bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Cushing’s dogged struggle against death: the astonishing case of a patient under cardiac arrest surviving craniopharyngioma surgery
Authors: Prieto Ruth , Pascual José María
Published: February 2020

The decisive role Dr. Harvey Cushing (1869–1939) played in medicine goes far beyond the development of neurosurgery. His scientific devotion and commitment to patient care made him an ethical model of strict professionalism. This paper seeks to analyze the decisions Cushing made with the challenging case of HW, an adolescent boy with a craniopharyngioma (CP) involving the third ventricle. Cushing’s earlier failure to successfully remove two similar lesions alerted him to the proximity of HW’s tumor and the hypothalamus. Consequently, he decided to use the chiasm-splitting technique for the first time, with the aim of dissecting the CP-hypothalamus boundaries under direct view. Unexpectedly, HW suffered cardiac arrest during the surgery, but Cushing did not give up. He continued with the operation while his assistants performed resuscitation maneuvers. Such determined and courageous action allowed Cushing to succeed in an apparently hopeless case. Cushing’s unwavering willingness to save patients’ lives, even under extreme circumstances, was a fundamental trait defining his identity as a neurosurgeon. Analyzing the way Cushing dealt with HW’s case provides valuable lessons for neurosurgeons today, particularly the importance of assuming proactive attitudes and, in certain cases, making painstaking efforts to overcome daunting situations to save a life.
Cerebral vessel anatomy as a predictor of first-pass effect in mechanical thrombectomy for emergent large-vessel occlusion
Authors: Srivatsa Shaarada , Duan Yifei , Sheppard John P. , Pahwa Shivani , Pace Jonathan , Zhou Xiaofei , Bambakidis Nicholas C.
Published: February 2020

OBJECTIVE

Mechanical thrombectomy is effective in acute ischemic stroke secondary to emergent large-vessel occlusion, but optimal efficacy is contingent on fast and complete recanalization. First-pass recanalization does not occur in the majority of patients. The authors undertook this study to determine if anatomical parameters of the intracranial vessels impact the likelihood of first-pass complete recanalization.

METHODS

The authors retrospectively evaluated data obtained in 230 patients who underwent mechanical thrombectomy for acute ischemic stroke secondary to large-vessel occlusion at their institution from 2016 to 2018. Eighty-six patients were identified as having pure M1 occlusions, and 76 were included in the final analysis. The authors recorded and measured clinical and anatomical parameters and evaluated their relationships to the first-pass effect.

RESULTS

The first-pass effect was achieved in 46% of the patients. When a single device was employed, aspiration thrombectomy was more effective than stent retriever thrombectomy. A larger M1 diameter (p = 0.001), decreased vessel diameter tapering between the petrous segment of the internal carotid artery (ICA) and M1 (p < 0.001), and distal collateral grading (p = 0.044) were associated with first-pass recanalization. LASSO (least absolute shrinkage and selection operator) was used to generate a predictive model for recanalization using anatomical variables.

CONCLUSIONS

The authors demonstrated that a larger M1 vessel diameter, low rate of vessel diameter tapering along the course of the intracranial ICA, and distal collateral status are associated with first-pass recanalization for patients with M1 occlusions.
Assessment of the NIH-supported relative citation ratio as a measure of research productivity among 1687 academic neurological surgeons
Authors: Reddy Vamsi , Gupta Arjun , White Michael D. , Gupta Raghav , Agarwal Prateek , Prabhu Arpan V. , Lieber Bryan , Chang Yue-Fang , Agarwal Nitin
Published: February 2020

OBJECTIVE

Publication metrics such as the Hirsch index (h-index) are often used to evaluate and compare research productivity in academia. The h-index is not a field-normalized statistic and can therefore be dependent on overall rates of publication and citation within specific fields. Thus, a metric that adjusts for this while measuring individual contributions would be preferable. The National Institutes of Health (NIH) has developed a new, field-normalized, article-level metric called the “relative citation ratio” (RCR) that can be used to more accurately compare author productivity between fields. The mean RCR is calculated as the total number of citations per year of a publication divided by the average field-specific citations per year, whereas the weighted RCR is the sum of all article-level RCR scores over an author’s career. The present study was performed to determine how various factors, such as academic rank, career duration, a Doctor of Philosophy (PhD) degree, and sex, impact the RCR to analyze research productivity among academic neurosurgeons.

METHODS

A retrospective data analysis was performed using the iCite database. All physician faculty affiliated with Accreditation Council for Graduate Medical Education (ACGME)–accredited neurological surgery programs were eligible for analysis. Sex, career duration, academic rank, additional degrees, total publications, mean RCR, and weighted RCR were collected for each individual. Mean RCR and weighted RCR were compared between variables to assess patterns of analysis by using SAS software version 9.4.

RESULTS

A total of 1687 neurosurgery faculty members from 125 institutions were included in the analysis. Advanced academic rank, longer career duration, and PhD acquisition were all associated with increased mean and weighted RCRs. Male sex was associated with having an increased weighted RCR but not an increased mean RCR score. Overall, neurological surgeons were highly productive, with a median RCR of 1.37 (IQR 0.93–1.97) and a median weighted RCR of 28.56 (IQR 7.99–85.65).

