bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Methanol Extract of Coleus amboinicus (Lour) Exhibited Antiproliferative Activity and Induced Programmed Cell Death in Colon Cancer Cell WiDr
Authors: Laila Farida , Fardiaz Dedi , Yuliana Nancy Dewi , Damanik M. Rizal M. , Nur Annisa Dewi Fitriya
Published: January 2020

Coleus amboinicus(Lour) (CA) has been reported to possess many pharmacological activities. In this study, evaluation of cytotoxicity using brine shrimp lethality bioassay and MTT assay using WiDr cell lines was carried out. The expression of several genes responsible for programmed cell death of the methanol extract of CA was also investigated. The morphology of the cells undergoing apoptosis was detected using Hoechst staining assay. The gene expression of BAX, BCL2, P53, Caspase 1, 7, 8, and 9 of treated samples with different concentrations (10, 15, 25 & 50 µg/ml) were measured with RT PCR. The phytochemical profiles were investigated using LC MS. The results showed that the lethality concentration (LC50) of methanol extract using brine shrimp was 34.545 µg/ml and the extract exhibited good antiproliferative activity against cancer cells WiDr with IC50 value (8.598 ± 2.68 µg/ml) as compared to standard drug 5-fluorouracil (IC50 value 1.839 ± 0.03 µg/ml). There was apoptotic evidences from the morphology of treated cells. The expressions of BAX,P53, and Caspase 9 were upregulated in lower concentration of the extract (10 and 15 µg/ml) but downregulated in higher concentration (25 and 50 µg/ml). BCL2 as anti-apoptotic gene was downregulated in all concentrations. Caspase 1 and Caspase 7 were upregulated in high concentration (25 and 50 µg/ml), but downregulated in lower concentrations. These data provide a mode of cell death for the methanol extract of CA in low concentrations corresponding to apoptosis with intrinsic pathway. Many valuable compounds identified including caffeic acid, rosmarinic acid, malic acid, eicosapentanoic acid, benserazide, alpha-linolenic acid, betaine, Salvanolic B, 4-hydroxibenzoic acid and firulic acid have been previously reported as being active agents against many cancer cells. This study suggested that CA might become an effective ingredient for health-beneficial foods to prevent colon cancer.
Positive Balance Recovery in Ischemic Post‐Stroke Patients with Delayed Access to Physical Therapy
Authors: de Athayde Costa e Silva Anselmo , Viana da Cruz Júnior Alex Tadeu , Cardoso do Nascimento Nathalya Ingrid , Andrade Candeira Skarleth Raissa , do Socorro Soares Cardoso Almeida Aline , Santana de Castro Ketlin Jaquelline , Costa de Lima Ramon , Generoso Campos Pinho Barroso Tatiana , da Silva Souza Givago , Callegari Bianca
Published: January 2020

Background. Since patient’s prognosis after stroke depends on its severity, brain location, and type early intervention is strongly recommended. Objective. We aimed to determine whether it is still possible to improve balance in chronic patients, who suffered Intracerebral Hemorrhagic Strokes (ICHS) or Ischemic Strokes (IS), after later intervention. Methods. 34 patients who had unilateral ICHS or IS and involved the motor cortex or sub‐cortical areas took part in the study. The patients underwent clinical balance evaluation (using the Berg Balance Scale) and posturographic assessment (with a capacitive pressure platform) at the time of admission to the physiotherapy and at the end of the study. The physiotherapy intervention consisted of 20 sessions of 60 minutes carried out 3 times per week, following standard protocols: stretching; passive range of motion (ROM); active assistive ROM; active ROM; resistance training; coordination and balance activities while sitting and standing, and Large‐muscle activities such as walking, treadmill, stationary cycle, combined arm‐leg ergometry, arm ergometry, seated stepper and circuit training. Results. In the posturographic assessment, the IS group had significant lower amplitude of center of pressure (COP) anteroposterior displacement, after physical therapy intervention. Also, the 95% confidence ellipse area of the COP and the total COP displacement showed significant interaction between the subtype of stroke and the assessment period, meaning the IS group improved their balance after treatment on the contrary of ICHS. The structural analysis of the COP reinforced these results. On the other hand, no difference was observed in the clinical scale, between the assessment periods, for any subtype of stroke. Conclusion. Only IS patients have shown balance improvements after conventional intervention. COP measurements are more sensible to assess balance in chronic patients than Berg Balance Scale.
Chondroprotective Effect of Cynaroside in IL-1β-Induced Primary Rat Chondrocytes and Organ Explants via NF-κB and MAPK Signaling Inhibition
Authors: Lee Seul Ah. , Park Bo-Ram , Moon Sung-Min , Hong Joon Ho , Kim Do Kyung , Kim Chun Sung
Published: January 2020

Osteoarthritis (OA) is a degenerative joint disease characterized by cartilage degradation and inflammation. Interleukin-1β is the key player in the pathogenesis of OA, which induces the expression of various catabolic factors that contribute to cartilage degradation. Cynaroside (luteolin-7-O-glucoside or luteoloside) is a flavonoid that has various pharmacological properties, such as antitumor, anti-inflammatory, and antioxidant activities. In this study, we investigated the chondroprotective effects of cynaroside on IL-1β-stimulated chondrocytes and organ explants. The production of nitrite, PGE2, collagen type II, and aggrecan was measured by a Griess reagent and ELISAs, and the production of ROS was measured by H2DCF-DA fluorescence. The protein levels of iNOS, Cox-2, MMP-1, MMP-3, MMP-13, ADAMTS-4, MAPKs, and the NF-κB p65 subunit were measured by western blot. Proteoglycan analysis was performed by Alcian Blue staining (in vitro) and Safranin O staining (ex vivo). Cynaroside inhibited IL-1β-induced expression of catabolic factors (nitrite, iNOS, ROS, PGE2, Cox-2, MMP-1, MMP-3, MMP-13, and ADAMTS-4) and degradation of anabolic factors (collagen type II and aggrecan). Furthermore, cynaroside suppressed IL-1β-induced phosphorylation of MAPKs and translocation of the NF-κB p65 subunit into the nucleus. Collectively, these results suggest that cynaroside may be a potential candidate for the development of new therapeutic drugs for the alleviation of OA progression.
The Value of Next‐Generation Sequencing for Treatment in Non‐Small Cell Lung Cancer Patients: The Observational, Real‐World Evidence in China
Authors: Zhang Yan , Shen Wen-Xiang , Zhou Li-Na , Tang Min , Tan Yue , Feng Chun-Xia , Li Ping , Wang Li-Qiang , Chen Min-Bin
Published: January 2020

