bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Octavianus und der Totengeist des Iulius Caesar in der römischen Geschichte des Florus
Authors: Nagy Levente
Published: March 2018

The contribution investigates the references of the ghost of Iulius Caesar in Florus II 16, with the help of textual analogies. The references are analysed from the point of view of ancient historiography and religious history, examining the role of the deceased Iulius Caesar as prodigium (not as divus Iulius) in the Augustan propaganda.
Ancient Greek folksong tradition1
Authors: Genova Antonio
Published: March 2018

The aim of my paper is to outline an overview of the collection of the Carmina popularia. In particular, I will criticise the modus operandi employed so far in arranging this corpus and meditate on what can be deemed ‘folk song’ in ancient Greece. As case studies, I shall take the five begging songs handed down to us. I shall also provide a revised text and a critical apparatus for each poem.
The narrative of adrastus in Statius’ Thebaid as a case study of intratextual poetics
Authors: Van Den Broek Pieter
Published: March 2018

The embedded narrative of Adrastus (Stat. Theb. 1. 577–668) is full of verbal repetition and is echoed in later parts of the epic, especially the Nemean episode (Theb. 4–6). This paper investigates these intratextual parallels and tries to pin down the effects of these echoes. The verbal repetition highlights motifs that play an important role in the Thebaid as a whole and connects characters, events, motifs and episodes. This intratextuality sometimes creates unity, sometimes — contrarily — discontinuity or ambiguity. This article is a case study of Statius’ intratextual poetics, a field that has thus far received little attention in scholarship on the Thebaid.
Weaving “Catullan” song: Achilles’ performances in Statius’ Achilleid
Authors: Kozák Dániel
Published: March 2018

It has already been discussed in Statian scholarship that Achilles’ first song in the Achilleid has close intertextual ties to Catullus’ Carmen 64, the epyllion about the wedding of Achilles’ parents. My aim in this paper is to show that this special intertextual relationship with Catullus 64 is not confined to Achilles’ first song, but extends to the other two passages as well, where the hero is presented as a singer (1. 572–583 and 2. 157–158). In all three cases, furthermore, the intertextual connection is strengthened by the use of weaving metaphors, which were also of central importance in Catullus’ epyllion.
Klauselrhythmus in den direkten Reden des Corpus Caesarianum
Authors: Börner Kathleen
Published: March 2018

Comparing the prose-rhythm in the direct speeches of the Corpus Caesarianum produces another proof for Caesar being not the author of the writings Bellum Alexandrinum, Bellum Africum and Bellum Hispaniense.
The wedding at Cana (Joh. 2:1–11) in Juvencus, Sedulius, and in the tituli historiarum
Authors: Lubian Francesco
Published: March 2018

This paper aims to provide a comparative analysis of the Latin metrical rewritings of Joh. 2:1–11 written between the 4th and the end of the 5th century. The first part of the study will provide a thorough commentary to Iuvenc. II 127–152 and Sedul. carm. pasch. III 1–11, highlighting the peculiarities of their approach towards the Gospel narrative and interpreting them in light of the different cultural operations realised by the two paraphrasts. In the second part, peculiar attention will be devoted to the tituli by Prudentius, Ps. Claudian, and Rusticus Helpidius, which provide a much abbreviated ‘Umdichtung’ of John’s pericope, but still reveal some interest in major descriptive and exegetic details; in the conclusion, a brief iconographic survey will try to determine the tituli’s most probable iconographic “models”.
Philosophi … erraverunt (Spec. Univ. 1. 41) der Traktat De anima im Speculum universale des Radulfus Ardens
Authors: Janotta Tobias
Published: March 2018

In the late twelfth century Platonic philosophy is gaining more and more importance for western thought in general, in particular for Christian theology. As part of this “Renaissance of the twelfth century” a new perspective is emerging, focusing on the reality of man and nature. In this context the Speculum uniuersale of Radulfus Ardens is an interesting example, which has, however, hardly been investigated. In his opus (containing 14 books) Radulfus Ardens constructs a virtue-ethical framework, for the first time connecting the morality of man systematically with anthropological facts and psychology. Radulfus Ardens receives the Platonic theory of soul and criticizes it in order to integrate some of its elements into his ethical concept. His main concern is a holistic perspective on man. The aim of this essay is to present an Early Scholastic concept of soul theory by comparing the Platonic theory of soul with the explanations of Radulfus Ardens in the first book of his Speculum uniuersale. Thus, I try to shed light on an important phase of the reception of Plato in medieval western thought.
Ars dictaminis im Mittelalter und in der gegenwart
Authors: Žákovská Soňa
Published: March 2018

Medieval ars dictaminis or the art of correct letters writing represented one of key elements in medieval education. Although traditional correspondence takes a backseat today and is substituted by e-mails more and more, this skill is considered to be a part of the “equipment” that literates should possess even today. Topic of this paper is the comparison of medieval ars dictaminis handbooks with current manuals by comparing particular texts. Aim is to identify kinds of differences occurring in structure of medieval and nowadays handbooks, paper also focuses on changes of definition of letter during the time and how the role and function of letters in Middle Ages and today differs. Paper also considers how the rules of letter writing vary and how the approaches to ars dictaminis have changed over the time.
Remarks on the emergence of Daniel 1*
Authors: Xeravits Géza G.
Published: March 2018

Chapter 1 of the Book of Daniel comprises a complex material, which emerged in various successive editorial steps. This paper argues that at least three different hands had contributed to its formation. The growth of the material can clearly be traced back to the emergence of the core material of verses 5a.8–16, and its gradual supplementation with verses 3–7, 17–21 and verses 1–2.
The Samaritan diaspora in Antiquity
Authors: Zsengellér József
Published: March 2018

