bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Analysis on Multistable Motion Characteristics of Supercavitating Vehicle
Authors: Xiong Tianhong , Lv Yipin , Yi Wenjun
Published: November 2017

Due to complex underwater environment, when the initial condition of launching is subjected to low external disturbance, the motion trace of a supercavitating vehicle might display many different motion states during underwater navigation. With the aim of addressing this problem, based on the dynamic map, in the present work the multistable phenomena of attractor coexistence of the supercavitating vehicle system under various initial conditions were analyzed and the initial condition effects on the multistable motion characteristics were investigated through the domains of attraction, time, and frequency. The results demonstrated that, unlike the ordinary dynamic systems, a supercavitating vehicle demonstrates multistable phenomena, such as the coexistence of the stable equilibrium point and the limit cycle and the coexistence of the limit cycle and the chaotic attractor, along with the coexistence of diversified limit cycles; under fixed system parameters, as the initial condition of launching varied, the vehicle displayed various motion states; in engineering practices, the initial condition of launching could be adjusted according to the domain of attraction, in order for the vehicle motion stability to be enhanced.
Partially Overlapping Ownership and Contagion in Financial Networks
Authors: Pollak Micah , Guan Yuanying
Published: November 2017

Using historical banking data for the United States from the years 2000 to 2015 we characterize the probability and extent of a financial contagion using a calibrated network model of heterogeneous interbank exposures. Both the probability and the average extent of a contagion begin to rise in 2007 prior to the US financial crisis. Including a common asset in the model increases both the probability and extent of contagion, especially during the years of the financial crisis. Based on rising institutional ownership in the banking industry, we introduce a partially overlapping ownership asset that devalues endogenously. The addition of this asset increases the extent of a financial contagion. Our results show that trends in capital buffers and the distribution and type of assets have a significant effect on the predictions of financial network contagion models and that the rising trend in ownership of banks by banks amplifies shocks to the financial system.
Rosmarinic Acid Attenuates the Activation of Murine Microglial N9 Cells through the Downregulation of Inflammatory Cytokines and Cleaved Caspase-3
Authors: Coelho Vanessa Rodrigues , Viau Cassiana Macagnan , Staub Renata Bartolomeu , De Souza Marcele Silva , Pflüger Pricila , Regner Gabriela Gregory , Pereira Patrícia , Saffi Jenifer
Published: November 2017

Objective: The present study evaluated the ability of rosmarinic acid (RA) to inhibit microglia activation induced by lipopolysaccharide (LPS) in the N9 murine microglial cell line, and investigated the putative mechanisms involved in this process. Methods: In all tests, N9 murine microglial cells were pretreated with RA (0.1, 1.0, and 10 μM) for 20 h and exposed to LPS (1 μM/mL) for 4 h. Cell viability was measured by Trypan blue exclusion assay. Flow cytometry was used to detect reactive oxygen species (ROS), quantify cleaved caspase-3, and analyze the mitochondrial electrochemical potential. iNOS, Arg-1, TNF-α, IL-1β, and IL-6 proteins were analyzed by Western blotting, and their antigens were detected using the chemiluminescence technique. The effect of RA on DNA was evaluated by the Comet assay. Results: RA attenuated the expression of the M1 marker iNOS and the levels of proinflammatory factors, including TNF-α, IL-1β, and IL-6; it increased the expression of the M2 marker Arg-1, and inhibited, at least in part, ROS generation and loss of mitochondrial outer membrane permeabilization through the inhibition of cleaved caspase-3 activation. RA also inhibited DNA damage, reassuring cell protection. Conclusions: The results suggested a protective effect of RA through downregulation of inflammatory cytokines and cleaved caspase-3.
Cardiorenal Determinants of Erectile Dysfunction in Primary Prevention: A Cross-Sectional Study
Authors: Dzenkeviciute Vilma , Petrulioniene Zaneta , Rinkuniene Egidija , Sapoka Virginijus , Petrylaite Marija , Badariene Jolita
Published: November 2017

Objective: The aim of this study was to investigate the association between the severity of erectile dysfunction (ED), cardiovascular risk, and target organ damage (heart, renal, vascular) in men free of cardiovascular diseases (CVD). Subjects and Methods: ED was assessed using the International Index of Erectile Function (IIEF-5). The study included 182 men: 100 with ED (IIEF mean score ≤21) and 82 without ED (IIEF mean score >21). Ultrasound was used to evaluate carotid plaques and left ventricular mass, geometry, and diastolic function. Cardiovascular anamnesis, CVD risk factors, and anthropometric and biochemical parameters were obtained. The European Society of Cardiology-Systematic Coronary Risk Evaluation Score (ESC-SCORE) was used to calculate total patient cardiovascular risk. Continuous variables between groups were compared using the Student t test and Mann-Whitney U test, while categorical data were compared using the χ2 test. Multiple linear regression was used to test the association between the severity of ED and presence of target organ damage. Results: The following parameters were significantly higher in the ED group compared to the controls: family history of coronary heart disease (43.7 vs. 26.7%, p = 0.047), ESC-SCORE (2.27 ± 1.79 vs. 1.61 ± 1.13, p = 0.012), and waist circumference (109.28 ± 10.82 vs. 106.17 ± 10.07, p = 0.047). Impaired renal function (p = 0.081), albuminuria (p = 0.545), vascular damage (p = 0.602), and diastolic function (p = 0.724) were similar in both groups. However, left ventricular hypertrophy (LVH; odds ratio 2.231, 95% CI 1.069-4.655, p = 0.22) was more frequent in the ED group (29.9 vs. 16.0%). The multiple linear regression analysis revealed that LVH (β = 1.761, p = 0.002) and impaired renal function assessed using the estimated glomerular filtration rate (<60 mL/min/1.73 m2; β = 6.207, p = 0.0001) were the independent risk factors for severity of ED. Conclusion: This study showed that LVH and impaired renal function are associated with ED severity.
ДОСВІД ВИЗНАЧЕННЯ ІНТРАТЕКАЛЬНОГО СИНТЕЗУ АНТИТІЛ У ПАЦІЄНТІВ З УРАЖЕННЯМИ ЦЕНТРАЛЬНОЇ НЕРВОВОЇ СИСТЕМИ
Authors: Shahinian V. R. , Filchakov I. V. , Matiash V. I. , Rudenko A. O. , Diachenko P. A. , Parfeniuk Yu. V. , Klius V. Yu. , Panasiuk O. L. , Berezina L. V.
Published: November 2017

