bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Humoristični učinek kot lingvistična, kulturna in pragmatična osnova za oblikovanje javnega mnenja v novinarskem diskurzu
Authors: Vasilyevich Kamensky Mikhail , Nikolaevna Lomteva Tatiana
Published: September 2019

V prispevku podajava teoretsko interpretacijo lingvističnih, kulturnih in pragmatičnih vidikov rabe humorističnih učinkov v časopisnih člankih kot sredstva za vplivanje in oblikovanje javnega mnenja o političnih zadevah. Predmet raziskave so naslovi sodobnih britanskih, ameriških, francoskih in ruskih elektronskih časopisnih člankov. Predstavljava model, ki ga je mogoče uporabiti kot osnovo za interpretacijo različnih sredstev oblikovanja javnega mnenja s humorističnimi učinki v novinarskem diskurzu v različnih jezikih in kulturah. V prispevku utemeljujeva trditev, da je izbira humorističnega jezika kot sredstva in slogovnega pripomočka, kakor ga uporabljajo časopisi v različnih jezikih, da bi vplivali na javno mnenje, odvisna od zgodovine novinarstva, specifičnih lastnosti demokracije v posamezni deželi, kjer se govori določen jezik, in avtorjevih individualnih pragmatičnih ciljev.
Demaskirajoče tendence
Authors: Švajncer Marija
Published: September 2019

Cvetka Hedžet Tóth, ena vodilnih in nadvse ustvarjalnih slovenskih filozofinj, je pri Znanstveni založbi Filozofske fakultete v Ljubljani prav v času svojega življenjskega jubileja objavila novo, več kot štiristo strani dolgo knjigo z naslovom Demaskirajoče tendence (2018). Kljub obsežnosti, tehtnosti, poglobljenosti in napredni angažiranosti ni primerno trditi, da je knjiga filozofinjino življenjsko delo, saj bo zagotovo napisala še veliko prav tako kakovostnih in zanimivih knjig, po kakršnih jo pozna slovenska javnost ter njeni študenti in študentke, ki se jim na Filozofski fakulteti v Ljubljani vrsto let razdaja s svojim bogatim znanjem in humanostjo.
Mnéme and hénosis
Authors: Weiss Sonja
Published: September 2019

This paper reconsiders the role of memory in Plotinus' philosophy, in view of the mystical unity (hénosis) of the soul with intelligible truths, and a less desirable unification with its objects of memory during its earthly existence. As a rule, the mystical experience precludes memory, since the latter is related to time and binds a man to his individuality. Nevertheless, the capacity to remember remains an important part of the philosophical áskesis leading to this experience, since the memory is the only faculty of the soul that is able to travel through time, even though it is part of the process of discursive thinking and consequently is in a way imprisoned in time. Memory therefore turns out to be a double-edged power, which leaves us to question when we can regard it as an instrument of preserving what is inherent to us, and when, on the other hand, it is simply chaining us to the lower reality of the sensible world. The difference between the anagogical power of the Platonic recollection (anámnesis) and the memory as the state keeping us from unity with the intelligible world is important for identifying the moment when a man must let go of what he has been clinging to. This moment, however, is not set in time, but depends on the moral disposition of a man's soul leading a timeless existence outside, as well as inside, the body.
Sine manu, sine oculis, sola voce, sola memoria
Authors: Golob Nataša
Published: September 2019

Spomin ni nespremenljiv in večen. Spomin je najprej oseben, šele nato je spomin družbe, sestavljen iz individualnih spominov. Lahko je nem, lahko je izrečen; če je zapisan, postane vsaj za nekaj časa del v skupnosti bralcev. Lahko je otipljiv, obstaja v materialnosti predmetov in se z njimi spreminja. Dogodki, ljudje in pokrajine se znajdejo v nekoliko neresnični plasti, ki ji pravim spominski somrak, ko spomin še obstaja, a se modificira in ga pozaba vse bolj strga. Pa vendar spomine zbiramo, smo kot veverice z lešniki v duplu in se bojimo zime, a nekako ne vemo, kdaj bo prišla in ali jo bomo preživeli. Pozaba in zima, povezuje ju otrplost in nemoč.
Spomin in pomnjenje v Heideggerjevi obravnavi vprašanja o tem, kaj se pravi misliti
Authors: Komel Dean
Published: September 2019

Filozofija vprašanje o možnosti spoznanja od svojih začetkov povezuje z zmožnostjo spominjanja. Novejša filozofija, začenši s Kierkegaardom, spominjanje pritegne na način omogočanja gibanja človeške eksistence v svetu. Martin Heidegger je v freiburških predavanjih v letih 1951/52, ki so leta 1954 izšla v delu Kaj se pravi misliti?, obravnaval spomin in pomnjenje v pogledu sopripadnosti mislenja in biti. Podrobnejša razčlenitev njegove obravnave nam pokaže »breztemeljni izvor« spominjanja in pomnjenja, ki je sam po sebi položen v govorico in z njo. Govorica potemtakem izvorno »hrani« in »ohranja« spomin. Vendar v času, v katerem po Heideggerju »še ne mislimo«, istočasno pa ga zaznamuje razmah kognitivne tehnologije, tvegamo, da gre ravno govorica v pozabo, ne da bi kakorkoli občutili nujo, da (se) na to spomnimo.
Anamnetični um
Authors: Hedžet Tóth Cvetka
Published: September 2019

V zgodovini je bilo ogromno trpljenja in teorija je dolžna spregovoriti o njem; vsekakor je sramota zamolčevati to, kar pooseblja Auschwitz, namreč industrijo smrti – sramoto, za katero je soodgovorna tudi zahodna kultura, svari nemški filozof Theodor W. Adorno (1903−1969) v vseh svojih delih, pisanih po drugi svetovni vojni. Kako se soočiti z bolečino Auschwitza, zaradi česar je ranjena tudi večnost in ko je bila med drugim posamezniku kratena pravica do individualne smrti? Torej: kako negovati zgodovinski spomin, anamnetični um, um, ki ne pozablja, tj. mnemosyne po Adornu. Izgovarjati trpljenje, kazati nanj, biti solidaren z njim ni isto kot trpljenje poveličevati. Članek analizira Adornove nazore o tem, kako se je življenje ljudi po tej strašni izkušnji kolektivne smrti spremenilo in nam izoblikovalo celo nov kategorični imperativ, novo nujno obliko za preživetje: »Hitler je ljudem v stanju njihove nesvobode vsilil nov kategorični imperativ: njihovo mišljenje in ravnanje urediti tako, da se Auschwitz ne more ponoviti, da se ne more zgoditi nič podobnega.« Novega kategoričnega imperativa idealizem po Adornovi presoji ni zmožen udejanjiti.
Textual Invention and Quotation
Authors: Vitez Primož
Published: September 2019