This paper discusses the problems and state of the Samaritan diaspora situation in Antiquity. It was difficult for contemporaries to distinguish between Jews and Samaritans therefore it is more difficult to decide today whether a diaspora was Jewish or Samaritan. Even so, there are regions of the Eastern Mediterraneum where a Samaritan diaspora can be defined, though no history of any of them can be sketched.
St Denys’ concept of initiation in De divinis nominibus: A paradoxical case
Authors: Vassányi Miklós
Published: March 2018

In this paper, I am trying to analyze and interpret key passages of The Divine Names which concern Denys’ theory of intitiation into the Christian mysteries. This analysis shows that Denys put forward Christian dogma as articulated in Neo-Platonic ontological terms; and that he understood initiation essentially as an advancing into the infinity of God.
Hippolytus recast and a late antique Dies irae*
Authors: Bugár István M.
Published: March 2018

The paper aims at casting some light on the intellectual and social context of an eschatological treatise transmitted under the name of Hippolytus (De consummatione mundi, CPG 1910) and a closely related metrical homily in Greek attributed to Ephrem of Syria and preserved in different versions (CPG 3946, 4012). The first of the two texts has long been known to be a reworking of a genuine work of Hippolytus on the subject (De Christo et Antichristo, CPG 1872) and its close relation to the Ephrem Graecus text has also been observed. In my paper I propose new clues as to the dating of these texts and explore in which way the eschatological vision of Hippolytus has been updated in the pseudepigraphon.
Patristische Hymnen — Mittelalterliche Hymnen • * Dekontextualisierung und Rekontextualisierung in der lateinischen Liturgie
Authors: Déri Balázs
Published: March 2018

The Latin Church has sung many shortened versions, or excerpts from the long poems of Prudentius’s hymn-cycles (Cathemerinon and Peristephanon) since the Middle Ages. One of the most influential of these is the hymn Salvete flores martyrum, for Innocent’s Day. The paper examines the structural and aesthetic principles which lead the — for us — unknown medieval interpretive community in creating this unique centonised latin hymn.
Ethnic diversity in the Ptolemaic Fayum1
Authors: Wilimowska Joanna
Published: March 2018

This paper will investigate the ethnic conditions of the Ptolemaic Fayum. Society under the Ptolemies was multi-ethnic and multicultural, and besides native Egyptians there were primarily Greeks and Jews. One of the main centres of Greek colonization was the Fayum Oasis, and a great deal of the settlers were Greek soldiers. The uniquely rich documentation from the Fayum offers valuable insight into the ethnic structure of the region. The sources reveal the culture, religion and customs of particular peoples and allow to present their political and economic situation in the state and to examine the relationships between them.
Lo scudo di canto
Authors: Hamvas Gábor
Published: March 2018

The study examines one of the shield-descriptions of Valerius Flaccus’ Argonautica. Its main aim is to demonstrate that Valeris Flaccus altered Canthus’ story in accordance with his literary purposes. The poet depicts the shield of Canthus in the catalogue of the Argonauts mentioning that the hero had inherited this famous shield from his father, Abas, albeit according to the mythology he is not known to have any shield. The paper displays how many other Abases there were in Greek mythology and in Roman literature having a shield and it is argued that Valerius Flaccus was influenced by the coincidence of names and transformed the original story of Canthus (which can be read in Apollonius Rhodius) in order to imitate his literary models: Vergil, Ovid and the Iliad. Furthermore, the author rewrites the story of Canthus so that the Argonaut can be paralleled with Patroclus. Consequently, Canthus must be an important person of the epic which is highlighted by Valerius Flaccus in several ways and his shield has to have a literary function.
Brightness and movement of Argos in Homer’s Iliad1
Authors: Saito Yukiko
Published: March 2018

What is ἀργός? Whiteness? Luminosity? Or, simply a range of bright shades? Having undertaken an on-going research project on the perception of colour-sense in antiquity that explores colour’s metaphorical function(s) and its social role, in this paper I shed light on bright shades in the Iliad, mainly ἀργός, and examine their contexts to investigate how the poet employs ἀργός in developing a richer narrative, including character portrayal. How are various appearances of ἀργός composed and interconnected? How do they metaphorically affect their contexts? What do they symbolise within the narrative? Through detailed analysis, I show that ἀργός, being appropriately selected to contribute to each context as a significant indicator, plays an important role in brightening the context, effectively and picturesquely.
Middle comedy: Not only mythology and food
Authors: Virginia Mastellari
Published: March 2018

The disappearance of the political and contemporary dimension in the production after Aristophanes is a false belief that has been shared for a long time, together with the assumption that Middle Comedy – the transitional period between archaia and nea – was only about mythological burlesque and food. The misleading idea has surely risen because of the main source of the comic fragments: Athenaeus, The Learned Banqueters. However, the contemporary and political aspect emerges again in the 4th c. BC in the creations of a small group of dramatists, among whom Timocles, Mnesimachus and Heniochus stand out (significantly, most of them are concentrated in the time of the Macedonian expansion). Firstly Timocles, in whose fragments the personal mockery, the onomasti komodein, is still present and sharp, often against contemporary political leaders (cf. frr. 17, 19, 27 K.–A.). Then, Mnesimachus (Φίλιππος, frr. 7–10 K.–A.) and Heniochus (fr. 5 K.–A.), who show an anti- and a pro-Macedonian attitude, respectively. The present paper analyses the use of the political and contemporary element in Middle Comedy and the main differences between the poets named and Aristophanes, trying to sketch the evolution of the genre, the points of contact and the new tendencies.
Nossis’ auto-epitaph: Analysing a controversial epigram
Authors: Flavia Licciardello
Published: March 2018

