bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
МЕТОДИКА ОБРОБКИ КУКСИ ПІСЛЯ ВИКОНАННЯ ВИСОКОЇ ТРАНСМЕТАТАРЗАЛЬНОЇ АМПУТАЦІЇ СТОПИ ЗА ШОПАРОМ
Authors: Futujma Yu. M. , Bedenyuk A. D. , Pawlyshyn A. W. , Bodnar P. Ya.
Published: November 2019

Сьогодні у всьому світі цукровий діабет (ЦД) визнаний одним із найважливіших неінфекційних захворювань, поширення якого набуло характеру пандемії. Переважно цьому сприяють збільшення численності та віку населення планети, урбанізація території, ожиріння і малорухомий спосіб життя. Загалом на пацієнтів, хворих на цукровий діабет, ускладнений синдромом діабетичної стопи (СДС), припадає 40–70 % ампутацій нижніх кінцівок нетравматичного ґенезу, які в цій групі хворих виконуються в 10–15 разів частіше, ніж у загальній популяції.

Мета – на основі запропонованої оптимізації методики «малих» ампутацій удосконалити відомий спосіб високої ампутації стопи за Шопаром шляхом зменшення кількості гострих кутів зони відпилу ураженої частини кістки.

Матеріал і методи. З використанням удосконаленої нами методики прооперовано 52 пацієнти віком від 42 до 80 років, які перебували на лікуванні в хірургічному та судинному відділеннях Тернопільської університетської лікарні з гнійно-некротичними ураженнями дистального відділу стопи на ґрунті цукрового діабету. Результати порівнювали з результатами контрольної групи пацієнтів, яким проводили високу трансметатарзальну ампутацію класичним методом пилою Джиглі.

Результати. Для ампутації кісткової тканини застосували відрізний металевий диск діаметром 22 мм, який за допомогою електроприводу обертається зі швидкістю до 20 000 обертів за хвилину.

Місця відпиляних кісток, там де стикаються під кутом грані діафіза та відпилу кістки, обробляли шляхом поетапного шліфування корундовою кулеподібною 5-міліметровою шліфувальною насадкою впродовж 1–3 хвилини зі швидкістю обертання 10 000 за хвилину та фінішною корундовою конусоподібною 5-міліметровою насадкою впродовж 2–4 хвилин зі швидкістю 15 000–20 000 обертів за хвилину, допоки гострі кути граней діафіза та відпилу кістки не набули на максимально округлої форми. Місця відпилу і шліфовки кістки закрили м’якими тканинами, формуючи таким чином куксу.

Висновки. Запропонований спосіб обробки місця відпилу кісток після виконання високої трансмететарзальної ампутації стопи за Шопаром забезпечив відсутність гострих кутів на місцях відпилу, що дозволило уникнути додаткового травмування навколишніх м’яких тканин, значно зменшило больові відчуття, скоротило строки загоєння ранових поверхонь та пришвидшило медичну і соціальну реабілітацію хворого.
ВИКОРИСТАННЯ АНТИГЕНУ Кі-67 В ДІАГНОСТИЦІ БАЗАЛЬНОПОДІБНОГО РАКУ МОЛОЧНОЇ ЗАЛОЗИ В УМОВАХ ВЕЛИКОГО ПРОМИСЛОВОГО РЕГІОНУ ПІВДЕННОГО СХОДУ УКРАЇНИ
Authors: Pogorila T. Yu. , Pashchenko S. M. , Shchurov M. S.
Published: November 2019

Вступ. Серед усіх молекулярно-генетичних типів раку молочної залози на частку базальноподібних пухлин припадає 10–24 %. Базальноподібний рак молочної залози характеризується агресивним перебігом. Важливе місце серед факторів прогнозу посідає маркер проліферації Ki-67.

Мета дослідження – визначити рівень експресії антигену Кі-67 у пацієнтів з базальноподібними раком молочної залози в умовах великого промислового регіону південного сходу України.

Методи дослідження. У 150 хворих з базальноподібною формою раку молочної залози та 40 пацієнтів з іншими молекулярно-генетичними типами раку молочної залози було визначено рівень експресії (за B. Risberg та ін.) антигену Кі-67. Експресію маркера проліферації визначали імуногістохімічним методом.

Результати й обговорення. Проаналізовано результати імуногістохімічних досліджень хворих на базальноподібний рак молочної залози, зокрема за ступенем експресії маркера проліферації Кі-67 залежно від місця проживання. Встановлено тенденцію до збільшення експресії цього маркера при оцінюванні хворих, які проживають у різних районах м. Запоріжжя (від екологічно сприятливих до районів, близьких до великих промислових об’єктів). Маркер проліферації Кі-67 визначався у всіх 150 пацієнтів з різним рівнем експресії. У хворих (40 осіб) з іншими молекулярно-генетичними типами раку молочної залози експресію Кі-67 виявлено у 24 (60,0 %) випадках; у 16 (40,0 %) спостереженнях вона не визначалась; високий рівень експресії встановлено у 2,5 % хворих цієї групи.