Background. Great success has been made in the targeting therapy of advanced non‐small cell lung cancer (NSCLC). Nowadays, next generation sequencing (NGS) is acquirable and affordable in developed area of China. Using this feasible and accurate method of detecting therapeutic genes would help to select optimal treatments to extend patients survival. Here, we identified somatic mutations by NGS and analyzed the value for treatment of NSCLC in a real‐world clinical setting. Methods. NGS was carried out on biopsy samples obtained from 66 advanced unresectable NSCLC patients who had not received any treatment. 23 patients received liquid biopsy after failure of first‐line targeted treatment. The mutation profiling as well as associations between mutations and clinicopathological characters was analyzed. The study also assessed the values of NGS for choosing treatment options and predicting prognosis in NSCLC patients. Results. 152 somatic mutations were identified in 45 (68.18%) tissue samples. The most frequently mutated genes were EGFR (42.42%), TP53 (31.82%) and KRAS (15.15%). Specifically, the most frequent EGFR mutation subtypes were exon 19 deletion (60.71%) and L858R in exon 21 (46.43%). 83.33% mutated patients received targeted therapy. Among the adenocarcinoma cases, patients with EGFR exon 19 deletion mutation have longer overall survival (OS) than the wide‐type (36.0 months versus 19.0 months p = 0.046). In addition, in the smoking group, patients with EGFR exon 19 deletion mutation tended to have longer OS (38.0 months versus 16.5 months p < 0.01). After the failure of first‐line targeted therapy, 23 EGFR mutated patients received liquid biopsy, and the positive rate of T790M mutation in EGFR exon 20 was 47.83%. T790M positive patients have longer progression‐free survival (PFS) than the others (15 months versus 9.5 months p = 0.025). Conclusions. The observational study from real‐world demonstrated that using NGS in routine clinical detection may be useful in guiding the therapy decisions and benefit more Chinese NSCLC patients.
Fuel Consumption Using OBD-II and Support Vector Machine Model
Authors: Abukhalil Tamer , AlMahafzah Harbi , Alksasbeh Malek , Alqaralleh Bassam A. Y.
Published: January 2020

This paper presents a method to estimate gasoline fuel consumption using the onboard vehicle information system OBD-II (Onboard Diagnoses-II). Multiple vehicles were used on a test route so that their consumption can be compared. The relationships between fuel consumption and both of the engine speed are measured in RPM (revolutions per minute), and the throttle position sensor (TPS). The relationships are expressed as polynomial equations. The method which is composed of an SVM (support vector machine) classifier combined with Lagrange interpolation, is used to define the relationship between the two engine parameters and the overall fuel consumption. The relationship model is plotted using a surface fitting tool. In the experimental section, the proposed method is tested using the vehicles on a major highway between two cities in Jordan. The proposed model gets its sample data from the engine’s RPM, TPS, and fuel consumption. The method successfully has given precise fuel consumption with square root mean difference of 2.43, and the figures are compared with the values calculated by the conventional method.
A Missense Mutation in IRS1 is Associated with the Development of Early-Onset Type 2 Diabetes
Authors: Li Juyi , Sun Shan , Wang Xiufang , Li Yarong , Zhu Hong , Zhang Hongmei , Deng Aiping
Published: January 2020

There could be an overlap of monogenic diabetes and early-onset type 2 diabetes mellitus. Precise diagnosis of early-onset diabetes has proven valuable for understanding the mechanism of diabetes and selecting optimal therapy. The majority of maturity onset diabetes of the young (MODY) pathogenic genes in China is still unknown. In this study, a family with suspected MODY was enrolled. Whole-exome sequencing (WES) was used to analyze the variants of the proband. Variants were filtered according to their frequency, location, functional consequences, and bioinformatics software. Candidate pathogenic variants were validated by Sanger sequencing and tested for cosegregation in other members of the family and nonrelated healthy controls. KEGG (Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes) and PPI (protein-protein interaction) analysis were conducted using the DAVID (Database for Annotation, Visualization, and Integrated Discovery) and the STRING online analysis tools for the candidate pathogenic gene. A total of 123291 variants including 105344 SNPs and 17947 InDels were found in WES. A likely pathogenic rare missense heterozygous mutation in diabetes genes (c.2137C > T, p.His713Tyr in IRS1) was identified, which was a cosegregate in this family and not in nonrelated healthy controls. The position of the mutation in the aminoacid sequence of the gene is highly conserved among the species. 2 significantly enriched KEGG pathways were identified including bta04930, type II diabetes mellitus (GCK, INS, PDX1, ABCC8, and IRS1), and bta04910, insulin signaling pathway (GCK, INS, and IRS1). PPI analysis displayed that IRS1 interacts with 3 known pathogenic proteins including INS, KCNJ11, and GCK. We conclude that WES could be an initial option for genetic testing in patients with early-onset diabetes. IRS1 p.His713Tyr is implicated as a possible pathogenic mutation in monogenic diabetes, which might require further validation, and the precise molecular mechanism underlying the influence of IRS1 p.His713Tyr on the development of diabetes remains to be determined in the further prospective studies.
Wireless Sensor Network Design Methodologies: A Survey
Authors: BenSaleh Mohammed Sulaiman , Saida Raoudha , Kacem Yessine Hadj , Abid Mohamed
Published: January 2020

