bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Entanglement of exact excited eigenstates of the Hubbard model in arbitrary dimension
Authors: Vafek Oskar , Regnault Nicolas , Bernevig B. Andrei
Published: December 2017

We compute exactly the von Neumann entanglement entropy of the
eta-pairing states - a large set of exact excited eigenstates of the
Hubbard Hamiltonian. For the singlet eta-pairing states the entropy
scales with the logarithm of the spatial dimension of the (smaller)
partition. For the eta-pairing states with finite spin magnetization
density, the leading term can scale as the volume or as the
area-times-log, depending on the momentum space occupation of the
Fermions with flipped spins. We also compute the corrections to the
leading scaling. In order to study the eigenstate thermalization
hypothesis (ETH), we also compute the entanglement Rényi entropies of
such states and compare them with the corresponding entropies of thermal
density matrix in various ensembles. Such states, which we find violate
strong ETH, may provide a useful platform for a detailed study of the
time-dependence of the onset of thermalization due to perturbations
which violate the total pseudospin conservation.
Ensuring of the socio-economic development of regions of Ukraine on the basis of methods of indicative planning
Authors: Klochkovska Viktoriia , Khaietska Olha , Broyaka Antonina
Published: December 2017

The development of the world economy is accompanied by the emergence of new causal relationships that shape the conditions and determine the features of the economic development of the regions of Ukraine in a complex and changing environment. Modern economic development requires searching for new effective means of planning to increase the level of welfare as the basis for the socio-economic development of the state as a whole. To solve this problem, indicative planning methods can be used. The purpose of the study is to develop the directions of indicative planning to ensure the socio-economic development of the regions of Ukraine in the conditions of economic transformations. The object of research is the process of socio-economic development of the regions of Ukraine, which is based on the use indicative planning methods. Planning of social and economic development in the dynamic conditions of structural and organizational transformations of the national economy, starting the investment and innovation activity is an actual, complex and multifaceted problem. For its effective solution, it is necessary to use effective means of economic appraisal of expediency, effectiveness and risks of socio-economic transformations, as well as appropriate means of planning, which should include indicative planning. The use of indicative planning is an adequate means of establishing substantiated guidelines for balanced socio-economic development at the macro level. Usage of the indicative planning system in general is decided according to the principle: the market – as much as possible, the plan – as needed.
Monitoring the factors influencing the efficiency of agricultural enterprises’ working capital of Ukraine
Authors: Mann Ruslan , Bilyk Alexander
Published: December 2017

The efficiency of working capital management is one of the most important activities of any company, because it influences on the continuity of production and sales, the liquidity of the company, its solvency and profitability. To identify the factors influencing on the efficiency of working capital management of Ukrainian agricultural enterprises, systemic approach, analysis and synthesis, evaluation of dynamics structure, factor analysis were used. Profitability is the indicator of the efficiency of current assets. The authors used a modified Dupont model to determine the factors influencing the efficiency of current assets of Ukrainian agricultural enterprises. There was assessed the impact of these factors on the profitability of current assets and the stability of economic growth of Ukrainian agricultural enterprises in the period 2013–2015. The most influential factors of efficiency of current assets of agricultural enterprises were developed. The impact of selected factors on the stability of economic growth of Ukrainian agricultural enterprises was assessed.
Neoplastic cannibalism and a suggestion for changes in terminology of selected epithelial tumors
Authors: Madej Janusz A.
Published: December 2017

The types of cell cannibalism (entosis) are described (Fig. 1 and 2), including heterocannibalism and homocannibalism (autocannibalism), in which neoplastic cells can undergo incomplete heterophagocytosis, complete heterophagocytosis, pseudocannibalism, degradation to granular bodies, transformation of benign neoplastic cells into malignant ones, reduction in clonogenic potential or the progression of malignancy of tumour cells. The author also suggests changes in the nomenclature of some epithelial neoplasms, (Fig. 3) including tumours originating from blood vessel and lymphatic endothelium (from haemangioendothelioma to carcinoma haemangioendotheliae vel carcinoma lymphangiotheliale), tumours originating from the peritoneum and pleura (from mesothelioma to carcinoma mesotheliale), malignant melanoma (from melanoma malignum to melanocarcinoma, carcinoma melanogenes), thymoma (from thymomata to carcinoma thymi) and nervous system ependymoma (from ependymoma to carcinoma ependymale). .
Staphylococcus pseudintermedius, both commensal and pathogen
Authors: Chrobak-Chmiel Dorota , Golke Anna , Dembele Kourou , Ćwiek Katarzyna , Kizerwetter-Świda Magdalena , Rzewuska Magdalena , Binek Marian
Published: December 2017

Staphylococcus pseudintermedius is considered to be a both commensal and opportunistic canine pathogen. The anal, perineal and nasal locations appear to be the main S. pseudintermedius colonization sites, from which bacteria are transmitted to other body sites, causing secondary infections. When the immune system is compromised because of an underlying condition, the skin becomes susceptible to infection. Thus, the host’s condition seems to play a crucial role in the pathogenesis of S. pseudintermedius infections. There are some predisposing factors, one of which is atopic dermatitis. The pathogenic effects of S. pseudintermedius are mediated by several virulence factors, for instance superantigens, which play an important role by causing dermatitis. The immune system has evolved many different mechanisms to recognize and deal with pathogens, but bacteria have also developed various strategies to evade them. In this review, we focus on early stages of the innate immune response with particular emphasis on the mechanisms of recognition of staphylococci and the action of antimicrobial peptides. .
Epidemiological Study of Kawasan Waterfalls
Authors: Mustacisa Marife Matic , Bodiongan Clyde , Montes Vanesa , Morial Weneliza , Ramirez Iris April , Tabotabo Marchee
Published: December 2017

