору її впливу на відповідні макроекономічні процеси та результати економічної життєдіяльності: обсяги виробництва та ВНП, показники безробіття, індекси цін та інфляції тощо; 

2) функція ціледосягнення (goal attainment), яка залежить від культурного консенсусу, що визначається на рівні ідеології. Це випливає з того, що консенсус між ключовими політичними акторами досягається, передусім, на платформі відповідної ідеології. В ідеології відповідні суб’єкти можуть впроваджувати стандарти оцінювання інформації з точки зору її інформаційної безпечності / небезпечності; 

3) Функція інтеграції (integration), котра забезпечується дотриманням інформаційної екологічності в сфері соціальної моралі та права. Соціальна мораль є складником культурної системи, в якій впроваджуються критерії вирізнення належного / неналежного. З іншого боку, право дозволяє формалізувати зазначені критерії у вигляді кодексів стандартизованих поведінкових приписів (прескрипцій), які уможливлюють уніфікацію соціальної поведінки. Наголошено, що від інформаційної безпеки залежить як стан моральної, так і правової регуляції соціальної поведінки; 

4) функція підтримання ціннісних зразків (latency), яка передбачає збереження і підтримання основних цінностей суспільства. Автором констатовано, що для такого збереження і підтримання є необхідним встановлення вищих цензурних фільтрів аксіосфери, проходження інформації через які дає можливість її відтестовування на предмет потнеційної користності / шкідливості для інших соціальних підсистем, інституцій, спільнот та осіб.
Х. Клінтон або Д. Трамп: вибір американських політиків українськими школярами в залежності від типу особистості школярів
Authors: Kataev S. L.
Published: August 2018

В статті аналізуються  матеріали соціологічного дослідження, що відбулось у листопаді 2016 р., присвяченого виявленню думки українських школярів щодо бажаного президента Америки серед основних претендентів на цю посаду Д. Тампа та Х. Клінтон. Констатується, що на цю думку вплинули засоби масової інформації та загальні настрої населення України. Стверджується, що електоральні переваги школярів залежать також від їх типів особистості. Це стосується не тільки ситуацій у своїй країні, а й ситуацій, коли електоральні судження стосуються інших країн.   Дослідження показує наявність у школярів інтересу до політичних подій у світі, якщо це ширко обговорюється у засобах масових інформації, у суспільстві та має загальне значення для світових процесів. Однією з таких подій були вибори президента в Америці. Школярі обізнані про кандидатів у президенти Америки та мають свою думку щодо того, кому краще бути президентом. Більшість школярів надали перевагу Х. Клінтон, що відповідає загальній суспільній думці українського населення. Якщо зважати на структуру цінностей, то прихильники Клінтон або Трампа серед українських школярів відрізняються за своїм типом особистості. Аналіз ціннісних преференцій респондентів дозволяє зробити висновок, що у більшій мірі прихильники Клінтон належать до постмодерного типу особистості, а прихильники Трампа відносяться до модерного типу особистості. Цей висновок базується на тому, що прихильники Трампа, більше ніж прихильники Клінтон, цінують багатство, бізнес, розваги, а прихильники Клінтон, більше ніж прихильники Трампа, цінують можливості самореалізації,  розвиток своїх здібностей, творчу роботу.
До питання про побудову соціально орієнтованої ринкової економіки: соціологічний вимір
Authors: Nikolenko V. V.
Published: August 2018

У статті досліджено теоретичні основи побудови соціально орієнтованої ринкової економіки як господарської основи для формування держави загального добробуту. Зосереджено увагу на наукових ідеях і реформаторських зусиллях класиків цього наукового підходу: А. Сміта, Л. Ергарда, Н. Еліаса, О. Бісмарка, Г. Беверіджа, Є. Головахи. З огляду на їх праці соціально орієнтовану ринкову економіку слід розуміти як сукупність конкретних складників: 1) збільшення обсягів виробництва й ефективне подолання бідності; 2) увага до потреб споживача; 3) зменшення соціально-економічної дистанції між багатими та бідними; 4) становлення середнього класу приватних власників; 5) прагнення до конкуренції й соціального прогресу; 6) формування досяжницької мотивації й розширення можливостей для самореалізації людини; 7) підтримка громадянської та підприємницької ініціативи; 8) реалізація у повсякденному житті ідей ефективної правової держави, а також постійний пошук на цьому тлі бажаного компромісу між економічною ефективністю і соціальною справедливістю. Зроблено висновок, що формування соціально орієнтованого ринкового господарства найефективніше відбуватиметься за умови дієвості відповідного соціально-економічного механізму, перевіреного часом і практикою. Він передбачає: по-перше, релевантність (дихотомію) економічного і соціального; по-друге, поширення публічним простором європейських емансипативних і гуманістичних цінностей; по-третє, формування інтернального локусу психологічного самоконтролю особистості; по-четверте, перманентну увагу під час модернізації країни до соціально-психологічної реакції населення і стану громадської думки.
Роль громадських організацій у ресоціалізації засуджених до позбавлення волі
Authors: Proskura V. V.
Published: August 2018