Wireless sensor networks (WSNs) have grown considerably in recent years and have a significant potential in different applications including health, environment, and military. Despite their powerful capabilities, the successful development of WSN is still a challenging task. In current real-world WSN deployments, several programming approaches have been proposed, which focus on low-level system issues. In order to simplify the design of the WSN and abstract from technical low-level details, high-level approaches have been recognized and several solutions have been proposed. In particular, the model-driven engineering (MDE) approach is becoming a promising solution. In this paper, we present a survey of existing programming methodologies and model-based approaches for the development of sensor networks. We recall and classify existing related WSN development approaches. The main objective of our research is to investigate the feasibility and the application of high-level-based approaches to ease WSN design. We concentrate on a set of criteria to highlight the shortcomings of the relevant approaches. Finally, we present our future directions to cope with the limits of existing solutions.
Localization of Parathyroid Disease in Reoperative Patients with Primary Hyperparathyroidism
Authors: Parikh Aaroh M. , Grogan Raymon H. , Morón Fanny E.
Published: January 2020

The localization of persistent or recurrent disease in reoperative patients with primary hyperparathyroidism presents challenges for radiologists and surgeons alike. In this article, we summarize the relevant imaging modalities, compare their accuracy in identifying reoperative disease, and outline their advantages and disadvantages. Accurate localization by preoperative imaging is a predictor of operative success, whereas negative or discordant preoperative imaging is a risk factor for operative failure. Ultrasound is a common first-line modality because it is inexpensive, accessible, and radiation-free. However, it is highly operator-dependent and less accurate in the reoperative setting than in the primary setting. Sestamibi scintigraphy is superior to ultrasound in localizing reoperative disease but requires radiation, prolonged imaging times, and reader experience for accurate interpretation. Like ultrasound, sestamibi scintigraphy is less accurate in the reoperative setting because reoperative patients can exhibit distorted anatomy, altered perfusion of remaining glands, and interference of radiotracer uptake. Meanwhile, four-dimensional computed tomography (4DCT) is superior to ultrasound and sestamibi scintigraphy in localizing reoperative disease but requires the use of radiation and intravenous contrast. Both 4DCT and magnetic resonance imaging (MRI) do not significantly differ in accuracy between unexplored and reoperative patients. However, MRI is more costly, inaccessible, and time-consuming than 4DCT and is inappropriate as a first-line modality. Hybrid imaging with positron emission tomography and computed tomography (PET/CT) may be a promising second-line modality in the reoperative setting, particularly when first-line modalities are discordant or inconclusive. Lastly, selective venous sampling should be reserved for challenging cases in which noninvasive modalities are negative or discordant. In the challenging population of reoperative patients with PHPT, a multimodality approach that utilizes the expertise of high-volume centers can accurately localize persistent or recurrent disease and enable curative parathyroidectomy.
Data Mining‐Based Analysis of Chinese Medicinal Herb Formulae in Chronic Kidney Disease Treatment
Authors: Xia Ping , Gao Kun , Xie Jiadong , Sun Wei , Shi Ming , Li Wei , Zhao Jing , Yan Jin , Liu Qiong , Zheng Min , Wang Xin , Wu Qijing , Zhou Enchao , Chen Jihong , Xv Lingdong , He Weiming
Published: January 2020

Background. Traditional Chinese medicine (TCM) has long been used to treat chronic kidney disease (CKD) in Asia. Its effectiveness and safety for CKD treatment have been confirmed in documented studies. However, the prescription rule of formulae for Chinese medicinal herbs is complicated and remains uncharacterized. Thus, we used data mining technology to evaluate the treatment principle and coprescription pattern of these formulae in CKD TCM treatment. Methods. Data on patients with CKD were obtained from the outpatient system of a TCM hospital. We established a Chinese herb knowledge base based on the Chinese Pharmacopoeia and the Chinese Materia Medica. Then, following extraction of prescription information, we deweighted and standardized each prescribed herb according to the knowledge base to establish a database of CKD treatment formulae. We analyzed the frequency with which individual herbs were prescribed, as well as their properties, tastes, meridian tropisms, and categories. Then, we evaluated coprescription patterns and assessed medication rules by performing association rule learning, cluster analysis, and complex network analysis. Results. We retrospectively analyzed 299 prescriptions of 166 patients with CKD receiving TCM treatment. The most frequently prescribed core herbs for CKD treatment were Rhizoma Dioscoreae (Shanyao), Spreading Hedyotis Herb (Baihuasheshecao), Root of Snow of June (Baimagu), Radix Astragali (Huangqi), Poria (Fulin), Rhizoma Atractylodis Macrocephalae (Baizhu), Radix Pseudostellariae (Taizishen), and Fructus Corni (Shanzhuyu). The TCM properties of the herbs were mainly being warm, mild, and cold. The tastes of the herbs were mainly sweet, followed by bitter. The main meridian tropisms were Spleen Meridian of Foot‐Taiyin, Liver Meridian of Foot‐Jueyi, Lung Meridian of Hand‐Taiyin, Stomach Meridian of Foot‐Yangming, and Kidney Meridian of Foot‐Shaoyin. The top three categories were deficiency‐tonifying, heat‐clearing, and dampness‐draining diuretic. Conclusion. Using an integrated analysis method, we confirmed that the primary TCM pathogeneses of kidney disease were deficiency and dampness‐heat. The primary treatment principles were tonifying deficiency and eliminating dampness‐heat.
Predictive Factors of the Risk of Long-Term Hospital Readmission after Primary Prostate Surgery at a Single Tertiary Referral Center: Preliminary Report
Authors: Tafuri Alessandro , Sebben Marco , Pirozzi Marco , Processali Tania , Shakir Aliasger , Rizzetto Riccardo , Amigoni Nelia , Tiso Leone , De Michele Mario , Panunzio Andrea , Cerrato Clara , Migliorini Filippo , Novella Giovanni , De Marco Vincenzo , Siracusano Salvatore , Artibani Walter , Porcaro Antonio Benito
Published: January 2020

