bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
КОНФЛІКТ ОБИВАТЕЛІВ І ТВОРЦІВ У РОМАНІ ДЖ. ФАУЛЗА «КОЛЕКЦІОНЕР»: ПРОБЛЕМНО-ТЕМАТИЧНИЙ АНАЛІЗ
Authors: Тереховська Олена Володимирівна
Published: December 2021

The article deals with the confrontation of two worlds – the world of ordinary people and creators in the novel "The Collector" by the English writer-postmodernist J. Fowles.

The aim of this study is to prove that the conflict between consumers and enthusiastic creators is one of the main themes of the novel "Collector", as well as to emphasize the writer's hidden appeals and warnings about the need to protect the vulnerable and vulnerable world of creators from the external correct and mechanistic world. consumers. Within the topic, it is important to generalize and adapt scientific and theoretical material on this issue for students of philology.

The research technique consists in extrapolating the method of "practical criticism" (A.A. Richards, S. Johnson, M. Arnold, T.S. Eliot, F.R. Lewis) to the literary text of J. Fowles' novel "The Collector". In particular, it is assumed to read the text in accordance with the moral criteria and analyze the problems of content (clarification of the moral guidelines of the author).

Results of the research. It is proved that J. Fowles in the novel "The Collector" depicted two opposite worlds – ordinary people and creators. The world of creative enthusiasts symbolizes a full life with all the richness of ideas, emotions, contradictory and complex feelings inherent in human search, and the world of ordinary people embodies a dim imitation of real life, "mechanized" existence, in which there are no creative impulses, creative initiative. Miranda is found to represent the world of creators, she is a man of search, she lives, choking on emotions and feelings, intuitively realizing that this is the meaning of life. Clegg summarizes the world of the townspeople. He is an ambitious, limited tyrant, full of hidden malice and hatred for those who are spiritually richer and smarter. At the same time, the writer showed the vulnerability and insecurity of the world of beauty and culture, recalling the eternity of the confrontation of love and hate, good and evil, creative living beginnings and hard, mundane existence.

The practical significance of the research results lies in the possibility of their use in the further study of the literary heritage of J. Fowles, as well as in the preparation of students of philology for practical and seminar classes.
СИНКРЕТИЗМ ЗНАЧЕНИЙ В СЕМАНТИЧЕСКОЙ СТРУКТУРЕ ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Authors: Халанська Наталія Миколаївна
Published: December 2021

The article discusses separate definitions of syncretic semantics, which are analyzed from the standpoint of an integral description of lexical-semantic and morphological-syntactic features that ensure the formation of the meaning of a sentence. A comprehensive analysis combining semantic and formal-grammatical features of linguistic units makes it possible to identify essential systemic features of sentences with separate definitions of syncretic semantics. Constructions with separate definitions of syncretic semantics are considered taking into account the interaction of different sides of the sentence organization – formal, semantic and communicative. At the same time, the main attention is paid to the content side of the proposals. The work is based on the method of synchronous description, aimed at identifying semantic relations in the structure of a sentence. The research also uses elements of the component analysis of lexemes and the transformation method.

The aim of the article is to determine the factors that form the syncretism of meanings in separate definitions; trace the relationship between the semantic and formal organization of such structures. The author has come to the conclusion that additional adverbial relations in sentences with separate definitions of syncretic semantics arise on the basis of the correlation of the semantics of propositions indicated by a separate attribute and the main part of a sentence. The structure of isolated definitions at the semantic level is potentially isomorphic to the structure of a sentence, which leads to the semantic complexity of constructions with isolation and determines their semantic-syntactic asymmetry. There is a semantic "deployment" of a monopredicative unit into a polypropositive one.
ПРИРОДА СМІХУ У ДИЛОГІЇ П. ЗАГРЕБЕЛЬНОГО «ЛЕВИНЕ СЕРЦЕ» ТА «ВИГНАННЯ З РАЮ»
Authors: Чередниченко Ольга Анатоліївна
Published: December 2021

The article is devoted to the study of the nature of laughter in «whimsical» «The Lion’s Heart» and «Exile fromParadise» novels by P. Zagrebelny.

The general scientific method of analysis of theoretical and methodological sources, cultural-historical method, elements of the biographical method, as well as a systematic approach to the analysis of the fiction work were used in the research.

The analysis of literary scientific works made it possible to identify the main means of « especially valuable whimsy» in Ukrainian prose, which include laughter, folk fiction, historical color, as well as to determine that the source of humor in the «whimsical» novel is folk laughter culture.

It is proved that laughter is a universal life-affirming principle and ideological dominant of the author and characters in P. Zagrebelny’s novels, and the author’s humorous view of the world is deeply rooted in the Ukrainian laughter culture. The statement that laughter in P. Zagrebelny’s novels has all the features of «carnival laughter» (M. Bakhtin), because it is national, universal and ambivalent is especially valuable.

The study also emphasizes that the use of irony allows the writer to humorously depict ordinary rural life, to reveal the specifics of human relations and the psychology of the characters.

Special attention is focused on the analysis of the image of the author-narrator, who is endowed with a number of individual traits of P. Zagrebelny himself. We note that the image of the author is depicted in a humorous way, which gives grounds to define the dilogy as an «autoparody».

Analyzing female images in the text, we note that the writer creates the image of a new, modern self-sufficient woman, who, however, does not lose her feminine appeal.

It is determined that the main and secondary characters of the dilogy are depicted in the traditions of folk laughter culture and embody both positive and negative traits of human nature.

Also we note that at the linguistic level the realization of the traditions of folk laughter culture in the novels is through the active use of vernacular and colloquial vocabulary, nicknames, proverbs, sayings etc.
PROFESSIONAL WELL-BEING IN CONNECTION WITH IMPAIRMENTS OF EMOTIONAL REGULATION AND PERCEPTION OF EVERYDAY STRESS AMONG DEFECTOLOGISTS
Authors: Крамченкова Віра , Жукова Людмила
Published: December 2021

Aim. The article examines the results of an empirical study of the professional well-being of defectologists and its relationship with emotional dysregulation and the perception of everyday stress.