Висновки. Встановлено особливості перебігу базальноподібного раку молочної залози від наявності Ki-67. Частота його виникнення зростає на 41–44 % у хворих, які проживають у районах м. Запоріжжя, близьких до промислових майданчиків. У них спостерігають збільшення експресії маркера проліферації Ki-67 на 45 %. Пацієнти з низьким рівнем експресії Кі-67 (0–15 %) живуть удвічі довше порівняно з хворими на базальноподібний рак молочної залози з високим рівнем (>50 %) експресії цього маркера. У пацієнтів з низьким рівнем експресії Кі-67 (за класифікацією Risberg) загальна виживаність сягає 25 місяців і більше. Метастазування у хворих на базальноподібний рак молочної залози залежить від рівня експресії маркера проліферації. При рівні експресії Кі-67 51–100 % метастазування виявлено в 56,80 %. Частота рецидивів у пацієнтів з базальноподібним раком молочної залози пов’язана з рівнем експресії маркера проліферації. У хворих, в яких експресія Кі-67 досягла 26–50 і 51–100 %, вона становила 7,40 та 22,22 % відповідно.
ПРООКСИДАНТНО-АНТИОКСИДАНТНИЙ БАЛАНС В ОРГАНІЗМІ ЩУРІВ НА ТЛІ СУБХРОНІЧНОЇ ДОКСОРУБІЦИНОВОЇ ТОКСИЧНОСТІ ТА ЗАСТОСУВАННЯ ЕНТЕРОСОРБЦІЇ І ФІЛГРАСТИМУ (огляд літератури та результати власних досліджень)
Authors: Shevchuk O. O. , Volska A. S. , Yaremchuk O. Z. , Kurylo Kh. I. , Bardakhivska K. I. , Nikolaev V. G. , Posokhova K. A.
Published: November 2019

Вступ. Антрациклінові антибіотики залишаються одними з найбільш затребуваних протипухлинних лікарських засобів завдяки високій цитотоксичній та протипухлинній активності. Однак протягом багатьох років невирішеною проблемою залишається їх кардіотоксичність та здатність викликати незворотне ушкодження міокарда з розвитком застійної серцевої недостатності з високою летальністю.

Мета дослідження – вивчити вплив ентеральної сорбційної терапії та препарату гранулоцитарного колонієстимулювального фактора на показники прооксидантно-антиоксидантної рівноваги в щурів на моделі субхронічної токсичності доксорубіцину.

Методи дослідження. Експерименти проводили на статевозрілих щурах-самцях, в яких моделювали субхронічну доксорубіцинову токсичність, а для корекції застосовували гранульований вуглецевий ентеросорбент С2 самостійно та в комбінації з філграстимом. Досліджували показники ТБК-активних продуктів, активність каталази, супероксиддисмутази, вміст відновленого глутатіону в тканинах серця, печінки і сироватці крові, загальну антиокиснювальну активність сироватки кровi.

Результати й обговорення. На тлі субхронічної доксорубіцинової токсичності в щурів виявлено порушення прооксидантно-антиоксидантного балансу, яке проявлялося зростанням рівня ТБК-активних продуктів у сироватці крові (у 2,07 раза), тканинах серця (у 2,3 раза) та печінки (в 1,7 раза). Одночасно спостерігали пригнічення ланок ендогенного антиоксидантного захисту зі зниженням активності каталази, супероксиддисмутази, вмісту відновленого глутатіону в усіх досліджуваних біологічних середовищах, яке було максимальним переважно в тканинах серця. Застосування ентеросорбенту С2 сприяло відновленню окисно-відновного балансу. Додаткове використання філграстиму продемонструвало подальше покращення досліджуваних показників і статистично достовірно переважало монозастосування ентеросорбенту за рівнем ТБК-активних продуктів у тканинах серця та активністю каталази в тканинах серця і сироватці крові.

Висновок. Отримані результати – підґрунтя для подальшого вивчення можливостей комбінованого застосування ентеральної сорбційної терапії та філграстиму з метою зменшення побічних ефектів антрациклінових антибіотиків.
ПОЛІМОРФІЗМ ГЕНІВ НЕЙРАМІНІДАЗИ ТА НУКЛЕОПРОТЕЇНУ ШТАМІВ ВІРУСУ ПТАШИНОГО ГРИПУ А H1N1 І H7N9
Authors: Buryachenko S. V. , Stegniy B. T.
Published: November 2019

Вступ. На сьогодні вірус грипу є основною причиною захворюваності людей будь-якого віку. Грип щорічно призводить до смерті значної кількості населення та завдає суттєвого економічного збитку. Вірулентність і патогенність цього вірусу значною мірою зумовлені наявністю в нього нейрамінідази та нуклеопротеїну, які забезпечують вірусну адгезію на клітині-хазяїні й реплікацію. Генетичний моніторинг є важливим ключовим елементом епідеміологічного спостереження, яке включає в себе раннє виявлення та ідентифікацію сезонних (циркулюючих) вірусів грипу, а також вірусів грипу нових підтипів, які можуть викликати пандемію. Для запобігання пандеміям необхідна інформація про молекулярно-генетичний аналіз зразків вірусів грипу, рівень колективного імунітету, чутливість до противірусних препаратів, антигенні характеристики вірусу.

Мета дослідження – визначити молекулярно-генетичний поліморфізм генів нейрамінідази та нуклео­протеїну штамів вірусу пташиного грипу А H1N1 і H7N9 та його вплив на структуру доменів кодованих протеїнів біоінформатичними методами.

Методи дослідження. Було проаналізовано нуклеотидні послідовності генів нейрамінідази та нуклео­протеїну штамів вірусу грипу А Н1N1 і Н7N9, а також визначено домени продуктів цих генів за допомогою кластерного аналізу та програми DELTA-BLAST.

Результати й обговорення. За результатами дослідження, визначено поліморфізм і генетичні дистанції між алелями генів нейрамінідази та нуклеопротеїну штамів вірусу грипу А Н1N1 і Н7N9. Показано тип і локалізацію мутацій. Визначено домени продуктів досліджуваних нуклеотидних послідовностей. Показано роль і вплив мутацій у нуклеотидних послідовностях алелів досліджуваних генів на поліморфізм нейрамінідази та нуклеопротеїну.