Objective: To evaluate the predictors of the risk of long-term hospital readmission after radical prostatectomy (RP) in a single tertiary referral center where both open RP (ORP) and robot assisted RP (RARP) are performed. Materials and Methods: The risk of readmission was evaluated by clinical, pathological, and perioperative factors. Skilled and experienced surgeons performed the 2 surgical approaches. Patients were followed for complications and hospital readmission for a period of 6 months. The association of factors with the risk of readmission was assessed by Cox’s multivariate proportional hazards. Results: From December 2013 to 2017, 885 patients underwent RP. RARP was performed in 733 cases and ORP in 152 subjects. Extended pelvic lymph node dissection (ePLND) was performed in 479 patients. Hospital readmission was detected in 46 cases (5.2%). Using a multivariate model, independent factors associated with the risk of hospital readmission were seminal vesicle invasion (hazard ratio [HR] 2.065; 95% CI 1.116–3.283; p = 0.021), ORP (HR 3.506; 95% CI 1.919–6.405; p < 0.0001), and ePLND (HR 5.172; 95% CI 1.778–15.053; p < 0.0001). Conclusions: In a large single tertiary referral center, independent predictors of the risk of long-term hospital readmission after RP included ORP, ePLND, and seminal vesicle invasion. When surgery is chosen as a primary treatment of PCA, patients should be informed of the risk of long-term hospital readmission and its related risk factors.
Симультанний та двохетапний підходи в пацієнтів на метастатичний колоректальний рак із синхронним ураженням печінки
Authors: Grytsenko Y. M. , Bedeniuk A. D. , Grytsenko S. Y.
Published: January 2020

Мета роботи: проаналізувати симультанний та двохетапний підходи в лікуванні пацієнтів на сМ-КРР, а також їхнє загальне та безрецидивне виживання.

Матеріали та методи. В дослідження включено 16 пацієнтів (10 чоловіків та 6 жінок) на сМ-КРР, котрим були виконані симультанні (14) та двохетапні (2) радикальні резекції в умовах Тернопільської університетської лікарні з 2013 по 2018 роки. Всі колоректальні резекції були виконані з дотриманням вимог онкологічного радикалізму (D3 лімфодисекція, тотальна меозоколон/мезоректумектомія). У 9 пацієнтів метастази в печінку локалізувались у лівій частці та у 7 пацієнтів у правій частці. Паренхімощадну техніку резекції печінки застосовано в 13 (81,3 %) пацієнтів, тоді як анатомічну резекцію печінки виконано лише 3 (18,8 %) пацієнтам. Ад’ювантну ПХТ отримали всі пацієнти, сумарно 6 курсів у режимі FOLFOX / XELOX.

Результати досліджень та їх обговорення. Ми не спостерігали жодного серйозного післяопераційного ускладнення чи смертності в 30-ти денний період. Середнє загальне та безрецидивне виживання у групі пацієнтів з регіонарними метастазами було 24,3±4,8 (p <0,013) та 13 місяців (p<0,020) відповідно (всі пацієнти померли в проміжку 4 – 44 місяці). Всі пацієнти, в котрих не було метастазів у регіонарні лімфатичні вузли, живі без ознак прогресії. Найдовший період безрецидивного виживання становить 80 місяців та спостерігається на момент написання статті у 3 пацієнтів (проміжок спостереження 11 – 80 місяців). Середнє загальне та безрецидивне виживання у групі пацієнтів з правобічною локалізацією КРР було 17,3 (p<0,51) і 9,2 місяців (p <0,51) відповідно. Симультанна резекція КРР та паренхімощадна техніка резекції печінки не демонструють збільшення кількісті тяжких післяопераційних ускладнень та 30-денної смертності, що також підтверджено нашим дослідженням.
Использование лазерного излучения в хирургии хронического панкреатита
Authors: Vorobei A. V. , Shuleiko A. Ch. , Vizhinis Yu. I. , Lagodich N. A.
Published: January 2020

Цель работы: изучить эффективность использования лазерных технологий при хирургическом лечении пациентов с хроническим панкреатитом.

Материалы и методы. В исследование включено 523 пациента, оперированных по поводу хронического панкреатита, в том числе 385 с резекционными операциями. С применением высокоэнергетического лазера “МУЛ-хирург” выполнено 131 хирургическое вмешательство, в т. ч. лазерную резекцию головки ПЖ – 84, лазерную цилиндрическую вирсунгэктомию – 25, лазерные ДБЭ операции – 4.

Результаты исследований и их обсуждение. Лазерные резекции ткани поджелудочной железы у пациентов с хроническим панкреатитом с использованием волны 1320 нм имеют достоверные преимущества перед электрокоагуляционным способом, заключающиеся в уменьшении кровопотери, снижении уровня тяжелых специфических послеоперационных осложнений. Имеется положительный опыт использования лазерных технологий при выполнении эндоскопических операций с применением двухбаллонного энтероскопа для коррекции послеоперационных осложнений в зоне панкреатоеюноанастомозов. Использование лазерного излучения в хирургии хронического панкреатита является перспективным направлением в хирургической панкреатологии.
Прогнозування перебігу післяопераційного перитоніту
Authors: Droniak M. M. , Shevchuk I. M. , Droniak V. M. , Popadyuk O. Ya.
Published: January 2020

Мета роботи: розпрацювати шкалу прогнозування ризику розвитку післяопераційного перитоніту.

Матеріали і методи. У роботі проаналізовано 244 випадки післяопераційного перитоніту (ПП), прооперованих у відділенні хірургії Івано-Франківської обласної лікарні протягом 2010–2019 рр. Супутні захворювання виявлено у 176 (72,1 %) хворих. Незначно переважали хворі чоловічої статі – 138 (56,6 %). Вік пацієнтів був у межах 18–88 років (медіана – 61 р.). За тяжкістю стану більшість хворих (147 осіб (60,2 %)) – протягом 1–4 діб після операції (медіана – 2 доби) перебували у відділенні реанімації та інтенсивної терапії. Перитоніт був місцевим відмежованим у 125 (51,2 %), розлитим – у 119 (48,8 %) хворих. Післяопераційні ускладнення розвинулись у 74 випадках (30,3 %) і були гнійно-септичними у 75 %.