Виявлено, що, незважаючи на відсутність чіткого державного регулювання форм і напрямів діяльності громадських організацій (ГО), вони активно залучаються до діяльності установ виконання покарань (УВП) в різних сферах їх функціонування. Актуальність залучення ГО пов’язана з наступними чинниками: державні інституції не в змозі забезпечити успішну ресоціалізацію засуджених в контексті пенітенціарних закладів та створити передумови для подальшої їх реінтеграції у суспільство; працівники пенітенціарних установ та самі засуджені високо оцінюють діяльність ГО; представники ГО виступають важливим каналом зв’язку із соціумом, пропагуючи його норми та цінності тощо.

Встановлено, що роль ГО в ресоціалізації засуджених до позбавлення волі полягає у втіленні заходів, що безпосередньо сприяють повторному процесу засвоєння цими особами соціальних норм, цінностей, ролей та навичок, що є адаптивними для функціонування в некримінальних соціальних середовищах, а також сприяють активізації ресоціалізаційного впливу на засуджених з боку персоналу УВП.

З’ясовано, що основними функціями ГО щодо ресоціалізації засуджених до позбавлення волі є: 1) група функцій, що безпосередньо (або переважно) орієнтовані на засуджених (правова, психологічна, соціальна, матеріально-економічна, професійна, освітня, просвітницько-виховна, культурна, медична, фізкультурно-оздоровча), 2) група функцій, що не мають безпосередньої орієнтації на засуджених (інформування громадськості, налагодження співпраці, контролю, навчально-методичних заходів для працівників). Встановлено, що найширше у першій групі представлені професійна, просвітницько-виховна та культурна функції, а в другій – функція інформування громадськості.

З’ясовано, що за локалізацією серед ГО переважають місцеві та всеукраїнські, а за функціями – ГО з чітко вираженою соціальною спрямованістю, правозахисні та ті, які сприяють діяльності інших ГО.
Історична українська наукова думка: інтерпретація ідей гуманізму
Authors: Popovych O. V.
Published: August 2018

У статті розкрито досвід інтерпретації ідей гуманізму в сучасній українській науковій думці. Охарактеризовано ідеї, концепції та праці вітчизняних учених. Велику увагу в роботі приділено текстологічному аналізу історіографічних джерел. У процесі аналізу виявлено характерні риси та особливості дослідження у сфері методологічної парадигми, прийомів аналізу джерел, інтерпретації фактів. Творчість кожного дослідника розглянуто як унікальне явище, і в той самий час розуміється як складова всього процесу – розвитку історичної науки. Узагальнюється в даному випадку не тільки результат виявлення подібних елементів концепцій і нюансів методології, але і моменти зміни сформованих концепцій, прагнення історика до оригінальності, самостійності в методології дослідження, прагнення самореалізуватися, тобто все те, що пов’язано з творчою індивідуальністю. Етапи вивчення історіографії італійського гуманізму співвідносяться нами з періодизацією дослідження Ренесансу, починаючи з кінця XIX в., Періоду, в який даються перші характеристики досліджень із проблематики італійського Відродження. Закінчуючи історіографічний огляд, можна констатувати, що в останнє десятиліття помітно підвищився інтерес до проблем ідеології Ренесансу, проте до цих пір не створено узагальнюючої роботи, що відбиває розвиток історичної думки з даної проблеми за весь період вивчення італійського Відродження. Крім того, в історіографічних роботах узагальнюючого характеру не приділяється уваги науковцям філологам і філософам – дослідникам літератури Ренесансу. Наразі заново відкриваються імена істориків, які постраждали в 20-30-і рр. Їх твори теж не потрапили до ранніх історіографічних робіт.
Папа Бенедикт XVI: філософ, політик, дипломат
Authors: Danyliuk I. V.
Published: August 2018

Бенедикт XVI (lat. Benedictus PP XVI) – заслужений Папа Римський, 265-й Папа Католицької церкви і єпископ Рима та 7-й правитель міста-держави Ватикан із 19 квітня 2005 року по 28 лютого 2013 року. 

З обранням Папи Бенедикта XVI вважалося, що папство Німецького Папи стане досить консервативним, натомість правління 265-го Папи було ознаменоване низкою нововведень, реформ та нових ідей.

Бенедикт XVI за свої менше ніж вісім років понтифікату здійснив ряд реформ у Католицькій Церкві, але слід відзначити, що ще до вступу на Апостольський Престол Джозеф Ратцінгер, майбутній Папа Бенедикт XVI, був одним із тих, хто визначав обличчя сучасної Католицької церкви під час Другого Ватиканського Собору, а також у подальшій роботі на найвищих посадах у Католицькій церкві та Ватикані у тіні Папи Івана-Павла ІІ.