Висновки. Визначено поліморфізм генів нейрамінідази та нуклеопротеїну. Показано відсутність впливу поліморфізму нуклеотидних послідовностей генів нейрамінідази та нуклеопротеїну штамів вірусу грипу А Н1N1 і Н7N9 на доменовий склад цих протеїнів і, таким чином, на властивості даних штамів.
IN SILICO ДОСЛІДЖЕННЯ МОЖЛИВИХ ШЛЯХІВ МЕТАБОЛІЗМУ АТРИСТАМІНУ В ОРГАНІЗМІ ЛЮДИНИ
Authors: Podolsky I. M. , Shtrygol S. Yu.
Published: November 2019

Вступ. Об’єктом представленого дослідження є атристамін (2-метил-3-(феніламінометил)-1Н-хінолін-4-он), який вивчають як перспективний антидепресант із церебропротекторними, ноотропними, аналгетичними, антигіпоксичними та актопротекторними властивостями. Обов’язковою умовою подальшого впровадження його як кандидата в ліки є дослідження фармакокінетичних характеристик молекули. Це неможливо здійснити без цілісного розуміння процесів біотрансформації, яким піддається досліджувана сполука в організмі людини.

Мета дослідження – провести in silico дослідження можливих шляхів метаболізму перспективного антидепресанта атристаміну за допомогою онлайн-ресурсів, що перебувають у вільному доступі.

Методи дослідження. З метою in silico дослідження можливих напрямків біотрансформації атристаміну в організмі людини використовували он-лайн такі веб-сервіси: “Xenosite P450 Metabolism 1.0”; “Xenosite UGT 2.0”; “Way2Drug SOMP” та “Way2Drug RA”. З огляду на те, що структурною особливістю хінолін-4(1Н)-онів є можливість існування прототропної таутомерії в гетероциклі, обчислення проводили для обох теоретично можливих таутомерних форм молекули атристаміну – 2-метил-3-(феніламіноме­тил)-1Н-хінолін-4-ону та 4-гідрокси-2-метил-3-(феніламінометил)-хіноліну.

Результати й обговорення. Наявність вторинної аміногрупи в молекулі 2-метил-3-(феніламінометил)-1Н-хінолін-4-ону і 4-гідроксигрупи в молекулі іншого таутомера (4-гідрокси-2-метил-3-(феніламінометил)-хіноліну) зумовлює високу ймовірність глюкуронування з утворенням, відповідно, N- та О-глюкуронідів. Для 2-метил-3-(феніламінометил)-1Н-хінолін-4-ону як більш стійкої форми показано, що основними шляхами метаболізму можуть бути ароматичне гідроксилювання, аліфатичне гідроксилювання, окиснювальне дезамінування, N-гідроксилювання та епоксидування. Найбільшої уваги заслуговує напрямок аліфатичного гідроксилювання, оскільки, на відміну від усіх інших шляхів, у результаті цього прогнозується утворення генерації метаболітів з новими фармакологічними властивостями (похідні кінуренової кислоти).

Висновок. Результати in silico дослідження можливих шляхів метаболізму атристаміну в організмі людини свідчать на користь того факту, що досліджувана сполука з високою ймовірністю інтенсивно метаболізується з участю ензимних систем цитохрому P450, що обов’язково необхідно врахувати в подальшому при плануванні експериментів in vivo.
Spatial Accuracy of a Clinically Established Noninvasive Electrocardiographic Imaging System for the Detection of Focal Activation in an Intact Porcine Model
Authors: Hohmann Stephan , Rettmann Maryam E. , Konishi Hiroki , Borenstein Anna , Wang Songyun , Suzuki Atsushi , Michalak Gregory J. , Monahan Kristi H. , Parker Kay D. , Newman L. Katie , Packer Douglas L.
Published: November 2019

Background:

Noninvasive electrocardiographic imaging (ECGi) is used clinically to map arrhythmias before ablation. Despite its clinical use, validation data regarding the accuracy of the system for the identification of arrhythmia foci is limited.

Methods:

Nine pigs underwent closed-chest placement of endocardial fiducial markers, computed tomography, and pacing in all cardiac chambers with ECGi acquisition. Pacing location was reconstructed from biplane fluoroscopy and registered to the computed tomography using the fiducials. A blinded investigator predicted the pacing location from the ECGi data, and the distance to the true pacing catheter tip location was calculated.

Results:

A total of 109 endocardial and 9 epicardial locations were paced in 9 pigs. ECGi predicted the correct chamber of origin in 85% of atrial and 92% of ventricular sites. Lateral locations were predicted in the correct chamber more often than septal locations (97% versus 79%,
P
=0.01). Absolute distances in space between the true and predicted pacing locations were 20.7 (13.8–25.6) mm (median and [first–third] quartile). Distances were not significantly different across cardiac chambers.