Результати досліджень та їх обговорення. Зважаючи на результати наших досліджень, для визначення тяжкості перебігу післяопераційного перитоніту в якості предикторів пропонуємо наступні показники: вік хворого понад 60 років, кількість лейкоцитів у периферичній крові понад 12х109 г/л, рівень С-реактивного білка в сироватці крові понад 10 мг/л, активність лужної фосфатази понад 1400 нмоль/л-с, вміст дієнових кон’югат понад 2,5 од. оптичної щільності, вміст малонового діальдегіду понад 5 нмоль/мл, рівень молекул середньої маси понад 0,350 ум. од. Значення СРБ, що перевищують 5 мг/л, є несприятливою прогностичною ознакою, при легкому перебізі ПП перевищення цього рівня було у 42 (30,9 %) із 136 хворих, а при тяжкому – у 98 (90,7 %) із 108 хворих.

При позитивних чотирьох і більше критеріях був імовірний тяжкий перебіг ПП. Враховуючи результати проведених досліджень, для визначення тяжкості перебігу післяопераційного перитоніту ми запропонували робочу систему прогнозування перебігу ПП. Попередня апробація цієї системи показників підтвердила її чутливість 71,2 %, а специфічність 81,4 %.
Експериментальне обґрунтування інтраочеревинного застосування інтерферону 2b для лікування гострого перитоніту
Authors: Grynchuk A. F. , Davydenko I. S. , Grynchuk F. V. , Polianskiy I. Iu.
Published: January 2020

Мета роботи: в експерименті дослідити можливість інтраочеревинного застосування інтерферону α2b для лікування гострого перитоніту.

Матеріали і методи. У дослідженні використано 64 білих нелінійних щурі. Перитоніт моделювали інтраочеревинним пункційним уведення 20 % суміші автокалу. Через 12 год після моделювання виконували лапаротомію і санацію черевної порожнини. У контрольній групі (32 тварини) промивали розчином декаметоксину і 0,9 % розчином NaCl. У дослідній групи (32 тварини) після цього  в черевну порожнину уводили розчин інтерферону α2b в дозі 0,3 млн ОД на 100 г маси. Через 6, 12, 24 і 48 год виконували релапаротомію і забирали парієтальну очеревину для гістологічного дослідження. Препарати зафарбовували гематоксилін-еозином.

Результати досліджень та їх обговорення. У контрольній групі через 6 год після санації на тлі виразних запальних змін парієтальної очеревини спостерігаються ознаки неналежної реакції неспецифічної клітинної ланки захисту, прояви активації якої відмічені лише через 12 год; ініціація специфічної ланки відбувається через 24 год, а протягом 48 год не виявлені ознаки регенераційних процесів. У дослідній групі через 6 год спостерігаються ознаки адекватної реакції неспецифічної ланки клітинного захисту на тлі менш виразних запальних змін парієтальної очеревини; через 12 год виявляються ознаки активації специфічної ланки, а через 48 год – ознаки розвитку процесів регенерації.
Хірургічне лікуваннях хворих із місцеворозповсюдженими пухлинами підшлункової залози
Authors: Kopchak V. M. , Kostyliev M. V. , Pererva L. O. , Duvalko O. V. , Khanenko V. V. , Shevkolenko H. H. , Andronik S. V. , Trachuk V. I.
Published: January 2020

Мета роботи: оцінити результати виконання розширених резекцій підшлункової залози у лікуванні хворих з місцеворозповсюдженою аденокарциномою підшлункової залози.
Матеріали і методи. За період 2010–2018 рр. виконано 618 радикальних резекцій підшлункової залози у пацієнтів з аденокарциномою підшлункової залози. Серед хворих чоловіків було 356 (57,6 %), жінок – 262 (42,4 %), середній вік склав 55,9±9,4 (від 27 до 87 років). Дистальну резекцію підшлункової залози виконано у 139 (22,5 %) хворих, панкреатодуоденальну резекцію – у 462 (74,8 %), тотальну панкреатектомія – у 17 (2,7 %) хворих. Розширені резекції підшлункової залози виконано у 142 (23,0 %) хворих: розширені панкреатодуоденальні резекції – у 79 (55,6 %), розширені дистальні резекції – у 52 (36,6 %), розширені панкреатектомії – у 11 (7,8 %). Розширені резекції підшлункової залози з резекцією венозних судин виконано у 91 (14,7 %) хворого, з резекцією артерій – у 14 (2,3 %) хворих.
Результати досліджень та їх обговорення. Ускладнення спостерігались у 182 пацієнтів (38,2 %) при стандартних резекціях та у 63 (44,3 %) хворих у групі з розширеними резекціями (χ2=1,26 p=0,26), достовірної різниці не було. Летальність склала 2,4 %, померло 15 пацієнтів: 6 (4,2 %) – після розширених резекцій та 9 (1,9 %) – після стандартних резекцій підшлункової залози достовірної різниці в рівні летальності не було (χ2 = 1,3, p=0,25). Медіана виживаності та 5-річна загальна виживаність були недостовірно нижче у пацієнтів після розширених панкреатодуоденальних резекцій, ніж після стандартних (15 місяців і 18 % та 25 місяців і 27 % відповідно (χ2= 2,83, p= 0,09, p>0,05, χ2 = 0,16, p=0,69)). Медіана виживаності була також недостовірно нижче у пацієнтів після розширених дистальних резекцій ПЗ, ніж після стандартних (30 місяців та 32 місяці, відповідно, χ2= 0,008, p= 0,9, p>0,05). Летальність, рівень післяопераційних ускладнень, віддалені результати лікування після розширених резекцій ПЗ зіставні із стандартними резекціями. Розширені резекції є можливими, і їх виконання може збільшити кількість радикально прооперованих хворих.
Хірургічне лікування та профілактика параколостомічних гриж у хворих похилого та старечого віку
Authors: Shaprynskyі V. O. , Vorovskyі O. O. , Sadyk I. M.
Published: January 2020

Мета роботи: покращити результати хірургічного лікування параколостомічних гриж у хворих похилого та старечого віку за рахунок впровадження лапароскопічних способів лікування.