Methods. An empirical study was conducted on a sample of defectologists (correctional educators and special psychologists) who work with children with autism spectrum disorders. For the study, the following were used: the methodology for assessing professional well-being (further MAPW), the questionnaire of everyday stressors and the questionnaire of emotional dysregulation. Empirical data processing methods: analysis of mean values, analysis of nonparametric criteria, correlation analysis.

Results. The study made it possible to establish the characteristics of the professional well-being of defectologists, to describe the subjective perception of their own functioning in the professional sphere and to determine the relationship between the duration of professional activity and the indicators of the components of professional well-being. It was found that there was an inverse statistically significant relationship between the components of professional well-being with the spheres of perception of everyday stressful events and the forms of emotional dysregulation.

Conclusions. The results of the analysis led to the conclusion that speech pathologists who work with children with autism spectrum disorders have a low level of professional well-being. Also, statistically significant interrelationships between the components of professional well-being with the perception of everyday stress and forms of impaired emotional regulation were revealed.
THE INFLUENCE OF ACADEMIC SELF-REGULATION OF STUDENTS ON THE WAY OF OVERCOMING NEGATIVE SITUATIONS
Authors: Обухова Ніна
Published: December 2021

The relevance of research. In modern educational conditions, it is important for applicants to independently regulate academic activities and find solutions to overcome unforeseen negative situations.

The purpose of the study is to reveal the correlation between indicators of ways to overcome negative situations and academic self-regulation.

Research methods - The experimental research was carried out on the basis of the H.S. Skovoroda Kharkiv National Pedagogical University and the Ukrainian Engineering Pedagogics Academy. The study involved applicants for education in the area 05 Social and Behavioral Sciences of 1, 3 and 5 courses in the number of 244 persons (187 girls and 57 boys). As a diagnostic material we used the questionnaire "Ways to overcome negative situations" and the adaptation questionnaire of academic self-regulation R.M. Ryan and D.R. Connell. Mathematical and statistical methods were applied in data processing.

Results. In a pilot study, it was found that the main ways of overcoming negative situations by subjects of educational and professional activities are self-accusations, problem analysis and self-esteem increase. Academic self-regulation is characterized mainly by external and introjective regulation.

Conclusions. According to the results of the study of methods to overcome negative situations, it was found that students more often choose coping strategies of self-blame, problem analysis and search for guilty. During their educational and professional activities, students rely on the emotional sphere, which they direct towards themselves or others. At the same time, while analyzing the problem, students try to retire, seek information, find a solution. Academic self-regulation is characterized by external and introjected regulation. All data indicate that subjects of educational and professional activities are capable of self-organizing activities with the help of constructive coping strategies using the development of emotional intelligence for psychological well-being.
ПСИХОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ТІЛЕСНОГО Я ЖІНОК, ХВОРИХ НА РАК РЕПРОДУКТИВНОЇ СИСТЕМИ
Authors: Хомуленко Тамара , Кислова Ірина , Лесніченко Ніна
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Окремої уваги потребує проблема дослідження тілесного Я в онкохворих, зокрема жінок із раком репродуктивних органів.

Мета дослідження – виявити відмінності та кореляційні зв’язки показників тілесного Я у жінок із онкологічними захворюваннями репродуктивної системи.

Вибірка і методи дослідження. Вибірку досліджуваних склали 30 осіб жіночої статі, а саме: 10 жінок, хворих на рак молочної залози (шифр за МКХ-10 - С50), 10 жінок, які страждають на рак шийки матки (шифр за МКХ-10 - С53), 10 жінок хворих на рак яєчників (шифр за МКХ-10 - С56) на початкових стадіях захворювання. Всі обстежені пацієнтки проходили стаціонарне та амбулаторне лікування в Державній Установі «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор’єва НАМН України», м. Харків.

Психодіагностичний інструментарій склали: семантичний диференціал Ч. Осгуда для дослідження ставлення до власного тіла, методика діагностики тілесного локусу контролю (Т.Б. Хомуленко і співавтори) та методика незакінчених речень «Вербалізація тілесного Я» (Т.Б. Хомуленко і В.О. Крамченкова).

Результати. Визначено, що прийняття власного тіла та каузальність у перебігу фізичних процесів вищі у онкохворих жінок на рак молочної залози, ніж у хворих жінок на рак шийки матки. У досліджуваних жінок з різними формами раку репродуктивної системи є відмінності у деяких ознаках здатності до вербалізації тілесного Я. Встановлено зв'язки між інтегративністю та ставленням до себе, між позитивним та адекватним ставлення до свого тіла та усвідомленістю значущості тілесних процесів, які проходять у тілі, між інтернальним тілесним локусом та усвідомленістю значення тілесних процесів, які проходять у тілі.

Висновки та перспективи. Виявлені відмінності та зв’язки у розвитку особливостей тілесного Я в онкохворих жінок мають евристичний потенціал для розробки специфічної програми психологічного супроводу процесу їх одужання.
РОЗВИТОК ЕМПАТІЇ У СТУДЕНТІВ ПСИХОЛОГІЧНОГО ПРОФІЛЮ В ГРУПАХ АКТИВНОГО СОЦІАЛЬНО ПСИХОЛОГІЧНОГО НАВЧАННЯ (АСПН)
Authors: Кузьміна Вікторія , Гульбс Ольга , Діхтяренко Світлана
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Актуальність досліджуваної проблеми зумовлена необхідністю пошуку прогресивної концепції підготовки майбутнього психолога. Вивчення особливостей розвитку емпатії у студентів психологічного профілю в групах активного соціально психологічного навчання (АСПН) затребуване професійною діяльністю психолога, що потребує конкретних даних про розвиток емпатії студентів майбутніх психологів та взаємообумовлені якісні зміни в їх особистості. У зв'язку з цим виявлення умов і факторів, що детермінують розвиток емпатії майбутнього психолога, є актуальною науково-практичною проблемою, вирішення якої дозволить керувати процесом розвитку емпатії у студентів.