CONCLUSIONS

The RCR and its derivatives are new metrics that help fill in the gaps of other indices for research output. Here, the authors found that advanced academic rank, longer career duration, and PhD acquisition were all associated with increased mean and weighted RCRs. Male sex was associated with having an increased weighted, but not mean, RCR score, most likely because of historically unequal opportunities for women within the field. Furthermore, the data showed that current academic neurosurgeons are exceptionally productive compared to both physicians in other specialties and the general scientific community.
Outcomes of Cushing’s disease following Gamma Knife radiosurgery: effect of a center’s growing experience and era of treatment
Authors: Bunevicius Adomas , Sheehan Darrah , Lee Vance Mary , Schlesinger David , Sheehan Jason P.
Published: February 2020

OBJECTIVE

Stereotactic radiosurgery (SRS) is used for the management of residual or recurrent Cushing’s disease (CD). Increasing experience and technological advancements of Gamma Knife radiosurgery (GKRS) systems can impact the outcomes of CD patients. The authors evaluated the association of their center’s growing experience and the era in which GKRS was performed with treatment success and adverse events in patients with CD.

METHODS

The authors studied consecutive patients with CD treated with GKRS at the University of Virginia since installation of the first Gamma Knife system in March 1989 through August 2019. They compared endocrine remission and complication rates between patients treated before 2000 (early cohort) and those who were treated in 2000 and later (contemporary cohort).

RESULTS

One hundred thirty-four patients with CD underwent GKRS during the study period: 55 patients (41%) comprised the early cohort, and 79 patients (59%) comprised the contemporary cohort. The contemporary cohort, compared with the early cohort, had a significantly greater treatment volume, radiation prescription dose, maximal dose to the optic chiasm, and number of isocenters, and they more often had cavernous sinus involvement. Endocrine remission rates were higher in the contemporary cohort when compared with the early cohort (82% vs 66%, respectively; p = 0.01). In a Cox regression analysis adjusted for demographic, clinical, and SRS characteristics, the contemporary GKRS cohort had a higher probability of endocrine remission than the early cohort (HR 1.987, 95% CI 1.234–3.199; p = 0.005). The tumor control rate, incidence of cranial nerve neuropathy, and new anterior pituitary deficiency were similar between the two groups.

CONCLUSIONS

Technological advancements over the years and growing center experience were important factors for improved endocrine remission rates in patients with CD. Technological aspects and results of contemporary Gamma Knife systems should be considered when counseling patients, planning treatment, and reporting treatment results. Studies exploring the learning curve for GKRS are warranted.
SEROPREVALENCE OF HIV, HEPATITIS B AND C AND SYPHILIS AMONG MEN HAVING SEX WITH MEN IN MAHAJANGA (MAGADASCAR)
Authors: Riana Rakotondrazaka H. , Rivo Rakotomalala , Cathérine Razafindrakoto A. , Tsiry Ramavoson , Tahirimalala Rabenandrianina , Davidra Rajaonatahiana , Fidiarivony Ralison , Olivat Rakoto Alson A. , Rasoamialy Razanakolona L. , Andry Rasamindrakotroka , Arivelo Randriamanantany Z
Published: February 2020

Sexually transmitted diseases (STD) are public health concerns worldwide. The aim of our study is to assess infection and coinfection with HIV, hepatitis B, hepatitis C and syphilis among men having sex with men in Mahajanga which is a western coastal town of Madagascar. We conducted a prospective and descriptive preliminary study in the laboratory of the University Hospital Center PZAGA in Mahajanga during a period of three months, from December 2014 to February 2015. We included 100 MSM in our study. Their mean age was 36 yrs (16 to 55 yrs). We found 30% of seropositive men among our sample. HIV positive men are mainly part of the age group [20–29 yrs]. The mean age of positive men was respectively 38 yrs., 36 yrs., 48 yrs.  and 39 yrs. for HIV, for HBV, HCV, and syphilis. We found respectively for hepatitis B, hepatitis C and syphilis 7%, 1% and 11% positive samples. We found no co-infection HIV and HCV for them. But we found 5% of coinfection HIV-HBV, 4% of coinfection HIV-syphilis and 1% of coinfection of HIV, HBV and syphilis. We highlighted a very high rate of HIV positivity among MSM living in Mahajanga. Efforts have to be made in order to sensitize them about risky behaviors.
VACUUM AND THERMOPLASTIC MOULD-BASED IMMOBILIZATION SYSTEMS USED IN PATIENT UNDERGOING PELVIC RADIATION THERAPY: A COMPARATIVE STUDY
Authors: Virkar Mayuresh , Kumar N Arul , Chadha Pranav , Rodrigues Reuben Jake , Kharde Anup
Published: February 2020

Introduction: The aim of the present study was to compare two immobilization systems for comparison of setup errors in targeted radiotherapy.

Methods: Retrospective analysis was done for the patients undergoing radiotherapy from May 2012 to December 2018 at our institution. Immobilization was performed on 30 patients sessions (Vacuum cushion i.e., Vac-Lok™ = 15; Thermoplastic mould i.e., Pelvicast pelvic masks = 15). A total of 763 cone-beams were analysed. The target lesion location was verified by cone-beam computed tomography (CBCT) prior to each session, with displacements assessed by CBCT simulation prior to each treatment session. Systematic setup errors, random setup errors, isocenter deviations in the Medio-lateral (ML), Supero-inferior (SI), Antero-posterior (AP), Rotation (yaw) directions of the patient position was calculated.

Results: On comparing the Vac-Lok™ and Pelvicast pelvic masks group with respect to Systematic and random error in the lateral, longitudinal, vertical and YAW direction, no statistically significant difference was seen except the random error in YAW direction (P=0.037, Unpaired t-test). There was no difference observed in comparing the isocentric deviation.