Nossis’ auto-epitaph is one of the most important texts in Nossis’ corpus, and yet one of the most controversial. This paper offers a careful analysis of the text and focuses on the programmatic reuse of epigraphic models and structures, which leads here to a complete subversion of the epitymbion schema. In addition, a thorough analysis is offered for the corrupted passages in the last couplet.
Res vera agitur on the structure and the targets of juvenal’s satire 4
Authors: Gergő Gellérfi
Published: March 2018

Satire 4 is one of the most-criticized poems of Juvenal. Because of its structural problems, certain scholars have even casted doubts on its unity considering it as two fragments patched together by a later editor. The key to understand the satire’s structure is the connection between its two main parts and the central figures thereof, Crispinus and Domitian. Apart from the structural problems, this paper also deals with certain features of the mock-epic as well as the targets of the invective.
Potential Greek influence on the Vulgar Latin sound change [b] > [β]: Dialectological evidence from inscriptions
Authors: Adamik Béla
Published: March 2018

This paper intends to investigate Greek influence on the Latin sound change [b] > [β] suggested occasionally in the literature by surveying not only the relevant linguistic data of Latin/Romance and Koine/Modern Greek but also the relevant literature and by involving and analyzing data sets recorded from 18 Roman provinces and the city of Rome in the Computerized Historical Linguistic Database of the Latin Inscriptions of the Imperial Age (cf. http://lldb.elte.hu/) by a more differentiated phonological approach considering external sandhi rules and in a chronological distribution more detailed than any applied before. In the end, the influence of Greek has been evidenced at least for some areas and especially for the early period (1st–3rd century AD), which is more important in this respect than the late period (4th–6th century AD), since then the merger can also be explained by developments in Latin itself beside a supposed external influence.
A letter to the underworld a research report on the curse tablet Aq-2
Authors: Barta Andrea
Published: March 2018

This paper presents the second one of the two newly discovered curse tablets from Aquincum, Pannonia. It gives a reading for both of its sides after considering the letter-types, onomastical features, invoked deities, magical formulas, technical mistakes and vulgar Latin characteristics of the text. These traits show the tablet was worded in close connection with the other one, but they were not written by the same hand.
Latin curse texts: Mediterranean tradition and local diversity
Authors: Urbanová Daniela
Published: March 2018

There are altogether about six hundred Latin curse texts, most of which are inscribed on lead tablets. The extant Latin defixiones are attested from the 2nd cent. BCE to the end of the 4th and beginning of the 5th century. However, the number of extant tablets is certainly not final, which is clear from the new findings in Mainz recently published by Blänsdorf (2012, 34 tablets),1 the evidence found in the fountain dedicated to Anna Perenna in Rome 2012, (26 tablets and other inscribed magical items),2 or the new findings in Pannonia (Barta 2009).3 The curse tablets were addressed exclusively to the supernatural powers, so their authors usually hid them very well to be banished from the eyes of mortals; not to speak of the randomness of the archaeological findings. Thus, it can be assumed that the preserved defixiones are only a fragment of the overall ancient production. Remarkable diversities in cursing practice can be found when comparing the preserved defixiones from particular provinces of the Roman Empire and their specific features, as this contribution wants to show.
The Aquincum–Aquileia–Salona triangle Latin language in the Alps–Danube–Adria region of the Roman empire
Authors: Gonda Attila
Published: March 2018

This study attempts to determine the common features and differences between the Latin language of the inscriptions of Aquincum, Salona, Aquileia and the provincial countries of Pannonia Inferior, Dalmatia and Venetia et Histria, compared with each other and the rest of the Latin speaking provinces of the Roman empire, and we intend to demonstrate whether a regional dialect area over the Alps–Danube–Adria region of the Roman empire existed, a hypothesis suggested by József Herman. For our research, we use all relevant linguistic data from the Computerized Historical Linguistic Database of Latin Inscriptions of the Imperial Age. We will examine the relative distribution of diverse types of non-standard data found in the inscriptions, contrasting the linguistic phenomena of an earlier period with a later stage of Vulgar Latin. The focus of our analysis will be on the changes in the vowel system and the grammatical cases between the two chronological periods within each of the three examined cities. If we succeed in identifying similar tendencies in the Vulgar Latin of these three cities, the shared linguistic phenomena may suggest the existence of a regional variant of Latin in the Alps–Danube–Adria region.
Applied computational Latin dialectology: Preliminary results from the conventus Pacensis (South Portugal)
Authors: Tantimonaco Silvia
Published: March 2018

The aim of this paper is to present the preliminary results of my research on the Vulgar Latin in the Lusitania province. The research is being conducted within the framework of the computational project LLDB and concerns the regional diversification of Latin. By providing support graphics, this software allows the visualisation of data according to the different linguistic levels as well as their statistical distribution in diachronic perspective.
Johann Nepomuk Schöpf (1733–1798) Magyarországon Nagyvárad, Pécel, Buják
Authors: Jernyei Kiss János
Published: March 2018

In the billiard room of the Ráday mansion in Pécel fragments of wall painting were discovered in 1954. They claim attention not only on account of their good artistic quality but also because when the coat of paint peeled off from the ceiling, the sinopia of the fresco applied with red and black colours – a truly rare sight – was revealed. The artist of the frescoes was Johann Nepomuk Schöpf, whom the writer Ferenc Kazinczy also saw working in Pécel, as his travel diary reveals. The Prague-born artist was the scion of a family of artists and first worked in his father Johann Adam’s fresco painting workshop, but autonomous works of his are already known from the 1760s. In the early ‘70s he was in Vienna from where he came to Hungary to paint altar pictures for the cathedral in Temesvár, before he received a commission from Bishop Ádám Patachich to decorate the cathedral and episcopal palace of Nagyvárad (1773–1776). Particularly the latter shows kindred traits to the decoration of the billiard room in Pécel. Both include neo-classical late baroque illusory architecture and in the sumptuous ensembles of a kaleidoscope of forms so typical of Schöpf the artist paired diverse materials and colours to produce highly unique, bizarre and unrealistic compositions. A chancellery document of 1782 claims that Schöpf also visited Buják. The central altar picture of St Martin in the parish church is to be attributed to him on the basis of stylistic features and motifs.
Andrássy Ignác Biblia Pauperuma
Authors: Farkas Gábor Farkas , Horváth Mária M. , Körmendy Kinga , Szebelédi Zsolt
Published: March 2018