Conclusions:

The ECGi system is able to correctly identify the chamber of origin for focal activation in the vast majority of cases. Determination of the true site of origin is possible with sufficient accuracy with consideration of these error estimates.
Clinical Practice Patterns in Temporary Mechanical Circulatory Support for Shock in the Critical Care Cardiology Trials Network (CCCTN) Registry
Authors: Berg David D. , Barnett Christopher F. , Kenigsberg Benjamin B. , Papolos Alexander , Alviar Carlos L. , Baird-Zars Vivian M. , Barsness Gregory W. , Bohula Erin A. , Brennan Joseph , Burke James A. , Carnicelli Anthony P. , Chaudhry Sunit-Preet , Cremer Paul C. , Daniels Lori B. , DeFilippis Andrew P. , Gerber Daniel A. , Granger Christopher B. , Hollenberg Steven , Horowitz James M. , Gladden James D. , Katz Jason N. , Keeley Ellen C. , Keller Norma , Kontos Michael C. , Lawler Patrick R. , Menon Venu , Metkus Thomas S. , Miller P. Elliott , Nativi-Nicolau Jose , Newby L. Kristin , Park Jeong-Gun , Phreaner Nicholas , Roswell Robert O. , Schulman Steven P. , Sinha Shashank S. , Snell R. Jeffrey , Solomon Michael A. , Teuteberg Jeffrey J. , Tymchak Wayne , van Diepen Sean , Morrow David A.
Published: November 2019

Background:

Temporary mechanical circulatory support (MCS) devices provide hemodynamic assistance for shock refractory to pharmacological treatment. Most registries have focused on single devices or specific etiologies of shock, limiting data regarding overall practice patterns with temporary MCS in cardiac intensive care units.

Methods:

The CCCTN (Critical Care Cardiology Trials Network) is a multicenter network of tertiary CICUs in North America. Between September 2017 and September 2018, each center (n=16) contributed a 2-month snapshot of consecutive medical CICU admissions.

Results:

Of the 270 admissions using temporary MCS, 33% had acute myocardial infarction-related cardiogenic shock (CS), 31% had CS not related to acute myocardial infarction, 11% had mixed shock, and 22% had an indication other than shock. Among all 585 admissions with CS or mixed shock, 34% used temporary MCS during the CICU stay with substantial variation between centers (range: 17%–50%). The most common temporary MCS devices were intraaortic balloon pumps (72%), Impella (17%), and veno-arterial extracorporeal membrane oxygenation (11%), although intraaortic balloon pump use also varied between centers (range: 40%–100%). Patients managed with intraaortic balloon pump versus other forms of MCS (advanced MCS) had lower Sequential Organ Failure Assessment scores and less severe metabolic derangements. Illness severity was similar at high- versus low-MCS utilizing centers and at centers with more advanced MCS use.

Conclusions:

There is wide variation in the use of temporary MCS among patients with shock in tertiary CICUs. While hospital-level variation in temporary MCS device selection is not explained by differences in illness severity, patient-level variation appears to be related, at least in part, to illness severity.
Randomized Study of Providing Evidence Context to Mitigate Physician Misinterpretation Arising From Off-Label Drug Promotion
Authors: Schwartz Lisa M. , Woloshin Steven , Lu Zhigang , Ross Kathryn M. , Tessema Frazer A. , Peter Doris , Kesselheim Aaron S.
Published: November 2019

Background:

Recent court decisions have thrown into question the Food and Drug Administration’s rules limiting manufacturer promotion of prescription drugs for unapproved uses. We assessed how providing pro forma disclosures or more descriptive evidence context about the data supporting an off-label claim affected physicians’ beliefs about drug efficacy.

Methods and Results:

In online and mailed surveys, we randomized national samples of board-certified, clinically active cardiologists, internists, and endocrinologists to receive 1 of 3 information scenarios about a hypothetical drug derived verbatim from excerpts on the website for Vascepa, a prescription fish oil for which Food and Drug Administration specially permitted off-label promotion after a manufacturer lawsuit. The scenarios presented information about the approved on-label indication (severe hypertriglyceridemia), off-label claim + pro forma disclaimers (suggestive but not conclusive evidence for use as an add-on to a statin for patients reaching low-density lipoprotein goal but with persistent moderate hypertriglyceridemia), and off-label claim + evidence context (eg, reports on 3 trials failing to demonstrate cardiovascular benefit of other triglyceride-lowering drugs for such patients). Among 686 respondents (48% response rate), 29% reported receiving off-label information about Vascepa (ie, use as an add-on to a statin) from the manufacturer, and 16% had prescribed it off-label for this purpose. Off-label prescribing was 5 times higher among physicians who received such off-label information (38% versus 7%,
P
<0.001). For the hypothetical drug, the proportion of physicians endorsing the unproven claim that the drug reduced cardiovascular risk was similar among those randomized to the on-label and off-label claim + pro forma disclaimers scenarios (35% versus 37% [95% CI, −6% to 11%]), but substantially lower among those randomized to the off-label claim + evidence context scenario (21% [95% CI, −24% to 7%]).

Conclusions:

Physicians who received company information about the unapproved use of Vascepa were more likely to report prescribing it off-label. Supplementing off-label claims with evidence context improved the prescribers’ knowledge and reduced enthusiasm for the unproven, off-label indication of reducing cardiovascular risk.
Predicting Benefit From Evolocumab Therapy in Patients With Atherosclerotic Disease Using a Genetic Risk Score
Authors: Marston Nicholas A. , Kamanu Frederick K. , Nordio Francesco , Gurmu Yared , Roselli Carolina , Sever Peter S. , Pedersen Terje R. , Keech Anthony C. , Wang Huei , Lira Pineda Armando , Giugliano Robert P. , Lubitz Steven A. , Ellinor Patrick T. , Sabatine Marc S. , Ruff Christian T.
Published: November 2019

Background:

The ability of a genetic risk score to predict risk in established cardiovascular disease and identify individuals who derive greater benefit from PCSK9 (proprotein convertase subtilisin/kexin type 9) inhibition has not been established.