Conclusion: It was inferred and concluded that using a vacuum cushion for pelvic radiotherapy provides no added benefit compared to using a thermoplastic mould. Thermoplastic mould is recommended for patients receiving pelvic radiotherapy to improve overall reproducibility.Keywords: Rotational therapy; Radiotherapy; Systematic, random error; Thermoplastic mould; Vacuum cushion.
ROLE OF MULTI-SLICE SPIRAL CT IN EVALUATION OF NECK MASS WITH CYTOLOGICAL CORRELATION
Authors: Runa Das , Ghosh Aniruddha
Published: February 2020

Abstract: The swellings in the neck can be caused by innumerable pathological lesions arising from the various anatomical structures lying therein. Multi-Detector CT (MDCT) has now become the new standard in a radiological imaging modality. The utilization of MDCT has resulted in improved resolution and considerable reductions in scan acquisition and display time.

Aim and Objective: This study is an effort to assess the role of MDCT in detection, characterization and diagnosing neck pathologies that correlate cytologically.

Material and Methods: A study of 50 cases in a clinically suspected neck mass was studied for 1 year. Contrast-enhanced Ct neck was done and Specific CT criteria were used to characterize the mass so that a probable diagnosis could be made. MDCT diagnoses then compared with cytological results to conclude the efficiency of MDCT analysis of neck mass.

Conclusion: Multi-detector computed tomography helps in precise anatomical localization and characterization of neck masses. Hence, it will be a method of choice for initial evaluation, preoperative planning, and biopsy targeting and postoperative follow-up.

Key Words: Neck mass; Cervical lymph node; Computed tomography; Carcinoma.
CORRELATION OF LOWER LIMB STRENGTH, POWER, WAIST-HIP RATIO AND BMI WITH A SITTING-RISING TEST IN 18-35 YEARS AGE GROUP
Authors: Gotmare Neha , Narang Simran , Chandra Ruchi , Deshpande Maneesha
Published: February 2020

Purpose: To investigate the co-relation of sitting-rising test scores with measures of lower extremity strength, power, and body compositions (body mass index and waist-hip ratio). Furthermore, to find out the level of physical activity in the targeted population.

Methods: Participants aged between 18-35 years (n=131) of both genders were recruited in this study. Along with performing sitting-rising test, anthropometric and demographic data were collected to calculate body mass index and waist-hip ratio. Lower extremity strength was assessed using a 30-second chair stand test, and power was assessed using a triple hop test for distance. Also, the Rapid Assessment Disuse Index questionnaire was given to dividing the population into two groups depending on whether they are involved more in physical activity or not.

Results: Sitting-rising test scores showed a positive correlation with lower extremity strength and power, negative correlation with body mass index, and no co-relation with waist-hip ratio. Further, 76 participants out of 131 were less physical activity and had more sedentary behavior.

Conclusion: Sitting-rising from the floor in young adults is influenced by the strength and power of lower extremities and body mass index except for the waist-hip ratio.

Keywords: Sitting-rising test; Lower extremity strength and power; RADI score.
Gross tumour volume and poorly differentiated clusters can indicate the high-risk patients for poor survival in pT1- 2 rectum carcinomas
Authors: ZENGİN Mehmet , ATASOY Pınar
Published: February 2020

Aim: Colorectal carcinomas are one of the most common carcinomas in the Western world. Survival is mainly associated with the tumour-node-metastasis (TNM) stage but patients with the same tumour stage usually show marked distinct survival. We analyzed the survival effect of gross tumour volume and poorly differentiated clusters in pT1-2 rectal carcinomas. Material and Method: Sixty-five pT1-2 rectal carcinomas that were curatively resected between 1999 and 2014 were included in this retrospective study at Kırıkkale University Medical Faculty Hospital. Gross tumour volume and poorly differentiated clusters were scored using a macroscopic specimen and hematoxylin and eosin-stained sections. Results: These parameters were significantly associated with large tumour size (gross tumour volume [GTV]: p=0.020), invasive pattern (GTV: p=0.004; poorly differentiated clusters [PDC]: p=0.020), angiolymphatic invasion (GTV: p=0.001; PDC: p=0.009), tumour necrosis (GTV: p=0.002; PDC: p=0.038), and high grade (PDC: p=0.001). In univariate analysis, patients with these parameters had worse 5-year survival for both relapse-free survival (RFS) and overall survival (OS) ([GTV: RFS= 78.5%, p=0.001; OS: 81.0%, p=0.005], [PDC: RFS= 80.0%, p=0.013; OS: 83.1%, p=0.039]). Multivariate analysis confirmed that these parameters are independent predictors of poor survival for RFS (GTV: Hazard ratio [HR]=1.42 [1.06-2.85], p=0.006; PDC: HR=1.39 [1.06-3.28], p=0.028) and OS (GTV: HR=1.35 [1.09-3.37], p=0.011). Also, GTV was found to be more useful than PDC.Conclusions: According to our study, GTV and PDC play an important role in the prognosis of rectal carcinomas and the addition of these markers to the current risk classification may contribute to better patient selection.
EVALUASI PROSEDUR PENGELUARAN KAS DENGAN MENGGUNAKAN UANG PERSEDIAAN PADA DINAS PENDAPATAN DAERAH KOTA MANADO
Authors: Dendeng Windy Firginia , Elim Inggriani , Wokas Heince Rudy Nicky
Published: February 2020

The implementation of a government system that is synergic and fair with the principle of decentralization requires the existence of a financial management that is accountable and transparent. Evaluation of cash disbursement procedures for money supply is a form of financial management that is accountable and transparent. Inventory money is the initial fund given to the regional government SKPD at the beginning of the fiscal year as an advance for the implementation of SKPD operational activities. The purpose of this study was to evaluate the implementation of the procedure for the issuance of cash in cash inventories in the regional income department of the city of Manado. The analytical method used in this research is descriptive analysis method. The results showed that the implementation of the procedure for issuing cash in the form of cash in the regional income department of the city of Manado was not yet effective and was not in accordance with SE.900 / 316 / BAKD because some supporting documents required by law were not attached and for the use of money the supplies still needed control and supervision in accordance with regulation number 60 of 2008 concerning the government's internal control system.
ANALISIS LAPORAN KEUANGAN UNTUK MENGUKUR KINERJA KEUANGAN PERUSAHAAN TELEKOMUNIKASI PT. SMARTFREN TELECOM TBK TAHUN 2017-2018
Authors: Manuhutu Yana Aprilia , Karamoy Herman , Rondonuwu Sintje
Published: February 2020