A place with clean water is worth living for, however, if it runs counter to the usual, it corollary results in some diseases. This epidemiological study does not intend to give a false image on the Kawasan Waterfalls of Badian Cebu, Philippines rather, it aids to provide awareness among tourists to at least minimize anthropological activities that could contribute to water pollutants which cause an increased amount of heavy metals present in the water. With the collection of analyte and lab testing for the presence of cadmium, lead, and mercury in the aforementioned research environment, it was found that the water will not pose any health hazard to anyone in and around the river falls and even to any tourist in the place who wants to plunge into its azure water as far as cadmium and lead concentration is concerned. However, the mean concentration of mercury on the water projected a value, which is beyond the permissible concentrations and therefore may harm anyone in the community. Thus, it is recommended to strengthen measures to prevent and to control the release of these substances into the natural water. Shower facilities should be provided in the place and swimmers should wash first before plunging into the river. As part of an ongoing education and training effort, communicate all information on the health and safety hazards of mercury to potentially exposed individuals on the place. It is also suggested to conduct further concentration analysis of other metals present in the said water falls.
Desorption behavior of ammonia nitrogen from sediment in cellar rainfall collection in a typical village in Northwest China
Authors: Zhang Guo-zhen , Sun Jia-hui , Mu Ya-ting , Wu Fu-ping , Ma Ke , Yang Hao
Published: December 2017

The desorption behavior of ammonia nitrogen (NH3-N) in cellar sediment was studied to illustrate the influence of sediment on the quality of water in cellar rain collection. The impacts of three factors on the ability of cellar sediment to desorb NH3-N were analyzed, which include the concentration of the cellar sediment, temperature and the degree of disturbance. In addition, the isothermal balance and kinetics fitting were studied. The results show that sediment concentration, temperature, and the disturbance degree greatly affect the NH3-N desorption process. The pseudo-first-order and pseudo-second-order kinetics equations are suitable for describing the desorption process (R2 > 0.86) under the different conditions of cellar sediment concentration. The Langmuir isothermal model is more suitable for describing the equilibrium desorption of the different sediment concentrations than the Freundlich isothermal model. Ultimately, the NH3-N desorption process has a significant influence on cellar water quality. Such results could be a theoretical basis for collection, treatment, and maintenance of cellar water.
Using adenosine triphosphate in catheter radiofrequency pulmonary vein isolation: does elimination of “dormant” atriovenous conduction really allow to refine long-term results?
Authors: Krivosheev Y. , Bashta D. , Simonyan A. , Myznikova T. , Mishodzheva Z. , Kolesnikov V.
Published: December 2017

This literature review looks at the efficacy of removing “dormant” atriovenous conduction, which can be identified by means of intravenous ejection of adenosine triphosphate following catheter isolation of pulmonary vein ostia in patients with atrial fibrillation. The incidence of detecting conduction “breakthroughs” in the ablation lines when carrying out drug tests after isolation of pulmonary veins, as well as the prognostic significance of this phenomenon for atrial fibrillation recurrence are evaluated. Also assessed are drawbacks and limitations of the studies looking at the possibility of improving the efficiency of catheter ablation of atrial fibrillation by combining the removal of “dormant” atriovenous conduction zones identified by adenosine triphosphate testing and the ablation of ganglionated plexi.Received 10 April 2017. Accepted 23 October 2017.Funding: The study did not have sponsorship.Conflict of interest: Authors declare no conflict of interest.Author contributionsConception and study design: Y.S. Krivosheev, V.N. Kolesnikov.Data collection and analysis: Y.S. Krivosheev, D.I. Bashta.Drafting the article: Y.S. Krivosheev, A.A. Simonyan.Critical revision of the article: V.N. Kolesnikov.Final approval of the version to be published: Y.S. Krivosheev, D.I. Bashta, A.A. Simonyan, T.A. Myznikova, Z.A. Mishodzheva, V.N. Kolesnikov.
Assessment of a diurnal blood pressure profile in patients with acute Lyme borreliosis
Authors: Sandugei A. , Ilyin M. , Khrustalev O. , Baranova N. , Emanuilova N. , Churakov O. , Neusypin V.
Published: December 2017

Aim. The purpose of the study was to investigate the character of changes in daily blood pressure profiles and to evaluate the influence of Borrelia burgdorferi infection on the course of essential hypertension in patients with acute stage of Lyme disease.Methods. 37 patients with an acute stage of Lyme disease were examined and broken down in two groups. The first group included 18 patients without essential hypertension. 19 patients with stage II of essential hypertension were included into group II. The group of comparison consisted of 32 patients with stage II of essential hypertension without Lyme disease. 26 healthy volunteers of the control group were comparable in gender and age.Results. A significant difference of the average diastolic blood pressure index during night time in patients with acute stage of Lyme disease and essential hypertension 90.0 (68.5–100.0) mm Hg versus the control group 77.0 (65.0–86.0) mm Hg at p = 0.03 was observed. When determining a type of daily blood pressure profile, some features of a blood pressure circadian rhythm were found in all groups of patients. There were ‘Dipper’ (77.7%) and ‘Non-Dipper’ (22.3%) profiles in the group of patients with acute stage of Lyme disease without essential hypertension. No ‘Over-Dipper’ and ‘Night-Peaker’ profiles were recorded in this group. 'Dipper’ (20.0%), ‘Non-Dipper’ (73.4%) and ‘Night-Peaker’ (6.6%) blood pressure profiles were typical for patients with acute stage of Lyme disease and essential hypertension. Conclusion. A 22.3% decrease in the number of patients with a ‘Dipper’ blood pressure daily profile and an equal increase in the number of ‘non-dipper’ patients are characteristic of an acute stage of Lyme disease. The number of ‘Non-Dipper’ patients with essential hypertension and acute stage of Lyme disease increases up to 73.4%. Thus, acute Lyme disease and essential hypertension tend to burden the each other’s course.Received 10 May 2017. Revised 7 September 2017. Accepted 25 September 2017.Funding: The study did not have sponsorship.Conflict of interest: Authors declare no conflict of interest.Author contributionsConception and study design: A.V. Sandugei, M.V. Ilyin, O.A. Khrustalev, N.S. Baranova. Data collection and analysis: A.V. Sandugei, O.A. Khrustalev, N.V. Emanuilova. Statistical data analysis: A.V. Sandugei, N.V. Emanuilova, O.Yu. Churakov.Drafting the article: A.V. Sandugei, N.V. Emanuilova, V.V. Neusypin. Critical revision of the article: A.V. Sandugei, N.V. Emanuilova, V.V. Neusypin.Final approval of the version to be published: A.V. Sandugei, M.V. Ilyin, O.A. Khrustalev, N.S. Baranova, N.V. Emanuilova, O.Yu. Churakov, V.V. Neusypin
A case of successful surgical treatment of infected false aneurysms of the coronary artery after previous stenting
Authors: Skopin I. , Kakhktsyan P. , Aleksanyan G.
Published: December 2017