The development of linguistic competence allows a greater access to linguistic knowledge and control of its actual use. Linguistic competence is built on the capacity of manipulating systemic rules and units (grammar), and it is in a speaker’s vital interest that the system remains stable, i.e. unchanged, to ensure his communicative efficiency. But the competence is no less constructed based on perceiving and reproducing texts that the speaker has acquired in order to possess them, as it is said, “by heart”. These texts belong, as does systemic knowledge, to the general image of a speaker’s communicative abilities.By analogy to linguistic rules and forms, texts that a speaker is ready to quote at any moment of his linguistic activity are best used when they undergo no change, i.e. when they preserve their stability. Considering those texts as parts of their intimate and social identity, the speakers develop a specific attitude towards textual units known by heart in a way that, in their view, they are referred to as untouchable. Sacred texts, for instance. A prayer (e.g. The Lord’s Prayer) is a text of such kind. It is used in speakers’ everyday linguistic practice, gradually uttered in a uniform manner, quoted and requoted. The result of that specific communicational practice is the growing importance of the sole act of utterance rather than the speakers’ interest in its meaning. This is one of the reasons why speakers are justifiably reserved when it comes to changing this kind of text. A change interferes with the continuity of their practice, and is thus felt as a violation of their linguistic identity. But even when the speakers pay little attention to the content of what they are saying, they are entitled to use texts with accurate meaning. This fact justifies the reflective interventions and changes that are being continually made in the historical existence of texts.
Evropa med mitom in stvarnostjo
Authors: Smolej Tone
Published: September 2019

Lani se je uredništvo revije Ars et humanitas odločilo, da letošnjo številko posveti Evropi. Veseli nas, da so se vabilu k sodelovanju odzvali skoraj vsi povabljeni tuji in domači raziskovalci.
Yves Chevrel v svoji razpravi, ki jo je predstavil tudi februarja letos na Festivalu zgodb Fabula v Cankarjevem domu, razmišlja o Evropi z gledišča prevajanja: Evropa je celina prevajanja, prevod pa nas povezuje, četudi Francozi s sintagmo »invazije barbarov« označujejo pojav, ki ga slovensko in nemško zgodovinopisje imenujeta »preseljevanje narodov«. Miloš Zelenka v svojem prispevku osvetljuje minimalistični in maksimalistični koncept pojma Srednja Evropa v literarnem diskurzu 20. stoletja. Razprava Anne Zelenkove se osredinja na skoraj pozabljeno delo Das Slawenthum und die Welt der Zukunft (Slovanstvo in svet bodočnosti) L’udovíta Štúra, v katerem se pojavlja zelo zanimiva delitev na evropski materialistični Zahod (Nemci, Čehi) in evropski duhovno-zgodovinski Vzhod (Slovaki, Rusi).
V nadaljevanju pa se razpravljavci dotikajo evropske problematike še na drugih področjih. Gregor Pompe se v svojem članku sprašuje, ali obstaja evropska glasba, in odgovarja pritrdilno. Martina Ožbot in Oliver Currie pa orisujeta nekaj potez današnje Evrope s stališča njenih jezikov. V zadnjem tematskem prispevku pa Jernej Zupančič ugotavlja, da bodo meje obstajale tudi v prihodnje. Mit Evrope in stvarnost Evrope pač nista vedno identična, kar najbrž dokazuje tudi naše štiriletno bivanje pod evropskimi zvezdami.
Herausfallen/Hineinfinden. Lesende Helden und ihr Bezug zur Welt (1800/1900)
Authors: Donko Kristian
Published: September 2019

Članek se osredotoča na figuro bralca v literaturi med letoma 1800 in 1900. V nasprotju s tradicionalnimi študijami njegov namen ni pokazati na razmerja znotraj literature in s tem na težnjo moderne literature, da odseva samo sebe oziroma zgodovino pripovedi. Namesto tega podčrta pomen vloge literature kot medija moderne individualnosti. S prikazom podob bralcev prozna fikcija reflektira individualnost kot produkt literarnih vzorcev in kontekstov, prenesenih v »resnično življenje«. To gre pripisati dejstvu, da literatura zdaj govori o osnovnih temah sodobne eksistence (kot je denimo dihotomija med individualnostjo in družbo) onkraj moralnih ali racionalnih predpisov. Kako in kolikor posameznikom sploh uspe, da se izpolnijo, kako in ali se jim sploh uspe prilagoditi potrebam družbe – to v literarnem kontekstu ni vnaprej določeno. Literatura ničesar ne določa, tako da se bralci svobodno odločajo, ali in kako branje vpliva nanje. V tem smislu literatura ne ponuja definitivnih odgovorov, marveč odslikuje kompleksne in dvoumne okoliščine sodobnega samouresničevanja. Na to kažejo primeri junakov bralcev v romanih Wielanda, Goetheja, K. Ph. Moritza in drugih. Do leta 1900 literatura izgubi svoj pomen za moderno individualnost. Znanost in tehnologija zdaj sooblikujeta realnost, v kateri literatura ni več razumljena kot medij, ki bi lahko opisal težavno in včasih neuspešno integracijo posameznika in družbe. V skladu s tem so bralci pogosto upodobljeni kot izobčenci. Naklonjenost knjigam postane stigma odtujenosti in neprilagojenosti sodobnemu času.
Das Buch und sein Stellenwert im deutschsprachigen Exil 1933-1945
Authors: Lughofer Johann Georg
Published: September 2019

Članek skuša s pomočjo različnih literarnih odlomkov pokazati na pomembno mesto, ki ga je imela knjiga – kot objekt in subjekt – v literarni produkciji nemško govorečih pregnancev. Kot razloge za to obravnava funkcije literature kot so antifašistični boj, izobraževanje, dokumentiranje, terapija in samoterapija. Osredotoči se na sežiganja knjig v Nemčiji leta 1933 in pokaže, kako so ti zgodovinski dogodki iz knjige naredili simbol antifašističnega pregnanstva.
Shakespeare, Cardenio, and the Vertue Manuscripts
Authors: Lupić Ivan
Published: September 2019