Methods:

We studied 14 298 patients with atherosclerotic cardiovascular disease from the FOURIER trial (Further Cardiovascular Outcomes Researh With PCSK9 Inhibition in Subjects With Elevated Risk). A 27–single-nucleotide polymorphism genetic risk score defined low (quintile 1), intermediate (quintiles 2–4), and high (quintile 5) genetic risk. Patients were also categorized by major atherosclerotic risk factors including diabetes mellitus, hypertension, low-density lipoprotein cholesterol ≥100 mg/dl, and smoking; multiple (≥2) risk factors was considered high clinical risk. Outcomes consisted of major coronary events (coronary heart death, myocardial infarction, or coronary revascularization) and major vascular events (major coronary events and ischemic stroke). Median follow-up was 2.3 years.

Results:

After we adjusted for clinical factors, the genetic risk score was associated with risk for both major vascular events (
P
trend
=0.007) and major coronary events (
P
trend
<0.0001). Individuals with intermediate and high genetic risk scores had 1.32- and 1.66-fold increased hazard for major coronary events, respectively. Elevated genetic risk was additive to major atherosclerotic risk factors and identified patients more likely to benefit from evolocumab. There was no benefit for major vascular events in patients without multiple clinical risk factors or high genetic risk (hazard ratio [HR], 0.99; absolute risk reduction [ARR], 0.06%,
P
=0.89). In contrast, there was a 15% relative risk reduction (HR, 0.85 [0.74–0.98],
P
=0.024) and a 1.6% ARR in patients with multiple clinical risk factors but without high genetic risk and a 25% relative risk reduction (HR, 0.75 [0.60–0.94],
P
=0.013), and 3.0% ARR in patients with high genetic risk, irrespective of clinical risk (
P
trend
for HR=0.095, ARR
P
trend
=0.034). Patients with high genetic risk who received evolocumab had event rates similar to patients with a low burden of both genetic and clinical risk.

Conclusion:

Patients without multiple clinical risk factors or high genetic risk had a low event rate and did not appear to derive benefit from evolocumab over 2.3 years. Conversely, patients with multiple clinical risk factors but without high genetic risk had intermediate risk and intermediate risk reduction. Patients with high genetic risk, regardless of clinical risk, had a high event rate and derived the greatest benefit from evolocumab, which mitigated this risk.
Patients With High Genome-Wide Polygenic Risk Scores for Coronary Artery Disease May Receive Greater Clinical Benefit From Alirocumab Treatment in the ODYSSEY OUTCOMES Trial
Authors: Damask Amy , Steg P. Gabriel , Schwartz Gregory G. , Szarek Michael , Hagström Emil , Badimon Lina , Chapman M. John , Boileau Catherine , Tsimikas Sotirios , Ginsberg Henry N. , Banerjee Poulabi , Manvelian Garen , Pordy Robert , Hess Sibylle , Overton John D. , Lotta Luca A. , Yancopoulos George D. , Abecasis Goncalo R. , Baras Aris , Paulding Charles ,   On behalf of the Regeneron Genetics Center and the ODYSSEY OUTCOMES Investigators
Published: November 2019

Background:

Alirocumab, an antibody that blocks PCSK9 (proprotein convertase subtilisin/kexin type 9), was associated with reduced major adverse cardiovascular events (MACE) and death in the ODYSSEY OUTCOMES trial (Evaluation of Cardiovascular Outcomes After an Acute Coronary Syndrome During Treatment With Alirocumab). In this study, higher baseline levels of low-density lipoprotein cholesterol (LDL-C) predicted greater benefit from alirocumab treatment. Recent studies indicate high polygenic risk scores (PRS) for coronary artery disease (CAD) identify individuals at higher risk who derive increased benefit from statins. We performed post hoc analyses to determine whether high PRS for CAD identifies higher-risk individuals, independent of baseline LDL-C and other known risk factors, who might derive greater benefit from alirocumab treatment.

Methods:

ODYSSEY OUTCOMES was a randomized, double-blind, placebo-controlled trial comparing alirocumab or placebo in 18 924 patients with acute coronary syndrome and elevated atherogenic lipoproteins despite optimized statin treatment. The primary endpoint (MACE) comprised death of CAD, nonfatal myocardial infarction, ischemic stroke, or unstable angina requiring hospitalization. A genome-wide PRS for CAD comprising 6 579 025 genetic variants was evaluated in 11 953 patients with available DNA samples. Analysis of MACE risk was performed in placebo-treated patients, whereas treatment benefit analysis was performed in all patients.

Results:

The incidence of MACE in the placebo group was related to PRS for CAD: 17.0% for high PRS patients (>90th percentile) and 11.4% for lower PRS patients (≤90th percentile;
P
<0.001); this PRS relationship was not explained by baseline LDL-C or other established risk factors. Both the absolute and relative reduction of MACE by alirocumab compared with placebo was greater in high versus low PRS patients. There was an absolute reduction by alirocumab in high versus low PRS groups of 6.0% and 1.5%, respectively, and a relative risk reduction by alirocumab of 37% in the high PRS group (hazard ratio, 0.63 [95% CI, 0.46–0.86];
P
=0.004) versus a 13% reduction in the low PRS group (hazard ratio, 0.87 [95% CI, 0.78–0.98];
P
=0.022; interaction
P
=0.04).