This article presents a case of surgical treatment of a false aneurysm and coronary-left atrial fistula developed after balloon angioplasty and stenting of the circumflex artery. The percutaneous coronary intervention has also led to the development of infective endocarditis of the mitral valve. So far, no descriptions of such complications have been met both in domestic and world literature. This unique clinical case could be useful for novice endovascular surgeons, while experienced cardiovascular surgeons might make use of it when choosing the tactics of surgical treatment.Received 18 September 2017. Revised 13 December 2017. Accepted 15 December 2017.Funding: The study did not have sponsorship.Conflict of interest: Authors declare no conflict of interest.Author contributionsI.I. Skopin, P.V. Kakhktsyan were involved in choosing tactics of the surgical treatment. I.I. Skopin revised the article. P.V. Kakhktsyan performed the surgery, searched the literature. G.G. Aleksanyan is the physician, collected data for the article.
Photodynamic Therapy in Melanoma - Where do we Stand?
Authors: Baldea Ioana , Giurgiu Lorin , Teacoe Ioana Diana , Olteanu Diana Elena , Olteanu Florin Catalin , Clichici Simona , Filip Gabriela Adriana
Published: December 2017

Background:

Malignant melanoma is one of the most aggressive malignant tumors, with unpredictable evolution. Despite numerous therapeutic options, like chemotherapy, BRAF inhibitors and immunotherapy, advanced melanoma prognosis remains severe. Photodynamic therapy (PDT) has been successfully used as the first line or palliative therapy for the treatment of lung, esophageal, bladder, non melanoma skin and head and neck cancers. However, classical PDT has shown some drawbacks that limit its clinical application in melanoma.

Objective:

The most important challenge is to overcome melanoma resistance, due to melanosomal trapping, presence of melanin, enhanced oxidative stress defense, defects in the apoptotic pathways, immune evasion, neoangiogenesis stimulation.

Method:

In this review we considered: (1) main signaling molecular pathways deregulated in melanoma as potential targets for personalized therapy, including PDT, (2) results of the clinical studies regarding PDT of melanoma, especially advanced metastatic stage, (3) progresses made in the design of anti-melanoma photosensitizers (4) inhibition of tumor neoangiogenesis, as well as (5) advantages of the derived therapies like photothermal therapy, sonodynamic therapy.

Results:

PDT represents a promising alternative palliative treatment for advanced melanoma patients, mainly due to its minimal invasive character and low side effects. Efficient melanoma PDT requires: (1) improved, tumor targeted, NIR absorbing photosensitizers, capable of inducing high amounts of different ROS inside tumor and vasculature cells, possibly allowing a theranostic approach; (2) an efficient adjuvant immune therapy.

Conclusion:

Combination of PDT with immune stimulation might be the key to overcome the melanoma resistance and to obtain better, sustainable clinical results.
Serum Uric Acid is Independently Associated with Diastolic Dysfunction in Apparently Healthy Subjects with Essential Hypertension
Authors: Georgiopoulos Georgios , Tsioufis Costas , Kalos Theodoros , Magkas Nikos , Roussos Dimitris , Chrysohoou Christina , Sarri Georgia , Syrmali Kyriaki , Georgakopoulos Panos , Tousoulis Dimitrios
Published: December 2017

Objectives: Accumulating evidence suggests a direct role of Uric Acid (UA) on Left Ventricular
(LV) diastolic function in chronic kidney disease and Heart Failure (HF) patients. Recently, UA
has been linked to LV Hypertrophy (LVH) and Diastolic Dysfunction (DD) in women with preserved
Ejection Fraction (pEF) but not in corresponding men. We sought to assess if UA could predict indices
of DD in hypertensive subjects with pEF independently of gender.

Method: We consecutively recruited 382 apparently healthy hypertensive subjects (age: 61.7±10.7,
women: 61.3%, median EF: 64%). In 318 patients in sinus rhythm, LV mass-indexed to body surface
area-was calculated (LVMI). LVH was set as an LVMI >116g/m2 or 96 g/m2 in men and women, respectively.
The ratio of early transmitral peak velocity (E) to the mitral annular early diastolic velocity
(Em) was used as an approximation of mean left atrial pressure (E/Em).

Results: UA [median (interquartile range): 5.4(2) mg/dl] independently predicted E/Em (adjusted coefficient:
1.01, p =0.026) while an interaction term between gender and UA was no significant (p=0.684).
An ordinal score of DD was calculated taking into account increased E/Em, left atrium dilatation and
LVH. Women with increased UA had 254% increased odds (adjusted OR=2.54, p=0.005) to be classified
in the upper range of the DD score.