Результати. У статті розглядається актуальна проблема розвитку емпатії у студентів психологів в групах активного соціально психологічного навчання (АСПН). Розкриваються професійні якості студентів психологів, що допоможуть їм досягати успіху у своїй майбутній роботі. Показано, що у професійній діяльності психолога емпатія є найважливішим чинником регуляції пізнавальної діяльності, обміну інформацією, встановлення комунікації. Розроблена корекційно-розвиваюча програма розвитку емпатії у студентів психологічного профілю в групах АСПН, описано емпіричне дослідження, його результати та перспективи.

Висновки. Активне соціально психологічне навчання студентів є ефективним методом розвитку їх емпатії при дотриманні наступних умов: робота з групою повинна починатися з глибокого психологічного дослідження, спрямованого на діагностику виявлення рівня емпатії студентів; програма розвитку емпатії студентів враховує наступні компоненти: когнітивний, комунікативний, емоційний та конативний (поведінковий); у учасників групи АСПН необхідно сформувати високий рівень мотивації до розвитку емпатії згідно з корекційно-розвиваючою програмою.
ПСИХОЛОГІЧНІ ФАКТОРИ ВПЛИВУ АРТ-ТЕРАПІЇ НА ПРОЦЕС РОЗВИТКУ ДІТЕЙ
Authors: Лазаревська Ольга
Published: December 2021

Мета дослідження. Визначення основних психологічних факторів впливу в процесі арт-терапії з дітьми дошкільного віку.

Методологія і методи дослідження. Методологічною основою дослідження стала культурно-історична теорія, теорія, комплексний діагностичний тест для виявлення індивідуальних і психологічних особливостей дитини і характеру бачення нею оточуючого світу, уявлення про себе і свою діяльність. Були використані методики визначення рівня розвитку сприйняття, уваги, пам’яті, мислення, уяви.

Результати: Визначено, що арт-терапія як стратегія втілення основних завдань психокорекційної роботи в умовах становлення свідомості дитини в просторі дитячо-дорослої спільноти будується на наступних принципах: творчого розвитку; використання ефекту саморозвитку за активної підтримки дорослого; принцип системного підходу до психокорекційної роботи, що призводить до досягнення психотерапевтичного ефекту; принцип опосередкування особистості дитини та її відношень у процесі відтворення картини світу через формування візуальної моделі, яка є системою графічних і кольорових значень, «візуальних архетипів» у дитячій творчості.

У статті показано, що у процесі арт-терапії відбувається становлення і розвиток трьох ліній відношень дитини: до себе, до оточуючих людей і світу, що складають її картину світу.

Висновки. У статті проаналізовано проблему арт-терапії як засобу психологічної гармонізації та розвитку психіки дитини через художньо-творчу діяльність.

Розглянуто наукові пошуки вчених з питань особливостей арт-терапії як науки, її ефективності в роботі з дітьми дошкільного віку, визначено психологічні фактори щодо психотерапевтичного та психокорегуючого потенціалу образотворчого мистецтва і художньо-творчої діяльності в роботі з дітьми.

Розкрито психологічні фактори психотерапевтичного впливу на етапі початку образотворчої діяльності дитини, зокрема художня експресія, психотерапевтичні відношення та інтерпретація вербально-зворотнього зв’язку.
ПСИХОЛОГІЧНА Т-ГРА «КРЕАТИВНІСТЬ»
Authors: Фоменко Карина , Большакова Анастасія
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Окремої уваги потребує розвиток творчих здібностей та дивергентного мислення особистості у процесі навчання та фахової підготовки та створення психотехнологій розвитку креативності, які відповідають викликам сучасності.

Мета дослідження – створити та перевірити ефективність Т-гри «Креативність».

Вибірка і методи дослідження. У дослідженні використано методику діагностики креативності О. Тунік (2001). Вибірку склали 21 особа (10 осіб увійшли в експериментальну групу та 11 – в контрольну) – усі студенти факультету психології і соціології ХНПУ імені Г.С. Сковороди.

Результати. Мета апробованої гри – скласти паззл, отримуючи його деталі у результаті успішного виконання у команді та індивідуально завдань, спрямованих на розвиток творчих здібностей, а також на усвідомлення власних мотивів, установок та ставлень, релевантних проблемі творчої діяльності.

Процес гри: учасники під керівництвом ведучого виконують завдання та вправи, згруповані за змістом за такими проблемними категоріями: «розвиток невербальної креативності», «розвиток вербальної креативності», «розвиток естетичних здібностей», «розвиток мотивації до творчої діяльності», «розвиток здатності розв’язання творчих проблем у групі», «розвиток семантичної гнучкості як креативної здатності». Потрапляючи на певну кольорову зону шляхом кручення стрілки-дзиги, учасники отримують можливість вибрати завдання відповідної кольорової зони. Номер завдання у зоні визначається шляхом кидання кубику (від 1 до 6). За результатами виконання завдань учасники просуваються у грі, отримуючи частики паззлу, який вони мають заповнити. Переможцем вважається той учасник, який першим складе паззл.

Висновки. Подана у дослідженні Т-гра «Креативність» є дієвим інструментом у розвитку вербальної та образної креативності суб’єкта навчальної-діяльності. На відміну від тренінгових методів формування творчих здібностей або інших групових чи індивідуальних форм роботи з клієнтом Т-гра «Креативність», маючи найбільш суттєві ознаки гри, створює сприятливі умови для залучення до формувальних впливів різних категорій учасників, знімає психологічні бар’єри участі у розвивальних програмах, дозволяє охопити різні аспекти творчих здібностей та розвинути їх у межах ігрової взаємодії.
СПОРТИВНИЙ ПЕРФЕКЦІОНІЗМ: КОНЦЕПТУАЛІЗАЦІЯ ФЕНОМЕНУ
Authors: Вдовиченко Оксана , Коломйіцев Геннадій , Поденко Антон
Published: December 2021

Актуальність дослідження: визначається необхідністю вивчення перфекціонізму у спортсменів як професійно значущою диспозиації.

Мета дослідження: концептуалізувати поняття спортивного перфекціонізму та виявити психологічний зміст та практичне втілення його базових характеристик.