Prispevek sledi zgodovini izpiskov Georgea Vertueja iz poročil finančnega ministra, ki so danes del rokopisne zbirke (MS. Rawl. A.) v knjižnici Bodleian. Odlomki, ki se nanašajo na izvedbe iger na dvoru Jamesa I. in so bili izpisani leta 1749, ko je Rawlinson pridobil relevantne rokopise, so dosegli Wiliama Oldysa in, verjetno kasneje, Davida Garricka. Prek Georgea Steevensa, k je izpiske dobil od Garricka in jih k sreči v celoti prepisal v svoj komentiran izvod Langbainovega Pregleda angleških dramatikov iz leta 1691 (British Library MSS Add. 22592–22595), je informacija, ki jo odlomki vsebujejo, vstopila v shakespearijanski variorum osemnajstega stoletja. Nejasna, vendar pogosta sklicevanja na zapiske gospoda Vertueja so povzročila veliko zmede med tistimi, ki jih niso imeli, a so morali vendarle upoštevati zgodovinska dejstva, ki so bila občasno citirana iz teh odlomkov. Ob primeru Cardenia, igre, ki je omenjena v finančnih poročilih za leto 1612–13, lahko preučujemo, kako so bili Vertuejevi odlomki – fascinanten primer rokopisne kulture znotraj tiskane knjige – uporabljeni v osemnajstem stoletju in kasneje.
Horace Walpole, the Strawberry Hill Press, and the Emergence of the Gothic Genre
Authors: Clery J. Emma
Published: September 2019

Walpole je Otrantski grad, ki velja za prvi gotski roman, objavil pod preobleko srednjeveškega teksta. Kritiška recepcija ponuja nekaj razlag te potegavščine, a zvijača obenem postavlja vprašanje Walpolovega specifičnega odnosa do tiskane kulture. Prispevek razvija tezo, da ga je oblikovalo lastništvo prve zasebne tiskarne v Veliki Britaniji, založbe Strawberry Hill, pri čemer
pa je imel Walpole sebe še vedno za predvsem rokopisnega avtorja. V članku obravnavam njegove zgodnejše objave in preučujem zapleten sistem objavljanja, posebno pozornost pa namenjam Walpolovemu eksperimentiranju s piratstvom, darilnim založništvom in tržno ekonomijo tiska.
Landscapes of Istanbul as An Imaginary Oriental City Through The Eyes of English Painters
Authors: Gürçaglar Aykut
Published: September 2019

Članek obravnava imaginarne carigrajske vedute dveh angleških slikarjev 19. stoletja ter jih postavlja v kontekst orientalizma in otomansko-britanskih stikov. Osredotoča se na analizo dveh ključnih slik obeh slikarjev. Britanski umetniki, ki so obiskali prestolnico otomanskega cesarstva, niso bili zmeraj poklicni slikarji in njihovi obiski Carigrada niso imeli zmeraj umetniških ciljev. Avtor razkriva, kako ekonomskim, političnim in vojaškim povezavam med Veliko Britanijo in prestolnico otomanskega cesarstva ni uspelo v zadostni meri definirati umetnostne produkcije, ki
je vzpostavila podobo Orienta v Zahodnem svetu.

V prvem delu članek definira izoblikovanje in razumevanje pojma Orient na Zahodu. Nadaljuje z obravnavo politike Otomanskega imperija do Zahoda ter njegovih političnih, ekonomskih in umetnostnih vezi z Zahodno Evropo, prek katerih se poskuša vzpostaviti kot del Zahodnega sveta. V nadaljevanju avtor oriše zgodovinski razvoj orientalizma, zlasti odnosov med Veliko Britanijo in Otomanskim imperijem. V osrednjem delu se posveti analizi ene najzgodnejših vedut Carigrada, delu britanskega pomorščaka Thomasa Morgana in delom dveh britanskih slikarjev
19. stoletja. Raziskuje predvsem razloge za vključevanje imaginarnih elementov, za katere so na Zahodu verjeli, da so resnični in da predstavljajo obstoječe stanje v otomanski prestolnici.
Nova umetnost ustvarjanja komedij v tem času ali španska komedija zlatega veka
Authors: Kalenić Ramšak Branka
Published: September 2019

Nova umetnost ustvarjanja komedij v tem času ali španska komedija zlatega veka
The aesthetic experience of the Taekwondo athlete
Authors: Cardozo Coelho Rebeca , Kreft Lev , Lacerda Teresa
Published: September 2019

Članek je del širše raziskave v okviru doktorske disertacije s področja športnih znanosti na Fakulteti za šport Univerze v Portu na Portugalskem. Omenjena raziskava proučuje »gibanje telesa« in estetsko izkušnjo taekwon-do športnika med borbo in izvajanjem tehnike poomsae ter estetsko vrednost, lastno temu športu. Telo skozi igro ustvarja lepe vzvišene oblike, v času in prostoru za rekreacijo deluje kot estetski objekt. Športniki si prizadevajo preseči svoje omejitve, da bi izvedli čim lepše, zahtevnejše in natančnejše gibe, njihova izpolnitev in športnikovo samopriznanje pa postaneta vir estetske izkušnje. Trdimo, da estetski užitek, ki ga doživlja taekwon-do športnik, izhaja iz celovitega prepleta odnosov, ki združujejo med drugim občutek strahu, žalosti, negotovosti, tveganja, zmage, mehkobe, miline in agresije in ki vzbujajo hkrati privlačnost in navdušenje. Članek se sklene s trditvijo, da se taekwon-do športnik, ko med tekmo udari po glavi svojega nasprotnika, ko izvaja skladno zaporedje poomsae ali precizno tehniko, s katero bo prelomil kos lesa, sooča z izjemno lepoto, ki ga vključuje in izpolnjuje.
Tujec šteje: prostorsko-časovna analiza okupatorjev, priseljencev in izseljencev na Malti
Authors: Schembri John A. , Attard Maria
Published: September 2019