Conclusion: In hypertensive subjects without HF, UA is independently associated with the presence of
DD in both genders and correlates with its severity in women. Further prospective studies are warranted
to evaluate the association of UA with adverse cardiovascular outcomes in high-risk populations such as
HF with pEF.
Limitations of Surface Mapping Technology in Accurately Identifying Critical Errors in Dental Students’ Crown Preparations
Authors: Furness Alan R. , Callan Richard S. , Mackert J. Rodway , Mollica Anthony G.
Published: December 2017

The aim of this study was to evaluate the effectiveness of the Planmeca Compare software in identifying and quantifying a common critical error in dental students’ crown preparations. In 2014–17, a study was conducted at one U.S. dental school that evaluated an ideal crown prep made by a faculty member on a dentoform to modified preps. Two types of preparation errors were created by the addition of flowable composite to the occlusal surface of identical dies of the preparations to represent the underreduction of the distolingual cusp. The error was divided into two classes: the minor class allowed for 1 mm of occlusal clearance, and the major class allowed for no occlusal clearance. The preparations were then digitally evaluated against the ideal preparation using Planmeca Compare. Percent comparison values were obtained from each trial and averaged together. False positives and false negatives were also identified and used to determine the accuracy of the evaluation. Critical errors that did not involve a substantial change in the surface area of the preparation were inconsistently identified. Within the limitations of this study, the authors concluded that the Compare software was unable to consistently identify common critical errors within an acceptable degree of error.
Effect of Different Disinfection/Sterilization Methods on Risk of Fracture of Teeth Used in Preclinical Dental Education
Authors: Michaud Pierre-Luc , Maleki Mahdis , Mello Isabel
Published: December 2017

The aim of this in vitro study was to determine whether different disinfection/sterilization methods affected the risk of fracture of extracted teeth used for preclinical dental education. Freshly extracted intact mandibular incisors were assigned to different groups according to the processing method used. In the autoclave group (n=20), teeth were autoclaved for 40 min at 240°F under a pressure of 20 psi; in the formalin group (n=20), teeth were immersed in 10% formalin for two weeks; and in the control group (n=10), teeth were not processed. Teeth were then stored at 4°C in distilled water until use. Endodontic procedures were performed, and the fracture strength of the specimen was subsequently tested under compressive force along the long axis of the teeth using an Instron universal testing machine. The results showed that none of the specimens fractured during endodontic procedures. However, the compressive load needed to fracture the teeth was significantly less for the autoclaved teeth than the teeth stored in formalin or the control teeth (p<0.001). The disinfection/sterilization method used affected the fracture resistance of extracted teeth: autoclaved teeth were less resistant to fracture than teeth that were not sterilized or teeth that were chemically disinfected. However, fracture resistance was not reduced enough to lead to tooth fracture during preclinical endodontic procedures. Therefore, either processing method may be appropriate for teeth to be used for preclinical endodontic training.
CROSS CULTURAL INTERVIEWING IN COMPARATIVE EDUCATION RESEARCH-A MEANS TO GLOBAL UNDERSTANDING
Authors: Suryavanshi Shamim Chandrakant
Published: December 2017

Most of the conflicts, be it at local or international level, thrive on ignorance. The root cause of these disputes could be traced down to the belief of superiority of one over the other. It is through education that one can develop global understanding by getting to know of cultures other than ours. And for this, ‘if education is to contribute to the full realization of the individual, teachers and other educators remain key actors’ (UNESCO,2015, p.54). Cross cultural comparative studies can be one route towards developing our own capacities as educators entrusted with the task of illuminating young minds in our classrooms. The present paper aims to illustrate the role of cross cultural interviewing in comparative education research toward enhancing global understanding. It will demonstrate how a meaningful partnership between interviewer and interviewee in cross national and cross-cultural research in the field of teacher education enabled not only a comparative study of pre-service teacher education in an Indian and a Chinese university but led towards achievement of the one of the goals of education; ’developing an understanding of others and their history, traditions and spiritual values (UNESCO, 1996, p. 18).
Аналіз клінічних результативних ризиків у постраждалих із вертеброторакальною травмою
Authors: Guryev S.O. , Reznichenko Yu.V. , Satsyk S.P. , Kushnir V.A.
Published: December 2017

Актуальність. Травма хребта — одна з найбільш обговорюваних проблем сучасної медицини. У 36–72 % постраждалих хребетно-спинномозкова травма поєднується з пошкодженням інших органів та систем.Одним із різновидів поєднаної травми хребта є вертеброторакальна травма. Мета дослідження. Ви-вчення та аналіз клінічних результативних ризиків виникнення летального результату перебігу травматичного процесу в постраждалих із вертеброторакальною травмою. Матеріали та методи. Нами були досліджені 157 випадків вертеброторакальних пошкоджень. Проведено аналіз клінічних результативних ризиків залежно від клініко-анатомічних ознак пошкодження хребта, ступеня пошкодження спинного мозку на основі порушень моторних та чутливих функцій, а також ступеня тяжкості травми за стандартизованою системою оцінки Injury Severity Score (ISS). Результати. Установлено, що клінічний результативний ризик характеризується як катастрофічний при пошкодженні шийного відділу хребта, при множинних пошкодженнях хребта, пошко-дженнях типу С (AO/ASIF) та при тяжкості пошкодження понад 45 балів. Критичний ризик характерний при переломовивихах та пошкодженні заднього півкільця хребця, при порушенні функції Frankel A та Frankel В, при тяжкості пошкодження 36–45 балів. Суттєвий ризик — при пошкодженні верхньогрудного відділу (Th1–6) та багаторівневих пошкодженнях хребта, пошкодженнях типу В (AO/ASIF), при порушенні функції Frankel C, при тяжкості пошкодження 26–35 балів. Несуттєвий ризик — при пошкодженні нижньогрудного відділу (Th7–12), при пошкодженні тіла хребця та зв’язкового апарату хребта, при пошкодженнях типу А (AO/ASIF), при порушенні функції Frankel D, при тяжкості пошкодження до 25 балів. Мінімальний ризик — при пошкодженні поперекового відділу хребта та при порушенні функції Frankel E. Висновки. Вертеброторакальні пошкодження є важливою медико-соціальною проблемою, яка характеризується насамперед значним ризиком виникнення летального результату перебігу травматичного процесу, що викликає тяжкі соціальні й економічні наслідки. Ризик летального результату перебігу травматичного процесу коливається від мінімального до катастрофічного, що вказує на різну силу та інтенсивність впливу ризикстворюючих факторів.
Особливості змін у неврологічному статусі в пацієнтів із спадковими полінейропатіями на етапі оперативного лікування
Authors: Yuryk O.Ye.
Published: December 2017