В статті було відзначено, що папство Бенедикта XVI не зосереджується на політиці, а більше на написанні творів. Папа не відмовляється від політичних дій та дипломатичних кроків, а, відповідно до німецького стилю, делегує політику і дипломатію компетентним особам. Було зазначено, що у своїх роботах Бенедикт  XVI піднімав важливі соціальні та етичні питання, а енцикліка «Caritas in Veritate», яка була відповіддю на фінансову кризу 2008 року, стала світовим бестселером. Варто звернути увагу на послання Бенедикта XVI, які завжди ішли до самої проблеми та піднімали актуальні проблеми світового співтовариства.

Особливість фігури Папи Бенедикта XVI можна прочитати двома способами: по-перше, важливість аналізу філософських поглядів, політичних закликів і кроків Папи Бенедикта XVI; по-друге, через своє історичне минуле Джозеф Ратцінгер (майбутній папа Бенедикта XVI) у силу обставин перебував у Гітлерюгенд та брав участь у Другій Світовій війні, але не втратив свого людського обличчя

Бенедикт XVI виступає прикладом здатності людини зі скромним походженням робити великі речі і добиватися визнання. Найбільш величним, на думку автора, у постаті Папи Бенедикта XVI є уміння робити важливий та відповідальний вибір: будучи главою Католицької церкви, відмовитись від влади, поступившись більш молодим та енергійним.
Историко-культурологическая концепция кризиса культуры и современные поиски оснований культуры
Authors: Forkosh S. M.
Published: August 2018

Современное состояние культуры определено многообразием факторов, которые возникают в совершенно разных сферах человеческой деятельности, и поэтому совместить их для получения более или менее полной картины тенденций культурного развития практически невозможно. Конечно выявление такого рода тенденций не может служить полноценным источником для формирования концепции современной культуры и поэтому, в силу комплексности содержания и функционирования культуры, сформировать общее о ней представление, а, следовательно, определить сущностные черты её бытия сложно. Такого рода исследования культуры возникают, или становится особенно актуальным лишь в периоды кризиса культуры. Кризис всегда представляется как обесценивание общепринятого, что дает возможность усмотреть или выделить то ценностно-смысловое поле, в котором функционируют общественные отношения. Понятие кризиса содержит элемент упадка, элемент перехода и элемент будущего, как того, что еще не наступило и черты его видятся с трудом. Й. Хейзинга определяет культуру как всегда направленную активность общества. В основе культуры лежат идеалы, поэтому необходимым условием её существования, помимо равновесия духовных и материальных ценностей, является её метафизическая направленность. Но каковы идеалы современной культуры? Эти идеалы концептуально относятся к идее гуманизма, которая возникла, как известно, на рубеже XIV–XV веков, смысл которой сводится к тому, что изначальным и придельным ориентиром, а также исходным источником истины, нравственности, красоты и гармонии признается человек, или по-другому: гуманизм глубоко антиметафизичен. Итак, по всей видимости, кризис современной культуры связан с отсутствием общественных идеалов, что приводит как к упадку индивидуальной культуры личности, падению нравственности у народов, так и к угасанию творческих возможностей культуры вообще. Остаются ценности субъективные, ценности семьи, произвольные ценности разного рода общин и коллективов, которые сами по себе не способны консолидировать социум, дать ему должную основу для развития. Хотя Й. Хейзинга исследовал кризис культуры первой половины XX века, главные выводы его анализа во многом оказываются актуальны и в наши дни.
Комунікативна раціональність як феноменологічна складова правової ідентифікації
Authors: Kravtsov Y. S.
Published: August 2018

Зміни, що відбуваються в сучасному світі, сучасна соціокультурна ситуація, вимагають від сучасної людини мобільності і адекватної відповіді на сучасні вимоги суспільства, ставлять її перед необхідністю перегляду традиційних цілей і орієнтирів. В статті автор показує, що у педагогічному плані це означає, що основним результатом освіти повинна стати не система знань, умінь і навичок сама по собі, а набір сучасних ключових компетенцій в інтелектуальній, соціально-правовій, комунікативній, інформаційній сферах. Автор виходить з того, що на зміну старій парадигмі сьогодні приходить парадигма інтерсуб’єктивного розуміння і комунікації. Фокус сьогоднішніх досліджень перемістився від когнітивно-інструментальної до комунікативної раціональності. Автор зазначає, що особливістю сучасного соціального пізнання, яка задає нову парадигму, є те, що воно здійснюється через аналіз того, якими уявленнями опосередковано саме пізнавальне ставлення до соціальних феноменів, що супроводжується глибоким переосмисленням комунікативної природи соціальної реальності, змін у соціально-комунікативній сфері.