Мета роботи. Вивчити частоту інтратекального синтезу специфічних антитіл у пацієнтів зі запальними ураженнями центральної нервової системи.Пацієнти і методи. В роботі наведені дані визначення інтратекального синтезу специфічних антитіл (ІТСА) у 90 пацієнтів, які проходили лікування в клініці ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського». Дослідження включало кількісне визначення антитіл класу Ig G в сироватці крові (СК) та спинномозковій рідині (СМР) до нейротропних збудників: вірусу простого герпесу 1/2 типу, цитомегаловірусу, вірусу Епштейна-Барр, вірусу оперізувального лишаю, вірусу кору, вірусу краснухи, бореліям. Розрахунки показників ІТСА проведені за методикою Reiber H. Стан гематоенцефалічного бар’єру (ГЕБ) оцінювали за допомогою коефіцієнту альбуміну (Qalb) з урахуванням вікових норм.Результати. ІТСА встановлений у (25,6±4,6) % обстежених пацієнтів з ураженнями ЦНС. У пацієнтів з ІТСА найчастіше (у 52,2 %) одночасно були присутні антитіла до декількох нейротропних збудників. Виявлення ІТСА в обстежених пацієнтів не залежало від концентрації специфічних антитіл у СК і СМР і не супроводжувалося порушенням функції ГЕБ. Випадки дисфункції ГЕБ у пацієнтів з ІТСА та без ІТСА виявлялися з однаковою частотою (13,0 та 13,6 % відповідно).
ФАГОЦИТАРНА АКТИВНІСТЬ НЕЙТРОФІЛІВ У ХВОРИХ НА ГОСТРИЙ ГЕПАТИТ В
Authors: Popov M. M. , Sklyar A. I.
Published: November 2017

Проникаючи в організм, інфекційні агенти стикаються з вродженими імунними клітинами, серед яких фагоцити знаходяться на першій лінії захисту.Мета роботи – вивчення функціонального стану поліморфноядерних нейтрофілів у крові хворих на гострий гепатит В (ГГВ) різного ступеня тяжкості у динаміці загальноприйнятого лікування та після призначення симбіотика. Пацієнти і методи. Під спостереженням перебувало 108 хворих на ГГВ, від 18 до 69 років (середній вік − 34,0±1,9 роки), з них 56 чоловіків і 52 жінки. Конт­рольну групу склали 17 здорових осіб. Для оцінки фагоцитарної активності нейтрофілів (ФАН) визначали фагоцитарний індекс нейтрофілів (ФІН) і фагоцитарне число нейтрофілів (ФЧН) з періодами інкубації 30, 60 і 180 хв.Висновки. Виявлено значні компенсаторні можливості нейтрофілів, які здатні в умовах інтенсивного HBV навантаження підтримувати загальний баланс у фагоцитарній системі. Включення симбіотика до спільної схеми терапії підвищує як інтенсивність фагоцитозу, так і регулює поглинаючі можливості нейтрофілів у хворих на HBV-інфекцію різного ступеня тяжкості.
СТРУКТУРНО-ФУНКЦІОНАЛЬНА РЕАКЦІЯ ЛЕГЕНЕВОЇ ТКАНИНИ ТА СУДИН МАЛОГО КОЛА КРОВООБІГУ ЛАБОРАТОРНИХ ЩУРІВ НА РАННІЙ СТАДІЇ МОДЕЛЮВАННЯ ГОСТРОГО ПЕРИТОНІТУ
Authors: Yushchak O. M. , Voloshyn M. V. , Lukiv O. A. , Voloshyn V. D. , Yushchak M. V.
Published: November 2017

Метою нашого дослідження було експериментальне вивчення морфофункціональних змін в легеневій тканині при розвитку гострого перитоніту.Матеріал і методи дослідження: морфометричний (вимірювання товщини міжальвеолярних перегородок, діаметра альвеол); гістологічний з метою вивчення структури легеневої тканини на світлооптичному рівні, статистичний. Експерименти виконано на 40 білих щурах-самцях, 10 тварин складали інтактну контрольну групу, 30 тваринам моделювали гострий перитоніт.Результати досліджень. Незважаючи на істотний прогрес клінічної медицини, перитоніт і пов’язані з ним ускладнення залишаються однією з важливих проблем хірургічної практики. Поліорганна недостатність як наслідок гострого перитоніту є вагомою причиною ускладнення захворювання і летальності, при цьому одним з перших органів-мішеней є легені. У дослідженні вже під час розвитку токсичної стадії гострого перитоніту спостерігали морфологічні ознаки реакцій кровоносних судин як в легенях, так і в бронхах на світлооптичному рівні. У просвітах бронхіол спостерігали злущені епітеліоцити. Реакцією на перебіг патологічного процесу стала активація секреторної функції келихоподібними клітинами слизової бронхів, локальне розширення альвеол, потовщення більшості альвеолярних перегородок. Характерна поява у цей час спазмованих бронхіол.Висновки. Експериментальний гострий перитоніт у білих щурів-самців спричинив реакцію як на рівні епітелію бронхів, альвеол, так і в судинній ланці. Ендотоксикоз, спричинений гострим перитонітом, викликав розвиток дистрофічних процесів і порушення нормальних тканинно-судинних взаємовідносин. Протягом ранньої стадії гострого перитоніту перебіг компенсаторно-пристосувальних реакцій відбувався паралельно з розвитком ознак деструкції: спостерігали підвищення секреторної активності келихоподібних клітин, збільшення просвіту окремих альвеол, потовщення міжальвеолярних перегородок, набряки структурних елементів стінок судин.
ЛЕЙОМІОСАРКОМА МАТКИ (ВИПАДОК ІЗ ПРАКТИКИ)
Authors: Bodnar Ya. Ya. , Orel Yu. M. , Krizhan P. S. , Bodnar L. P.
Published: November 2017

Резюме. Серед злоякісних пухлин матки лейоміосаркома зустрічається в 1-1,3 % випадків. Найчастіше цю пухлину виявляють при дослідженні операційного матеріалу, тому саме гістологічне дослідження є основним методом діагностики лейоміосаркоми матки. При цьому часто виникають труднощі у диференціації цієї пухлини та її доброякісного аналога – лейоміоми. У публікації описаний випадок лейоміосаркоми матки у жінки віком 51 р. Детально репрезентовані анамнестичні та клінічні дані, описано динаміку розвитку захворювання. Основну увагу зосереджено на критеріях мікроскопічної діагностики лейоміосаркоми матки. Так, при гістологічному дослідженні операційного матеріалу виявлено суттєві прояви ремоделювання гладких м’язів міометрію. Ядра міоцитів мали ознаки виродливості, набували великих розмірів, ставали гіперхромними, що є індикатором дистрофічних процесів внаслідок невідповідності між кровопостачанням і проліферацією клітин у злоякісній пухлині. Поліморфізм ядер спостерігався дифузно, а не осередково. Окрім того візуалізувалися патологічні мітози, некрози, крововиливи. Описаний випадок із практики акцентує увагу патоморфологів на труднощах гістологічної верифікації лейоміосаркоми і міоми матки.
ХВОРОБИ СИСТЕМИ КРОВООБІГУ ТА СОЦІАЛЬНО-ЕКОЛОГІЧНІ ФАКТОРИ РИЗИКУ
Authors: Terenda N. O. , Slobodyan N. O.
Published: November 2017