Матеріали і методи. Хірургічне лікування виконували за 3 способами: герніопластика із залишенням колостоми на колишньому місці – 20 (29,0 %) хворих; герніопластика з переміщенням колостоми на нове місце – 36 (52,2 %); у 25 (36,2%) – малоінвазивні методи. 3-м (4,3 %) пацієнтам були застосовані аутопластичні; 66 (95,7 %) – алопластичні методи, де в 4-х (5,8 %) – за методом onlay, 40 (58,0 %) – за методом sublay, 17 (24,6 %) – лапароскопічна герніопластика за удосконаленим методом та 8 (11,6 %) – лапароскопічно-асистованим способом. 

Результати досліджень та їх обговорення. Серед 69 хворих ми спостерігали прямопропорційну залежність інтенсивності розвитку злукового процесу не від тривалості грижоносіння, а від розмірів грижових воріт. 24 хворим було виконано профілактичне використання протезної сітки при формуванні стоми. Місцеві гнійно-запальні ускладнення мали місце в 6 (8,7 %) випадках, де в 1-го (1,4 %) пацієнта з аутопластичним методом герніопластика та у 5 (7,2 %) – при застосуванні алопластичного методу. Рецидивів захворювання не спостерігали. Хворим похилого та старечого віку при виведенні колостоми рекомендовано превентивне алопротезування. Найкращі результати були отримали при алогерніопластиці з реконструкцією колостоми на інше місце т? ??? а при лапароскопічній грижопластиці. 7 (10,1 %) хворим адгезіолізис, виділення дистального та низведення проксимального відділів стомованої кишки вдалось виконати лапароскопічно. 8 (11,6 %) хворим із дефектом W3 виконали лапароскопічну алогерніопластику композитною сіткою за внутрішньоочеревинною методикою IPOM.
Результати планових відкритих хірургічних втручань з приводу первинного хронічного захворювання вен під час вагітності з використанням компонентів протоколу FAST TRACK SURGERY
Authors: Аntonyuk-kysil V. M.
Published: January 2020

Мета роботи: вивчити результати планових хірургічних втручань внаслідок первинного хронічного захворювання вен під час вагітності з використанням компонентів протоколу FAST TRACK surgery.

Матеріали і методи. У 457 вагітних виконано планове відкрите хірургічне втручання у ІІ та ІІІ триместрах із первинним симптомним хронічним захворюванням вен С2S-4s, Ер, As, р, Рг (СЕАР 2002) з використанням компонентів протоколу FAST TRACK surgery.

Результати досліджень та їх обговорення. У всіх оперованих використовували мультидисциплінарний підхід ведення пацієнток протягом усієї вагітності з госпіталізацією їх до спеціалізованого акушерського стаціонару для виконання операції, яке у 92,3 % пацієнток проведено у день госпіталізації на фоні проведеної перинатальної психотерапевтичної підготовки її і плода до хірургічного втручання. Операцію виконував судинний хірург – так званий “монотехнолог” або “акушерський судинний хірург” в оптимальні терміни вагітності. За рахунок цих чинників у 97,2 % оперованих отримано позитивний клінічний ефект при 100 % відсутності у всіх оперованих ускладнень з боку плода і матері. Планове хірургічне втручання не спричиняло передчасних пологів, не ускладнило перебіг вагітності в післяопераційному і післяпологовому періодах. Усі діти народилися вчасно і в задовільному стані.
Комплексне лікування гнійно-некротичних процесів діабетичної стопи (Wagner, 3-4 стадії) з урахуванням гемостазіологічних показників
Authors: Pyptiuk O. P. , Pyptiuk V. O.
Published: January 2020

Мета роботи: вивчити деякі аспекти гемостазу хворих на синдром діабетичної стопи (СДС).

Матеріали і методи. Під спостереженням перебували 63 хворі на СДС, за Wagner 3-4 стадії. Хворих на СДС розділено на 2 групи рівнозначні за гендерними ознаками, віком (59,4±8,3) року. Тривалість захворювання на цукровий діабет становила від 5 до 15 років, у 74 % рівень HbA1c становив (7,9±1,39) %.

Усім хворим проведено загальноприйняту терапію, малу ампутацію, катетеризацію a. epigastrica inferior. Після 2 поопераційної доби призначали ривароксабан 15 мг два рази на добу, до 10 діб з наступним переходом на 10 мг один раз на добу впродовж 6 міс., діосміну 450 мг, гесперидину 50 мг впродовж 1 міс. І група хворих – 39 осіб – отримувала вищевказану терапію. В ІІ групі хворих – 24 особи – проведено остеоперфорацію великогомілкової кістки ураженої кінцівки.

Результати досліджень та їх обговорення. В обох групах при госпіталізації TcpO2 становила (21,3±5,4) мм рт. ст. У 64,3 % хворих визначено підвищення рівня фібриногену в 2 рази з тенденцією наближення до норми на 10 добу. Рівень Х фактора крові при госпіталізації склав (0,04±0,004) г/л, (p <0,01). На 3 добу в І групі хворих при збільшенні TcpO2 на 8,8 % і виражених запальних змінах тканин становив (0,04±0,01) г/л. На 10 добу при вторинному загоєнні рани склала (0,02±0,01) г/л, (p <0,1). В ІІ групі хворих на 3 добу TcpO2 зростала на 27 %, Х фактор склав (0,04±0,01) г/л. На 10 добу при загоєнні рани Х фактор в плазмі становив (0,02±0,01) г/л (p <0,01), а на 30 добу складав (0,01±0,01) г/л.
Застосування методу балонної дермотензії в лікуванні уроджених гігантських пігментних невусів у дітей
Authors: Konoplitskiy V. S. , Pasechnyk O. V. , Kalynchuk O. O. , Konoplitskiy D. V. , Shavliuk R. V.
Published: January 2020

Мета роботи: покращення онкологічних, функціональних та косметичних результатів лікування дітей з уродженими гігантськими пігментними невусами із використанням розтягнутих місцевих клаптів шляхом дермотензії.