Priseljevanje v Sredozemlje ima večtisočletno zgodovino, ki se na malteškem otočju odraža skozi zaporedje okupatorjev, ki so ga kolonizirali. Vendar pa so trendi v zadnjih desetletjih pokazali izrazite spremembe v starih vzorcih, tako da namesto povratnih migrantov in naseljevanja britanskih izseljencev sedaj prevladujejo selitveni tokovi iz Evrope in podsaharske Afrike, zlasti po vključitvi Malte v Evropsko unijo leta 2004. Članek preučuje količine vključenih v te tokove, spreminjajočo se prostorsko razmestitev izhodiščnih držav ter spreminjajoče se starostne strukture priseljencev v zadnjih dveh desetletjih. Da bi zagotovili zanesljivost podatkov, so bili uporabljeni podatki zaporednih popisov prebivalstva in stanovanj, ki jih je zbral Državni statistični urad Malte. Glavni ugotovitvi prispevka sta spreminjajoča se starostna struktura priseljencev ter njihove regionalne porazdelitve na Malti. Ker je Malta najmanjša država v EU in ima eno najvišjih gostot prebivalstva na svetu, je bila obravnavana tudi problematika gostote priseljencev. Pokaže se, da je gostota priseljenega prebivalstva na Malti tako visoka kot gostote vsega prebivalstva v nekaterih evropskih državah.
Delo migrantk: prepletenost strukture in delovanja
Authors: Pajnik Mojca , Bajt Veronika
Published: September 2019

Migranti se tradicionalno zaposlujejo v sektorjih, ki jih ima večinska populacija za umazane in premalo plačane ter se jim zato izogiba. Zaposlovanje migrantk za gospodinjsko delo in osebno nego je tako v zahodnoevropskih državah že postalo običajna praksa. Medtem ko smo priča rastočemu trendu prelaganja izvajanja storitev skrbstvenega in gospodinjskega dela na migrantke, katerih delo postaja pomemben odziv na vrzeli v zagotavljanju teh posebnih storitev, je dejanski položaj migrantk na trgu dela v migracijskih in integracijskih politikah še vedno slabo reflektiran. Članek obravnava izkušnje, ki jih imajo migrantke z dostopom do trga dela v Sloveniji, in ugotavlja, kako socialne politike oziroma njihov manko vplivajo na življenja migrantk. Skozi intervjuje analiziramo ponavljajoče se izključenosti migrantk in obenem osvetljujemo njihove aktivne prakse. Članek izhaja iz koncepta intersekcionalnosti, skozi katerega razpravlja o različnem odnosu med strukturnimi omejitvami in individualnimi izkušnjami migrantk z namenom opozoriti na potrebe po izboljšanju marginaliziranega položaja migrantov.
Foreign Guests in Ancient Greece
Authors: Žbontar Zora
Published: September 2019

Xenía was a special relationship between a foreign guest and his host in Ancient Greece. The ritual of hosting a foreigner included an exchange of objects, feasting, and the establishment of friendship between people from different social backgrounds. This relationship implied trust, loyalty, friendship, and mutual aid between the people involved. Goods and services were also exchanged without any form of payment. There were no formal laws governing xenía – it was based entirely on a moral appeal. Mutual appreciation between the host and the guest was established during the ritual, but the host did retain a certain level of superiority over the guest. Xenía was one of the most important institutions in Ancient Greece. It had a lot of features and obligations similar to kinship and marriage. In literary sources the word xénos varies in meaning from “enemy stranger”, “friendly stranger”, “foreigner”, “guest”, “host” to “ritual friend”, and it is often hard to tell which usage is appropriate in a given passage. The paper describes the emphasis on hospitality towards foreigners. It presents an example of a depiction indicating xenía is presented, as well as several objects which were traded during the ritual. The paper also addresses the importance of hospitality in Greek drama in general, especially with examples of violations of the hospitality code.
Vključitev del Ladislava pl. Benescha v muzejsko zbirko slik Kranjskega deželnega muzeja
Authors: Mahnič Katja
Published: September 2019

Čas pred prvo svetovno vojno so na področju domače kulture v širšem smislu oziroma likovne umetnosti v ožjem smislu pomembno zaznamovala tudi prizadevanja, da bi v Ljubljani končno dobili prvo javno dostopno zbirko slik. Eden od pomembnih posameznikov, ki je deloval v tej smeri, je bil Josip Mantuani. Mesto direktorja Kranjskega deželnega muzeja mu je omogočilo, da je za vzpostavitev zbirke, katere vzgojni in zgodovinski pomen je sicer leta in leta utemeljeval v svojih objavljenih in neobjavljenih spisih, lahko veliko naredil tudi v povsem praktičnem smislu. Njegova prizadevanja pa so bila v marsikaterem pogledu zamejena z institucionalnim okvirom, znotraj katerega je deloval. V članku bo na primeru vključitve zbirke slik Ladislava pl. Benescha v zbirko Kranjskega deželnega muzeja, za katero si je Mantuani aktivno prizadeval tri leta, ilustrirano njegovo krmarjenje med željami in potrebami lastnika zbirke na eni ter upravno-finančnimi omejitvami, ki mu jih je narekoval njegov »delodajalec«, kranjski deželni odbor, na drugi strani.
Ernst Spaan, Felicitas Hillmann, Ton van Naerssen (ur.): Asian Migrants and European Labour Markets. Patterns and processes of immigrant labour market insertion in Europe
Authors: Prinčič Mateja
Published: September 2019

Ernst Spaan, Felicitas Hillmann, Ton van Naerssen (ur.): Asian Migrants and European Labour Markets. Patterns and processes of immigrant labour market insertion in EuropeLondon, New York: Routledge, 2005, 2012, 337 strani
Carlo Spartaco Capogreco: Fašistična taborišča. Internacije civilistov v fašistični Italiji (1940–1943)
Authors: Strle Urška
Published: September 2019

Carlo Spartaco Capogreco: Fašistična taborišča. Internacije civilistov v fašistični Italiji (1940–1943)Ljubljana: Publicistično društvo ZAK, prev. Nevenka Troha, 2011, 331 strani
Tjaša Žakelj: Sodobna partnerstva. Spoznavanje po spletu
Authors: Oblak Črnič Tanja
Published: September 2019

Tjaša Žakelj: Sodobna partnerstva. Spoznavanje po spletuLjubljana: Fakulteta za družbene vede, 2012, 256 strani
Tomaž Krpič: Telo, umetnost in družba
Authors: Puncer Mojca
Published: September 2019

Tomaž Krpič: Telo, umetnost in družbaLjubljana: Založba FDV, 2011, 160 strani
Transnational mobilities and gender in Europe
Authors: Morokvasic Mirjana
Published: September 2019

