ПРОГНОЗУВАННЯ РЕЦИДИВУ МІОМИ МАТКИ ПІД ЧАС ВАГІТНОСТІ
Authors: Rozhkovskaya N. N. , Zhelezov D. M. , Kossei T. V. 
Published: August 2017

Міома матки зустрічається у 15–45 % жінок репродуктивного віку, посідаючи, таким чином, друге місце у структурі гінекологічної патології. За даними О. Л. Карякіної, основними чинниками ризику виникнення міоми матки є вік жінки більше 30 років, супутні гінекологічні захворювання, гіперменструальний синдром, більше 2 абортів в анамнезі.Мета дослідження – розробити модель росту міоматозних вузлів під час вагітності.Матеріали і методи. Дослідження проведено на базі Обласного перинатального центру (м. Одеса). Проаналізовано 267 історій пологів жінок, які народжували у термін з 2007 до 2016 р., та мали верифіковану міому матки на прегравідарному етапі, видалену шляхом консервативної міомектомії. Оцінювали результати УЗД, виконаного під час вагітності, за наявності відповідних документальних свідчень – більш ранні УЗД. Враховували кількість міоматозних вузлів, їх розміри на прегравідарному етапі та під час вагітності. Об’єм міоми визначали на підставі ультрасонографічних вимірювань за формулою для еліпсоїда: V=0,52 х a х b х c, де а – висота, b – ширина, c – товщина вузла, 0,52=π/2х3. Статистичну обробку проводили за допомогою регресійного та багатофакторного аналізу з використанням програмного забезпечення Statistica 10.0 (DellStatSoftInc., США).Результати досліджень та їх обговорення. За даними ретроспективного аналізу, середній вік жінок, оперованих на прегравідарному етапі з приводу міоми матки, склав (33,7±2,2) року. Рецидив міоми виник у 89 (33,3 %). Кількість міоматозних вузлів, виявлених під час вагітності, в середньому складала 1,8±0,2. При цьому середні розміри їх були (6,3±0,2) мм х (4,2±0,1) мм х (4,4±0,1) мм, що відповідає середньому об’єму (0,49±0,02) см3. У 49 (55,1 %) вагітних із рецидивом міоми протягом ІІ триместру відбулося збільшення міоматозних вузлів у середньому на (28,6±1,3) %. Цікаво, що найбільші розміри цих вузлів спостерігалися у терміні гестації 20 тижнів, натомість перед пологами розміри пухлини зменшувалися в середньому на (14,8±0,4) %. При розробці моделі розрахунку ризику рецидиву ми враховували дані гормонального профілю жінок, тривалості захворювання, наявності попередніх вагітностей, УЗД, у тому числі доплерометричних характеристик, результати “потрійного” тесту. Після проведених розрахунків одержали таке рівняння: 𝑋𝑋= 𝑒𝑒𝑞𝑞 1+𝑒𝑒𝑞𝑞  , де q = 6,6–0,3 A–0,5 LV–1,5 S–0,9 E + 0,6 PL, де A – вік жінки; LV – лінійна швидкість кровотоку в маткових артеріях; S – сумарний розмір міоматозних вузлів E – співвідношення рівня естріолу та його максимального референтного рівня; PL – співвідношення рівня плацентарного лактогену та його максимального референтного рівня. При значеннях X>1,0 ризик рецидивування міоми під час вагітності є високим. Подальша перевірка коректності моделі показала, що її точність складає 0,94 (χ2=2,8 df=11 Pr>χ2). Це дозволяє рекомендувати її для потреб клінічного прогнозування.Висновки. Найбільш значущими факторами рецидивування міоми під час вагітності є вік жінки, лінійна швидкість кровотоку в маткових артеріях, розмір міоматозних вузлів, рівень секреції естріолу та плацентарного лактогену. Розроблений алгоритм прогнозування дозволяє визначати ризик рецидиву міоми під час вагітності з точністю 0,94.