Методи дослідження: теоретичні (аналіз наукових літературих джерел, узагальнення теоретичних даних з проблеми дефініції спортивного перфекціонізму).

Результати дослідження: у статті представлені результати теоретичного аналізу феномену спортивного перфекціонізму, охарактеризовано його типологічні та структурно-функціональні характеристики.

Висновки:Спортивний перфекціонізм є прагненням до досконалості й неперевершеності у спорті, обумовленим завищеними стандартами виконання на тлі критичного ставлення спортсмена до себе і катастрофізацією спортивних невдач, мотивацією високих спортивних досягнень та (чи) страхом невдачі у спорті, особливостями батьківського виховання та критики. Спортивний перфекціонізм проявляється як вимогливість до себе як суб’єкта спортивної діяльності, до інших учасників спортивної діяльності та як переконаність у тому, що вимоги тренера є високими і потребують постійного самовдосконалення.

Спортивний перефекціонізм доцільно характеризувати через такі особистісні риси, когніції, диспозиції і поведінкові прояви, які можуть виявлятись в залежності від міри його розвитку загалом та ступеню адаптивності, а саме: схильність до порядку та організованість, схильність до прокрастинації, тривожність, поєднання страха невдачі та вмотивованості на успіх, когніції типу «все або нічого», губристичне прагнення до переваги, схильність порівнювати себе з іншими більш успішними спортсменами, негативне селектування, неадекватність самосприйняття та оцінки власної спортивної діяльності (викривлення когніцій), невпевненість у собі та безпорадність, нестабільність стильових особливостей атрибуцій успіху та невдачі (оптимізм – песимізм), негативне прогнозування спортивної діяльності.

Показано, що сензитивним періодом для розвитку спортивного перфекціонізму доцільно вважати підлітковий, що вимагає окремого напряму у психологічному супроводі спортсменів цього віку.
РЕЗИЛІЄНТНІСТЬ ОСОБИСТОСТІ: СУТНІСТЬ ФЕНОМЕНУ, ПСИХОДІАГНОСТИКА ТА ЗАСОБИ РОЗВИТКУ
Authors: Грішин Едуард
Published: December 2021

Актуальність дослідження: Сьогодні резилієнс як особливість людської психіки набуває великого значення через необхідність опору стресам, пов’язаним із актуальними соціально-економічними проблемами – життям в умовах пандемії, соціально-політичних конфліктів, загостренням економічних проблем у державі тощо.

Проблема резилієнс як здатності чинити опір стресам та виявляти психічну стійкість є достатньо розробленою у зарубіжній психології, утім українськими дослідниками досі не було здійснено адаптації чи власні розробки засобів психодіагностики та розвитку резилієнс особистості.

Мета дослідження: концептуалізувати поняття резильєнтності та виявити психологічний зміст та характеристики.

Методи дослідження: теоретичні (аналіз наукових літературих джерел, узагальнення теоретичних даних з проблеми дефініції резильєнтності).

Результати дослідження: у статті представлені результати теоретичного аналізу феномену резильєнтності, проаналізовано його психологічні фактори та ресурсний потенціал для особистості.

Висновки.У результаті теоретичного аналізу встановлено, що феномен резильєнтності у психології розуміється у трьох площинах – як риса чи здатність особистості долати стрес, як процес копінгу та як адаптаційно-захисний механізм особистості, що дозволяє протистояти стресу чи адаптуватись після психотравми. Перевагами дії резильєнтності є висока адаптивнітсь, психологічне благополуччя та успішність у діяльності індивіда. Психологічними факторами розвитку резильєнтності є націленість життя на певну мету, почуття узгодженості життя, перевага позитивних емоцій, життєстійкість, висока адекватна самооцінка, активні копінги, самоефективність, оптимізм, наявність соціальної підтримки та спроможність звертатись за підтримкою до інших, когнітивна гнучкість, висока духовність особистості.
ТЕОРЕТИЧНА МОДЕЛЬ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ЕКОНОМІСТА
Authors: Поєзднік Олександр
Published: December 2021

Актуальність дослідження: розвиток професійних якостей майбутніх економістів залежить від сформованості їх професійної компетентності, саме тому важливим виявляється питання про операціоналізацію поняття «професійна компетентність фахівця-економіста» у сучасній психології.

Мета дослідження: концептуально обґрунтувати теоретичну модель професійної компетентності економіста.

Методи дослідження: теоретичні (аналіз наукових літературих джерел, узагальнення теоретичних даних з проблеми професійної компетентності економіста.

Результати дослідження: у статті представлені результати теоретичного аналізу феномену професійної компетентності фахівця економічного профілю, проаналізовано сутнісні її ознаки, побудовано теоретичну модель.

Висновки:У результататі теоретичного аналізу проблеми професійної компетентності майбутніх економістів її було визначено як вмотивовану здатність до успішного здійснення професійної діяльності економіста, що забезпечується сукупністю професійно значущих знань та вмінь, когнітивних особливостей, регулятивних, організаційних, комунікативних та управлінських здатностей. Теоретичну модель професійної компетентності економіста сладають такі компоненти: ціннісно-мотиваційний (вмотивованість на професійну діяльність, інтерес до економіки кар’єрна спрямованість), регулятивно-вольовий (саморегуляція професійної діяльності, адаптивні копінг-стратегії, високий наполегливість, завзятість, стресостійкість, рефлексивність), організаційно-управлінський (афіліативна спрямованість, організованість, здатність до планування, контролю, оцінки поточної діяльності та прогнозування), комунікативно-коопераційний (комунікативні навички, здатність до конструктивного розв’язання конфліктних ситуацій, вміння працювати у команді, знання ділового етикету), когнітивний (обізнаність у професійній діяльності, метакогнітивні вміння), інформаційно-діяльнісний (інструментально-методологічна озброєність в економіці).
ЕМОЦІЙНІ ЧИННИКИ КРЕАТИВНОСТІ ПІДЛІТКІВ
Authors: Кочарян Ігор , Пуханова Юлія
Published: December 2021

Актуальність дослідження: Стаття розкриває питання розвитку креативності за допомогою виявлення психологічних факторів, що заважають або сприяють креативності, в такому випадку стає задача пошуку регулюючих механізмів, які активують та підсилюють креативність, та ті фактори, що навпаки, притупляють або занижують її рівень.