Freedom of circulation within the EU has made the borders inside the EU space less important for citizens, for those who have a legal status or come from visa-free countries. For others, the controls have tightened and most have to rely on different economic, cultural and other networks capable of circumventing the restrictive border-management regimes.In this text I will highlight the experiences of migrants who use borders and mobility as a resource in order to improve their social, political and economic condition.
Discursive Representations of Asylum Seekers and Illegal Immigrants in Ireland
Authors: Burroughs Elaine , O'Reilly Zoë
Published: September 2019

Migrants are often referred to as an all encompassing group of people and the “many faces of migration”, the variety of people, legalities and complexities involved, can be overlooked. The same can be said for non-EU migrants in the Irish context. Non-EU migrants (or those that are not Caucasian) are generally viewed to be a distinct cohort of comparable migrants. Indeed, these migrants are often portrayed in a broadly negative way by key Irish institutions (such as the parliament or the media), and these representations impact upon how Irish society views non-EU migration and indeed migration in general. While Ireland is by no means the only European country in which this type of practice occurs, this paper aims to draw attention to generalized, inaccurate and misleading representations of non-EU migrants in Ireland, by specifically examining representations of asylum seekers and illegal immigrants. There can be an overlap in how these “types” of migrants are conceptualized and this paper therefore aims to develop an understanding of the implications involved for migrants categorized as an “asylum seeker” or an “illegal immigrant.” Furthermore, these topics are under-researched within the Irish context, yet they receive much political and public attention. At the same time however, this paper aims to challenge the labels assigned to non-EU migrants and the terminology that is used to define their identity so concretely. In the Irish context there is much confusion in relation to the multiple “faces” of non-EU migration, as a range of terminology is used to refer to them. This terminology is often used in an interchangeable manner, in an array of societal contexts. There is a consistent (whether this happens intentionally or unintentionally is debatable) misuse of categories and migration terminology in Irish institutional discourses. Quite often those seeking asylum are referred to as illegal immigrants and vice versa. Paradoxically, to an Irish audience it is very clear who the “undocumented Irish” in the US are, as these Irish emigrants, who are residing and/or employed illegally/without documentation in the US, have gained and still gain huge public and government support, both politically and financially. The paper draws attention to the confusion that exists around the different statuses of non-EU migrants, focusing in particular on the categories of “asylum seeker” and “illegal immigrant”, and explores the differing practices of labelling of non-EU migrants in Ireland. It will be argued throughout this paper that the categorizing and labelling of migrants is an implicitly political act of exclusion.
Kitajski trgovci v Srbiji: priložnosti spolov, translokalne družinske strategije in transnacionalna mobilnost
Authors: Korać-Sanderson Maja
Published: September 2019

Članek razpravlja o položaju kitajskih trgovcev v Srbiji, eni njihovih novejših destinacij v Evropi. Zasnovan je na v glavnem kvalitativnih/etnografskih podatkih, zbranih za pilotno študijo trgovskih migracij v Srbijo. Članek preiskuje intersekcijo med lokalnim in globalnim kontekstom oblikovanja položaja kitajskih trgovcev, ki kot spolno zaznamovani akterji ustvarjajo priložnosti zase in svoje družine v tranzicijski družbi, kakršna je Srbija. Trdi, da je nekaj teh priložnosti pomembno spolno zaznamovanih in povezanih z radikalnim zamikom v vzorcih spolnih vlog v skrbi za otroke in druge, ki so značilni za večino družb sprejema. Medtem ko je bilo v zadnjih desetletjih skrbstveno delo v imigrantskih družbah v glavnem vezano na delo imigrantov in še posebej imigrantk, tranzicijska družba, kot je srbska, kitajskim trgovkam omogoča, da skrb za otroke poverijo večinoma lokalnim ženskam srednjega razreda. Ta obrat vlog pri »delitvi dela« v skrbstveni sferi med imigrantkami in lokalnimi ženskami prevladuje v t. i. »privlačni« migrantskidestinaciji – kot demonstrira tudi razprava v pričujočem članku, je v prid tako kitajskim trgovkam in njihovim družinam kot tudi lokalnim ženskam in njihovim družinam. Ta premik je osrednji v razvoju spolno zaznamovanih translokalnih in transnacionalnih družinskih strategij kitajskih trgovcev v Srbiji.Razprava v pričujočem članku dokazuje, da so te spolno zaznamovane strategije pomembne za transnacionalne poti umeščanja kitajskih trgovcev, katerih cilj ni nekje se »namestiti« za vedno, ampak ostati mobilen za »na bolje«.
Bidesh sredi Sredozemskega morja: biografske poti in migracijski vzorci bangladeške diaspore v Italiji
Authors: Della Puppa Francesco
Published: September 2019

Članek izhaja iz širšega raziskovalnega konteksta, osredotočenega na bangladeško skupnost v lokalnem, visokoindustrializiranem okolju na severovzhodu Italije. Raziskovalno delo vključuje daljša obdobja opazovanja z udeležbo in etnografske raziskovalne prakse tako v Italiji kot v Bangladešu, pri čemer je bilo izvedenih štiriinsedemdeset poglobljenih intervjujev z Bangladeškimi imigranti v Italiji in z njihovimi družinami v Bangladešu. Nekateri intervjuji so bili izvedeni tudi z izbranimi relevantnimi pričami in drugimi deležniki.Fokus raziskave se tako nagiba k dejavnikom (objektivnim in subjektivnim ter strukturnim in individualnim), ki oblikujejo segment bangladeške diaspore, usmerjen k sredozemski Evropi, natančneje, Italiji. Po drugi strani pa je fokus usmerjen k izkušnjam migrantov – večinoma neporočenih moških – in učinkom, ki jih ima migracija na njihove družbene in biografske trajektorije. Prispevek najprej oriše zgodovinski razvoj izvora respondentov in izpostavi strukturne determinante, nato pa pokaže, kako je lahko migracija izkušena in percipirana kot: družinska strategija soočanja s kriznimi situacijami; ključ do dosega individualne in kolektivne družbene mobilnosti (navzgor); zagotavljanje boljših življenjskih pogojev; pobeg pred politično represijo; način izboljšanja položaja na trgu poroke; pot v moško odraslost.
Pretekle in sodobne oblike skupnega v dolini Trenti
Authors: Simonič Peter
Published: September 2019