Lieutenant-colonel Ignác Andrássy kept several hundred books in his country house in Kajászószentpéter in the first half of the 19th century. His widow Mária Végh donated the collection to the library of the National Museum a few decades after his death in 1875. The majority of the books were Latin and German 17-18th century works on law and history and collections of religious homilies in addition to some antiques. The collection included some valuable items such as a copy of János Thuróczy’s chronicle (Brünn, 1488) or the Biblia pauperum. Archival sources outline that in 1814 the attention of Jakab Ferdinánd Miller director of library was drawn to an extraordinary block book. Miller mobilized all his contacts to acquire the book, soliciting help from the sub-prefect of Veszprém county and even the Palatine Joseph, too. It is not known what happened to the Biblia pauperum; probably it perished or is still latent. Later research hypothesized that it was identical with the copy in Esztergom, but we do not this assumption because the provenance of that copy could be convincingly determined: the ex libris in the book reveals that the owner was Tommaso Obizzi del Catajo, an 18th century bibliophile and antiquities collector.
A rodostói Rákóczi-ház megvásárlásának körülményei.
Authors: Fodor Gábor , Kovács Máté Gergő , Kövecsi-Oláh Péter
Published: March 2018

A rodostói (ma Tekirdağ) Rákóczi-ház magyar állami tulajdonba kerülése, a ház múzeummá alakítása, a törökországi magyarok hamvainak hazahozatala viszonylag jól ismert fejezetei a magyar történetírásnak. Az elmúlt évtizedekben számtalan értékes tudományos értekezés született a témában.1 A szerzők célja ezúttal a már feltárt eredmények újonnan megismert forrásokkal történő kibővítése, illetve a történészi megközelítés mellé a történeti-építészeti szempontok beemelése volt. Az írás célja volt továbbá, hogy néhány érdekes adalékkal szolgáljon a Rodostóban évtizedeken át tiszteletbeli konzulként tevékenykedő Aslan család történetére vonatkozóan is. Mindehhez pedig kiváló alkalmat biztosít az Oszmán Birodalomba menekült nemzeti nagyjaink magyarországi újratemetésének 110. évfordulója.
Acél és szintetikus szálak orientációjának meghatározása szálerősítésű betonban
Authors: Juhász Károly Péter
Published: March 2018

Mind az acél, mind a szintetikus szálerősítésű betonok elterjedése és használata az iparban folyamatosan igényli a számítási módszerek fejlesztését. Az egységnyi keresztmetszeten áthaladó szálak darabszáma egy fontos paraméter: egyrészt jól jellemzi a szálak hatékonyságát, másrészt a próbatest eltört keresztmetszetén levő szálak megszámolásával a szálak elkeveredésének egyenletességét vizsgálhatjuk vagy az eredmények szórását csökkenthetjük. A legtöbb anyagmodell kiinduló paramétere ezért az egységnyi keresztmetszeten áthaladó szálak darabszáma.

A szálerősítésű betonban elhelyezkedő szálaknál feltételezzük az egyenletes, homogén elkeveredést és a véletlenszerű orientációt. Ez az orientáció azonban a zsaluzat közelében megváltozik, a szálak részben irányítottá válnak, ami hatással van az egységnyi keresztmetszeten áthaladó szálak darabszámára is. Ezen darabszámok megállapítása már a szálerősítésű beton kezdeti vizsgálatakor is foglalkoztatta a kutatókat, ennek megállapítására elméleti, szemi-empirikus és empirikus képletek egyaránt léteznek az irodalomban. Jelen cikkben az orientáció változását vizsgálom a zsaluzat közelében és különbséget teszek merev (acél) és hajlékony (szintetikus) szálak között. A keresztmetszeten áthaladó szálak darabszámára mutatok be olyan számítási módszereket, amelyek a zsaluhatást és a szálak merevségét is figyelembe tudják venni.
A Nyugati pályaudvar építő- és díszítőkövei
Authors: Burján Balázs
Published: March 2018

A budapesti Nyugati pályaudvar ünnepélyes átadásának 140. évfordulója alkalmából a szerző összefoglalja a közlekedés-, város- és építészettörténeti tekintetben is különleges fontosságú létesítmény építő- és díszítőköveire vonatkozó kutatási eredményeit. A tanulmány első része a pályaudvar bemutatását követően az építkezésnek a téma szempontjából legfontosabb eseményeit veszi sorra és ismerteti a kőanyagok felhasználásának körülményeit, majd a második rész a szóban forgó kőzetek származási helyét, legfontosabb tulajdonságait mutatja be. A kövek kiválasztása és felhasználása az építtetők azon szándékát tükrözi, hogy a pályaudvart építésekor a Habsburg-monarchia egyik legjelentősebb, reprezentatív vasúti létesítményének szánták.
Csak nyomásnak ellenálló, alakváltozásra fellágyuló anyagú falazat — vályogfalazat — teherbírása
Authors: O. Csicsely Ágnes , Sajtos István
Published: March 2018