Актуальність. Спадкові полінейропатії належать до системних дегенеративних захворювань нервової і м’язової систем генної природи, що досить часто призводять до порушення опорно-рухового апарату. Метою нашого дослідження було оцінити неврологічний стан осіб із спадковими полінейропатіями на етапі передопераційної підготовки. Матеріали та методи. Обстежено 87 пацієнтів декретованої групи віком від 12 до 57 років. Контрольну групу становили 10 пацієнтів із травматичним ушкодженням м’яких тканин та периферичних нервів на нижній кінцівці і 10 пацієнтів із поздовжньою плоскостопістю ступнів молодого, середнього та похилого віку. Усі пацієнти підлягали детальному ортопедичному та неврологічному обстеженню. Результати. У всіх пацієнтів із спадковими полінейропатіями виявлено рівномірне, з обох сторін, зниження сухожилкових і періостальних рефлексів на нижніх кінцівках, що корелювало з тривалістю перебігу захворювання та характером генетичних мальформацій. Реєструвалось зниження больового відчуття за дистальним типом: при легкій формі ураження — на рівні пальців стоп, при середній такі порушення поши-рювалися до рівня гомілкових суглобів, а при тяжких формах сягали середньої третини гомілки або рівня колінних суглобів. При легкій формі спадкової полінейропатії знижувалась вібраційна чутливість у ступнях до 12–14 с (у пацієнтів контрольної групи вона була в межах 15–16 с і більше), при середньому ступені процесу — до 7–11 с, при тяжких формах — до 0–4 с. Рухливі порушення при полінейропатичній ступні зводились до симетричного зниження сили м’язів у дистальних відділах кінцівок, а у12 пацієнтів із тяжкою формою Шарко — Марі — Тутса спостерігався парез стоп, у 2 хворих були прояви проксимальної аміотрофії м’язів ніг. У переважної більшості пацієнтів відмічались значні вегетативно-трофічні порушення сегментарного рівня, переважно в дистальних відділах ніг. Зокрема, зміни стосувались самої шкіри. У дистальних відді-лах ніг у 48 пацієнтів вона була сухою, злущеною, з численними тріщинами, гіперкератозом, потертостями, мозолями (особливо в ділянці підошв). Діагностувались набряки по тильній поверхні ступнів та в нижній третині гомілок. Судинний рисунок був змінений у 36 пацієнтів за парасимпатикотонічним типом і в 19 — за симпатикотонічним. Нігті були атрофічними, із зміною їх забарвлення. Трофічні зміни спостерігались також і в глибше розташованих м’яких тканинах. Висновки. Спадкові полінейропатії супроводжуються тяжкими ортопедичними порушеннями, переважно в скелетних структурах стоп. Патогномонічними ознаками для вибору тактики хірургічного лікування осіб із спадковими полінейропатіями є характер вегетативно-трофічних порушень та ступінь змін складних видів чутливості на ногах, зокрема вібраційної чутливості.
Ефективність застосування препарату Канефрон® H у лікуванні дітей з вторинною гіпероксалурією
Authors: Borysova T.P.
Published: December 2017

Мета: вивчення клінічної ефективності застосування фітопрепарату Канефрон® Н при вторинній гипер­оксалурії в дітей у комплексі з дієтою порівняно з одним дієтичним лікуванням. Матеріали та методи. Обстежено 46 дітей у віці 6–18 років з вторинною гіпероксалурією. Залежно від схеми лікування пацієнти розділені на групи: основна група (23 дитини) і група порівняння (23 дитини). Всі діти отримували дієтичне лікування з виключенням високооксалогенних продуктів і достатній питний режим. Пацієнтам основної групи крім дієтолікування застосовували препарат Канефрон® Н протягом 3 місяців. Вивчено добову екскрецію оксалатів, кальцію, сечової кислоти, фосфатів із сечею, відношення кальцій/креатинін у ранковій сечі до лікування і через 3 місяці терапії. Результати. Через 3 місяці терапії відзначено зниження добової екскреції оксалатів із сечею в обох групах спостереження. Коефіцієнт зниження екскреції оксалатів із сечею на тлі терапії був більш істотним у дітей основної групи у зіставленні групою порівняння (3,05 ± 0,32 проти 1,600 ± 0,102, р < 0,001). Частота гіпероксалурії на тлі терапії в основній групі зменшилася зі 100 до 56,5 % (p < 0,01), в групі порівняння практично не змінилася (зі 100 до 82,6 %, р > 0,05). Частота гіперкальциурії в обох групах спостереження не змінилася. При цьому в основній групі істотно зменшилася добова екскреція кальцію, фосфору, сечової кислоти з сечею. У хворих основної групи відзначено зменшення частоти еритроцитурії з 52,2 до 17,4 % (р < 0,01). У пацієнтів групи порівняння цей показник істотно не змінився. Рівень добової протеїнурії до і після лікування знизився лише в дітей основної групи з 0,117 до 0,052 г/добу (p < 0,02). Висновки. При вторинній гіпероксалурії в дітей призначення фітопрепарату Канефрон® Н протягом трьох місяців у поєднанні з дієтичним лікуванням є більш ефективним порівняно з монотерапією дієтою і призводить до зниження рівня оксалатів у сечі в 3 рази, тоді як лікування дієтою з обмеженням високооксалогенних продуктів — лише в 1,6 рази. Включення фітопрепарату Канефрон® Н супроводжується зниженням частоти еритроцитурії в 3 рази і зменшенням добової протеїнурії.
Особливості клініко-лабораторної діагностики хвороби Помпе у дітей
Authors: Pichkur N.O. , Olkhovych N.V. , Ivanova T.P. , Samonenko N.V.
Published: December 2017