Sodobna družboslovna in humanistična razmišljanja ter medijski diskurzi se pri iskanju rešitev za težave v centraliziranem, tehnologiziranem, kapitaliziranem in politično zastopniškem svetu pogosto zgledujejo po predindustrijskih ali etnografskih organizacijskih modelih, ki so jih zabeležili etnologi in antropologi. Pri tem prihaja do idealiziranja in posploševanja, saj se zanemarja številne konkretne okoliščine, ki so te modele omogočile ali jih še omogočajo. Razloge za oblikovanje kolektivnih institucij na izbrani mikrolokaciji avtor išče predvsem v okoljskih in demografskih danostih, ki so v slovenskih antropoloških spisih pogosto spregledane. K temu dodaja ekonomske, politične in kulturne dejavnike, čeprav jih ne postavlja v hierarhični odnos. Avtor išče znamenja skupnostnih prizadevanj v Trenti na ravni gospodinjstev, soseščin, vasi, agrarnih skupnosti, zadrug, kulturnih in turističnih društev ter praznikov. Ugotavlja, da je v majhni skupnosti recipročnost generalizirana ali uravnotežena, zelo redko pa je negativna v smislu tržnih menjav med njenimi člani, s čimer pritrjuje Sahlinsovi konceptualizaciji razmerij med družbenimi odnosi in materialnimi tokovi. Posebna pozornost je posvečena tržno-religioznemu lokalnemu prazniku Trentarski senjem. Z njegovo analizo je mogoče zelo plastično prikazati, kako na simbolni (prostorsko-časovni) ravni odsevajo spremembe v družbeno-ekonomski strukturi doline v 20. stoletju.
From the Land of Homeowners to the Land of the Over-Indebted: Reciprocity, Solidarity and Projects of Systemic Transformation in Times of Crisis (Del país de los propietarios al país de los sobreendeudados: reciprocidad, solidaridad y proyectos ...)
Authors: Sabaté Irene
Published: September 2019

During the recent housing bubble inSpain, becoming a home owner seemed to be the wisest strategy in order to access housing, and there was considerable social consensus about mortgage indebtedness as a necessary condition in order to attain this goal. However, the obligation to repay loans (Graeber, 2011) has been unavoidably transgressed on a mass scale due to the financial and real-estate crisis.The wave of home repossessions comes together with the perception of the breaking of moral principles, such as the fair compensation for effort and sacrifice, the prioritisation of basic needs over financial obligations, the availability for a second chance for the over-indebted, or the State's responsibility in guaranteeing a livelihood for its citizens.Under these circumstances, those affected activate or reinforce strategies for the circulation of resources, based both on reciprocity and market logics. Parallel to this, the current social unrest has led to the emergence of a social movement, the Plataforma de Afectados porla Hipoteca(PAH), which is articulating collective action aiming at non-market circulation, for example, by promoting mutual support or the dissemination of technical knowledge, and lobbying for legislative changes.Drawing on these observations, we will consider whether the strategies implemented by mortgage debtors have the potential, on the one hand, to secure domestic reproduction, and, on the other hand, to transform the very structures of financial capitalism that are endangering such reproduction. It will be stated that the transforming potential of strategies coping with mortgage indebtedness is based on the questioning of the obligation to repay, a questioning that emerges in turn from the resignification of over-indebtedness as an illegitimate condition.
Zgodba (predloga) o UTD v Sloveniji in njen kontekst
Authors: Korošec Valerija
Published: September 2019

V prispevku je opisana osebna izkušnja, ki služi kot podlaga za razmislek o tem, zakaj je ideja univerzalnega temeljnega dohodka iz povsem teoretičnega koncepta v knjigah in predloga uradnice za izboljšavo sistema socialne varnosti postala raison d'etre organizacije (Sekcije za promocijo UTD v Sloveniji, približno 20 ljudi). Za razumevanje tega služi opis konteksta razvoja ideje in (Predloga o) univerzalnem temeljnem dohodku (UTD) v Sloveniji: službeno okolje vladnega urada, državni aparat, strokovna sredina, univerzitetno okolje, politična sfera in njihovi odzivi na idejo univerzalnega temeljnega dohodka. Pri poskusu razumevanja delovanja države in (civilne) družbe v času paradigmatskega prehoda iz industrijske v postindustrijsko družbo je pomembno vedeti, zakaj so se stvari zgodile tako, kot so se.
Kierkegaardova moralna strast
Authors: Hedžet Tóth Cvetka
Published: September 2019

Ob dvestoti obletnici Kierkegaardovega rojstva so predstavljeni nazori danskega filozofa, imenovanega danski Sokrat in tudi nordijski Pascal, Sørena Kierkegaarda, ki je začetnik eksistencialistične misli v novejši filozofiji. Poudarek je na etični razsežnosti njegove filozofije, ki izrazito poudarja pomen in vlogo človeka kot posameznika in pri tem zelo kritično zavrača v sistem naravnano misel. Članek predstavlja tudi Kocbekovo razumevanje Kierkegaarda glede na to, da je ravno Kocbek pri nas pisal o njem med prvimi, že pred drugo svetovno vojno. Predstavil ga je kot misleca, ki je hkrati še umetnik, predvsem pa strasten etik, čeprav zelo mnogovrsten in težko razumljiv. Kljub temu nam je Kierkegaard približal nemir modernega človeka in je na novejšo misel trajno vplival s stališčem, da je subjektivnost, ki je notranjost, resnica.
Problematika taboriščne umetnosti in Zoran Mušič
Authors: Vrečko Asta
Published: September 2019