РЕЗЮМЕ. Захворюваність і смертність від хвороб системи кровообігу (ХСК) становлять одну із провідних проблем сучасної системи охорони здоров’я. На відміну від провідних країн світу, ХСК в Україні протягом останніх десятиліть продовжують зростати і залишаються важливою медико-соціальною проблемою.Мета – оцінити вплив факторів ризику (ФР) на поширеність ХСК в окремих районах України.Матеріал і методи дослідження. Матеріалом дослідження слугували дані галузевої статистичної звітності України про рівень поширеності ХСК серед населення України, рівень безробіття (розрахованого за методологією МОП), поширеність тютютнопаління та рівень викидів забруднюючих речовин і оксиду вуглецю в Україні протягом 2009-2015 років.У дослідженні використано такі методи: демографічне районування, системного аналізу, статистичний.Результати аналізу оцінки відносного ризику впливу ФР на поширеність ХСК за період 2009-2015 років дозволяють стверджувати, що тютюнопаління сприяє розвитку ХСК переважно у Південно-Східному, Південному та Північно-Східному районах. Рівень безробіття має істотний вплив на поширеність ХСК у Північно-Східному, Західному та Центральному районах. Рівні викидів забруднюючих речовин та оксиду вуглецю найбільше впливають на стан серцево-судинної системи у Південно-Східному районі.Висновки. Оцінка відносного ризику ФР на поширеність ХСК вказує на істотний вплив поведінкових, соціальних та екологічних чинників. Їх асоціація найістотніше сприяє росту серцево-судинної захворюваності в Південно-Східному районі України.
ОСОБЛИВОСТІ ПСИХОЛОГІЧНИХ РОЗЛАДІВ У ХВОРИХ З ІШЕМІЧНОЮ ХВОРОБОЮ СЕРЦЯ ПІСЛЯ ХІРУРГІЧНОЇ РЕВАСКУЛЯРИЗАЦІЇ МІОКАРДА НА РІЗНИХ ЕТАПАХ РЕАБІЛІТАЦІЇ
Authors: Kolodenko O. V.
Published: November 2017

Стаття присвячена вивченню особливостей психологічного стану хворих з ішемічною хворобою серця після хірургічної реваскуляризації міокарда (ХРМ) в залежності від терміну надходження на реабілітацію.Матеріал і методи. Було обстежено 65 пацієнтів після аортокоронарного шунтування (АКШ) (17 пацієнтів через 7 діб після оперативного втручання та 48 – через 1–2 місяці). Для оцінки психологічного стану використовували шкалу HADS і шкалу тривожності Спілбергера, якість життя оцінювали за шкалою SF-36.Результати. Виявлено вірогідне зниження якості життя у пацієнтів, які поступали на реабілітацію через 1–2 місяці та не отримували раннього відновлювального лікування. При оцінці тривоги та депресії за шкалою HADS були виявлені субклінічні тривожно-депресивні розлади у 43,9 % пацієнтів при ранньому надходженні на реабілітацію та у 53,5 % – при пізньому. Зниження якості життя за рахунок рольового функціонування більш виразним було у пацієнтів, які не отримували ранньої реабілітації (р≤0,05).
ДІАГНОСТИКА ХРОНІЧНОГО ПАНКРЕАТИТУ І ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ПОРУШЕНЬ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ ПРИ СУПУТНІХ ЗАХВОРЮВАННЯХ ДВАНАДЦЯТИПАЛОЇ КИШКИ
Authors: Kuznetsova L. P. , Reshetilov Yu. I. , Dmitrieva S. M. , Bogoslav T. V. , Protsenko N. M. , Vasilchenko O. Yu. , Bondar M. V. , Partesa A. A.
Published: November 2017

В роботі представлені результати дослідження тонічної і функціональної активності підшлункової залози (ПЗ) в міжтравний період (МТП) у хворих на хронічний панкреатит (ХП) при супутній патології дванадцятипалої кишки (ДПК).Мета – визначити стан підшлункової залози в МТП у хворих на ХП при захворюваннях ДПК з використанням методу поліметрії і ультрасонографії в режимі моніторингу. Результати. Дослідження за вказаною методикою показало, що розміри і ехоструктура ПЗ непостійні як у хворих, так і у здорових осіб. Вони змінюються залежно від фаз МТМ ДПК. У здорових залоза буває найбільшою в ІІ фазу нерегулярної моторики, що триває (56,8±4,1) хвилин, в ІІІ фазу – ритмічних скорочень, що триває (7,6±0,8) хвилин, вона буває найменшою, а ехоструктура її підсилюється. Коливання розмірів ПЗ при цьому складають: в ділянці головки – (3,0±0,1) мм, в області тіла – 6,0±0,4 мм і в області хвоста – 7,0±0,2 мм. У хворих на ХП коливання змін розмірів і ехоструктури залози залежать від тяжкості та тривалості основного захворювання, а також від типу супутньої дискінезії ДПК. При гіпомоторній дискінезії, характерній для АД і ХПДП, вираженої динаміки в змінах розмірів та ехоструктури залози ми не спостерігали (Р<0,05). У хворих на ХД з гіпермоторним типом дискінезії ДПК виявлено зменшення розмірів ПЗ і підсилення її ехоструктури в ІІ і ІІІ фази моторики (Р<0,05). У хворих на ХП, особливо при тяжкому перебігу захворювання і тривалості захворювання більше 15 років, коливання змін розмірів і ехоструктури ПЗ за фазами МТМ не виявилось (Р<0,05). Дані ультрасонографії ПЗ у динаміці відповідали формі й стадії ХП.Використання в дослідженні зазначеної методики дозволило виявити ХП лише у 29 % обстежених, підтвердивши його наявність клінічними, інструментальними і лабораторними методами; у інших 71,0 % обстежених, які в поліклініці при направленні в клініку класифікувалися як хворі на «хронічний панкреатит», зміни з боку ПЗ розглядати як функціональні, вторинні, клінічно відповідні гіпо- або гіпермоторній дискінезії ДПК.Висновки. 1. Показники фазної тонічної активності ПЗ в МТП є важливими критеріями в диференціальній діагностиці органічних уражень ПЗ, зокрема при ХП, і функціонального її стану, відповідно фазам моторики і типу дискінезії ДПК.2. Для одержання об’єктивної інформації про стан підшлункової залози при ультрасонографії слід враховувати тривалість МТП (в середньому 90 хвилин), фазні зміни розмірів і ехоструктури ПЗ, та проводити дослідження тричі з інтервалом не менше 30 хвилин.
ЧАСОВІ КРИТЕРІЇ БЕЗПЕЧНОСТІ ВИКОНАННЯ ГІСТЕРОРЕЗЕКТОСКОПІЧНОЇ МІОМЕКТОМІЇ ПРИ ОДИНОЧНІЙ СУБМУКОЗНІЙ МІОМІ МАТКИ
Authors: Gladchuk I. Z. , Chekhanov Yu. O. , Latyi K. V.
Published: November 2017

