Extending the role of capnography during mechanical ventilation
Authors: Korsós Anita 
Published: July 2023

Prospektív vizsgálataink során a kapnográfia kiterjesztett alkalmazásának
lehetőségeit és előnyeit mértük fel bench test segítségével, valamint egy
klinikai vizsgálat során. Az in vitro tanulmányunk hátterében az áll, hogy a
SARS-CoV-2, mint ismétlődő koronavírus pandémia rávilágít arra a veszélyre, ami
egy magas reprodukciós képességű, nagy tömegeket érintő vírusfertűzés során
viharos gyorsasággal kialakulhat. Ebben a helyzetben egyidejűleg nagy számú
súlyos betegnek lehet szüksége lélegeztetőgéppel történő szervtámogatásra, ami
hirtelen relatív lélegeztetőgép hiányhoz vezethet az egészségügyi
ellátórendszerben. Ezért az első tanulmányban kapnográfot alkalmazva
támasztottuk alá, hogy az osztott ventilláció koncepciója szükség esetén
biztonsággal megvalósítható. Fontos hagsúlyozni, hogy az osztott lélegeztetés a
damage controll beavatkozásokkal analóg módon, a terápia akut életmentő
fázisaként lehet alkalmas arra, hogy megfelelő légvételi volument juttassunk
két, különböző tulajdonságú légzőrendszerrel bíró oldal számára, kollaterális
áramlás nélkül, és ezzel a beteg életét megmentsük. Ez magában hordozza annak
lehetőségét, hogy a szimultán lélegeztetésre szoruló nagy tömegű beteg túlélése
osztott lélegeztetéssel feltételezhetően jobb, mintha egyes betegek egyáltalán
nem jutnának lélegeztetőgéphez. A célorientáltan használt kapnográfia
segítségével ellenőrízhetővé válik a légvételi volumenek megfelelősége ezen
életmentő manőver során. A rutinszerűen elérhető kapnográf tehát hasznos lehet
sürgős ellátás során (világjárványok, katonai kórházak), ahol a pillanatnyi
igények meghaladhatják a rendelkezésre álló eszköz kapacitást. Ez az alternatíva
hasznos lehet egy következő járványhullám vagy háborús esemény során, ahol a
korábbiakhoz hasonlóan akut lélegeztetőgép hiánnyal szembesülhetünk. A második
klinikai nagy betegcsoporton végzett tanulmányunk igazolta, hogy a diabétesz a
légúti funkciót és a légzőrendszeri szövetek elasztikus tulajdonságait károsítva
ventillációs heterogenitást okoz. Ez az inhomogén alveoláris ürülés a kapnogram
harmadik fázisának emelkedésében nyilvánul meg. A diabétesz okozta intrinszik
mechanikai és ventillációs eltéréseket a pulmonális érmeder hipoxiára adott
fokozott vazokonstrikciós válaszkészsége ellensúlyozza. Ez a túlzott
vazokonstrikció képes a fiziológiás tartományban tartani az intrapulmonális sönt
frakcióját, és ezzel biztosítani a tüdő megfelelő oxigenizációs képességét azzal
feltételezhető jelenséggel együtt, hogy a kóros pulmonális vaszkuláris
ellenállás emelkedése a jobb kamra munkáját növelheti. A kóros elhízás a
cukorbetegséghez hasonlóképpen rontja a globális légzőrendszeri mechanikát, ami
az obezitásban észlelhető kraniális irányú rekesz elmozdulás okozta külső
mechanikus terhelésből adódik. Ezek a patofiziológiai eltérések is rávilágítanak
a magas PEEP-pel és alacsony VT-vel történő tüdőprotektív lélegeztetés
fontosságára, nemcsak a kórosan elhízott, hanem a diabéteszes populációban is. A
két tanulmány eredményeit összekapcsolhatja, hogy a COVID-19 során súlyosan
megbetegdettek között nagyszámban találunk kórosan elhízott és/vagy diabéteszes
beteget. Az ő lélegeztetésük akár átemetileg osztott módban is a kapnográfia
jelentőségét húzza alá.