Tematiko taborišč, holokavsta in genocida v umetnosti lahko najdemo pri umetnikih različnih generacij in v različnih medijih. Pri razmišljanju o tovrstni umetnosti se praviloma pojavijo podobne dileme in problemi. K umetniškim in umetnostnim vprašanjem avtorji praviloma pazljivo pristopajo, ta vprašanja navadno ostanejo v senci dilem in razmišljanj o moralni upravičenosti in zgodovinske točnosti teh umetniških del.Umetnike, ki se ukvarjajo s taboriščno umetnostjo, lahko grobo delimo na tiste, ki so internacijo izkusili na lastni koži, in na tiste, ki je niso. Zoran Mušič (1909-2005) je eden najbolj uveljavljenih slovenskih slikarjev 20. stoletja in je preživel obe svetovni vojni ter internacijo v Dachauu. Ohranjena so njegova dela iz časa internacije, k taboriščni tematiki pa se je v slikarstvu vrnil šele mnogo pozneje, v sedemdesetih in osemdesetih letih 20. stoletja, v ciklusu grafik in platen s skupnim naslovom Nismo poslednji. Ta vrnitev umetnikov k temam taborišča po dolgem premoru ni neznačilna in jo lahko najdemo tudi pri drugih umetnikih, desetletja nastanka ciklusa Nismo poslednji pa tudi širše zaznamuje pojav spominske literature in likovne umetnosti. Mušičeva dela tega ciklusa zaznamujejo tako dovršena estetika in likovne prvine kot neposredna kruta realnost upodobljenega, kar jih naredi še dodatno zanimava tudi v kontekstu širše problematike tega področja. V prispevku poizkusim njegova dela iz ciklusa Nismo poslednji umestiti v širši kontekst taboriščne in pričevanjske umetnosti.
Solidarnost in vzajemnost v času recesije. Razumevanje starih in novih vrednosti in vrednot v poznem kapitalizmu
Authors: Simonič Peter
Published: September 2019

Finančna kriza in njene posledice v evropskih družbah kažejo na pomanjkljivosti sedanjega gospodarskega sistema. Še posebej v t. i. obrobnih državah se dramatično povečujejo brezposelnost, nižanje porabe, občasnost del, prisilno preseljevanje delovne sile, revščina, deložacije itd. Neoliberalna politika, ki ji sledi večina evropskih vlad, ponuja malo možnosti za rešitev nastale situacije.
Reciprocity and redistribution in an Economy of Solidarity (Reciprocidad y redistribución en una economía solidaria)
Authors: Eugenia Santana E. María
Published: September 2019

The ‘Economy of Solidarity’ is a proposal that appeared in Latin America in the last decade of the twentieth century as part of the global movement seeking alternatives to the market society model. The Economy of Solidarity suggests that society claims responsibility on the basis of solidarity in the production, distribution and consumption, and that the economic practice regenerates social life with models of reciprocity and redistribution outside the capitalist system. The first part of the text summarizes the historical circumstances of the emergence of civil society organizations in Latin America, whose various alternative initiatives came together in the so-called World Social Forum since the year 2000. The second part explains the proposal of the Economy of Solidarity as part of that movement by highlighting the role of the gift culture, and the concepts of reciprocity and redistribution, which are defined in detail due to their relevance in the alternatives to capitalism. The examples of both concepts are included; an example of reciprocity is the exchange of products at local markets, seeking a more balanced urban-rural relationship; a redistribution example is used in social or community currencies that facilitate the distribution of basic goods between local market's participants. Finally, we admit there is still some way ahead before the Economy of Solidarity becomes a reality, but its scope should be observed by social scientists.
»Man che trema«
Authors: Komelj Miklavž
Published: September 2019

Članek poskuša ob nekaterih pesniških zapuščinah dvajsetega stoletja spregovoriti o tisti funkciji rokopisne pisave, v kateri »manus propria« postaja »manus aliena«. S pojavom pisalnega stroja rokopisna pisava ni izgubila svojega pomena, ampak se je pokazala v novi funkciji, ki ni zvedljiva na manualnost, ampak naredi vidne psihične avtomatizme. V članku je posebna pozornost namenjena avtomatski pisavi pri nadrealistih in Fernandu Pessoi. Obenem je konceptualizirana funkcija neberljivosti, ki omogoča, da v območju zapisa vztraja nekaj, kar na ravni besednega pomena ni moglo doseči artikulacije. Če so nadrealisti od avtomatske pisave sprva pričakovali možnost osvoboditve od vezi simbolnega zakona, nas Djuna Barnes v svoji drami Antifona opozori, kako nas roka, ki jo začne od znotraj voditi neka tuja sila, postavi ravno v presečišče vseh napetosti simbolnega. Zadnji del članka je posvečen pozni pesniški zapuščini Djune Barnes, v kateri prav skrajna (a nikoli dokončna) rokopisna elaboracija natipkanih strani tekst prestavlja v nov način obstajanja, ki se upira berljivosti in transkripciji, obenem pa izničuje opozicijo med prisotnostjo in odsotnostjo, na kateri temelji logika označevalca.
Poslednja sodba v špitalski cerkvi sv. Duha v Slovenj Gradcu kot likovni medij sovpadanja stvarnega in metafizičnega
Authors: Bartol Nadja
Published: September 2019

Pričujoči članek se ukvarja z motivom poslednje sodbe, upodobljenim na ladijski strani slavoločne stene v špitalski cerkvi sv. Duha v Slovenj Gradcu. Z razvojem mistike so se pojavile funkciji ikon slične upodobitve, Andachtsbilder, ki so nudile možnost kontemplativne poglobitve vernika v upodobljeno vsebino. Vendar pa so novejše raziskave pripeljale do ugotovitev, da so to funkcijo nosile prav tako tudi druge upodobitve večjega formata in javnega značaja. Ena izmed umetnin s to funkcijo je tudi upodobitev poslednje sodbe v špitalski cerkvi v Slovenj Gradcu. Kontekst v katerem se motiv pojavlja nedvomno osvetljuje in utemeljuje vlogo omenjene poslikave kot pripomočka za vizualizacijo svetov onstranstva, ki so jo oskrbovanci špitala, kakor je narekovala tedanja molitvena praksa, izvajali tudi med samo liturgijo. Rezultati raziskave pa so prav tako tudi pokazali, da slovenski prostor nikakor ni bil izključen iz umetnostnih tendenc v zahodni Evropi, kar nakazuje na nujnost nadaljnjih tovrstnih raziskav. Hkrati pa prav tako tudi opozarja na pomembnost vzpostavitve ustreznega okvirja za interpretacijo samega motiva.
Pristnost izkustva kot osnovno vodilo (tudi) na religioznem polju modernih družb
Authors: Dekleva Petra
Published: September 2019