Мета: Визначити залежність між тривалістю гістероскопічних міомектомії і показниками дефіциту рідини, використовуваної для іригації, у пацієнток з одиничною субмукозной міомою.Матеріал і методи: В рамках проспективного дослідження, 78 жінкам віком від 20 до 50 років була проведена гістерорезектоскопія за стандартною методикою. Тривалість операції і фактичний дефіцит розчину (експозиція промивної рідини в порожнині матки під час резекції міоми) фіксувалися і аналізувалися в ході дослідження.Результати: Показники тривалості операції, а також, дефіциту розчину розподілилися наступним чином: група ІІІ (53,7 ± 2,38 хв і 1966,7 ± 82,0 мл), група ІІ (36,1 ± 0,88 хв, 1074 , 0 ± 69,3 мл), група І (21,1 0,95 хв, 277,4 ± 35,9 мл, відповідно).Висновки: Тривалість резекції міоми може служити надійним критерієм для оцінки безпеки проведення операції.
ВПЛИВ ЧАСТОТИ СЕРЦЕВИХ СКОРОЧЕНЬ НА ТОЛЕРАНТНІСТЬ ДО ФІЗИЧНИХ НАВАНТАЖЕНЬ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ПОСТІЙНОЮ ФОРМОЮ ФІБРИЛЯЦІЇ ПЕРЕДСЕРДЬ НЕКЛАПАННОГО ПОХОДЖЕННЯ
Authors: Sychov O. S. , Romaniuk P. B. , Sribna O. V. , Hurianov V. H.
Published: November 2017

Мета дослідження – оцінити динамічні зміни толерантності до фізичних навантажень у пацієнтів із постійною формою фібриляції передсердь неклапанного походження на фоні застосування β-адреноблокаторів (ББ), визначити критичне значення ЧСС, як предиктор негативної динаміки функціонального стану пацієнтів при 6-місячному спостереженні, виявити перевагу однієї із стратегій контролю ЧСС.Матеріал і методи. У дослідження послідовно включено 30 пацієнтів. Тривалість спостереження становила (238,3±17,0) днів, дизайн передбачав 3 візити. Титрування дози ББ проводилось (67,7±10,3) днів (інтервал між 1 та 2 візитами). Прийом максимальної або максимально переносимої дози ББ тривав (170,6±17,7) днів (інтервал між 2 та 3 візитами). Парні навантажувальні проби – тредміл-тест (ТТ) та тест 6-хвилинної ходьби (6ХТХ) проводились під час другого та заключного візитів.Результати. Протягом 6-місячного спостереження у обстежуваної групи пацієнтів значимо зросли САТ на фоні субмаксимального ФН, інотропний резерв та резерв подвійного добутку (ПД), а також зменшився індекс ПД. Здійснений кореляційний аналіз виявив зв’язок індексу ПД із показником середньодобової ЧСС за даними 24-годинного ХМ ЕКГ. За умови досягнення жорсткого контролю ЧСС через 6 місяців значимо зменшилась відстань, пройдена пацієнтами при 6ХТХ. При зіставленні обох стратегій жорсткий контроль показав значиму перевагу щодо зниження ЧСС спокою, ЧСС на фоні субмаксимального ФН (2 і 3 візити), ПД спокою, індексу ПД, а також підвищення досягнутого хронотропного резерву (2 візит).Висновки. Через 6 місяців при застосуванні ББ у хворих на ПФФП неклапанного походження відзначається покращення толерантності до ФН. Предиктором її зниження є середньодобова ЧСС>90,5 уд/хв, зафіксована під час ХМ ЕКГ. Жорсткий контроль ЧСС має перевагу перед м’яким щодо покращення функціонального стану пацієнтів та їх прогнозу.
СТРУКТУРНІ ЗМІНИ ШКІРИ ПРИ КОНТАКТНОМУ НІКЕЛЕВОМУ ДЕРМАТИТОВІ ЗА УМОВ ПРИГНІЧЕННЯ iNOS
Authors: Khudan-Tsilo I. I. , Korda M. M.
Published: November 2017

Пошук ефективних та безпечних методів лікування алергійних дерматозів залишається актуальною проблемою сучасної дерматології. В останні роки значна увага приділяється вивченню ролі оксиду азоту в регуляції функціонування різних систем організму, в тому числі при алергійних дерматитах та можливостей застосування нанотехнологій для лікування шкірних хвороб. Метою дослідження стало вивчення особливостей реорганізації структури шкіри при експериментальному контактному нікелевому дерматиті та його корекції препаратами високоселективного інгібітора індуцибельної NO-синтази N-(3-(Aмінометил)бензил)ацетамідину (1400W) у вільній та наноінкапсульованій формах. Матеріал і методи. Експеримент проведено на 35 статевозрілих білих щурах, яких було поділено на 4 групи: 1 – інтактні тварини; 2 – щури з модельованим контактним нікелевим дерматитом (КД); 3 – щури з КД, яким для корекції застосовували 1400W (КД + 1400W); 4 – щури з КД, яким наносили інкапсульовану 1400W (КД + нано-1400W). Полімерні хітозанові наночастинки з інкапсульованим 1400W готували за методикою Hussain Z. et al. (2013). Препарати для корекції наносили на уражені ділянки шкіри два рази на добу протягом 7 днів. Тварин виводили з експерименту на 20 добу дотримуючись усіх правил біоетики. Для оцінки структурних змін проводили гістологічне дослідження шкіри за загальноприйнятими методиками.Результати й обговорення. На мікроскопічному рівні встановлено, що у центральних ділянках шкіри при нікелевому дерматиті відбувається глибока деструкція епідермісу та дерми з вогнищевими виразковими пошкодженнями. Застосування вільної форми 1400W не призводило до покращення структур шкіри. При аплікації наноформи спостерігалася деяка активація процесів регенерації: мікроскопічно відмічався лише вузький новоутворений пласт клітин без пошарового диференціювання.Висновки.          Застосування наноформи препарату 1400W забезпечує більш активну репарацію пошкоджених структур шкіри та стимулює крайову епітелізацію. Для подальшого вивчення є перспективним вивчення можливостей комбінування наноінкапсульованого препарату 1400W з іншими патогенетичними чинниками для лікування та корекції контактного алергійного дерматиту.
ОСОБЛИВОСТІ ПОРУШЕНЬ ХАРЧОВОЇ ПОВЕДІНКИ ТА ШЛЯХИ ЇЇ НОРМАЛІЗАЦІЇ У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНІ ЗАХВОРЮВАННЯ БІЛІАРНОЇ СИСТЕМИ НА ТЛІ ОЖИРІННЯ
Authors: Yakubovska I. A.
Published: November 2017