Матеріали і методи. У відділенні онкогематології Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні в період із 2014 по 2019 рр. оперовані 286 дітей віком від 1 до 18 років з уродженими пігментними невусами різної локалізації та розмірів. У цих дітей було проведено 318 оперативних втручань, що було зумовлено часткою уроджених гігантських пігментних невусів та неможливістю повного їх видалення одноетапним оперативним втручанням у 12 пацієнтів. В цій групі дітей, віком від 3 до 12 років, метод ендоекспандерної дермотензії застосовували за необхідності пластики значного за площею дефекту шкіри.

Результати досліджень та їх обговорення. В усіх 12 клінічних випадках ми отримали задовільні косметичні та функціональні результати без ознак порушення мікроциркуляції пасма шкіри на всіх етапах лікування. Морфологічні дослідження на етапах лікування виявляли незначні зміни в епідермісі. УЗД в режимі кольорового доплерівського картування виявило, що в процесі проведення експандерної дермотензії перфузія шкіри не зменшувалась, а збільшувалась, що свідчить про участь в експансії судин шкіри.
Інноваційні технології в хірургічному лікуванні злукової непрохідності кишечника на тлі хвороби очеревини
Authors: Skiba V. V. , Ivanko O. V. , Rybalchenko V. F. , Lysytsia V. V. , YASSIN AHMED DAR
Published: January 2020

Мета роботи: покращити результати хірургічного лікування пацієнтів із післяопераційною злуковою непрохідністю кишечника на тлі спайкової хвороби  очеревини за допомогою різних методів адгезеолізису. У клінічних хірургічних відділеннях кафедри хірургічних хвороб № 1 (КМКЛ №1) проведено аналіз хірургічного лікування 314 пацієнтів з післяопераційною злуковою хворобою.
Можливості ендоваскулярної хірургії у хворих із синдромом Леріша
Authors: Gudz I. M. , Ginchitscky V. R. , Melnik I. Ya. , Gudz O. I. , Dmitriv I. V.
Published: January 2020

Проведено аналіз упровадження у практику клініки судинної хірургії Івано-Франківського національного медичного університету методики ендоваскулярної реваскуляризації у пацієнтів із ураженням артерій аорто-клубового сегмента (тип D) як альтернативи відкритій операції “аорто-стегнове біфуркаційне шунтування”. Впродовж 2019 року у 3 пацієнтів із ХЗІНК, спричиненою вищенаведеною оклюзією, застосовано малоінвазивну методику CERAB (covered endovascular reconstruction of aortic bifurcation). Незначна кількість клінічного матеріалу має пояснення у високій вартості (в умовах сучасного фінансування державної медицини) використаних для ендоваскулярного втручання матеріалів.
The pattern of waterbird diversity of the trans-Himalayan wetlands in Changthang Wildlife Sanctuary, Ladakh, India
Authors: Jamwal Pushpinder Singh , Shrotriya Shivam , Takpa Jigmet
Published: January 2020

Ladakh lies on an important bird migratory route between the Palearctic and the Indian sub-continent, and the high altitude migratory species utilise Ladakh frequently as a stopover site.  The trans-Himalayan landscape in Ladakh also serves as a breeding site for many water birds species including the globally threatened Black-necked Crane Grus nigricollis.  Yet, only sporadic information is available on the status and diversity of waterbirds here.  In a landscape-level assessment study spanning over 27,000km2 area, we surveyed 11 major high-altitude wetlands of Changthang Wildlife Sanctuary, Ladakh during the pre-winter season of the year 2013.  We recorded a total of 38 waterbird species belonging to 10 families, including one species in Vulnerable and two species in Near Threatened categories of IUCN Red List.  We calculated species diversity and richness indices to compare the wetlands.  Statapuk Tso and Tsokar were the most diverse wetlands of the sanctuary (Shannon diversity 2.38 and 2.08, respectively).  We used principal component analysis to find out the wetlands with unique species assemblage and identify the sites with high conservation value.  We also observed a directional pattern of diversity among the wetlands of Ladakh.  We provide a reminder that wildlife even in protected areas should be surveyed regularly with the sources of threats to their conservation documented carefully.
Is Carotid Intima‐Media Thickness Increased in Adults With Congenital Heart Disease?
Authors: Reiner Barbara , Oberhoffer Renate , Häcker Anna‐Luisa , Ewert Peter , Müller Jan
Published: January 2020

Background

Because of the increasing numbers of congenital patients surviving into adulthood, early diagnosis and prevention of acquired cardiovascular disease is reasonable. The aim of this study was to detect diagnostic subgroups of adults with congenital heart disease (ACHD) that have increased carotid intima‐media thickness (
cIMT
), a subclinical marker of cardiovascular damage.

Methods and Results

This study enrolled 831
ACHD
patients (392 women, aged 38.8±11.7 years) from May 2015 to February 2019 at their regular outpatient visit. Far wall
cIMT
was measured using a semiautomatic ultrasound system at 4 angles. Age, sex, height, weight, blood pressure, smoking status, and antihypertensive medication were registered and entered in a multiple linear regression model to compare diagnostic subgroups to 191 healthy controls (111 women, aged 36.7±13.5 years). There were no significant differences in
cIMT
of
ACHD
(0.538±0.086 mm) compared with healthy controls (0.541±0.083 mm;
P
=0.649) after adjusting for the aforementioned covariates. Only patients with coarctation of the aorta showed significantly higher
cIMT
values (0.592±0.075 mm;
P
<0.001) compared with healthy controls. In addition,
ACHD
patients who were men (
P
=0.032), older (
P
<0.001), and were prescribed antihypertensive medications (
P
=0.003) were all found to have thicker
cIMT
values.