Vályogfalazat teherbírását határoztuk meg külpontos nyomásra. A teherbírást, a kísérleteknek megfelelő, csak nyomásnak ellenálló, alakváltozásra fellágyuló anyagmodellel számítottuk. A javasolt anyagmodell paramétereinek változtatásával a mérnöki gyakorlatban használt anyagmodellek mindegyike előállítható. A falazat teherbírását nem lehet előírt tönkremeneteli állapotokat kiválasztva meghatározni. A tönkremenetelt jelentő igénybevételt a keresztmetszet nyomaték-görbület függvényének maximuma szolgáltatja. Megállapítottuk, hogy a tönkremenetelt jelentő állapotot nem feltétlenül jelzi előre repedés. Ugyanakkor a falazat viselkedése is változik, a duktilistól a ridegig, az igénybevételek változásával. Azt is megállapítottuk, hogy a falazat magsávja, ami a repedésmentes állapothoz tartozó külpontos erők tartománya, függ a javasolt anyagtörvény paramétereitől és a működő nyomóerő nagyságától is. Javaslatot tettünk egy egyszerűbb, de elfogadható pontosságú, a javasolt anyagtörvényt helyettesítő, anyagtörvényre is.
The economy of the exotic
Authors: Gáspár Orsolya , Sajtos István
Published: March 2018

The history of shell architecture is closely linked to the rapid industrialization of the first half of the 20th century. The large spans required for industrial buildings were most suitable for the developing structural systems based on reinforced concrete shells. Present paper studies the unique features of the development of shell architecture in Hungary, in comparison to other former socialist states and the West. The significance of individual engineering qualities as opposed to the international trends is studied via the evolution of the shell roofing designed for the KÖFÉM Factory. The different social-political context and the relative isolation of the Soviet Sphere of interest during the second half of the 20th century generated a mild western interest toward the ‘exotic’, the architectural developments of the eastern block. As the former socialist countries are recently coming to terms with their socialist architectural heritage, this interest is awakened. The short analysis of the western recognition of Hungarian industrial architecture in general and shell architecture in particular helps to understand its global and local relevance freed from the self-affirming interpretation of the contemporary socialist press.
Regionális törekvések a Balaton-parti üdülőterületek építéstörténetében a két világháború között
Authors: Wettstein Domonkos
Published: March 2018

A Balaton-part rekreációs célú hasznosításában már a század első felében megjelentek az átfogó regionális léptékű koncepciók, ami nemzetközi összehasonlításban is korai jelenségnek tekinthető.

A tanulmány a regionális eszme kialakulását három léptékben, építészeti, településrendezési és tájrendezés szintjén vizsgálja, rámutatva arra, hogy az üdülőterület kiemelt tájképi helyzetében a regionális stratégiák nemzetközileg is autonóm fejlődési utat bejáró két ága, az építészeti és az urbanisztikai regionalizmus kapcsolódott össze. A sajátos üdülőterületi regionális stratégia a rekreáció funkciójához igazodva az urbánus modernitás és a hagyományos vernakuláris minták közt egy sajátos üdülőterületi regionális minőség kikísérletezését jelentette, elsősorban a topografikus, klimatikus adottságokhoz és az üdülés korabeli életmódjához igazodva. Ez az építészeti-településképi minőség a magyar építészet és településtervezés történetében is sajátos, korábban feltáratlan jelenségnek minősül. A tanulmány rámutat, hogy a Balaton regionális fejlesztéstörténetében már a háború előtt megjelent a tájegység problémáit átfogóan vizsgáló regionális nézőpont, és megindult az egységes regionális tervezés folyamata, ami alulról, a települési önkormányzatok és a fürdőtelepek civil szervezeteinek bázisáról építkező metodikájával mind a magyar regionális tervezés, mind a nemzetközi üdülőterületi regionális tervezés történetében autonóm módszertani jelenség. Az egykori testületek összetett rendszerének rekonstruálásával lehetővé válik a balatoni építésügy áttekintése is, bemutatva az építészeti problémák megoldásában önkéntesen részt vállaló, illetve szervezeti pozícióval bíró korabeli építészek szerepét és eszköztárát. A regionális eszme a Balaton-part építéstörténetében elsősorban nem egy történetileg kialakuló organikus régióképből adódott, hanem egy, az építész szakma eszközeivel kialakított funkcionális eszmekonstrukciót jelentett.

A kutatás során feldolgozásra kerültek a Balatoni Intéző Bizottság archív levéltári dokumentumai, a korabeli regionális folyóiratok, az építészeti szaksajtó és az országos tudósítások, miközben az építészettörténeti vizsgálat társtudományi kontextusának felvázolásához szükséges volt a történészi és turizmustörténeti kutatások eredményeinek megismerése is.
Restauráció és művészettörténet
Authors: Marosi Ernő
Published: March 2018

A lehetséges változatok közül a művészettörténet szempontjából mindenekelőtt a restauráció gyűjtőfogalma tűnik a legalkalmasabbnak, mivel ez nemcsak az építészetre, hanem más művészeti ágakra is vonatkozik. Ebben az értelemben fogalmazódott meg 1900 táján a tulajdonképpeni műemlékvédelem sokat vitatott követelménye: konzerválni, nem restaurálni. Emellett ritkán említik a restaurálások visszafordításának (német kifejezéssel: Entrestaurierung) műveletét, amelyet napjainkban nemcsak a historizáló, hanem a modernista szellemű megoldásokon is gyakorolnak. Alois Riegl altruista szemléletmódjával szemben e restaurátori magatartás a közösségi — állami — nemzeti „egoizmusok“ összefüggésében érthető meg, s vezérelve a „hitelesség”. Az eredeti materiális azonosságának a konzerválás elvén alapuló követelményével szemben az emlék hitelessége valószínűség, amely a restaurátor narratíváján alapul. Ez a narratíva a laikusnak az élményszerűséget és a vizuális kommunikációt preferáló igényeit és a politikai restauráció törekvéseit tekinti mérvadónak.
Műemlékvédelem — kérdések és felvetések
Authors: Cságoly Ferenc
Published: March 2018

A műemlékvédelem össztársadalmi szélességű, kulturális identitást is meghatározó témakör, ezért egyaránt érinti az ezzel foglalkozó szakemberek szűk körét és a széles közönséget. A két fél szemléletmódja és értékítélete egyre erősebben eltérő, és minél nagyobb a kettő közötti távolság, annál több politikai, gazdasági, jogi és egyéb érdek töltheti ki ezt a rést, gyengítve ezáltal a szakmai szerep hatékonyságát. A probléma gyökere — feltételezésem szerint — a nézőpontok eltérésében van, ezért a megoldás keresését is itt kell elkezdeni.