Conclusions:

A high PRS for CAD is associated with elevated risk for recurrent MACE after acute coronary syndrome and a larger absolute and relative risk reduction with alirocumab treatment, providing an independent tool for risk stratification and precision medicine.
Acarology XIII: Proceedings of the International Congress

Authors: DE MORAES GILBERTO JOSÉ , PROCTOR HEATHER
Published: November 2019

Zoosymposia 6 cover
El género Cryphaea Mohr (Musci) en los Andes tropicales

Authors: Vargas Yelitza León
Published: November 2019

A taxonomic revision of the genus Cryphaea Mohr (Musci) for the tropical Andes was undertaken. Keys to separate the species, descriptions, illustrations, SEM photographs and distribution maps are provided. Cryphaea reticulata Besch. and C. fasciculata Mitt. are new synonyms of C. jamesonii Tayl. and C. ramosa (Mitt.) Wils. respectively.
Dichodontium opacifolium Dix. in Christ. and Dichodontium brasiliense Broth. are both identical with Chrysoblastella chilensis (Mont.) Reim.

Authors: Sollman Philip
Published: November 2019

The types of Dichodontium opacifolium Dix. in Christ. and Dichodontium brasiliense Broth. were compared. They are identical and the same as Chrysoblastella chilensis (Mont.) Reim.
Checklist of Hawaiian Anthocerotes and Hepatics
Authors: Staples G. W. , Imada C. T.
Published: November 2019

A literature-based checklist of Hawaiian hepatics and anthocerotes is presented. Geographic coverage includes the eight main Hawaiian Islands; the northwestern Hawaiian Islands are excluded. The checklist is alphabetically ordered by scientific names; the family is noted for each genus. Synonyms and misapplied names are cross-referenced to the accepted names. A bibliography of supporting references is included.
New records of mosses from Thailand
Authors: Akiyama Hiroyuki
Published: November 2019

Ten new and one second records of mosses from Thailand were reported on the basis of collection from Doi Inthanon.
Polynoidae (Annelida: Polychaeta) associated with cold-water coral reefs of the northeast Atlantic and the Mediterranean Sea

Authors: Fiege DIETER , Barnich RUTH
Published: November 2019

An overview of polynoid scale worms known to occur on cold-water coral reefs of the northeast Atlantic and the Mediterranean Sea is given, including a key for identification of species. Harmothoe oculinarum (Storm, 1879), H. vesiculosa Ditlevsen, 1917, and Leucia violacea (Storm, 1879) comb. nov. are redescribed. A lectotype is designated for H. vesiculosa and the generic status of Leucia violacea (Storm, 1879) comb. nov. and Neolagisca jeffreysi (McIntosh, 1876) comb. nov. are changed. The biogeography of the species is discussed.
Mesonerilla neridae sp. nov. (Nerillidae): First meiofaunal annelid from deep-sea hydrothermal vents

Authors: WORSAAE KATRINE , ROUSE GREG W.
Published: November 2019

Though most common in coastal sandy bottoms, nerillid annelids have been found in a broad variety of habitats around the world and two genera have previously been reported from the deep sea. During a cruise to the southern East Pacific Rise and northern Pacific Antarctic Ridge (near Easter Island) in 2005, six specimens of a new species of Mesonerilla were collected at depths of 2234–2649 m. Samples were taken via DSV Alvin with a slurp gun collecting fine silt and volcanic glass shards in cracks, fissures, and mussel beds from 5–20 m away from active venting areas. As well as being the first deep-sea hydrothermal vent associated nerillid, this is the first record of an adult meiofaunal annelid from deep-sea hydrothermal vent areas and the first record of Mesonerilla from the deep sea. Based on the new material we here describe a new species of Mesonerilla, M. neridae sp. nov., with nine chaetigerous segments, three antennae, long chaetae, and almost no ciliation. It resembles the subtidal, interstitial M. roscovita in the shared presence of a short median antenna and M. fagei and M. lüderitzi by presence of chaetae in segment one and relatively short parapodial cirri.
Taxonomic study of the family Ptychopteridae of Japan (Diptera)
Authors: NAKAMURA TAKEYUKI , SAIGUSA TOYOHEI
Published: November 2019

Japanese species of the family Ptychopteridae are revised. Two species of the genus Bittacomorphella, and ten species of the genus Ptychoptera are recognized in Japan. Four new species, Ptychoptera yamato sp. nov., P. kyushuensis sp. nov., P. ichitai sp. nov. and P. pallidicostalis sp. nov., were described. Keys to Japanese genera and species, descriptions, and illustrations are provided for all species. Systematics and zoogeography of the Japanese species of Ptychoptera are discussed.
Index to mite genus-group, family-group and higher taxon names
Authors: ZHANG ZHI-QIANG
Published: November 2019

Index to mite genus-group, family-group and higher taxon names
Bdelloidea of China: a review of progress on systematics and biology, with a checklist of species

Authors: LIN JIAN-ZHEN , ZHANG ZHI-QIANG
Published: November 2019

This paper reviews the research on the systematics and biology of the superfamily Bdelloidea in China, with an updated checklist of 48 species belonging to 16 genera in the family Cunaxidae and 26 species belonging to nine genera in the family Bdellidae. Important contributions to the Chinese fauna of the Bdellidae were made by Tseng Yi-Hsiung (Taiwan), Hong Mei (former with Fudan University in Shanghai) and Lin Jian-Zhen (and colleagues in Fujian Academy of Agricultural Sciences, Fuzhou), and those to the Cunaxidae by Tseng Yi-Hsiung,  Li Long-Shu (and colleagues in Southwest University, Chongqing) and Lin Jian-Zhen (and colleagues). There have been relatively few studies on the biology and use in biological control of the Bdelloidea in China, and these are briefly reviewed.
Raphignathoidea of China: a review of research progress
Authors: FAN QING-HAI , CHEN YAN
Published: November 2019

