Кореляційний аналіз показників біотехнологічного процесу вермикультивування за впливу біологічно активних речовин
Authors: Степченко Л.М. , Галузіна Л.І. , Гейсун А.А. 
Published: July 2022

У процесі утилізації сільськогосподарських органічних відходів методом вермикультивування утворюється біогумус. Він належить до цінних біодобрив, оскільки містить у своєму складі поживні речовини органічного та неорганічного походження для рослин. Особливе значення мають гумінові речовини, які беруть участь у формуванні рослинного організму. Перспективним може бути пошук нових шляхів підвищення ензиматичної активності в кишечнику вермикультури та впливу процесів на накопичення гумінових речовин у біодобриві у разі вермикультивування, що може забезпечити більш широке застосування біогумусу в аграрному виробництві. Мета дослідження – встановлення кореляційних зв’язків між вмістом гумінових речовин у біогумусі та активністю гідролітичних ензимів у гомогенаті вермикультури за впливу Гуміліду в процесі вермикультивування. Методи. Дослідження проводили в умовах вермиферми ТОВ «Природні біотехнології» м. Запоріжжя. Як об’єкт дослідження використовували біогумус та гібрид червоного каліфорнійського черв’яка. Поживним субстратом слугувала суміш з ферментованих гною великої рогатої худоби та відходів виробництва гливи звичайної. Бурти поживного субстрату заселяли вермикультурою з розрахунку 5–7 тис. на 1 м2. Виділяли контрольні та дослідні бурти, які відрізнялися тим, що в дослідні вносили біологічно активну добавку «Гумілід» (15 мг/кг) у вигляді розчину один раз на місяць, а в контрольні – тотожний об’єм води. Відбір вермикультури та біогумусу з контрольних та дослідних буртів проводили на 135 та 180 добу дослідження. У підготовлених зразках біогумусу визначали кількість гумінових речовин. З червоних каліфорнійських черв’яків з неочищеним кишечником отримували гомогенат, в якому визначали ензиматичну активність. Статистичні розрахунки виконано за допомогою редактора «Microsoft Excel». Результати. За результатами проведених досліджень методом кореляційного аналізу виявлено, що майже всі вивчені параметри контрольної та дослідної груп мають кореляційний зв’язок різного ступеня. На 135 добу дослідження коефіцієнт кореляції між показниками гумінових речовин як водорозчинних, так і лугорозчинних та целюлозолітичної активності гомогенату біомаси черв’яків контрольної групи показав відсутність зв’язку. Водночас між цими показниками дослідної групи спостерігається слабкий позитивний зв’язок (r=0,27 та r=0,23), що пояснюється накопиченням гумінових речовин у біогумусі за впливу «Гуміліду» та ростом ензиматичної активності. На 180 добу експерименту спостерігається дуже сильний позитивний кореляційний зв’язок як у контрольній (r=0,96), так і у дослідній (0,92) групах між показниками вмісту водорозчинних гумінових речовин у біогумусі та целюлозолітичної активності гомогенату біомаси вермикультури. Стосовно кореляційного зв’язку контрольних (r=0,77) та дослідних (r=0,78) груп між показниками вмісту лугорозчинних гумінових речовин та показниками целюлозолітичної активності гомогенату червоних каліфорнійських черв’яків на 180 добу експерименту, то він є сильним позитивним. Висновки. За результатами проведеного кореляційного аналізу вмісту гумінових речовин та ензиматичної активності гомогенату вермикультури встановлено, що на 135 добу вермикультивування у дослідній групі спостерігався слабкий кореляційний зв’язок, тоді як у контролі зв’язок практично відсутній. На 180 добу дослідження сила кореляційного зв’язку міцнішає як у контрольній, так і у дослідній групах, що пов’язано з накопиченням гумінових речовин у біогумусі та ростом ензиматичної активності гомогенату біомаси червоного каліфорнійського черв’яка у процесі вермикультивування.