Članek preučuje spreminjanje religioznega polja v modernih družbah. Danes številni raziskovalci poudarjajo, da sodobna družba spodbuja posameznike k izražanju njihovega okusa. V tem smislu zato govorimo o vrednoti pristnosti, ki jo moderna družba posebej goji in ki posameznikom podeljuje možnost, da sami odločajo o svojem življenju in delovanju, ne da bi nanje vplivala katerakoli zunanja avtoriteta.Sodobno iskanje pristnosti ima svoje učinke tudi na religioznem polju. Kot prvo moramo poudariti, da danes religija postaja bolj individualizirana in omejena na zasebno življenje. Drugič, v ospredje prihaja govor o samem sebi, kar spodbuja posameznike, da pri svojem duhovnem iskanju iščejo osebno izkušnjo božje prisotnosti v življenju, s tem pa tudi postaja izkustvo svetega bolj hitro, bolj enostavno in lažje dostopno. Ne nazadnje, učinki iskanja pristnosti se kažejo tudi v tem, da posamezniki iščejo svojega boga »od znotraj«.Po enakih zakonitostih se spreminja tudi religiozno polje v slovenski družbi, ki je sodeč po rezultatih raziskav Mednarodna raziskava vrednot ter Mednarodna splošna družboslovna anketa tudi pod vplivom naraščajoče religiozne individualizacije, kjer je glavna skrb posameznika iskanje osebnega izkustva boga ter tostranske blaženosti.
Avtorski »pečat« in umetnostni ekskluzivizem v antični poeziji
Authors: Marinčič Marko
Published: September 2019

Literarni zgodovinarji izraz sphragis, »pečat«, pogosto uporabljajo v pomenu avtorskega »podpisa«, ki je vključen v besedilo – ne kot informativni paratekst, temveč kot vdor empirične resničnosti v literarno delo. V antiki se beseda nikdar ne pojavlja kot tehnični termin, vendar jo je v metaforičnem pomenu uporabil že Teognis iz Megare (najbrž iz 6. stoletja pr. Kr.). Teognis svoj »pečat« predstavi kot zaščito besedila pred krajo, spreminjanjem in skvaritvijo, vendar se interpreti razhajajo ob vprašanju, kaj je s pečatom mišljeno: vpis avtorjevega imena v besedilo, ponavljajoči se nagovor Teognisovemu ljubimcu Kirnu, ali pa kar pečat v dobesednem smislu, kot zaščita fizičnega besedila. Razprava se v glavnem vrti okrog vprašanja, v kolikšni meri je Teognisova metafora povezana z zapisom: je Teognis svoje pesmi razumel kot zapisana besedila, ki jih je treba zaščititi pred spremembami in plagiatorstvom? Pričujoči prispevek pušča odprto vprašanje razmerja med pisnim in ustnim izrazom ter zaščite avtorstva; njegova poglavitna teza je, da Teognisovi strahovi, povezani z (ustno) objavo pesmi, že napovedujejo avtorsko tesnobo in ekskluzivistično držo rimskih pesnikov avgustejske dobe.
Ambrosius of Heiligenkreuz as a Reader of the Vita Severini – A Contribution to the Reception of Eugippius
Authors: Wagendorfer Martin
Published: September 2019

This paper identifies the author of the conscious reading marking and marginalia for the Vita S. Severini of Eugippius in two late-12th-century manuscripts from the Heiligenkreuz scriptorium (Heiligenkreuz, Cod. 11 and Vienna, Austrian National Library, cvp. 416) as the Heiligenkreuz monk and Dr. of Decretals Ambrosius, whom the relevant sources verify for the period around 1305/1317. This makes for a rare example of reception of the Vita Severini in 14th century, a time at which the Vita was little known. Further, an assessment of the glosses reveals that a research position that has been widely-held up to now – namely, that the Vita Severini – was of interest not as regards Severin the saint but primarily from an antiquarian and historical perspective or for political and propagandistic reasons (Lorcher Fabel!) – must be called into question.
Manu propria: Thoughts and By-thoughts
Authors: Golob Nataša
Published: September 2019

Manu propria: Thoughts and By-thoughts
Lastnoročne opombe in korekture Jana z Jenštejna v njegovem epistolariju
Authors: Hledíková Zdeňka
Published: September 2019

Med avtografi učenjakov iz poznega srednjega veka so le redki takšni, katerih besedilo je prenesel na papir pomočnik, popravil pa avtor. Takšni rokopisi so pomenili osnovo za dokončne prepise, preden je bilo delo predstavljeno širši javnosti. Takšen prehodni tip kodeksa predstavlja zbirka pisem nadškofa Jana z Jenštejna s konca 14.stoletja; pod naslovom »Jenštejnov epistolarij« je besedila objavil leta 1877 J. Loserth. – Prispevek se je osredotočil na ureditev leg ter na značaj in zaporedje prepisanih pisem, pa tudi na popravke, ki jih je naredil drug pisar. Sklepna ugotovitev se glasi, da je rokopis nastal pod neposrednim nadzorom nadškofa, ki je posamezna pisma postopoma izročal kopistu, nato pa jih je je stilistično izpilil in popravil. Epistolarij ni dočakal prepisa v dokončno obliko, namenjeno javnosti.
Regard critique sur une période sans but : Antigone de Valeria Parrella
Authors: Farinelli Patrizia
Published: September 2019

Seul un petit nombre de mythes classiques ont retenu autant l'attention que celui d'Antigone. Pendant l'Idéalisme et tout le siècle suivant, l'intérêt pour la version de Sophocle de ce mythe – et plus généralement pour la tragédie classique – s'explique, selon George Steiner, par une conception tragique de la condition humaine (Steiner, 1984, 2). Quelles seraient alors les raisons de cet intérêt à une époque plus récente, sujette à une perte du sens du tragique ? Car, même durant les soixante dernières années, l'histoire de la fille d'Œdipe a été revisitée avec une fréquence surprenante. Selon Hannes Koch (1992, 23), auteur d'une étude sur la réception de la figure d'Antigone dans la littérature allemande du XXe siècle, la mise en valeur de ce personnage est liée à un moment où les droits de l'homme sont ignorés par le pouvoir. Et ce phénomène de mise en valeur implique toujours une crispation dans la sphère politique ayant pour conséquence de souligner justement l'importance politique du geste d'Antigone.
El mito en María Zambrano
Authors: Díaz del Real Alejandro Rodríguez
Published: September 2019

Todavía en los años veinte, María Zambrano conoció en un tribunal de exámenes de la Universidad Central de Madrid a José Ortega y Gasset, que además de convertirse después en su maestro más inmediato y personal, fue un gran admirador de la cultura clásica, al igual que otro de los grandes maestros de Zambrano, Miguel de Unamuno–por cierto catedrático de Griego, dato que a menudo se pasa por alto–, mucho menos presente físicamente, pero igualmente influyente en la pensadora de Vélez-Málaga.