В статті наведені дані щодо особливостей харчової поведінки хворих на хронічні захворювання біліарної системи на тлі ожиріння.Мета. Вивчення впливу індивідуального лікувального комплексу на прояви порушень харчової поведінки.Матеріал і методи. Обстежено 124 хворих на хронічні захворювання біліарної системи (ХЗБС) на тлі ожиріння.Результати. Встановлено, що призначення індивідуального дієтичного харчування та фізичної активності сприяють зменшенню клінічних ознак харчової залежності.Висновки. Розроблений лікувальний комплекс сприяє зменшенню проявів порушень харчової поведінки.
ЕФЕКТИВНІСТЬ ЛІКУВАННЯ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ХРОНІЧНИМ ОБСТРУКТИВНИМ ЗАХВОРЮВАННЯМ ЛЕГЕНЬ І ОСТЕОАРТРИТОМ
Authors: Zhdan V. N. , Potyazhenko M. M. , Khaymenova G. S. , Lyulka N. A. , Sokolyuk N. L. , Dubrovinska T. V.
Published: November 2017

Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) – хвороба ХХ І століття. Від ХОЗЛ страждає 210 млн людей в усьому світі, щорічно помирає від цієї хвороби 3 млн хворих. Під впливом різних факторів (куріння, гази, пари хімічних сполук, продукти згоряння палива) розвивається запальний процес у тканинах легень, який на тлі морфологічних змін в них забезпечує розвиток системних запальних проявів. Системне запалення розглядають як складову патогенезу ХОЗЛ, що забезпечує розвиток і прогресування численних ускладнень захворювання. Серед великої кількості ускладнень та системних ефектів ХОЗЛ досить часто виділяють розвиток остеопорозу як основи остеоартриту (ОА).Мета дослідження – вивчити ефективність використання фенспіриду гідрохлориду при спільному перебігу ХОЗЛ й ОА.Матеріали і методи. Обстеження пацієнтів проводили на базі пульмонологічного та ревматологічного відділень Полтавської обласної клінічної лікарні імені М. В. Скліфосовського. Дослідження виконували на базі Науково-дослідного інституту генетичних та імунологічних основ розвитку патології та фармакогенетики вищого державного навчального закладу України “Українська медична стоматологічна академія”. Проводили оцінку клінічних показників, функції зовнішнього дихання (ФЗД) за допомогою спірографічного апарату “Кардіо++” (Україна), визначення IL-1β в сироватці крові обстежених хворих виконувализа допомогою методу імуноферментного аналізу.Результати досліджень та їх обговорення. Обстежено 33 хворих середнього віку ((54,4±3,1) року) із загостренням ХОЗЛ (клінічна група В – GOLD II) в поєднанні з ОА. Тривалість захворювання ХОЗЛ становила (16,2±2,1) року. Серед пацієнтів чоловіків було 28 (84,8 %), жінок – 5 (15,2 %). Усі хворі курили, стаж куріння становив (32,4±2,9) пачко-року. При ОА, який був наявний у пацієнтів основної групи в фазі нестійкої ремісії, в патологічний процес були залучені великі суглоби – колінні, плечові, гомілковоступневі. Залежно від обраного варіанту лікування, хворих поділили на 2 репрезентативні групи – перша і друга. У комплексному лікуванні ХОЗЛ в поєднанні з ОА приділяється увага протизапальній терапії, зокрема дії фенспіриду гідрохлориду.Висновки. З даних випливає, що у пацієнтів із загостренням ХОЗЛ в поєднанні з ОА у сироватці крові вміст IL-1β перевищує рівень у здорових осіб в 14,6 раза (р<0,001). Встановлено, що додаткове застосування фенспіриду гідрохлориду під час загострення ХОЗЛ в поєднанні з ОА сприяє зменшенню концентрації IL-1β в сироватці крові пацієнтів, вказує на зниження системного запалення і сприяє пролонгації ремісії, поліпшенню результату лікування пацієнтів із зазначеною коморбідністю.
ДО ПИТАННЯ ЕТАПНОГО ВІДНОВЛЮВАЛЬНОГО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ІШЕМІЧНУ ХВОРОБУ СЕРЦЯ ПІСЛЯ ХІРУРГІЧНОЇ РЕВАСКУЛЯРИЗАЦІЇ МІОКАРДА
Authors: Kolodenko O. V.
Published: November 2017