Financial statements are the final process in the accounting process that has an important role for measuring and evaluating the performance of a company. Companies in Indonesia, especially companies that go public are required to make financial reports every period. The financial statements have the purpose of providing information about the company's financial position, performance, and cash flow which is beneficial for most report users in order to make economic decisions and show management's stewardship for the use of resources entrusted to them. This study aims to determine, the results of the analysis of Liquidity Ratios, Solviabilities, Profitability, and Activities of the financial performance of companies listed on the Indonesia Stock Exchange (Study on PT. Smartfren Telcom Tbk 2017-2018). The analytical method used is descriptive qualitative analysis. The result of this study shows that the financial performance of PT. Smartfren Telecom.Tbk is not going well yet. This is seen through the results of an analysis which shows that the instability of the company's financial performance produced between 2017 and 2018. Telecommunications companies must further improve the company's performance by reducing the amount of debt and increasing operating cash flow
ВИМОГИ НОРМАТИВНО-ПРАВОВИХ ДОКУМЕНТІВ ЩОДО РІВНЯ І ЗМІСТУ ПРОФЕСІЙНОЇ КУЛЬТУРИ ОФІЦЕРА-ПРИКОРДОННИКА
Authors: Шумовецька Світлана
Published: February 2020

У статті розкрито вимоги до професійної культури офіцера-прикордонника, викладені в окремих нормативно-правових документів, зокрема Законі України «Про державний кордон України», Кодексі поведінки працівників, до функціональних обов’язків яких належить здійснення управління кордонами, Концепції розвитку сектору безпеки і оборони України, Статуті Державної прикордонної служби з охорони державного кордону України, Стратегії розвитку Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького на період до 2021 року, Відомчих стандартах культури прикордонної служби.

З’ясовано, що відповідно до вимог нормативно-правових документів, професійна культура представника прикордонного відомства ґрунтується на його готовності самовіддано служити Українському народові, зобов’язанні діяти в інтересах держави та відстоювати національні інтереси, професійному, сумлінному виконанні службових обов’язків згідно з Конституцією України, дотриманні принципів соціальної справедливості, визнанні пріоритету прав людини і громадянина. Вона передбачає здатність діяти соціально відповідально та свідомо на засадах патріотизму і державності, оперативно приймати обґрунтовані рішення щодо управління діяльністю прикордонного підрозділу в службовій та соціально-побутовій сферах, організації інформаційного забезпечення виконання оперативно-службових завдань, дотримання вимог Кодексу доброчесної поведінки та професійної етики, Відомчих стандартів прикордонної служби, постійну працю над підвищенням свого професійного рівня.

Особливі вимоги висуваються щодо дотримання прикордонником законності: визначено, що у своїй діяльності офіцер-прикордонники повинен дотримуватись принципів соціальної справедливості, визнавати пріоритет прав людини і громадянина. Свідченням високої професійної культури визначено також точне та своєчасне виконання покладених на офіцера-прикордонника професійних обов’язків з управління прикордонним підрозділом. Значну увагу документи приділяють також такій складовій професійної культури офіцера-прикордонника, як умінню взаємодіяти. Визначено, що офіцер-прикордонник повинен уміти обґрунтовувати та роз’яснювати прийняті ним рішення, забезпечити доброзичливе ставлення до населення, поважати честь та гідність інших людей.
ВИКОРИСТАННЯ МІЖКУЛЬТУРНОГО ТРЕНІНГУ ДЛЯ РОЗВИТКУ ІНШОМОВНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ-ПРИКОРДОННИКІВ
Authors: Бабіч Ольга
Published: February 2020

У статті висвітлено особливості використання міжкультурного тренінгу для розвитку іншомовної компетентності майбутніх офіцерів-прикордонників, описано різновиди тренінгів, етапи проведення й прогнозовані результати. Тренінг у своїй структурі має три етапи: інформаційно-діагностичний, розвивальний та оцінювальний. Основною метою тренінгу комунікативних умінь є розуміння основних психологічних закономірностей комунікації, чинників, що впливають на її продуктивність, розвиток якостей і вмінь, необхідних для впевненого використання набутих знань. Під час проведення тренінгів проходить передача знань, розвиток і вдосконалення певних навичок, створення умов для самостійного пошуку учасниками способів вирішення завдань, що стоять перед ними. Діапазон методів, які використовуються, дуже широкий і включає інтерактивну взаємодію тренер-учасник, вправи в парах і малих групах, рольові ігри, групові дискусії, індивідуальні завдання, техніку мозкової атаки, відеотренінг, аналіз конкретних випадків, вирішення ситуаційних завдань. Завершується тренінг підведенням підсумків й аналізом результатів. Саме завдяки такому комплексному підходу тренінг є інструментом, головним завданням якого є сприяти підвищенню ефективності професійної діяльності. Після завершення тренінгу спостерігаються зміни у стилях міжособистісного спілкування учасників тренінгу. Вони стають відкритішими до співробітництва, дружелюбнішими, краще ставляться до навколишніх. Спостерігається тенденція до підвищення лідерських і домінувальних позицій, упевненості та незалежності. Використання тренінгу під час вивчення навчальних дисциплін «Іноземна мова» і «Іноземна мова за професійним спрямуванням» розвиває іншомовну комунікативну компетентність курсантів, що передбачає оволодіння усіма видами мовленнєвої діяльності, а саме: говоріння, слухання, читання та письмо. Курсанти покращують рівень іншомовної професійної компетенції, що сприятиме їх ефективній службовій діяльності в органах охорони державного кордону.
СИСТЕМА ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ФАХІВЦІВ З ОХОРОНИ КОРДОНУ В КРАЇНАХ ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ
Authors: Балендр Андрій
Published: February 2020