Мета. Аналіз особливостей клінічної картини хвороби Помпе (ХП) у хворих дитячого віку. Визначення за результатами лабораторних та інструментальних досліджень основних клініко-лабораторних характеристик, що дозволяють виділити таких пацієнтів у групу селективного скринінгу для проведення ферментної діагностики на наявність ХП у сухій краплі крові. Матеріали та методи. В період 2002–2016 рр. у Центрі орфанних захворювань НДСЛ «Охматдит» обстежені 522 дитини з підозрою на ХП. Вік пацієнтів — від 4 місяців до 13 років; хлопчиків було 282, дівчаток — 240. Результати. У 98 (19 %) хворих за даними електронейроміографії і на підставі виявлення мутацій у гені SMN діагностована спінальна м’язова атрофія, у 70 (13 %) — первинна м’язова дистрофія Дюшена. У 71 (13,6 %) пацієнта виявлені різні форми спадкової нейромотосенсорної невропатії. У 38 (7,2 %) пацієнтів відзначали домінантний тип успадкування захворювання, в подальшому лабораторні дослідження з метою підтвердження діагнозу ХП у них не проводили. Отже, у селективну (скринінгову) групу для проведення ферментодіагностики у сухій краплі крові для виявлення ХП включено 245 (47 %) осіб. У цих пацієнтів відзначали гетерогенну клінічну картину захворювання: м’язову слабкість, зумовлену міопатичним синдромом, у поєднанні з кардіоміопатією, затримкою фізичного розвитку, гіперкреатинфосфатемією. У 25 хворих віком 2–8 місяців, крім міопатичного синдрому, спостерігали підвищення рівня аланінамінотрансферази та аспартатамінотрансферази, креатинфосфокінази (понад 220 од/л), лактатдегідрогенази (понад 250 од/л), гіпертрофічну кардіоміопатію лівого шлуночка; у 10 з цих хворих виявлені гепатомегалія та серцево-легенева недостатність. За результатами ферментодіагностики, діагноз ХП (інфантильна форма) встановлений у 5 пацієнтів (у 3 — класична форма, у 2 — атипова, або некласична). Клінічна картина була гетерогенною, проте в усіх спостереженнях відзначали сповільнене збільшення маси тіла, затримку формування статокінетичних навичок. Три пацієнти отримували ферментозамісну терапію, що дало можливість запобігти ранній смерті у цих пацієнтів і в одному випадку практично відновити самостійну ходьбу. Висновки. ХП у дітей характеризується мультисистемним ураженням, різними клінічними формами, за відсутності специфічного лікування призводить до ранньої смерті хворих. Основними ознаками ХП у дітей є гіпертрофічна кардіоміопатія, міопатичний синдром у поєднанні зі специфічним біохімічним фенотипом. Ферментодіагностика у сухій краплі крові в групі селективного скринінгу може підвищити ефективність ранньої діагностики та лікування дітей при ХП.
Потенційне значення бактеріоцинів при етіологічному лікуванні інфекційних захворювань респіраторного тракту
Authors: Abaturov А.Е. , Kryuchko Т.А.
Published: December 2017

Бактеріоцини являють собою рибосомно синтезовані гідрофобні антимікробні пептиди, що мають широкий антимікробний спектр дії, основним джерелом яких є грампозитивні бактерії. Бактеріоцини різних класів, діючи на грампозитивні і грамнегативні бактерії, використовують різні молекулярні механізми, функціонування яких призводить до порушення цілісності клітинної стінки або пригнічення синтезу нуклеїнових кислот чи протеїнів таргетних бактерій. На сьогодні описано понад 100 лантибіотичних пептидів, багато з яких використовують для розробки майбутніх лікарських засобів. Кілька лантибіотиків в даний час проходять клінічні та доклінічні випробування, у тому числі біоінженерні лантибіотики, які можуть зіграти ключову роль в подоланні антибіотикорезистентності до бактеріальних патогенів.
Що необхідно знати педіатру про селективний дефіцит IgA (update 2017)
Authors: Logvinova O.L. , Gonchar M.O. , Pomazunovska O.P.
Published: December 2017

У статі проаналізовано сучасний стан селективного дефіциту IgA з погляду провідних фахівців світового рівня на підставі результатів епідеміологічного, генетичного, молекулярного аналізу досліджень із високим рівнем доказовості. Селективний дефіцит IgA є найбільш поширеним первинним імунодефіцитом і характеризується ізольованим дефіцитом із зазвичай нормальним рівнем IgM та IgG у пацієнтів, старших за 4 роки. У частини пацієнтів з дефіцитом IgA можуть бути знижені субкласи IgG. Припускається, що загальна частота селективного дефіциту IgA становить від 1 : 500 до 1 : 2000, проте може бути більш високою, оскільки в більшості осіб SIgAD перебігає безсимптомно, а програми скринінгу дефіциту IgA немає. Дефіциту IgA сприяє складна мережа генетичних ефектів локусів IFIH1 на 2-й хромосомі та HLA-DQA1 на 6-й хромосомі, з дефіцитом IgA пов’язані PVT1 (8-ма хромосома), ATG13-AMBRA1 (11-та хромосома), AHI1 (6-та хромосома) та CLEC16A (16-та хромосома), включаючи гени, які, як відомо, впливають на фізіологію вироблення IgA. Більшість людей із SIgAD — безсимптомні носії, для деяких хворих характерні легеневі інфекції, алергії, автоімунні захворювання, захворювання шлунково-кишкового тракту та злоякісні новоутворення. Моніторинг пацієнтів із SIgAD здійснюється різними методами, враховується освіта, лікування алергічних або автоімунних захворювань, використання тривалих курсів або навіть профілактичне використання антибіотиків, застосування полівалентних пневмококових вакцин та внутрішньовенної або підшкірної замісної терапії імуноглобулінами. Прогноз SIgAD в основному залежить від фенотипу. Зафіксовано рідкісні випадки спонтанного одужання, особливо в молодих пацієнтів. Рідко селективний дефіцит IgA може прогресувати до загального варіабельного імунодефіциту. Вважаємо доцільним використовувати світовий досвід діагностики та лікування селективного дефіциту IgA, поклавши його в основу моніторингу пацієнтів в Україні.
Обґрунтування ранньої нейрореабілітації в дітей неонатального віку
Authors: Badogina L.P. , Obolonskaya O.Yu. , Kondratiev V.A. , Shirikina M.V.
Published: December 2017