A gyakorló építész a szűken vett műemlékes szakma és a nagyközönség között köztes helyzetben áll. Ebben a helyzetben — a szűken vett szakma felől nézve amatőr státusban — feltehet olyan kérdéseket, amelyek szakmai oldalon evidenciák lehetnek, de a befogadó közönség számára nem kellően értelmezett, tehát nyitott témák. Idetartozhat például a szakmai alapfogalmak — érték, hitelesség, eredetiség — tisztázása és értelmezése. Ugyanakkor ez a pozíció — a befogadó közönség felől nézve hivatásosként — lehetőséget ad az eltérő nézőpontok, szemléletmódok megértésére és ezáltal közelítésére is, egyfajta mediációs kísérletre.
Építészeti rekonstrukció: Elmélet — módszertan — esetek
Authors: Zsembery Ákos
Published: March 2018

Az építészeti rekonstrukció eljárását mind tudományos, mind társadalmi szinten országonként és kultúránként eltérő megközelítés jellemzi. Magyarországon a közelmúltban újra előtérbe került a rekonstrukció kérdése, legújabban a budai várba tervezett visszaépítések okán, majd a füzéri vár kiépítése kapcsán. Szabad-e hát rekonstruálni ma Magyarországon, vagy ezt műemléki elveink tiltják? Nos, a rekonstrukció problematikája ennél összetettebb kérdés. Egy részben vagy teljesen elpusztult épület nagymérvű kiegészítése vagy újjáépítése ugyanis inkább társadalmi vagy politikai, mint tudományos vagy szakmai igény eredménye. Minden rekonstrukció kortárs alkotás is egyben, melynek építészeti logikája alapvetően eltér az eredeti épület korabeli építészeti logikájától. A régi és új megkülönböztetésének alapvető igénye pedig további elméleti és gyakorlati kérdéseket vet fel. Végső soron felelős építészeti döntés eredménye az is, hogy a beavatkozás megáll-e ott, ahol a hipotézis kezdődik, vagy ha nem, hol és miért áll meg. A pro és kontra érvek alapos vizsgálata rámutat arra, hogy mennyire tisztázatlan még a hazai műemlék-terminológia rendszere, valamint arra is, hogy a rekonstrukció a műemlékvédelem zavaros határterülete.
Az Építés – Építészettudomány folyóirat 60 évéről
Authors: Vámossy Ferenc
Published: March 2018

A Szerző, mint az Építés – Építészettudomány (rövidítve ÉÉT, korábban Építés- és Közlekedéstudományi Közlemények, rövidítve ÉKTK) szerkesztőségének 1957-től munkatársa, visszatekintésében a Műegyetem mérnöki és építészmérnöki karának tudományos-szellemi életét szolgáló folyóirat történetét, feladatait és azoknak teljesítését kívánja megvilágítani. Arra törekszik, hogy a lap saját belső fejlődésén túl a korabeli tudományos kutatás egészéről is képet nyújtson. Erre lehetőséget ad az is, hogy a lapban 2007-ben az 1957–2007 közötti éveket három nyelven (angolul és németül is) összefoglaló tartalomjegyzék és a fő munkaterületeket elemző, alapos értékelő tanulmány jelent meg négy szakértő részéről.

Az ÉKTK korszaka (1957–1968) még szélesebb szakterületet ölelt fel, az akadémiai kutatás tudományterületeinek kiépülési időszakát. Az ÉÉT időszakában 1969-től az elméleti és alkalmazott mechanika és az építés közös területe jelenti a mérnöki szakterületet, míg az építészettudomány, építészettörténet és műemlékek, illetve a településtudomány a másikat. Sajátos változást jelentett a 2000. év a lap előállításában s így szerkesztésében is azzal, hogy beköszöntött a digitális korszak. A belső, egyetemi változások, így a doktori iskolák megjelenése és más intézményi változások már előbb, az 1990-es években éreztették hatásukat.

A szerző cikkében összefoglalja a négy szakértő 2007-ben írt legfontosabb megállapításait. Marosi Ernő művészettörténész az építészettörténet, a műemlékek és az építészetelmélet kapcsolatát elemezte, és a lap művészettörténeti jelentőségét méltatta. Gáspár Zsolt, a szerkesztőbizottság tagja 50 év minden szerzőjét és tanulmányát mérlegre téve elemezte a mechanika tudomány belső fejlődését és újabb fejezeteinek kibontakozását. Finta József az alkotó-tervező oldalról szemlélte a lapot és vizsgálta szerepét a tervező építészi szemlélet hazai kialakulásában. Meggyesi Tamás a településtudomány, településtervezés és urbanisztika nézőpontjából tekintette át a közölt tanulmányokat és méltatta a lap szerepét témakörében. A szerző végül saját szerepét és felelősségét veti fel a Szerkesztőség életében. Legfontosabb eredményként a szerzőgárda kialakulását és a szerkesztői tevékenységben érzékelhető együttműködést említi, tekintettel arra, hogy visszavonulásával lezárul 60 éves szolgálata.
Az államszocialista bányavárosfejlesztések morfológiai vonatkozásai
Authors: Kissfazekas Kornélia , Lovra Éva
Published: March 2018

Az 1950-es években az erőltetett iparosítás teljes prioritást élvezett a magyar politikában és a gazdaságfejlesztésben, egyben a regionális településpolitikának is meghatározó vezérelve lett.