У статті реалізовано модель системи професійної підготовки фахівців з охорони кордону в країнах ЄС розробленої з метою сприяння впровадження передового європейського досвіду в систему професійної підготовки персоналу Державної прикордонної служби України. Обґрунтовано, що сучасні особливості спільної професійної діяльності фахівців з охорони кордону в країнах ЄС, необхідність її узгодження і розроблення спільних стандартів підготовки та організації мережевої взаємодії, а також об’єктивна необхідність узагальнення й впровадження передового досвіду в практику підготовки персоналу вітчизняного прикордонного відомства вимагають узагальнення системи професійної підготовки фахівців з охорони кордону в країнах ЄС. Визначено, що підготовка прикордонників в країнах ЄС відбувається відповідно до загальноєвропейських уніфікованих стандартів, основними з яких вважаються уніфіковані програми підготовки та Галузева рамка кваліфікацій сфери охорони кордонів країн ЄС. Систему професійної підготовки фахівців з охорони кордону в країнах ЄС трактовано як динамічну, цілеспрямовану, просторово-часову інтеграцію елементів, для якої характерна функціональна структура та яка містить взаємопов’язані й взаємозумовлені підсистеми: цільова, законодавчо-нормативна; інституційно-управлінська; організаційна; теоретико-методологічна; змістовно-технологічна; діагностично-результативна. Таку систему професійної підготовки побудовано на основі зв’язків підсистем та їх взаємовідношення, що об’єднує їх у холістичну структуру. Автором було проведено аналіз можливості використання цього досвіду з метою його впровадження в систему професійної підготовки персоналу прикордонного відомства України.
РОЗВИТОК КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ ЯК МОТИВАЦІЯ ДО ВИВЧЕННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ ВЗАЄМОДІЇ МАЙБУТНІХ СУДНОВОДІЇВ
Authors: Желясков Василь
Published: February 2020

Мотиваційний компонент відіграє важливу роль у професійній підготовці майбутніх судноводіїв. Мотивація до професійної комунікативної взаємодії у судноводіїв є однією із надзвичайно важливих умов ефективного засвоєння знань, умінь й навичок та важливим чинником підвищення рівня безпеки судноплавства. На думку автора, цей компонент є пріоритетним у процесі навчальної діяльності судноводія, оскільки від його правильної організації залежать всі інші компоненти навчального процесу та успіх подальшої професійної діяльності. Зміст мотиваційного компоненту становлять професійно значущі мотиви, потреби, інтереси, установки й цінності майбутніх судноводіїв. Він спрямовує навчальний процес на формування потреби в отриманні нових знань, закріплення навичок й умінь; розвиває інтерес до майбутньої морської професії; спонукає до розв’язання нестандартних професійних завдань, що потребують поглиблених навичок критичного мислення та не входять до навчальної програми, але можуть опосередковано впливати на майбутню професійну діяльність; сприяє розширенню кругозору, вдосконаленню, саморозвитку й самоактуалізації особистості судноводія.

Формування навичок критичного мислення передбачає розвиток здатності студентів аналізувати навчальну інформацію з позиції логіки та особистісного підходу з метою використання отриманих результатів як до стандартних, так і нестандартних ситуацій і проблем, а також здатність ставити нові запитання, знаходити аргументи, приймати незалежні продумані рішення. Критичність мислення у статті розглянуто як здатність аналізу інформації з позицій логіки та особистісно-психологічного підходу з тим, щоб застосовувати отримані знання, як до стандартних, так і нестандартних ситуацій морської діяльності. У статті наголошено на ефективності навчання професійної комунікативної взаємодії на основі оновленої таксономії Б. Блума, завдяки чому викладач може виховати креативних особистостей, здатних критично мислити, оцінювати нову інформацію та впевнено застосовувати знання в різних ситуаціях професійної діяльності та у крос-культурному середовищі.
ЗМІСТ, ФОРМИ ТА МЕТОДИ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ПЕРСОНАЛУ ФЕДЕРАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НІМЕЧЧИНИ
Authors: Ісаєва Ілона
Published: February 2020

У статті розкрито результати дослідження особливостей організації, змісту, форм і методів професійної підготовки персоналу Федеральної поліції Німеччини всіх категорій.

В ході дослідження з’ясовано, що професійну підготовку поліцейських службовців нижчої ланки забезпечують сім регіональних навчальних центрів ФП; професійну підготовку поліцейських службовців середньої ланки забезпечує Федеральна вища школа державного управління (м. Брюль), по завершенню навчання випускники отримують диплом бакалавра з державного управління; підготовку поліцейських службовців вищої ланки здійснює Вища школа поліції Німеччини (м. Мюнстер), випускники отримують диплом магістра з державного управління.