Мета дослідження:виявити емоційні чинники, які пов’язані та впливають на креативність підлітків.

Результати дослідження: В роботі розкривається одна з актуальних проблем сучасної психології, що пов’язана з креативністю особистості. Проведено аналіз взаємозв’язків креативності з емоційними рисами, особливостями емоційного інтелекту, особливостями емоційного реагування, що пов’язані з креативністю особистостей підліткового віку, виявлено емоційний фактор креативності. Виявлений статистично достовірний негативний зв’язок оригінальності зі страхом, як емоційною рисою, позитивний зв'язок оригінальності з презирством, як емоційною рисою, виявлені статистично достовірні позитивні зв’язки емоційного інтелекту та його складових з оригінальністю, статистично достовірний позитивний зв'язок між практичним вмінням розпізнавати емоції з розробленістю та креативністю, визначено мінливість ознаки оригінальності зі зміною показника управління власними емоціями та презирства, як емоційної риси. Виявлено фактор креативності, який статистично достовірно пояснює мінливість креативності, та складається з інтересу, як емоційної риси, з оптимуму переживань, як засобу емоційного реагування, складових емоційного інтелекту, та зі способом емоційного реагування – апатією, як обмежуючим чинником креативності.
ОЦІНКА РІВНЯ НАСИЛЬСТВА У ЗАКЛАДІ ОСВІТИ ОЧИМА УЧАСНИКІВ: РЕЗУЛЬТАТИ ЕМПІРИЧНОГО ДОСЛІДЖЕННЯ
Authors: Панок Віталій , Лунченко Надія , Сосновенко Наталія , Панок Ірина
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Насильство в освітньому середовище – соціально-психологічне явище, для якого характерне використання будь-яких дій однієї людини щодо іншої (учень-учень, учитель-учень, учень-учитель) в умовах закладу освіти, внаслідок яких завдається шкода фізичному і/або психічному здоров’ю індивіда.

Результати дослідження. У цій статті теоретичний огляд проблеми дозволив авторам виокремити емпіричні критерії найбільш поширених у закладі освіти видів насильства, а саме: бійки і тілесні ушкодження; образи і приниження; ізоляція (ігнорування, бойкот); цькування; перехід до іншого закладу освіти як результат різних форм насильства; відбирання і пошкодження особистих речей; вимагання грошей.

На основі обґрунтованих критеріїв і показників емпіричного дослідження авторами було проведено анкетування учнів і педагогічних працівників 10 закладів загальної середньої освіти з різних регіонів України.

Результати дослідження показали, щопричини та форми насильства у закладі освіти надзвичайно складні і різноманітні, вони не є ізольованими одна від одної. Тому і дослідження феномену насильства у освітньому середовищі, причин, що його породжують, має бути комплексним.

На основі одержаних результатів визначено, що психологічна профілактика як особливий вид діяльності працівника психологічної служби має бути спрямована на збереження, зміцнення й розвиток психічного здоров’я усіх учасників освітнього процесу.
ПРЕДИКТОРИ ТВОРЧИХ СПРОМОЖНОСТЕЙ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ
Authors: Шафранський Володимир
Published: December 2021

Актуальність дослідження: Соціальна значущість у дослідженні дивергентного мислення вбачається у його провідній ролі у розвитку нестандартного мислення, креативності та здатності бачити різні варіанти розв’язання професійно-практичних завдань. Попри усталеність поняття дивергентного мислення у психології, його зміст та психологічні ознаки є маловивченими і такими що зводяться до феномену креативності, саме тому розрізнення цих феноменів є окремим теоретико-методологічним завданням.

Мета дослідження: дослідити особливості розвитку та психологічні предиктори компонентів творчих спроможностей (креативності та творчої активності) у майбутніх фахівців різних профілів професійної підготовки.

Методи дослідження:тест креативності Е. Торренса, тест вербальної креативності С. Медніка у модифікації А. Н. Вороніна, опитувальник творчої активності М.М. Кашапова, опитувальник «Академічна саморегуляція» Р. М. Райана, Д. Р. Коннелла, адаптований М. В. Яцюк, діагностичний опитувальник опитувальник «Стиль саморегуляції особистості – ССП-98», експериментально-інтроспективна методика «Метакреативні здібності» (EIMCA) М.В. Саврасова, непараметричні методи, регресійний аналіз.
Результати дослідження: у статті представлені результати порівняльного аналізу креативності та творчої активності студентів різних профілів навчання, виявлено регулятивні предиктори творчої активності та креативності студентів.

Висновки:У результаті порівняльного аналізу було визначено, що у студентів мистецького профілюб найвищий рівень показників образної креативності, у той час як студенти гуманітарного профілю характеризуються найвищими показниками вербальної креативності. Предикторами образної креативності виступають показники внутрішньої саморегуляції, зовнішнього регулювання, здатності до планування та моделювання, програмування та оцінки результату. Предикторами вербальної креативності виступили креативна рефлексія, ідентифіковане регулювання, здатності до планування, моделювання та гнучкість саморегуляції. Предикторами творчої активності є креативна обізнаність та рефлексія, а також ідентифіковане регулювання діяльності.
ПСИХОДІАГНОСТИКА ЕСТЕТИЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ ОСОБИСТОСТІ
Authors: Найчук Вікторія , Фоменко Карина , Кузнецов Олексій
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Прискорення темпу життя, зростання економічної спроможності громадян, виробничих потужностей і товарообігу, процеси глобалізації соціально-економічного простору і зростання ролі Інтернет-торгівлі – все це виступає чинником високої потреби суспільства в естетизації різних видів економічної діяльності загалом та життєдіяльності людини – зокрема. Попри широке використання терміну «естетичний інтелект» в економіці, у психології міра вивчення естетичного інтелекту значно поступається іншим видам інтелекту.

Мета дослідження: здійснити апробацію методики психодіагностики естетичного інтелекту особистості.