Óriásira nőtt azon tájegységeknek a politikai ázsiója, melyek természeti erőforrásként bányászható nyersanyagkinccsel rendelkeztek. E felértékelődés nem előzmények nélküli; a történeti településhálózat létrejöttében már a kezdetektől jelentős szerepet játszott a kitermelhető ásványi nyersanyagforrások megléte. Ahol a településfejlődés feltételei közül más adottságok is rendelkezésre álltak, a bányához telepített kolónia bányászvárossá, majd feldolgozóipari várossá válhatott már a feudalizmus vagy a kapitalizmus időszakában. Az államszocializmus1 során azonban Magyarországon is épültek olyan újnak nevezhető városok, amelyek a fenti történeti városfejlődésen nem feltétlenül mentek át, hanem egy vagy több hajdani kicsi faluból lettek tervszerűen, igen rövid idő alatt nagyobb településsé fejlesztve. E városok a korszak terület- és településtervezési, szakmapolitikai gondolkodásmódjának fontos tanúi, melyeket gyakran a korabeli társadalmi rend egyfajta „ideális” városmodelljeiként, társadalmi és városépítészeti kísérletként is nevesítettek. A szerzők Oroszlány és Komló példáján bemutatott alaktani szemléletű elemzéseik keretében az alábbi főbb kérdésekre keresik a választ: Hogyan jelentek meg az államszocializmus során a politikai szándékú nyersanyag-kitermelések, bányaipari fejlesztések a területfejlesztésben? Miként adott ez egy-egy kisebb, korábban kevéssé jelentős településnek hatalmas fejlődési impulzust? Miként hatott mindez az egyes települések térbeli fejlődési folyamataira, és ennek milyen városmorfológiai következményei és vonatkozásai (hasonlóságai, különbségei) fedezhetők fel?
Incorporating leadership development into family medicine residency: a qualitative study of program directors in Canada
Authors: Grady Colleen , Johnston Emily , Schultz Karen , Birtwhistle Richard
Published: March 2018

This article was migrated. The article was marked as recommended. Background: To understand Canadian family medicine programs directors' perspective on the incorporation of leadership skills development in curriculum. Methods: Semi-structured interviews based on CanMEDS Leader role competencies were conducted and audio recorded. Recordings were transcribed and analyzed by two independent researchers using an interpretive approach to thematic analysis. Results: Eight interviews were conducted. All participants indicated that leadership development in family medicine residency education was important. There were varying levels of leadership development at all institutions. Barriers to incorporating leadership development included curricular time, suitable teaching skills of faculty and cost. Important factors to consider in developing curricula included approaching the subject collaboratively and offering a variety of levels of engagement. Of the 22 Key Concepts in the CanMEDS Leader Role, three were not referenced by participants: complexity of systems, effective committee participation, and information technology for healthcare. Participants offered three concepts that were not included in the CanMEDS list: communication, teamwork and research skills. Conclusions: There were varying levels of incorporation of leadership skills development into family medicine training. A clearer understanding of each of the leader competencies is needed by educational leaders in order to identify and prioritize the skills to include in family medicine residency programs. This study contributes to the knowledge of what leadership skills should be incorporated into family medicine programs.
‘Caprice de chaconne’ (1671): Symmetry and proportions in Francesco Corbetta’s work for Baroque guitar
Authors: Rolfhamre Robin
Published: March 2018

For performers of Early Music, there is an everlasting quest to unveil new perspectives on a historically distant repertoire in search of new ways of performing and understanding the music. This is true for all performers of Early Music, including Baroque guitarists. A currently very popular performance piece is Francesco Corbetta’s ‘Caprice de chaconne’ (1671, ff. 72–73), which is to be found in his 1671 Baroque guitar tablature-collection, La guitarre royalle. Displaying advanced technical performance skills, embroidered connections between temporal coordinates that border between fantasy and order, it serves as an excellent display, not only of the performer’s technical skills, but also of Corbetta’s virtuosity both as a performer and composer, and, as we will see, political participation. In this article I will suggest new perspectives that may provide an extended understanding of how Corbetta’s political wit and musical talent manifest themselves in his ‘Caprice de chaconne.’ By unveiling symmetrical and proportional aspects to this music, I will present a structure that might have an influence on the performance of the piece, situating it within the socio-political context of Louis XIV’s court and the cult of his Sun King persona.
Families’ Sense of Abandonment When Patients Are Referred to Hospice
Authors: Odagiri Takuya , Morita Tatsuya , Aoyama Maho , Kizawa Yoshiyuki , Tsuneto Satoru , Shima Yasuo , Miyashita Mitsunori ,   J-HOPE Group
Published: March 2018

Background

Terminally ill patients with cancer and their families may have a sense of abandonment when they are referred to hospice. This study aimed to clarify the prevalence of families’ sense of abandonment, explore the association between the sense of abandonment and the oncologists’ behaviors, and investigate the association between the sense of abandonment and the families’ depression and complicated grief.

Patients and Methods

This was part of a nationwide self-reported questionnaire survey of bereaved families of patients with cancer who died in inpatient hospices. We sent questionnaires to 947 bereaved families of patients with cancer who died in 133 certified hospices between May 2012 and January 2014.