This paper reviews the taxonomy and applied research of the superfamily Raphignathoidea in China from 1965 to 31 Dec. 2009. So far 64 taxonomic papers had been published by 47 authors, describing 82 species collected from China as new to science. And 17 applied papers had been published on the biology, ecology and related fields. A checklist of 112 species in 31 genera and eight families is attached.
Silk production in an Italian endemic species: Apatania volscorum Moretti, Cianficconi & Papagno, 1988 (Trichoptera: Limnephilidae)

Authors: BICCHIERAI MARIA CLARA , CIANFICCONI FERNANDA
Published: November 2019

Apatania volscorum Moretti, Cianficconi & Papagno has been found only in the Italian region of Lazio. It is endemic to a rheocrenic spring in Lake Posta Fibreno (Frosinone, Italy). In this study we examined the silk glands as well as the case organization and silk lining in both the larva and the pupa by means of light and scanning electron microscope. The silk glands are long, folded 4 times and occupy most of the body cavity. The case of the 5th instar larva is 7 mm long, conical, slightly curved and made of irregularly arranged pebbles of different sizes. The anterior opening is oblique and surrounded by larger pebbles. The posterior end is rounded and closed by a membrane with an irregular hole. The silk lining is made of layers of intersecting threads 4µm thick. The pupal case, about 10 mm long, has a wide anterior opening covered by an extended silk plug and partially attached to a large, flat pebble. The posterior silk plugging is a dense membrane with 3 small holes. Examination of the silk organization in this species showed that the case lining is made of densely woven threads arranged in superimposed layers.
Postembryonic development of the coconut mite, Aceria guerreronis, on coconut in Kerala, India*

Authors: SOBHA T. R. , HAQ M. A.
Published: November 2019

The coconut mite, Aceria guerreronis Keifer (Eriophyidae), has invaded and caused significant problems to most of the coconut plantations in southern India. Several factors appear favorable for the invasion of the mite, especially continuous availability of young fruits suitable for attack and optimum temperature most of the year. This study was conducted to evaluate details of the morphology of the immature stages and the development of A. guerreronis on coconut. It was conducted in a laboratory at 28 ± 2°C and 80% RH. The eggs were small (66 ± 4 and 41 ± 2ìm for long and short axes), and a single female laid an average of 66 ± 4 eggs during 15 days of oviposition period. Incubation period lasted 2.5–3.5 days. Hatching was completed in about 30 minutes. The larva emerged through a longitudinal slit on the surface of the egg.Almost transparent and sluggish and measuring 87 ± 12ìm long, it started feeding soon after emergence. The active period of the larva lasted 1.5–2.5 days, being followed by a quiescent period that lasted about one day. The nymph measured 176 ± 11ìm in length; the active and quiescent periods of this stage lasted 2 and 0.5–1.5 days, respectively. Adult females had an average length of 224 ± 9ìm. Eight to ten days were necessary for immature development.
Spirotetramat toxicity to immatures and sublethal effects on fecundity of female adults of Tetranychus urticae Koch*

Authors: MARCIC DEJAN , MUTAVDZIC SLAVKA , MEDJO IRENA , PRIJOVIC MIRJANA , PERIC PANTELIJA
Published: November 2019

Acute toxicity of spirotetramat to immatures and its sublethal effects on adult females of two-spotted spider mite, Tetranychus urticae Koch, were investigated in laboratory bioassays, at 27 ± 2°C, 50–80% RH and 16/8 L/D photoperiod.Acute toxicity was tested by successive treatments of eggs, larvae, protonymphs and deutonymphs on bean leaf discs, and mortality was evaluated based on the number of mites reaching the adult stage. Concentration-mortality data were subjected to probit analysis and the following LC50 data were computed: 0.10 mg/l (larvae), 0.17 mg/L (protonymphs) and 0.15 mg/L (deutonymphs). The acaricidal effect after the treatment of eggs was not the result of spirotetramat toxicity to this developmental stage, but rather of its residual activity on hatched larvae (LC50=0.62 mg/L). Sublethal effects were evaluated after the treatment of pre-ovipositing adult females on leaf discs using the concentrations of 2 mg/L, 20 mg/L and 200 mg/L.After 18–20 hours of exposure on treated discs, females showing no visible symptoms of poisoning were transferred to untreated leaf discs and re-transferred to new discs at 48 h intervals over ten days. Based on the number of eggs laid and survival rate of females, gross fecundity and net fecundity were calculated. At the end of the tenth day, the survival rate was 0.72 in untreated and 0.40, 0.27 and 0.05 in females treated at the concentrations mentioned above. Compared with the control mites, gross fecundity was reduced by 9% (2 mg/L), 29% (20 mg/L) and 93% (200 mg/L), while net fecundity decreased by 40%(2 mg/L), 67%(20 mg/L) and 98%(200 mg/L). The results indicate that spirotetramat exerts similar effects on spider mites as do the acaricides spirodiclofen and spiromesifen.
Systematics of the genus Maietta Alexander with description of three new species (Diptera: Tipulomorpha: Limoniidae)
Authors: SANTOS DAUBIAN , SANTOS RODRIGO DOS REIS , RIBEIRO GUILHERME CUNHA
Published: November 2019

The Neotropical genus Maietta Alexander (Diptera: Limoniidae), endemic to Southern South America (Chile), is revised. Three new species, M. dextra sp. n., M. edwardsi sp. n. and M. sinistra sp. n., are described and illustrated. An identification key is provided for all species. The phylogenetic relationships of the species are investigated in a cladistic analysis, resulting in one single most parsimonious cladogram with the topology ((M. squamigera + M. dextra sp. n.) (M. edwardsi sp. n. (M. trimedia + M. sinistra sp. n.))).
Two new species of Hydroptilidae (Insecta: Trichoptera) from the Serra dos Carajás, Pará state, northern Brazil
Authors: DE LIEGE GAMA NETO JAIME , RIBEIRO JOSÉ MOACIR FERREIRA , PASSOS MAHEDY ARAUJO BASTOS
Published: November 2019