Методи і вибірка. Вибірку досліджуваних склали 272 особи, віком 17-60 років, 156 жінок та 116 чоловіків. Для обґрунтування конструктної валідності методики було використано опитувальник, що діагностує провідний тип репрезентативної системи (К.І. Фоменко), опитувальник емоційного інтелекту Н. Холла, батарею адаптованих тестів для вивчення рівня розвитку естетичного сприйняття (О.М. Торшилова і Т.В. Морозова).

Результати. Концептцалізовано та операціоналізовано поняття естетичного інтелекту. Доведено валідність та надійність опитувальника, що вимірює рівень розвитку естетичного інтелекту.

Висновки.Теоретичний аналіз проблеми естетичного інтелекту дозволив визначити його як здатність розуміти, аналізувати, інтерпретувати, оцінювати та використовувати для розв’язання повсякденних та професійних завдань інформацію про об’єкти та явища навколишньої дійсності природного чи штучного походження, отриману на основі естетичного сприйняття. У результаті апробації методики дослідження естетичного інтелекту було доведено її високу надійність та валідність. Виявлено позитивні зв’язки естетичного інтелекту та естетичних здібностей, причому достатній рівень останніх є умовою для високого рівня естетичного інтелекту особистості.
КОЛАБОРАЦІЯ ТЕОРІЇ ТА ПРАКТИКИ У РАМКАХ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ ПСИХОЛОГІВ ДО РОБОТИ В ІНКЛЮЗИВНІЙ ОСВІТІ
Authors: Панасенко Елліна , Березка Софія , Лічман Вікторія
Published: December 2021

Актуальність дослідження. Закон України «Про освіту» гарантує право на освіту для кожної дитини. Враховуючи темпи зростання кількості дітей з особливими освітніми потребами, забезпечити це право можливо за допомогою організації для них інклюзивної освіти. Впровадження інклюзивної форми навчання потребує плідної та різнопланової роботи спрямованої на модифікацію та адаптацію і матеріального середовища закладів освіти, ї їх програм, і ментального сприйняття усіх учасників освітнього процесу та соціуму взагалі.

Мета полягає у висвітленні досвіду кафедри практичної психології ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» щодо особливостей підготовки майбутніх практичних психологів до роботи в інклюзивних групах.

Вибірка і методи дослідження. У досліджені за допомогою авторської анкети розробленої у googleform форм було охоплено 120 здобувачів бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 053 Психологія та 60 керівників закладів освіти. Окрім анкетування булло організовано фокус-групи зі стейкхолдерами.

Результати. За результатами проведеного дослідження було встановлено, що здобувачі першого курсу спеціальності 053 Психологія мають переважно низький рівень обізнаності щодо інклюзивної освіти та виявляють особистісну неготовність до роботи у закладах освіти з інклюзивною формою навчання. Опитування роботодавців дозволило встановити типові проблеми молодих фахівців у цій сфері та зафіксувати факт необхідності цілеспрямованої підготовки майбутніх психологів до роботи у закладах освіти з інклюзивною формою навчання. На основі отриманих даних анкет та результатів фокус-зустрічей викладачами кафедри практичної психології ДДПУ було розробленоміждисциплінарну, комплексну систему підготовки майбутніх практичних психологів до діяльності в інклюзивній освіті, засновану на колаборації сучасної теорії та практики.

Висновки та перспективи. Розроблена система підготовки здобувачів спеціальності 053 Психологія до роботи в умовах інклюзивної освіти виявилась ефективним засобом для розвитку когнітивної, емоційно-вольової та мотиваційної готовності психолога до роботи з дітьми з особливими освітніми потребами.
ПСИХОДІАГНОСТИКА МОТИВАЦІЇ ВИБОРУ ПРОФЕСІЇ ТА ЗАДОВОЛЕННЯ БАЗОВИХ ПОТРЕБ У РОБОТІ ДИЗАЙНЕРА
Authors: Шандрук Сергій , Демків Григорій
Published: December 2021

Актуальність дослідження: проблема мотивації вибору професії дизайнера і базових потреб у цій професії є новою у психологічній методології, тому розробка відповідного сучасного психодіагностичного інструментарію стає важливою складовою професійної підготовки фахівців-дизайнерів.

Мета дослідження: здійснити апробацію методики психодіагностики мотивації вибору професії та задоволення базових потреб у роботі дизайнера.

Методи і вибірка. Вибірку досліджуваних склали 242 особи, віком 17-57 років, 154 жінок та 88 чоловіків, серед них 158 студентів, які навчаються за спеціальністю 022 «дизайн». Для обґрунтування конструктної валідності методики було використано опитувальник, що діагностує саморегуляцію творчої діяльності, зокрема внутрішню, ідентифіковану, інтроєктовану та зовнішню саморегуляцію творчої діяльності К.І. Фоменко, методику дослідження творчої активності М.М. Кашапова, методику дослідження кар’єрних орієнтацій Шейна.

Результати. Розроблено опитувальник для діагностики мотиваційного профілю мотивів вибору професії та задоволення базових потреб у професії дизайнера. Доведено валідність та надійність опитувальника, показано типові мотиваційні профілі фахівця-дизайнера.

Висновки.На основі мотиваційної моделі Ш.Річі,П.Мартіна було виділенодванадцятьфакторів-мотиваторів,що характеризуютьдомінантніпотреби фахівця-дизайнера, та створено опитувальник, який діагностує мотивацію вибору професії дизайнера та задоволеності базових потреб у його професійній діяльності, валідність та надійність якого доведені.