Results

Among 707 responses obtained, a total of 189 (26.7%) families felt abandoned. The factors significantly associated with a greater sense of abandonment were that the oncologists said there was nothing more to do for the patient, the patient's age of less than 60 years, and being the patient's spouse. The factors significantly associated with a lower sense of abandonment were that the oncologists reassured the patients that they had received the best anticancer treatment, that the oncologists recommended hospices as one potential choice rather than mandatory, and that a palliative care team provided care. Families with a sense of abandonment had higher scores on the Patient Health Questionnaire-9 (p = .096) and Brief Grief Questionnaire (p < .001).

Conclusion

Approximately a quarter of bereaved families had a sense of abandonment, which was associated with a higher rate of complicated grief. Oncologists may reduce the sense of abandonment by reassuring that the patients received the best anticancer treatment, recommending hospices as a potential choice rather than as mandatory, and by not saying there is nothing that can be done for the patients.

Implications for Practice

This self-reported questionnaire study investigated the prevalence of families’ feelings of abandonment when they were referred to hospice care, focusing on the association of sense of abandonment and the behavior of their physicians. Nearly a quarter of families felt abandoned by the referral to hospice, and the behavior of some oncologists was associated with the sense of abandonment.
Prognostic Factors and Efficacy of First-Line Chemotherapy in Patients with Advanced Thymic Carcinoma: A Retrospective Analysis of 286 Patients from NEJ023 Study
Authors: Ko Ryo , Shukuya Takehito , Okuma Yusuke , Tateishi Kazunari , Imai Hisao , Iwasawa Shunichiro , Miyauchi Eisaku , Fujiwara Akiko , Sugiyama Tomohide , Azuma Keisuke , Muraki Keiko , Yamasaki Masahiro , Tanaka Hisashi , Takashima Yuta , Soda Sayo , Ishimoto Osamu , Koyama Nobuyuki , Morita Satoshi , Kobayashi Kunihiko , Nukiwa Toshihiro , Takahashi Kazuhisa ,   North East Japan Study Group
Published: March 2018

Background

The prognostic factors and the efficacy of first-line chemotherapy remain unclear in patients with advanced thymic carcinoma.

Materials and Methods

We conducted a multi-institutional retrospective study named NEJ023 for patients with advanced thymic carcinoma. All patients without any indication of curative treatment were treated with chemotherapy from 1995 to 2014 at 40 institutions of the North East Japan Study Group.

Results

A total of 286 patients with advanced thymic carcinoma were analyzed. First-line chemotherapy included platinum-based doublets in 62.2% of the patients, monotherapy in 3.5%, and other multidrug chemotherapy (e.g., cisplatin, doxorubicin, vincristine, and cyclophosphamide [ADOC]) in 34.3%. The median follow-up period was 55.5 months, and the median overall survival (OS) from the start of first-line chemotherapy was 30.7 months (95% confidence interval, 25.9–35.9 months). There was no significant difference in OS among different first-line chemotherapy regimens (e.g., between carboplatin/paclitaxel and ADOC, median OS: 27.8 vs. 29.9 months). Masaoka-Koga stage IVa and volume reduction surgery were favorable prognostic factors for OS in the multivariate analysis using the Cox proportional hazards model.

Conclusion

The efficacy of each first-line chemotherapy regimen for advanced thymic carcinoma did not vary significantly. Our results might support the adequacy of the use of carboplatin/paclitaxel as first-line chemotherapy for these patients.

Implications for Practice

Because of its rarity, there is limited information about prognostic factors and efficacy of chemotherapy in patients with advanced thymic carcinoma. This is the largest data set for those patients treated with chemotherapy. This study suggests there is no significant difference in efficacy between carboplatin/paclitaxel and cisplatin/doxorubicin/vincristine/cyclophosphamide for advanced thymic carcinoma. This result can support the adequacy of the selection of platinum doublets as treatment for those patients, rather than anthracycline-based multidrug regimen.
The Emerging Impact of Social Media on Cancer Patient Education in Japan
Authors: Sasaki Yuya , Ueno Naoto T.
Published: March 2018

This letter to the editor focuses on the potential of social media to improve cancer awareness in Japan.
Life cycle assessment (LCA) of nanocellulose composite panels (NCPs) manufactured using freeze-drying technique
Authors: YILDIRIM Nadir
Published: March 2018

The life cycle assessment (LCA) is a powerful technique to investigate the environmental impacts of current and new products and production processes. In this research, the LCA of nanocellulose composite panels (NCPs) produced using freeze-drying techniques were studied. The environmental effects of the final product and the production method were reported. The nanocellulose is a bio-based raw material that can be obtained from a variety of natural sources and used in building, construction, packaging, pharmaceutical, and insulation industry. The wood-based cellulose nanofibrils (CNF) produced using mechanical grinding, and the industrial corn-starch (Ethylex 2025) were used as raw materials in this study. The n-Dodecenyl Succinic Anhydride (DDSA) and boric acid (BA - ((B(OH)3) - 99.94 % pure) were used as treatment materials. As a result of this explanatory research, the cellulose nanofibrils (CNFs) produced using mechanical process were found environmentally friendly as expected. The production process, freeze-drying technique, was not found eco-friendly in laboratory scale. However, using solar energy in full-scale production can decrease the energy consumption up to 76% and would make the process eco-friendlier. The nanocellulose composite panels (NCPs) can be produced using the freeze-drying technique. The findings of this study showed that freeze-drying technique would be feasible and nature-friendly in full-scale production using renewable energy sources.
LowDosePES: the low-dose photoelectron spectroscopy end-station at the PM4 beamline at BESSY II
Authors: Giangrisostomi Erika , Ovsyannikov Ruslan , Sorgenfrei Florian
Published: March 2018

A brief description of the main equipment at the Low Dose PhotoElectron Spectroscopy end-station is given, and a few possible applications highlighted.