Szükséges-e, kiváltható-e a kis volumenű vörösvértest-koncentrátum transzfúziója a szívműtétekben?
Authors: Beledi Ágnes , Rashed Aref , Feiler Erzsébet , Wrana Győző , Botos Ferenc , Rácz Zsombor , Simon Melinda , Fülöp János , Gombocz Károly 
Published: May 2022

Összefoglaló.
Bevezetés: Szívműtétek után a kis volumenű (1–2 E) transzfúzió
a betegek több mint negyedét érinti, ami még az alacsony kockázatú esetekben is
növelheti a szövődmények előfordulását, a mortalitást és a vérfelhasználást.
Célkitűzés: A rizikótényezők vizsgálatával azokat a
módszereket kerestük, amelyekkel csökkenteni lehet a kis volumenű transzfúziók
gyakoriságát. Módszer: A kórházi kezelés során alkalmazott, kis
volumenű vörösvértest (vvt)-transzfúzió rizikófaktorait vizsgáltuk 1011
szívsebészeti betegnél logisztikus regressziós analízissel. A kis volumenű
transzfúzióval kezelt betegek (n = 276, 27,3%) adatait a transzfúzióban nem
részesült betegek (n = 448, 44,3%) adataival (kontrollcsoport) hasonlítottuk
össze. Az 1011 betegből 287 beteg legalább 3 E vvt-koncentrátum transzfúziójában
részesült. Ez utóbbi csoport a vizsgálatba nem került be.
Eredmények: A kis volumenű transzfúzió alkalmazásának
befolyásoló tényezői a következők voltak: a női nem (OR = 2,048; p = 0,002), az
életkor (OR = 1,033; p = 0,002), a testsúly (OR = 0,954; p<0,001), a
preoperatív hemoglobinkoncentráció <130 g/l (OR = 3,185; p<0,001), a
preoperatív glomerulusfiltratiós ráta <60 ml/min/1,73 m2 (OR =
1,750; p = 0,026), az „off-pump” coronariaműtét (OR = 0,371; p<0,001), a
kombinált műtét (OR = 2,432; p = 0,015), a műtéti folyadékegyenleg (OR = 1,227;
p = 0,005), az intraoperatív vérzés (OR = 1,002; p<0,001), a műtét
időpontjáig fenntartott preoperatív klopidogrélkezelés, valamint a posztoperatív
vérzés >1200 ml (OR = 2,438; p<0,005). Következtetés: A
kis volumenű transzfúzió elkerülése érdekében a preoperatív anaemia kiszűrése és
előkezelése, a műtéti haemodilutio csökkentése, a minimálinvazív és „off-pump”
coronariaműtétek számának növelése, valamint a sebészi haemostasisprotokoll
alkalmazása jelenthet megoldást. Orv Hetil. 2022; 163(14): 551–557.

Summary.
Introduction: Low-volume (1–2 U) transfusion affects more than
a quarter of cardiac surgical patients. This may increase the incidence of
complications, mortality, and blood use, even in low-risk patients.
Objective: By analyzing risk factors, we searched for
measures to reduce the frequency of low-volume transfusions.
Method: The risk factors for transfusion of up to 2 U red
blood cells were examined in 1011 patients. We compared data from 276 (27.3%)
patients who received low-volume transfusion (study group) with 448 (44.3%)
patients who received no transfusion (control group). 287 patients (28,4%), who
received more than 2 U red blood cells, were excluded. Multivariate logistic
regression analysis of data was performed. Results: The factors
affecting low-volume transfusion were female gender (OR = 2.048; p = 0.002), age
(OR = 1.033; p = 0.002), body weight (OR = 0.954; p<0.001), preoperative
hemoglobin value of <130 g/l (OR = 3.185; p<0.001), preoperative
glomerular filtration rate <60 ml/min/1.73 m2 (OR = 1.750; p =
0.026), off-pump coronary artery bypass surgery (OR = 0.371; p<0.001),
combined procedures (OR = 2.432; p = 0.015), perioperative fluid balance (OR =
1.227; p = 0.005), intraoperative bleeding and preoperative clopidogrel
treatment (OR = 1.002; p<0.001), postoperative bleeding >1200 ml/24 hours
(OR = 2.438; p<0.005). Conclusion: Screening and treatment
of preoperative anemia, decreasing operative hemodilution, increasing the number
of minimally invasive and off-pump procedures as well as applying a surgical
hemostasis protocol could be a solution to avoid low-volume transfusion in
cardiac surgery. Orv Hetil. 2022; 163(14): 551–557.