Типологічний аналіз мотивів вибору професії майбутніх дизайнерів показав існування п’яти мотиваційних профілів: «орієнтованого на себе у професійно-творчій діяльності»; «орієнтованого на творчий продукт»; «орієнтованого на професійне благополуччя»; «орієнтованого на фінансове благополуччя» та «орієнтованого на інших».
ЗЕМЕЛЬНІ КОМІТЕТИ В УКРАЇНСЬКІЙ РЕВОЛЮЦІЇ 1917–1921 рр.
Authors: Воронянський О. В.
Published: December 2021

У статті розкрито діяльність земельних комітетів у період існування Української Центральної Ради. Показано, що існувало гостре протиріччя в підходах соціал-демократичного керівництва Генерального Секретаріату земельних справ (соціалізація землі при збереженні великих господарств під контролем держави) і есерівської більшості в складі земельних комітетів (націоналізація землі та зрівняльний її розподіл між селянськими господарствами). Фактично земельні комітети почали такий розподіл ще до більшовицького декрету про землю. Намагання керівництва Центральної Ради стримати цей процес стало однією з основних причин її падіння.
ФОРМУВАННЯ ЗАХІДНОГО КОРДОНУ УКРАЇНИ
Authors: Дьякова О. В. , Топчій Д. С.
Published: December 2021

Метою даної роботи є висвітлення формування західноукраїнського кордону за радянських часів і в період незалежності України. Наукова новизна виявляється у дослідженні європейської дипломатії 1939-2009 рр., коли межа західного кордону України зазнавала змін. Аналізуючи ситуацію, що склалася у досліджуваному регіоні, можна зауважити, що формування західних кордонів сучасної України відбувалося протягом 70 років, з 1939 по 2009 рр. між лідерами країн у різні часи були укладені міждержавні договори, що стали основною базою для зміни рубежів України. Найбільш активно ці процеси відбувалися наприкінці 1930-х – 1940-ві рр. Кордон формувався за рахунок передачі певних площ територій сусідніх держав переважно мирним шляхом
«ОРГАНІЗОВАНА ДРУЖБА»: СТВОРЕННЯ І ДІЯЛЬНІСТЬ ХАРКІВСЬКОГО ТОВАРИСТВА ДРУЖБИ З НІМЕЦЬКОЮ ДЕМОКРАТИЧНОЮ РЕСПУБЛІКОЮ
Authors: Мартинова І. С.
Published: December 2021

Унаслідок прийнятих комуністичною партією рішень про посилення пропаганди радянського способу життя закордоном і залучення до цього процесу громадськості в радянській Україні наприкінці 1950-х – 1960-ті рр. було створено Українське товариство дружби і культурного зв’язку з зарубіжними країнами(УТДКЗ). Воно мало обласні і міські відділення. Значний інтерес харківської громадськості до німецької мови і культури, наявність громадської просвітницької організації – Клубу друзів німецької мови (пізніше Клуб друзів НДР) зумовили створення у 1968 році Харківського міського відділення Товариства дружби з Німецькою демократичною республікою(ХМВТД). Діяльність Товариства відбувалася в рамках визначених статутом УТДКЗ і під контролем ідеологічного відділу обкому партії. Товариство складалося з колективних членів, серед яких були вищі навчальні заклади, підприємства, середні школи міста. «Клуб друзів НДР» був найактивнішим колективним членом ХМВТД і виконував більшість завдань, що стояли перед Товариством. Основними формами роботи були: зустрічі делегацій («потягів дружби») та окремих діячів культури, науки, техніки; проведення днів культури, урочистих зборів, присвячених річниці утворення НДР, вечорів німецької літератури, музики, театру; експонування виставок зарубіжних громадських організацій; шефська робота над студентами з Німеччини; відсилання закордон виставок, кінокартин, матеріалів для преси. Пропагандистсько-ідеологічний аспект в діяльності Товариства був обов’язковим, що позначалося на тематиці зустрічей і екскурсій, але ж міжособистісне спілкування сприяло встановленню теплих людських відносин. Актив товариства намагався неформально підходити до виконання своїх обов’язків. Члени Товариства з задоволенням виконували свою роботу, спілкувалися з гостями з НДР у неформальних обставинах, своїми руками готували сувеніри, організовували вечори і концерти, готували доповіді на різні теми, листувалися з німецькими друзями. Для цього вони вчили і постійно вдосконалювали німецьку мову.
СОЦІАЛЬНЕ ПОХОДЖЕННЯ ДИТЯЧОЇ БЕЗПРИТУЛЬНОСТІ В УКРАЇНІ У 1920-х РОКАХ
Authors: Олянич Л. В. , Олянич В. В.
Published: December 2021

Стаття присвячена дослідженню соціальних причин дитячої безпритульності в Україні 1920-х років. Автори аналізують як історичні джерела сучасників досліджуваного явища, так і праці науковців, які працювали вже за часів незалежності України. Серед безпритульних були діти до18 років, які перебували в умовах, небезпечних для їх життя та фізичного розвитку, діти-сироти, діти, які втратили зв'язок з батьками, підкидки, а також підлітки, яким нема з чим жити через матеріальну незахищеність. Багато з них вважалися безпритульними, хоча в основному вони були бездомними, тому що вони були в соціально занедбаних сім'ях. Протягом 20-х років соціально-економічні джерела безпритульність дітей змінилася. Якщо в 1923 році серед безпритульних дітей робітників було 61%, селян 23%, то в 1925/26 р. робітники – 32%, селяни 50%, а наприкінці 20-х років вихідці з с.72% безпритульного контингенту дітей. У 1928 р. 55% вуличних дітей виявилися «свіжими», тобто.вони поповнили свої ряди протягом 1924-1928 рр., тому ні державним органам, ні громадським об’єднанням не вдалосяподолати це аномальне явище суспільного розвитку.
ЗОВНІШНЯ ПОЛІТИКА УКРАЇНСЬКОЇ ДЕРЖАВИ П.СКОРОПАДСЬКОГО: АВСТРО-УГОРСЬКИЙ НАПРЯМОК
Authors: Павліченко О. О.
Published: December 2021