На підставі катамнестичного спостереження 25 новонароджених із вадами розвитку спинного мозку та постгеморагічною гідроцефалією, яким проводилось шунтування шлуночкової системи головного мозку, обґрунтована необхідність ранньої нейрореабілітації вже в перші дні життя, ще на етапі відділення реанімації та інтенсивної терапії. Вивчена ефективність розробленого комплексу заходів первинної реабілітації новонароджених на етапі виходжування після проведення інтенсивної терапії, з подальшою оцінкою її ефективності за шкалою Alberta Infant Motor Scale (AIMS) протягом першого року життя. Запропонована індивідуальна програма реабілітації з комплексом вправ залежно від потреб дитини та її можливостей дає значний позитивний результат щодо становлення моторних і сенсорних навичок дитини та профілактики їх згасання.
Стан мікроелементного забезпечення в пацієнтів iз пароксизмальною вегетативною недостатністю на фоні патології щитоподібної залози
Authors: Maidannyk V.G. , Mityuryayeva I.O. , Gnyloskurenko G.V. , Kriposnyak A.A. , Dolgopolova O.V.
Published: December 2017

Актуальність. Вивчивши зміни в концентрації мікроелементів в організмі в пацієнтів із пароксизмальною вегетативною недостатністю (ПВН) на фоні патології щитоподібної залози, можна встановити їх взаємозв’язок із змінами у фізичному стані. Матеріали та методи. Було обстежено 44 дитини віком 7–17 років (14,06 ± 0,18) із ПВН. Усім хворим був проведений комплекс клініко-інструментальних досліджень. Склад макро- та мікроелементів у плазмі крові та прикореневій зоні волосся вивчався за допомогою методики виконання вимірювань масової частки хімічних елементів у волоссі та плазмі крові рентгенофлуоресцентним методом із використанням портативного енергодисперсійного рентгенофлуоресцентного спектрометра ElvaX. Відхилення індивідуального мікроелементного профілю дитини також фіксувались. Результати. У 100 % пацієнтів із ПВН установлено йододефіцитний стан за результатами визначення мікроелементів у волоссі, що вказує на необхідність профілактики йододефіциту в таких хворих. Висновки. Установлено кореляційні зв’язки між мікроелементами, що беруть участь у функціонуванні щитоподібної залози, та визначено порушення їх вмісту у волоссі та плазмі крові, що свідчить про значний дисбаланс мікроелементного стану у хворих на ПВН і потребує відповідної корекції.
Сучасні особливості введення підгодовування та його ефективність у дітей раннього віку на вільному грудному вигодовуванні
Authors: Duka K.D. , Mishina N.V. , Yefanova A.O. , Duka I.H.
Published: December 2017

Актуальність. Вільне грудне вигодовування існує в практиці педіатрії з 2002 року. Але досі немає чітких результатів щодо ефективності його проведення та впливу на здоров’я дітей раннього віку, особливої уваги вимагає вивчення ефективності введення підгодовування. Метою роботи було вивчення особливостей введення підгодовування та його ефективності у дітей раннього віку на вільному грудному вигодовуванні. Матеріали та методи. Нами проведено аналіз 245 анкет дітей першого року життя, що перебували на вільному грудному вигодовуванні. В анкетах для матерів ставились питання щодо початку введення підгодовування, його виду, реакції дитини з оцінкою фізичного розвитку та перенесених захворювань. Результати. У дітей на вільному грудному вигодовуванні виявлена тенденція до пізнього введення прикормів (з 6 міс.). Так склалося, що до цього віку дитина одержує лише грудне молоко, що вже не може задовольнити потребу у важливих складових інгредієнтах, необхідних дитині в цьому віці, і призводить до різних порушень метаболізму у вигляді алергічних захворювань, метаболічного синдрому, анемії, остеопорозу та ін. Особливе занепокоєння викликав той факт, що діти надто пізно починають одержувати м’ясні продукти, що закономірно призводить до розвитку залізодефіцитної анемії. Крім того, всупереч сучасним нормам та положенням, ми відмітили часті факти самостійного вживання як самого цільного коров’ячего молока, так і кисломолочних продуктів, виготовлених із нього (кефір, йогурти тощо). Висновки. На підставі вивчення даного питання доведено, що існуючі положення щодо введення підгодовування дітям на вільному грудному вигодовуванні потребують перегляду та корекції відповідно до стану здоров’я дитини та існуючих положень Всесвітньої організації охорони здоров’я.
Лікарські засоби, основою яких є молекулярні структури антимікробних пептидів, та терапевтичні можливості в лікуванні інфекційних захворювань респіраторного тракту (частина 1)
Authors: Abaturov А.Е. , Kryuchko Т.А. , Lezhenko G.O.
Published: December 2017