Серед методів хірургічного лікування ішемічної хвороби серця (ІХС ) найчастіше використовують аортокоронарне (АКШ) та мамокоронарне шунтування (МКШ), черезшкірні втручання на коронарних судинах. Метою будь-якого з названих кардіохірургічних втручань є відновлення коронарного кровотоку, усунення основних клінічних проявів ІХС , підвищення якості та тривалості життя оперованих хворих та їх фізичної працездатності.Мета дослідження – вивчити клінічні, функціональні та психологічні особливості хворих на ішемічну хворобу серця після хірургічної реваскуляризації міокарда при надходженні на реабілітацію в різні терміни після операції та розробити і вивчити ефективність програми медичної реабілітації.Матеріали і методи. Під нашим спостереженням перебувало 65 пацієнтів у віці (58,7±8,9) року після аортокоронарного шунтування, які госпіталізовані на відновлювальне лікування у різні терміни. Пацієнтів першої групи (17 осіб) прийнято на реабілітацію через 7 діб після операційного втручання, пацієнтів другої групи (48 осіб) – 1–2 місяці після операції. Алгоритм дослідження (до і після лікування) включав повне клінічне спостереження за об’єктивним і суб’єктивним станом пацієнтів, лабораторну діагностику (біохімічний аналіз крові, ліпідограма, цукор крові, інсулін, індекс НОМА, лептин) та інструментальні методи дослідження (ЕКГ, УЗД серця, холтерівське моніторування ЕКГ, вимірювання артеріального тиску, частоти серцевих скорочень, шестихвилинний тест (ТШХ )). Для оцінки психологічного стану використовували шкалу HADS та шкалу тривожності Спілбергера, якість життя оцінювали за шкалою SF-36. Курс відновлювального лікування (ВЛ) включав: режим рухової активності щаднотренувальний, клімато-, дієто-, фізіо- (магнітолазеротерапія), бальнеотерапію (“сухі” вуглекислі ванни) та ЛФК. Курс лікування склав 21 день.Результати досліджень та їх обговорення. Після курсу відновлювального лікування ми спостерігали зменшення тривоги на 27,4 % в першій групі та на 25,6 % в другій, депресії – на 25,3 та 21,7 % у першій та другій групах відповідно; зниження реактивної тривожності в обох групах на 31,8 та 26,4 % (р≤0,05), а також суттєве підвищення відстані, яку може пройти хворий за 6 хв в обох групах на 18,3 та 10,5 % відповідно, підвищення толерантності до фізичного навантаження – на 43,1 та 35,0 % (р≤0,05) та показників якості життя.Висновки. Ранній початок реабілітації сприяє відновленню психоемоційного стану, підвищенню фізичної працездатності, що дозволить закріпити ефект хірургічного та медикаментозного лікування, отриманого на стаціонарному етапі, адаптувати хворого до майбутніх побутових навантажень, соціального спілкування, трудової діяльності.
ПОРІВНЯЛЬНИЙ АНАЛІЗ ПЕРЕБІГУ ХРОНІЧНОЇ ХВОРОБИ НИРОК У ХВОРИХ НА РІЗНИХ СТАДІЯХ РАКУ НИРКИ ПІСЛЯ РАДИКАЛЬНОЇ ТА ЦИТОРЕДУКТИВНОЇ НЕФРЕКТОМІЇ.
Authors: Pasichnyk S. M. , Dmytriv V. J. , Borys Yu. B.
Published: November 2017

Нирково-клітинний рак (НКР) займає десяте місце за рівнем захворюваності серед усіх злоякісних захворювань та складає до 2 %. У 30 % вперше виявлених випадків НКР діагностується наявність віддалених метастазів, а тривалість життя даної групи хворих при цьому не перевищує 12 місяців від моменту виявлення захворювання.Мета дослідження – провести порівняльний аналіз перебігу хронічної хвороби нирок (ХХ Н) у хворих на різних стадіях нирково-клітинного раку (НКР) після проведення радикальної та циторедуктивної нефректомії.Матеріали і методи. У дослідженні брали участь 53 хворих на НКР, ускладнений ХХ Н. Усім пацієнтам було виконано радикальну або циторедуктивну нефректомію з приводу НКР, та в подальшому проведено ретроспективний аналіз результатів лікування. Пацієнти проходили стаціонарне лікування в урологічному відділі Львівської обласної клінічної лікарні та в урологічному відділі Львівського онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру.Результати досліджень та їх обговорення. Аналізуючи дані, представлені в таблиці 1, можна зауважити, що до проведення хірургічного лікування раку нирки, 2 стадію ХХ Н мали 9 (42, 9 %) пацієнтів першої та 23 (71, 9 %) пацієнти другої груп. Відповідно 3а стадію ХХ Н було діагностовано у 7 (33,3 %) хворих першої та у 7 (21,9 %) – другої груп. 3b стадія ХХ Н була у 4 (19,0 %) пацієнтів першої та у 2 (6,3 %) хворих другої груп. Четверту стадію ХХ Н до проведення хірургічного лікування мав лише 1 (4,8 %) пацієнт першої групи. П’яту стадію ХХ Н не спостерігали в жодному випадку. Аналізуючи дані, представлені в таблиці 2, можна зауважити, що через три місяці після проведення хірургічного лікування раку нирки, прогресування ХХ Н спостерігалось у 11 (52,4 %) хворих першої та у 9 (28,1 %) пацієнтів другої груп.Висновки. Проведення циторедуктивної нефректомії у хворих на НКР на 24,3 % підвищує ризик прогресії ХХ Н порівняно з виконанням радикальної нефректомії.
ДІАГНОСТИКА І ЛІКУВАННЯ ПЕРЕЛОМІВ ДНА ОРБІТИ
Authors: Boymuradov Sh. A. , Yusupov Sh. Sh.
Published: November 2017

Аналіз даних літератури показує, що відомості про вибір методів діагностики і комплексного лікування хворих з переломами дна орбіти досить уривчасті й не систематизовані. Реконструкція очниці є складною проблемою, яка на сьогодні до кінця не вирішена. Метою дослідження став систематичний аналіз літературних даних щодо проблеми діагностики та лікування хворих із переломами орбіти. Основною метою лікування пацієнтів із травмами нижньої стінки очниці є раннє виявлення патології, надання спеціалізованої допомоги на основі розробки плану лікування, запобігання розвитку посттравматичних деформацій, енофтальму і бінокулярної диплопії. Основний метод лікування – реконструктивні втручання. Вчасно не діагностовані ушкодження нижньої стінки очниці, незадовільні результати терапії приносять потерпілим не тільки естетичний дискомфорт, а й виражені функціональні порушення, що обмежують пацієнтів у виборі професії та перешкоджають їх соціалізації. У статті проаналізовано сучасні підходи, критерії, інструментальні методи діагностування, алгоритми обстеження та лікування таких хворих.
ОСОБЛИВОСТІ МОРФОЛОГІЧНИХ ЗМІН У КІСТКОВІЙ ТКАНИНІ ПРИ ЗАСТОСУВАННІ МАТЕРІАЛУ НА ОСНОВІ ГІДРОКСИАПАТИТУ ТА ПОЛІЛАКТИДУ
Authors: Skochylo O. V. , Mysula I. R.
Published: November 2017

