A vastagbél-diverticulosis veszélyei és kezelése.
Authors: Bubán Tamás , Sipeki Nóra , Várvölgyi Csaba , Papp Mária 
Published: November 2022

Összefoglaló. A vastagbél-diverticulosis előfordulási gyakorisága
világszerte növekszik, aminek hátterében elsősorban diétás és életmódbeli
változások állnak. Az esetek jelentős hányadában a vastagbél-diverticulosis
semmiféle panaszt nem okoz, véletlenül fedezik fel, így kezelést sem igényel.
Tünetek az esetek mintegy 25%-ában jelentkeznek: ez az ún. diverticularis
betegség, melynek különböző súlyosságú és lefolyású formái ismertek. A 2000-es
évek elejétől a diverticulosis kialakulásában szerepet játszó patofiziológiai
folyamatok – úgymint a genetikai háttér, az alacsony fokú krónikus gyulladás és
a béldysbiosis jelenléte – jobb megértése elősegítette a megelőzés, a
diagnosztika és a kezelés eszközeinek fejlődését. Főbb megállapítások: A
tüneteket okozó szövődménymentes diverticulosis elkülönítése az
irritábilisbél-szindrómától egyértelműen kihívást jelent. Az akut diverticulitis
előfordulási gyakorisága alacsonyabb, mint korábban feltételezték. A
képalkotóknak, különösen a hasi komputertomográfiának a szerepe előtérbe került
a gyors és megfelelő diagnózis felállításában és a betegség súlyosságának
meghatározásában. A magas rosttartalmú étrend az egészséges táplálkozás fontos
része, ugyanakkor nincs bizonyíték arra, hogy gyorsítaná az akut diverticulitis
során a felgyógyulást, vagy megelőzné annak kiújulását. Újabban vitatják azt a
hagyományos álláspontot, miszerint a szövődménymentes akut diverticulitist
mindenképpen antibiotikummal kell kezelni, és kórházi felvételt igényel. Akut
diverticulitis esetén nem ajánlott kolonoszkópia végzése a perforációveszély
miatt. Elektív kolonoszkópia 6 héttel később javasolt, colorectalis carcinoma
kizárására, amennyiben 3 éven belül nem került rá sor. Bizonyos esetekben a
rutinkolonoszkópia azonban el is hagyható. A szövődményes akut diverticulitis
kezelése során nem mindig szükséges sürgős sebészeti beavatkozás. A műtétre
szoruló, hemodinamikailag stabil, immunkompetens betegekben
diverticulumperforáció és diffúz peritonitis esetén pedig a reszekció és a
primer anasztomóziskészítés egyre inkább teret nyer a Hartmann-műtéttel szemben.
A szerzők a jelen összefoglalóval a diverticulosis korszerű, egyénre szabott
ellátását kívánják elősegíteni a mindennapi klinikai gyakorlatban. Orv Hetil.
2022; 163(16): 614–623.

Summary. The prevalence of colonic diverticulosis is growing
worldwide due to dietary and lifestyle changes. Colonic diverticulosis does not
cause any complaints in a significant proportion of individuals; therefore, it
is usually diagnosed by accident and does not require any treatment.
Diverticular disease, which constitutes about 25% of the cases, is associated
with presenting symptoms, and has various forms based on the course and severity
of the disease. From the early 2000s, the better understanding of the
pathophysiologic pathways which play a role in the development of the
diverticular disease (genetic background, low-grade chronic inflammation and
intestinal dysbiosis) promoted prevention, diagnostics and finding treatment
options. The main conclusions: It is a challenge to distinguish uncomplicated
but symptomatic diverticular disease from irritable bowel syndrome. The
prevalence of acute diverticulitis is lower than it was previously assumed. The
role of diagnostic imaging, mainly abdominal computer tomography, has become
more important to aid the rapid and correct diagnosis of acute diverticulitis
and to determine its severity. Although a high-fiber diet may be recommended for
general health purposes, there is little evidence that it benefits recovery
during acute diverticulitis episodes or prevents recurrent episodes. Traditional
antibiotic therapy as the mainstay of treatment of acute uncomplicated
diverticulitis such as routine hospital admission has been challenged recently.
In an acute episode of diverticulitis, performing colonoscopy should be avoided
as it is associated with an increased risk of colonic perforation. If there was
no screening colonoscopy within 3 years, it is strongly recommended at least 6
weeks after the acute episode to exclude colorectal carcinoma. Routine
colonoscopy may be omitted in certain cases. Complicated acute diverticulitis
should not necessarily be treated by emergency surgery. In the case of
hemodynamically stable and immunocompetent patients, resection with primary
anastomosis may be preferred over a Hartmann’s procedure for the treatment of
perforated diverticulitis and diffuse peritonitis. With this review, the authors
intend to facilitate providing up-to-date and customized treatment of
diverticular disease in the daily practice. Orv Hetil. 2022; 163(16):
614–623.