Conclusions

Overall, we determined that within the
ACHD
cohort, only those patients with a history of coarctation have higher
cIMT
values. To better determine the mechanism of abnormal vasculature, further basic research is needed.
Religion and Film
Authors: Knauss Stefanie
Published: January 2020

Is cinema evil, or sacramental? Can films make theological contributions? Can film-viewing be a religious practice? How do films, values and power interact? The study of film and religion engages a range of diverse questions through different approaches and methods. In this contribution, I distinguish three complementary approaches. In the first section, I discuss those that focus on the film as text, the representation of religion in film, and how theology happens in film. The next section will broaden this perspective by taking into consideration how films affect audiences, and how the relationship between film and audience might have religious dimensions or serve religious functions. In the third section, attention to the text and the audience are combined with the consideration of both film and religion as agents in cultural processes in order to think about how film and religion are shaped by and shape value systems and ideologies. In the last section I will begin to tackle the difficult question of theory and method. I consciously postpone this part until the end because, in many cases, methodologies and theoretical frameworks are implied in and emerge from concrete case studies rather than being consciously reflected upon. This final section has two goals: it will make explicit some of these underlying assumptions to serve as a starting point for a more sustained reflection on the theories and methodologies of the field, and it will highlight some of the pitfalls we encounter if we are not methodologically and theoretically precise in our work.
The Politics of Discourse in Sexual Abuse Narratives
Authors: Pragatwutisarn Chutima
Published: January 2020

Although sex is considered something private and personal, telling sexual stories is by no means a personal matter. The difficulty faced by sexual abuse victims who want to tell their stories is due to the ways in which the meanings of sexual abuse, the abuser and the victim are discursively constructed by the dominant culture. As a result, a tension between the individual desire to tell stories and the social injunction to silence is invariably found in women’s narratives of sexual abuse. This paper explores how discourses of the dominant culture discourage women from breaking their silence about sexual abuse and how the emerging voices of sex abuse victims have led to the reevaluation of discourses, power, and female subjectivity. My discussion will be divided into two parts: the first part—’Talking Back’—will focus on sexual abuse narratives written by female survivors’ and the second part —’Public Confession’ — will examine survivors discourse broadcast in television programmes.
Mon Nationalism and the Invention of Traditions: The Case of the Mons in their Diasporic Communities
Authors: Wongpolganan Juajan
Published: January 2020

This essay is aimed to describe and analyze the invention of Mon traditions by applying Eric Hobsbawm and Terence Ranger’s concept of invented traditions. As I found in my observations in the field and in archival research, the Mons in their homeland and their diasporic communities overseas have invented a number of traditions in order to show solidarity. These include national costumes, a national flag, a national anthem, and a national day.
King Mongkut’s Political and Religious Ideologies Through Arcidtecture at Phra Nakhon Kiri
Authors: Amnuay-ngerntra Somphong
Published: January 2020

This research investigates King Mongkut’s vision of modernity as expressed through the medium of Phra Nakhon Kiri in Phetchaburi. King Mongkut used hierarchically traditional architecture as a means of bolstering national pride and legitimising claims to the right of kingship. Simultaneously, a political position of Siam as a modern state was manifested through European-Sino-Siamese hybrid architectural styles in the mid-nineteenth century. In addition, the bell-shaped pagoda style within the site complex reflected his religious reform directed at upgrading monastic practices and purifying the canon. His reformed Buddhist sect, Thammayut, is characterised as rational, intellectual, and humanistic. Such religious reform was integrated with scientific knowledge, which he had learned during his contact with Christian missionaries as a monk and later as king.
Muslim Communities During the Ayutthaya Period
Authors: Chularatana Julispong
Published: January 2020

The Muslims in Ayutthaya were divided into distinct groups. The first, the Indo- Malay Muslims, and the second, the Sunni Muslims from the countries to the west of Siam, were the groups outside the city wall, while the third resided inside the city wall. This third group consisted mainly of Indo-Iranian Muslims of the Shiite sect, different from the first and the second groups, who were primarily of Sunni sect of the Shaf’is group. The differences in their religion, race, society, and culture caused these Muslims to separate into different communities in the city of Ayutthaya.
Compressed sensing reconstruction for axial piston pump bearing vibration signals based on adaptive sparse dictionary model
Authors: Chaoang Xiao , Hesheng Tang , Yan Ren
Published: January 2020

Aiming at the mechanical equipment in the fault diagnosis process, the traditional Shannon–Nyquist sampling theorem is used for data collection, which faces main problems of storage, transmission, and processing of mechanical vibration signals. This paper presents a novel method of compressed sensing reconstruction for axial piston pump bearing vibration signals based on the adaptive sparse dictionary model. First, vibration signals were divided into blocks, and an energy sequence was produced in accordance with the energy of each signal block. Second, the energy sequence of each signal block was classified by the quantum particle swarm optimization algorithm. Finally, the reconstruction of machinery vibration signals was carried out using the K-SVD dictionary algorithm. The average relative error of the reconstructed signal obtained by the proposed algorithm is 4.25%, and the reconstruction time decreases by 43.6% when the compression ratio is 1.6.
‘No, I cannot just walk away’: government career entrenchment in China
Authors: Chen Chung-An , Xu Chengwei
Published: January 2020

Despite compromised work morale, Chinese public employees generally feel reluctant to quit a public service job. The present study looks deeply into government career entrenchment, defined here as “public employees’ perceived career immobility due to the concern for alternative career availability and substantial losses upon career shifting.” By using mixed methods, the authors identify and measure four distinctive types of government career entrenchment, namely, emotional cost, career investment, limited alternatives, and extrinsic rewards. Evidence further shows that emotional cost and extrinsic rewards are more associated with positive work attitudes, while career investment and limited alternatives are more related to negative work attitudes. At the end of the article, we discuss how the developed government career entrenchment scale can be used for future research.