Остеорегенерація при відновленні кісткових дефектів щелеп є важливим питанням сучасної стоматології. Незважаючи на численні опубліковані праці, ідеального матеріалу все ще не існує, а тому його пошук є актуальним.Мета дослідження – вивчити процеси остеорегенерації шляхом морфометричного оцінювання мікропрепаратів та проведення порівняльного аналізу репарації у кореляції із макроскопічними даними на 180 добу експерименту.Матеріали і методи. Експеримент проведено на білих щурах-самцях масою 180–200 г. Під загальним знеболюванням тваринам створювали наскрізний отвір у ділянці щелепи. У контрольній групі загоєння відбувалось лише під кров’яним згортком, а у дослідних групах кістковий дефект заміщувався матеріалом на основі гідроксиапатиту та полілактиду з різним відсотковим умістом компонентів (перша група (80 %/20 %) та друга група (50 %/50 %)). Морфометричну оцінку здійснювали за допомогою вставок окуляра-мікрометра з вимірювальними сітками для цитогістостереометричних досліджень. При макроскопічному обстеженні візуально оцінювали загальний вигляд вилучених щелеп та прилеглих тканин.Результати досліджень та їх обговорення. Значні за своїм об’ємом дефекти нижньої щелепи мають тенденцію до спотвореної та замісної регенерації із виповненям практично усього об’єму немінералізованою тканиною, близькою за своєю будовою до органічного матриксу кістки. Остеоімплантат із співвідношенням полілактиду та синтетичного гіпроксиапатиту 20/80 сприяє меншій деструкції тканин, структурно правильній організації органічного матриксу кістки та швидшій його мінералізації з формуванням первинної кісткової мозолі на 30 добу. На 180 добу процеси перебудови та трансформації рубця у зрілу кісткову тканину відбуваються ще досить інтенсивно. При застосуванні імплантата у складовій пропорції 50/50 регенерація має більш сприятливий перебіг, про що свідчить практичне відновлення структури кістки на 180 добу спостереження, коли основну частину регенерату (70 %) у дефекті представлено зрілою пластинчастою кісткою. Дані, отримані при оцінці макропрепаратів нижніх щелеп тварин, корелювали з даними морфометричного дослідження.Висновки. Заповнення кісткових дефектів запропонованими остеоімплантатами змінює перебіг регенерації. Встановлено, що виповнення дефекту резорбуючим композитом зменшує деструктивні процеси та пришвидшує формування первинної та вторинної кісткової мозолі. У цьому відношенні більш ефективною виявилась композиція з одинаковим вмістом обох її складових.
ВИКОРИСТАННЯ АНАТОМІЧНИХ ОРІЄНТИРІВ У ПОЗИЦІОНУВАННІ ДАТЧИКА ПРИ СОНОГРАФІЇ ЗВ’ЯЗОК НАДП’ЯТКОВО-ГОМІЛКОВОГО СУГЛОБА
Authors: Hrubar Yu. O. , Hrubar M. Yu. , Gnatko V. V. , Gnatko I. V.
Published: November 2017

У структурі травм надп’ятково-гомілкового суглоба переважають ушкодження зв’язок, які можуть становити 70–75 % усіх ушкоджень даної ділянки. Сьогодні “золотим стандартом” у діагностиці ушкоджень зв’язкового апарату вважають магнітнорезонансну томографію (МРТ) з чутливістю 90 % і специфічністю 83 %. Однак обмежена доступність МРТ та висока вартість обстеження не дозволяють сьогодні включити цей метод діагностики в алгоритм діагностичних заходів при ушкодженні зв’язкового апарату надп’ятково-гомілкового суглоба. Доступним методом візуалізації ушкоджень зв’язок надп’ятково-гомілкового суглоба є ультразвукове обстеження. Однак анатомічні особливості ділянки надп’ятково-гомілкового суглоба ускладнюють процедуру УЗ-дослідження зв’язкового апарату, що залишається предметом обговорень в іноземній науковій літературі.Мета дослідження – використовуючи анатомічні орієнтири, визначити оптимальне положення сонографічного датчика для отримання чіткої візуалізації та проведення ультразвукової оцінки зв’язок ділянки надп’ятково-гомілкового суглоба у людей молодого віку.Матеріали і методи. У дослідженні взяло участь 36 людей молодого віку, з них ‒ 19 чоловіків і 17 жінок. Середній вік обстежуваних становив (21,3±1,26) року. Проводили одночасне сонографічне дослідження обох суглобів. Загалом обстежено 72 суглоби. Обстеження виконували апаратом Aloka SSD 2000 з використанням високочастотного широкосмугового датчика з робочою частотою 7–12 МГц. Надп’ятково-гомілковий суглоб досліджували в чотирьох положеннях датчика: передньому, боковому, задньому і присередньому. В якості анатомічних орієнтирів використовували суглобову щілину надп’ятковогомілкового суглоба, передній та задній край бічної кісточки, великий та малий горбки присередньої кісточки.Результати досліджень та їх обговорення. На ехограмах зв’язки надп’ятково-гомілкового суглоба ідентифікувались як гіпоехогенні, фібрилярні структури з властивостями анізотропного ефекту. Вираження анізотропного ефекту залежало від кута розташування датчика відносно зв’язки. Результати, отримані в процесі сонографії, свідчать про доцільність упровадження в повсякденну практику ультразвукового методу діагностики з метою ідентифікації ушкоджень зв’язкового апарату надп’ятковогомілкового суглоба.Висновки. Дані, отримані в процесі дослідження, свідчать про доцільність упровадження в повсякденну практику ультразвукового методу діагностики при травматичних ушкодженнях зв’язкового апарату надп’ятково-гомілкового суглоба. Знання нормальної анатомії і позиціонування УЗ-датчика з використання анатомічних орієнтирів має важливе значення для оптимального відображення обстежуваних структур суглоба.
Change of energy supply oxidation indices changes in rats with type 2 diabetes mellitus and acetaminophen toxic lesions
Authors: Furka O. B.
Published: November 2017

Introduction. Acetaminophen is an effective and safe drug for emergency usage, but there are contraindications for its usage. Diabetes mellitus is an endocrine disease, which caused by the absolute or relative deficiency of pancreas hormone (insulin).The aim of the study – to learn the change of energy supply oxidation indices in animals with type 2 diabetes mellitus and acetaminophen toxic lesions in time dynamics.Research Methods. We conducted two series of experiments. In the first series toxic lesion was caused by a single intragastric administration of acetaminophen suspension in 2 % starch solution to animals in a dose of 1250 mg/kg (1/2 LD50). In the second series the suspension of acetaminophen in 2 % starch solution in a dose of 55 mg/kg was given. Non-genetic form of experimental type 2 diabetes mellitus was modeled by a single intraperitoneal administration of streptozotocin solution in doses 65 mg/kg, which was diluted by citrate buffer (pH 4.5) with the previous intraperitoneal nicotinamide administration in doses of 230 mg/kg. Rats, which were given the same amount of solvent (citrate buffer pH 4.5), were used as the control group.Results and Discussion. Cytochrome oxidase and succinate dehydrogenase activity decreased in rat liver homogenate under the influence of acetaminophen with type 2 diabetes mellitus throughout the experiment.Conclusions. Acetaminophen administration to rats with type 2 diabetes mellitus causes significant violations of energy supply oxidation.
Biochemical evaluation of excisional wound healing in rats with diabetes mellitus after using different methods of wound closure
Authors: Loza Ye. O. , Marushchak M. I.
Published: November 2017