Встановлено, що навчання на кожному рівні організоване за модульною системою. Автор зосереджує увагу на змістовому наповненні навчальних планів та програм і констатує, що зміст професійної підготовки персоналу ФП нижчої ланки повністю відповідає виконуваним ним у майбутньому функціям, розвитку необхідних умінь та навичок; вагому частину програм підготовки займають юридичні дисципліни; крім правничих дисциплін у навчальних планах підготовки поліцейських нижчої ланки  передбачено вивчення також теорії управління, психології, особливостей застосування спеціальних технічних засобів, основ медицини та надання першої медичної допомоги, професійної етики; програма підготовки поліцейських середньої ланки, як майбутніх управлінців, передбачає, зокрема, опанування особливостей управління підрозділами та організації взаємодії з іншими структурами в умовах виконання завдань в міжнародних місіях; майбутні керівники вищого рівня (поліцейські вищої ланки) вивчають також особливості планування та проведення поліцейських операцій, організації комунікації в управлінській діяльності, управління поліцейськими підрозділами у великомасштабних операціях (під час проведення демонстрацій та мирних акцій, а також під час масових акцій, що супроводжуються насильницькими діями), особливості роботи із громадськістю та засобами масової інформації,  правові норми взаємодії між органами поліції й юстиції в ЄС та правові питання міжнародної взаємодії. Велика увага приділяється розвитку фізичних умінь та навичок майбутніх поліцейських, їх стрілецькій підготовці, розвитку умінь та навичок застосування засобів примусу; 50% всього навчального часу відводиться на проходження слухачами стажування в органах та підрозділах ФП.

Виявлено, що в системі професійної підготовки персоналу ФП основними формами організації навчання є лекції, лекції з елементами практичних вправ, семінари з елементами практичних вправ, семінари з елементами тренінгу, практичні вправи, тренінги (тренування), проектне навчання; основними методами підсумкового та поточного оцінювання є контрольна робота, усне опитування, тестування, розв’язання комплексних ситуативних завдань, екзамен.
ЗАГАЛЬНІ ПРИНЦИПИ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ КАДРІВ ДЛЯ ОРГАНІВ ПОЛІЦІЇ У США
Authors: Ісламова Олександра
Published: February 2020

Формування порівняльного аналізу принципів професійної підготовки кадрів для американської та вітчизняної органів поліції пов'язане з низкою питань, зокрема й теоретико-методологічного характеру. Однією з головних проблем вироблення такої теорії являється визначення поняття професійної підготовки кадрів. Незважаючи на велику кількість праць, присвячених дослідженню даної проблеми, необхідно зазначити, що в педагогічній літературі так і не сформовано усталеного вирішення цього поняття.

Тому метою даної статті є вивчення загальних принципів в організації професійної підготовки кадрів для органів поліції на прикладі закордонного досвіду, а саме американського та впровадження цих принципів в професійну підготовку персоналу Національної поліції України.

Наголошено на тому, що сьогодні не досить чітко визначено специфіку підготовки кадрів Національної поліції в Україні, ефективної системи оцінки її діяльності.

Встановлено, що у сучасний період всесвітньо визнаним є надбання американського досвіду професійної підготовки кадрів для органів поліції, на основі яких грунтовно розглядається вивчення педагогічних особливостей професійної підготовки кадрів для поліції України, підвищення її рівня та інтеграції в світову педагогічну систему.

Проаналізовано зарубіжний, зокрема американський, досвід організації професійної підготовки працівників поліції. З’ясовано можливості застосування даних принципів в професійну підготовку персоналу Національної поліції України.

Надаються можливі напрями вдосконалення професійної підготовки вітчизняних працівників поліції, згідно з віковим досвідом правоохоронних органів Сполучених Штатів. Практичне значення отриманих результатів полягає у тому, що вони можуть бути використані при прийнятті управлінських рішень, запровадженні в щоденному застосуванні та розробці заходів з метою підвищення якості рівня підготовки службовців поліції.
ФОРМУВАННЯ КРИТЕРІЇВ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ ВІДДІЛЕНЬ ЛОГІСТИКИ У ПРОЦЕСІ ВИВЧЕННЯ ДИСЦИПЛІН ТИЛОВОГО СПРЯМУВАННЯ
Authors: Кравчук Василь
Published: February 2020

Методологія в системі професійної підготовки військових фахівців знаходиться в стані розробки, а практична складова формування професійної компетентності майбутніх військових фахівців розвинена недостатньо внаслідок повільного введення в навчально-виховний процес ВВНЗ активних методів навчання, що дозволяють досить швидко оволодівати професійними компетенція ми. Вивчення діяльності вищих військових навчальних закладів дає підставу стверджувати, що в установлені терміни навчання важко сформувати у випускників повний перелік професійних компетенцій у зв’язку з тенденцією постійної втрати сьогоденної значущості й концентрації (стиснення) обсягу знань.
Дослідження дозволило виявити тенденцію до падання рівня самооцінки професійної компетентності у курсантів 3-го курсу. Це пояснюється тим, що притаманний молодшому курсу рівень мотивації та домагань щодо оволодіння новою професією у курсантів третього курсу понижується внаслідок можливого недостатнього усвідомленого ставлення до майбутньої професійної діяльності. На випускних курсах ставлення до професійної діяльності вирівнюється, оскільки курсанти вже пройшли стажування в органах ДПСУ на посадах начальників відділень тилу в результаті чого набули першого практичного досвіду самостійної роботи та фактично визначилися з місцем призначення та посадою після закінчення академії. Результати дослідження свідчать про необхідність організації та впровадження цілеспрямованої системної роботи з професійної підготовки фахівців логістики на основі компетентнісного підходу, який дозволяє інтегрувати різні сфери особистісної готовності до майбутньої діяльності, а саме когнітивну, емоційну, мотиваційну, діяльнісну та ціннісну.
У статті обґрунтовано формування критеріїв професійної компетентності майбутніх офіцерів відділень логістики у процесі навчання в академії та вивчення дисциплін тилового спрямування, подано погляди учених на підходи до формування професійної компетентності.
РОЛЬ ІННОВАЦІЙНИХ ФОРМ І МЕТОДІВ У РОЗВИТКУ ПРОФЕСІЙНИХ КОМПЕТЕНЦІЙ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ-ПРИКОРДОННИКІВ
Authors: Криворучко Ірина
Published: February 2020