Актуальною темою сучасних досліджень, спрямованих на пошук і розробку нових антимікробних лікарських засобів, є вивчення ендолізинів, бактеріоцинів, антимікробних пептидів, які базуються на молекулярних структурах, а також створення препаратів моноклональних антитіл, спрямованих проти бактеріальних факторів вірулентності, пробіотиків та вакцин. Антимікробні пептиди, взаємодіючи з бактеріями, призводять до деструкції бактеріальної стінки за рахунок порушення її цілісності, а саме — утворення циліндричних, тороїдальних пор або шляхом розриву внутрішньої мембрани бактеріальної стінки. Більшість антимікробних пептидів людини представлені кателіцидином і дефензинами. На даний час ведуться активні пошуки щодо створення дериватів або аналогів людських дефензинів, які можна було б використовувати як лікарські засоби при лікуванні інфекційних захворювань респіраторного тракту.
Общая концепция токсического дисгомеостаза и критического состояния при химической травме
Authors: Lysenko V.I.
Published: December 2017

В лекции освещен современный взгляд на патобиохимические и метаболические нарушения в критических состояниях при тяжелых отравлениях нейротропными веществами. Подчеркнуто, что раннее, практически одновременное с поступлением в организм яда, включение в патологическую цепь метаболических звеньев определяет одну из главных особенностей патогенеза экзотоксического шока. Среди основных факторов токсического повреждения с последующей гибелью клеток в условиях отравлений высокотоксичными ксенобиотиками выделен оксидативный стресс. Высветлены энергозависимые механизмы развития гипоксии и метаболической адаптации на уровне клетки.
Особенности лечения нарушений ритма сердца при беременности
Authors: Boev S.S. , Dotsenko N.Ya. , Shekhunova I.A. , Gerasimenko L.V.
Published: December 2017

Распространенность аритмий в период беременности увеличивается как у женщин на фоне структурной патологи сердца, так и у пациенток без кардиоваскулярной патологии в анамнезе. Физиологические изменения во время беременности могут предрасполагать к возникновению аритмий, в том числе фибрилляции предсердий, и способствовать увеличению заболеваемости и смертности от осложнений. Согласно литературным данным, при органическом заболевании сердца фибрилляция предсердий отмечается у половины беременных, у 52 % — желудочковая аритмия, до 44 % беременных имеют суправентрикулярную тахикардию, риск последней выше у беременных с синдромом Вольфа — Паркинсона — Уайта. Механизмы развития аритмий включают гемодинамические, гормональные и функциональные изменения, происходящие при беременности. Однако развитие беременности не сопровождается возникновением специфических электрофизиологических изменений в структурах миокарда и проводящей системе сердца. Крайне важно выделить те аритмии у беременных, которые нарушают гемодинамику, а также относятся к злокачественным нарушениям ритма сердца и требуют специфической фармакотерапии, а в ряде случаев — и инвазивных методов лечения. В представленной статье рассматриваются подходы к лечению аритмий во время беременности как при проведении поддерживающей антиаритмической терапии, так и для купирования аритмий с учетом классификации лекарственных препаратов по критериям безопасности для плода.
Нарушения тканевого дыхания и активности митохондриальных дегидрогеназ лимфоцитов при острых отравлениях нейротропными веществами
Authors: Lysenko V.I.
Published: December 2017

Проведено исследование тканевого дыхания и активности митохондриальных дегидрогеназ лимфоцитов при острых тяжелых отравлениях психолептиками в токсикогенную стадию. Показана роль тканевой гипоксии в активации митохондриальных ферментов, преимущественно сукцинатдегидрогеназы, в первые 6 часов с последующим их истощением при неэффективной коррекции токсикогипоксического состояния. С позиции новых данных сделана попытка рассматривать эту перестройку как одну из адаптационных метаболических реакций при тканевой гипоксии.
Прогностическая роль циркулирующего N-терминального фрагмента промозгового натрийуретического пептида у пациентов после лечения множественной миеломы
Authors: Samura B.B.
Published: December 2017

Целью настоящего исследования было выявление прогностической значимости циркулирующего N-терминального фрагмента промозгового натрийуретического пептида (NT-pro-МНУП) в возникновении кардиоваскулярных событий у пациентов после лечения множественной миеломы. Материалы и методы. В исследование были включены 89 пациентов после лечения множественной миеломы, период наблюдения составил 12 месяцев. Забор плазмы крови производился для определения уровня циркулирующего NT-pro-МНУП с помощью иммуносорбентного метода. Результаты. Было зафиксировано 92 кардиоваскулярных события у 36 пациентов (40,5 %): 8 смертей вследствие кардиоваскулярной причины, 46 кардиальных аритмий, 6 кардиальных ишемических событий, 2 инсульта, 8 случаев возникновения хронической сердечной недостаточности, 22 госпитализации, связанные с кардиоваскулярными причинами. Медиана циркулирующего NT-pro-МНУП у пациентов без кардиоваскулярных событий составила 5,68 пг/мл (95% ДИ — 2,74–11,51 пг/мл), у пациентов с кардиоваскулярными событиями — 23,87 пг/мл (95% ДИ 8,22–31,84 пг/мл) (р = 0,06). Мультивариантный регрессионный анализ показал, что циркулирующий NT-pro-МНУП является независимым прогностическим фактором возникновения кардиоваскулярных событий (отношение шансов OШ = 1,06; 95% ДИ 1,03–1,17; р < 0,01) на протяжении 1 года. В то же время наличие сахарного диабета, артериальной гипертензии, ожирения не показало прогностической значимости. Выводы. Установлено, что среди пациентов после лечения множественной миеломы с достижением ремиссии повышение содержания циркулирующего NT-pro-МНУП может ассоциироваться с увеличением числа кумулятивных кардиоваскулярных событий в течение 1 года.