У статті проаналізовано діяльність В. К. Липинського на посаді посла Австро-Угорщини й розкрито його ставлення до збереження територіальної цілісності етнічних земель у складі Української Держави. Під час його діяльності постало питання про українську Галичину, на яку мали намір поширити свою владу польські політичні кола. Саме про це вони таємно домовились з австро-угорською стороною. Розуміючи, що така таємна дипломатія загрожує не тільки міжнародному авторитету молодої держави, але і її територіальної цілісності, В. К.Липинський запропонував досить радикальне рішення, щодо припинення економічної допомоги Німеччині та Австро-Угорщині. Такі рішучі дії досить позитивно вплинули на швидке вирішення цієї ситуації на користь Української Держави. Активна діяльність В. К. Липинського брав активну участь у вирішенні питання долі військовополонених українців років Першої світової війни. Він не тільки домовлявся про їхній обмін, але й опікувався належними умовами їхнього утримання в полоні.Показано роль В.К. Липинського у створенні українських консульств у Відні та Будапешті, Львові, Трієсті, Празі та віце-консульство у Чернівцях. Визначено особливості діяльності вченого у ключовому напрямку зовнішньої політики Української Держави П. Скоропадського. В.К. Липинський зумів налагодити зв’язки з місцевими українськими політичними силами.Одночасно з дипломатичною діяльністю В.К. Липинський розгорнув активну інформативну діяльність з метою пропагування ідеї української державності. Перебуваючи на посаді посла, він опікувався збереженням маєтків Поділля та Волині, власники яких виїхали за кордон.
НЕСТОР МАХНО ТА ЙОГО УЧАСТЬ У БОЙОВИХ ДІЯХ НА ДОНБАСІ НАВЕСНІ 1919 р.
Authors: Стешенко Н. Л. , Бородай А. В.
Published: December 2021

У статті досліджена роль Нестора Махна та участь очолюваного ним формування в бойових діях на території Донбасу навесні 1919 р. Аналізуючи участь Нестора Махна у бойових діях на Донбасі навесні 1919 р., можна зробити висновок, що розрив союзу з Махном став однією з причин поразки Червоної Армії на Донбасі. В. Ленін говорив, що за два роки революції більшовики не змогли завоювати співчуття і підтримки більшості трудящого селянства України. Нестор Махно був значимою фігурою в період української революції 1917– 1921 років, зокрема під час воєнних дій на території Донбасу. Маючи самобутні політичні погляди та безумовний талант полководця він став виразником інтересів найчисельнішої верстви населення – селянства. Ця «третя сила» в умовах збройного протистояння шукала свій шлях і тому не мала чіткої орієнтації на певну політичну силу – Директорію, більшовиків чи білогвардійців. Тому, опинившись між ворожими для себе силами, Махно був приречений на поразку, підтвердженням чому стала його перша спроба виступити на боці більшовиків навесні 1919 року.
ДОМАШНІ УЧИТЕЛЬКИ ДУХОВНОГО СТАНУ
Authors: Яковенко Г. Г.
Published: December 2021

Професійна група домашніх учительок складалася з представниць різних станів, зокрема, духовного. Станова належність впливала на особливості життєвих стратегій та повсякденних практик цієї групи, визначала необхідність жіночої освіти. Випускниці єпархіальних училищ походили з соціально вразливої частини духовенства. Представниці професійної групи домашніх учительок працювали в різних навчальних закладах. Найбільша кількість була зосереджена у місцях підготовки, зокрема, в Єпархіальних училищах, де вони виконували обов’язки викладачок, виховательок та помічниць виховательок. Для характеристики становища домашніх учительок у жіночих закладах освіти Духовного відомства важливо визначити трудову та професійну мобільність. Навчальні заклади мали внутрішнє кадрове забезпечення, домашні учительки тривалий час працювали в училищі. Тривалість педагогічного стажу була характерною рисою діяльності домашніх учительок була характерною рисою в жіночих училищах Духовного відомства
РЕФОРМУВАННЯ КУЛЬТУРНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ
Authors: Скрипчук Г. В.
Published: December 2021

У статті висвітлюються пріоритетні завдання державної культурної політики України періоду незалежності, вказані основні особливості та недоліки культурної політики сьогодення. Надано аналіз правового забезпечення країн Європейського Союзу та незалежної України.
ІСТОРИЧНІ ЕТАПИ СТАНОВЛЕННЯ ДУХОВНИХ ЦІННОСТЕЙ ЛЮДИНИ ІНФОРМАЦІЙНОГО СУСПІЛЬСТВА
Authors: Кунденко Я. М. , Білостоцький М. О.
Published: December 2021

У статті дається визначення поняття «цінність» та характеристика історичних етапів становлення духовних цінностей людини інформаційного суспільства. Виявлено, щодуховний розвиток особистості – процес індивідуально-особистісного залучення до духовної культури суспільства, оволодіння загальнолюдськими, соціокультурними, національними цінностями і досвідом людства в процесі духовно-практичної діяльності та самостійного творчого розвитку кожної особи. Проблема цінностей, в широкому значенні, завжди виникає в епохи знецінення культурної традиції та дискредитацій ідеологічних засад суспільства. Розуміння цінностей змінюється відносно різних історичних періодів розвитку культури. В період Античності відсутнє чітке розуміння своєрідності людини в світі, істина і цінність не відокремлені один від одного. В часи Середніх віків йшлося про релігійні цінності, оскільки людина існувала в ім'я Бога. Філософи Нового часу виділили розум як головну рису людини. Всепоглинаючий інтерес до істини затемнював проблему цінностей. В німецькій класичній філософії І. Кант «відокремив» істину, красу і благо. Істиною займається розум, а цінністю - розумна воля. Для філософів ХХ століття проблема цінностей виходить на перший план, тому що головною проблемою постає екзистенціальне буття людини та «людино-орієнтована» істина. Розподіл цінностей людини сучасного інформаційного суспільства проводиться щодо суб'єкта та способу поціновування: фізичні, які задовольняють базові потреби суб'єкта, спрямовані на чуттєво дану реальність, що має одиничний, безпосередній та матеріальний характер;соціо-психологічні, які задовольняють особливі, опосередковані та ідеальні потреби суб'єкта, спрямовані на метафізичну чи віртуальну реальність, що існує у свідомості людини; духовні цінності, які задовольняють всезагальні та трансцендентальні потреби суб'єкта за допомогою творчої діяльності узагальнюючого мислення по створенню естетичні ідеалів; релігійних уявлень; наукових теорій; філософських категорій.