У представленій статті здійснено спробу проаналізувати декілька основних проблеми: стан і значення вищої освіти, який необхідно оновлювати, узгоджуючи із потребами цілого суспільства; значення вищої військової освіти в Україні; проблема зміст навчальних дисциплін і його модернізація; використання інноваційних методів і засобів з метою формування професійних компетенцій майбутніх офіцерів-прикордонників. Аналіз стану українського суспільства проведено із врахування сучасної глобалізаційної ознаки. Розкрито значення змісту вищої освіти, зокрема в українському перехідному суспільстві. Сформульовано основну проблему, з якої виділено мету запропонованої наукової статті. Представленню характеристик інновацій у підготовці майбутніх офіцерів-прикордонників, передує літературно-бібліографічний аналіз. Автор подав прізвища вчених та сферу їх наукових інтересів, які дотичні до його наукового дослідження. У переліку науковців подано представників Державної прикордонної служби України, як теоретиків, так і практиків, а також західноєвропейських та американських дослідників. Автор пояснив роль і значення педагогічних інновацій взагалом, і для майбутніх офіцерів-прикордонників зокрема. З-поміж чималої кількості нових методів і форм у педагогіці, виокремлено такі: соціально-професійні тренінги, проектування, кейс-технологія, імітаційне моделювання, інтерактивні лекції, інтелект-карти. Розкрито зміст кожного із зазначених форм і методів, а також обґрунтовано їх застосування в освітньому процесі Національної академії Державної прикордонної служби України. Подано практичні напрями впровадження кожного з обраних методів і форм. Сформульовано основні результати та висновки проведеного дослідження. Визначено напрями подальших наукових пошуків, цінних для вітчизняної та зарубіжної освітньої системи, а також формування професійних компетенцій майбутніх фахівців.
ВИКОРИСТАННЯ МЕТОДІВ КООПЕРАТИВНОГО НАВЧАННЯ З МЕТОЮ УДОСКОНАЛЕННЯ ІНШОМОВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ У ГОВОРІННІ СТУДЕНТІВ ВИЩИХ НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ
Authors: Лімбах Федір , Головко Оксана , Драч Оксана
Published: February 2020

У статті проаналізовані кооперативні методи, які застосовуються для удосконалення іншомовної комунікативної компетентності студентів вищих навчальних закладів. Представлено найбільш поширені  методи кооперативного навчання, а саме метод «Навчаємось разом» (Learning Together) Роджера Джонсона та Девіда Джонсона, метод «Пилка» або Jigsaw Еліота Аронсона, метод «Пилка-2» Роберта Славіна, метод «Пилка-3» Роберта Шталя, метод «Пилка-4» Холлідейя, метод «Зворотня пилка» Тімоті Гедіна, метод «Предметна пилка» Кемаля Доймуша, Метод Навчання у Команді (Student Team Learning) Роберта Славіна, Метод організації дослідної групової роботи студентів (Group Investigation) Йаєль Шарана та Шломо Шарана. Дані методи можуть бути ефективно використані для удосконалення іншомовної компетентності у говорінні студентів вищих навчальних закладів. Кооперативне навчання, що відбувається у невеликій групі, у якій кожному студенту відведена своя роль, створює рівні можливості говоріння для студентів з різним рівнем мовленнєвих навичок. Навчаючись спілкуванню у невеликому оточенні, студенти стають більш впевненими та  готовими до широкої взаємодії з усією групою і викладачем. Крім того, завдяки застосуванню кооперативних методів у студентів формуються уміння співпраці, а саме: активного слухання, аргументування своєї точки зору, ефективного роз’яснення, переконання інших та уміння  вирішувати конфлікти. Таким чином, групова  взаємодія студентів на занятті стає підґрунтям для розвитку критичного мислення та самоусвідомлення. Беручи участь у спільних проектах, що використовують методи кооперативного навчання, студенти розвивають свої власні стратегії мислення, водночас  цінуючи думку іншого, а отже, стають більш цілеспрямованими, готовими до вирішення складних завдань, оскільки, взаємодопомога та взаємопідтримка є базисом для самовдосконалення.
ОСОБЛИВОСТІ НАВЧАННЯ ОФІЦЕРІВ-ПРИКОРДОННИКІВ КРАЇН ПОСТРАДЯНСЬКОГО ПРОСТОРУ (НА ПРИКЛАДІ РЕСПУБЛІКИ БІЛОРУСЬ)
Authors: Лазоренко Олександр
Published: February 2020

У статті проведено порівняльний аналіз стандартів вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону Республіки Білорусь та майбутніх бакалаврів за спеціальністю 252 «Безпека державного кордону» України. Також надано узагальнену характеристику спеціалізованих навчальних закладів прикордонного профілю країн пострадянського простору та спеціальностей, споріднених зі спеціальністю «Безпека державного кордону».

Визначено, що освітні стандарти та навчальні плани підготовки офіцерів-прикордонників більшості країн пострадянського простору подібні між собою. Принципові відмінності полягають у змісті програм навчальних дисциплін і методах організації навчання. Виділено типові спеціалізації, по яким здійснюється підготовка офіцерів-прикордонників країн пострадянського простору.