Introduction. Wound healing according to modern concepts is a coordinated process that passes through certain stages with the participation of different cells and products of its vital functions that regulate the healing process. It is well known that in patients with diabetes there is a violation of the process of wound healing, although until now, all the features of diabetes underlying such an inclination have not been fully understood.The aim of the study – to identify the features of oxidative stress on the background of diabetes mellitus in the rat's homogenate when different methods of closing wounds had been used. Research Methods. The experiment was conducted on 60 male rats weighing 280–320 g, which pre-simulated diabetes mellitus and surgical wounds. To detect the activation of free radical oxidation processes, the content of active forms of oxygen (AFC), lipid hydroperoxides (HPL), diene conjugates (DK) and trienic conjugates (TC) and oxidation modifications of proteins (OMP370 and OMP430). To study the antioxidant defense system, activity of superoxide dismutase was determined. Also, the activity of catalase and sulfhydryl groups (SH-groups) was determined.Results and Discussion. The research conducted by us showed that during the wounded process, on the background of diabetes, the activity of free radical oxidation processes increased. However, in the animal skin homogenates, which are labeled "Dermabond", all indices are significantly lower than in the group of animals that have been sewed over the course of all research periods. In the early stages of scar formation (3 days), an increase in the activity of the antioxidant defense system in both groups was observed. At the same time, in the experimental group of animals, which imposed the nodal seams, the activity of SOD and catalase significantly exceeded the skin index of animals, which applied glue and made (199.81±7.59) UM and (175.02±8.31) cat/kg, respectively.Conclusion. The use of skin glue reduces the intensity of the course of free radical oxidation in the cells of the scar tissue of the postoperative wound in conditions of diabetes mellitus in comparison with the imposition of nodal sutures on it: in the skin of animals, which is applied to the "Dermabond" glue, all indicators are significantly lower than in the group of animals, which imposed seam joints, throughout all research periods.
The activity of proteolytic enzymes and their inhibitors in the oral mucosa of healthy people and patients with symptoms of acute respiratory viral infections
Authors: Mamedalіev N. A. , Divocha V. A.
Published: November 2017

Introduction.The paper considers the use of secretory fluid of the oral cavity as an object for the prognosis and diagnosis of many diseases, and the evaluation of the effectiveness of therapy due to security and the ease of its receipt, which, with the widespread spread of viral diseases, is of great practical importance. The rotundous secret (mixed saliva) has a multicomponent biochemical composition and contains various substances of protein nature, in particular enzymes of different specificity of action. Proteinases play a decisive role in the release of mediators of inflammatory and allergic reactions – histamine and kinins, which increase the permeability of capillaries, cause itching, swelling, erythema, and enhance the migration of white blood cells. A special role in these processes belongs to proteinase inhibitors, which, when inflammatory and allergic reactions play a protective reaction.The aim of the study– to use the biochemical parameters as prognostic criteria and the efficacy of treatment of influenza patients and other acute respiratory viral infections (ARIs) on the basis of determination in the oral secretion of the total activity of proteolytic enzymes, trypsin-like proteinases and their inhibitors, as well as protein content.Research Methods. We used biochemical and statistical methods of research.67 peoplewereexamined, 46 among themwerepracticallyhealthypeople (controlgroup) and 21 people, withacute respiratory viral infectionsonthe 3rd–7thdayaftertheonsetofthedisease. Patients were divided into 3 age groups.Results and Discussion.In the oral liquid of practically healthy people aged 18 to 50 years, the content of the trypsin-like proteinase inhibitor was almost identical and amounted to 29.30 ± 1.98 units/ml. In the group of patients in the age group 3 (from 51 years of age and older), the inhibitor content increased to 32.15 ± 2.31 units/ml and the proteinase activity decreased to 0.012 ± 0.001 units/ml.Conclusions. Patients with symptoms of acute respiratory viral infections showed an increase in the content of trypsin-like proteinase inhibitors aged 18 to 30 years, while in the older age group (over 50 years), the inhibitor activity decreased. There was an increase in the activity of trypsin-like proteinases in the age group 2 (30–50 years).
Analytical control optimization of residues fungicides from the class of pyrazole carboxamides in water
Authors: Antonenko A. M. , Korshun O. M. , Mіlokhov D. S. , Lipavska A. О. , Ruda T. V. , Omelchuk S. T.
Published: November 2017

Introduction. Over the past few years, fungicidal formulations based on fluxapyroxad, penthiopyrad, isopyrazam and sedaxan have been proposed in the world market. Such pesticides meet modern requirements and are recommended in the world to protect more than 30 major crops. Given the wide range of crops for which these preparations are offered, as well as the anti-drug strategy for the pesticides application, which involves the use of substances with a new mechanism of action and the introduction of combined formulations based on two or more active substances, it is possible to actively use pyrazolecarboxamides in one region, that is why there is a possibility of their simultaneous arrival in environmental objects.The aim ofthe study– to develop a methodology for the analytical determination of fluxapyroxad, penthiopyrad, isopyrazam and sedaxanin their joint presence in water.Materials and Methods. Chromatographic analysis was performed on liquid chromatographs LC-10ADvp and LC-20AD from Shimadzu (Japan) with ultraviolet detection.Results and Discussion. It was found that the C18 column is more promising for solving the problem of pyrazolecarboxamidesseparation under study. The gradient regime in the eluent system was recognized as optimal: A (acetonitrile), B (methanol) and C (bidistilled water). The retention time (min) is: for fluxapyroxad– 6.8±0.1; trans-sedaxan– 7.4±0.1; cis-sedaxane– 8.2±0.1; penthiopyrad– 9.3±0.1 and isopyrazam– 11.0 ± 0.1.Conclusions. The conditions for the simultaneous determination of fluxapyroxad, penthiopyrad, isopyrazam and sedaxanby the high-performance liquid chromatography method with their simultaneous presence in water sample wasdeveloped.It makes it possible to significantly accelerate the analysis and reduce the costs of conducting it.