Здійснено порівняння спеціальностей, рівнів, термінів навчання у навчальних закладах прикордонного профілю Білорусі та України. Виявлено особливості освітнього стандарту вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону Республіки Білорусь, які обумовлені національними стандартами вищої освіти та призначенням прикордонного відомства. Зокрема, відмінності полягають у кількості циклів підготовки майбутніх офіцерів-прикордонників, кількості навчального часу для фахової підготовки за спеціальністю та ін. Особливістю Білоруського стандарту вищої освіти майбутніх спеціалістів управління підрозділами охорони кордону є законодавчо визначений мінімальний перелік компетенцій, які мають бути сформовані у курсанта під час вивчення навчальних дисциплін. Такий підхід, та інші позитивні надбання, варто запровадити для підготовки майбутніх бакалаврів безпеки державного кордону України.

Порівняльний аналіз існуючих підходів до навчання майбутніх офіцерів-прикордонників свідчить, що система навчання офіцерів-прикордонників, передусім, тактичного рівня, зумовлена специфікою функціонування прикордонних відомств і потребою їх застосування для забезпечення національної безпеки на державному кордоні.
НАВЧАННЯ ПОДОЛАННЮ ТРУДНОЩІВ МІЖКУЛЬТУРНОЇ КОМУНІКАЦІЇ НА ЗАНЯТТІ З ІНОЗЕМНОЇ МОВИ
Authors: Лебедєва Людмила
Published: February 2020

У статті розглянуті теоретичні основи щодо відмінностей між культурами, які призводять до певних труднощів у спілкуванні. Ці труднощі можуть носити як суб'єктивний, так і об’єктивний характер, тобто вони не можуть бути пов'язані ні з особистістю комуніканта, ні з його психологічним станом. Вони також не мають нічого спільного з наявністю або відсутністю досвіду міжкультурної комунікації співрозмовника, але вони можуть бути викликані певними об'єктивними факторами.

Відповідно до вимог сучасних освітніх стандартів, випускник вищої школи повинен знати іноземні мови як засоби міжособистісного та професійного спілкування та соціального та культурного розвитку особистості. Випускник вищої школи повинен добре усвідомлювати формування ціннісного розуміння за допомогою діалогів культур рідної та іноземної мов.Слід враховувати, що іноземна мова, як правило, відображає культурні та національні ментальні та розумові особливості носіїв мови (стереотипи, когнітивні схеми тощо), що сформувалися в культурі мови, яка опановується. Усі вищезазначені особливості безпосередньо впливають на способи мислення та способи передачі мови в процесі перекладу. Вони також впливають на тлумачення мовних знаків у категоріях культурного коду.Для здобуття культурної обізнаності з іноземною мовою студенти мають опанувати такі питання:1. Наукові ідеї предметів і засобів спілкування, типів комунікацій, а також комунікативних структур актів та інших концепцій загальної теорії спілкування;2. Ідеї основних аспектів взаємних умов та взаємного проникнення в культуру та спілкування та культуру та мову. Студенти повинні розвивати навички культурного аналізу матеріалу та вміння розрізняти схожість та відмінності у вітчизняній та зарубіжній культурах.3. Ідеї доступних словників та довідкових посібників, що містять мовну, культурну та країнознавчу інформацію.4. Компетентність у національних та культурних відмінностях рідної та іноземної мов.

Проаналізувавши вищезгаданий матеріал, можна зробити висновок про існування певних особливостей, які створюють мовні бар’єри та перешкоджають процесу спілкування. Вивчені шляхи покращення комунікації. Проведено аналіз створення викладачем спеціальних умов, що мотивують навчання. Запропоновані практичні рекомендації щодо створення  ефективної міжкультурної комунікації, формування умінь сприймати і розуміти партнера по іншомовному спілкуванні.
СПЕЦИФІКА ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ-ПРИКОРДОННИКІВ ДО ІНШОМОВНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ В КРАЇНАХ ЄВРОПИ
Authors: Лемешко Ольга
Published: February 2020

В статті представлено результати аналізу наукових поглядів щодо специфіки професійної підготовки майбутніх офіцерів-прикордонників в цілому та до іншомовної комунікативної компетентності в країнах Європи зокрема. Досліджується проблема уніфікації підготовки фахівців з охорони кордону на основі європейського досвіду з метою подальшого використання передових ідей для модернізації системи професійної підготовки персоналу Державної прикордонної служби України. Автором здійснено аналіз використання цього досвіду з метою подальшого впровадження в систему професійної підготовки персоналу Державної прикордонної служби України. Проаналізовано Болонський і Копенгагенський процеси професійної підготовки спеціалістів, визначено єдині стратегічні пріоритети: забезпечення якості освіти, працевлаштування, визнання навчання та мобільності.

Відповідно до проведеного аналізу нормативно-правових актів, у яких містяться вимоги до рівня професійної готовності офіцерського складу Державної прикордонної служби України, автором узагальнено, що офіцер-прикордонник повинен ефективно взаємодіяти в інтересах охорони кордону з представниками прикордонної охорони суміжних держав, правоохоронних органів України, органів самоврядування, володіти стратегією і тактикою ділової бесіди та публічного виступу, дотримуватись норм службової етики, психології та культури спілкування, знати і вміти застосовувати на практиці комунікативні методи та прийоми управлінського впливу.

Автором було вивчено чотири основні структури базової підготовки співробітників прикордонних служб (держави, де прикордонники проходять аналогічну підготовку, що й співробітники поліції; держави, де прикордонники спочатку проходять поліцейську підготовку, а потім також спеціальну підготовку щодо охорони кордону як додаткову частину до базового навчального курсу; держави, де співробітники поліції й прикордонної служби проходять підготовку окремо; держави, де використовується інший вид підготовки, наприклад підготовка співробітників служби імміграції).