Two new species of Hydroptilidae from Pará, Brazil, are described and illustrated: Costatrichia inaequalis sp. nov. is a distinctive species characterized principally by the lateral processes on tergum IX rounded and each bearing a long dorsal seta. Oxyethira carajas sp. nov. is characterized by the inferior appendages fused, incised mesally, narrowing posterolaterally, and each bearing a stout apical seta and having its ventral process blade-like. New distributional records are given for a species of Neotrichia for which the name is unpublished.
Hasora mavis Evans, 1934 syn. n. is confirmed to be the female of H. leucospila leucospila (Mabille, 1891) (Hesperiidae, Coeliadinae) by DNA barcoding
Authors: XUE GUOXI , IKARI ETSUO , INAYOSHI YUTAKA , LI MENG
Published: November 2019

Based upon the comparison of the 649 bp COI gene sequences, Hasora mavis Evans, 1934 is proved to be the female of a sexually dimorphic species, H. leucospila leucospila (Mabille, 1891), and thus treated as a junior subjective synonym of the latter.
A new species of Tenothrips pollinating Dipterocarpus sublamellatus in Malaysia
Authors: NG Y.F. , AIN N. , LAU K.H.
Published: November 2019

Tenothrips keruing sp. n. is described from Malaysia. This new species was taken from the flowers of Dipterocarpus sublamellatus (local name Keruing kerut) during the recent mass-flowering. The male of this species has a pair of stout setae on abdominal tergite IX, and there are no sternal pore plates. A key to species of Tenothrips from Indomalaysia is provided.
New species of the tribe Meconematini (Orthoptera: Tettigoniidae: Meconematinae: Meconematini) from Sichuan, China
Authors: WANG HAI-JIAN , LI BO-LIANG , SHI FU-MING
Published: November 2019

Two new species of the subfamily Meconematinae are described, i.e. Neocyrtopsis (Neocyrtopsis) shimianensis Wang & Shi, sp. nov. and Doicholobosa acuta Wang & Shi, sp. nov. from Sichuan, China. All examined specimens are deposited in the Museum of Hebei University.
Ictelmis, a new riffle beetle genus from Ecuador (Coleoptera: Elmidae)
Authors: ČIAMPOR FEDOR Jr , LINSKÝ MAREK , ČIAMPOROVÁ-ZAŤOVIČOVÁ ZUZANA
Published: November 2019

A new minute riffle beetle genus Ictelmis gen. nov. and the type species Ictelmis martae sp. nov. are described from Ecuador. The description is supported by characteristic morphological features and DNA barcoding data, drawings and habitus photographs are provided. Based on molecular data and morphology it is suggested that Ictelmis is closely related with Onychelmis Hinton, and Notelmis Hinton.
1. Introduction
Authors: Habeck Joachim Otto
Published: November 2019

This chapter introduces the key subjects of the book, and the research project underpinning it. It gives an outline of the chapters in the volume, before turning to an overview of the concept of lifestyle in sociological and anthropological literature. It then examines the regional context specific to lifestyle in Siberia, and then considers the concept of lifestyle in Russian social science literature. It closes with a presentation of the general insights obtained through the course of the research project.
2. Implications of Infrastructure and Technological Change for Lifestyles in Siberia
Authors: Zuev Dennis , Habeck Joachim Otto
Published: November 2019

Chapter 2, by Dennis Zuev and Joachim Otto Habeck, paints a portrait of the technological and infrastructural changes that have taken place in our field research sites over the past forty years, and we highlight how these changes have had a bearing on individual perceptions of, and strategies for, travelling, communication, and photographic displays
3. Lifestyle and Creative Engagement with Rural Space in Northwest Russia
Authors: Shaw Masha
Published: November 2019

In Chapter 3, Masha Shaw takes readers to a remote village on the Kola Peninsula in northwest Russia. Inhabitants there have developed specific skills and strategies for overcoming the lack of predictable transport into and out of the village. The resulting isolation fosters creativity and enables individuals to pursue certain life projects that divert from or complement urban ones. Arguably more so than in urban areas, lifestyles in remote villages closely reflect collective practices of place-making.
1. Infrastructure Investment in Indonesia — The Economic Context
Authors: Duffield Colin , Hui Felix Kin Peng , Wilson Sally
Published: November 2019

The first chapter sets the scene for infrastructure investment in Indonesia from an economic perspective. It takes into consideration the country’s geography, its government, its growing population, its economy, and its investment and infrastructure needs.
8. Revealing Indonesian Port Competitiveness
Authors: Wahyuni Sari , Hui Felix Kin Peng , Taufik Alif Azadi
Published: November 2019

The eighth chapter considers Indonesian port competitiveness. It notes that the Indonesian government is in the midst of planning broad policies and strategies concerning maritime and port development and has recently provided a reform package to improve logistics in the country to improve the supply chain. Results from focus group meetings, a detailed questionnaire and in-depth interviews with key port industry stakeholders and financial bodies in Indonesia are presented. Problematic factors contributing to port problems were identified from the perspective of research participants. The chapter identifies important aspects of port competitiveness: government support, business support and operational performance. Despite general support towards the government policies in facilitating port investment, there seems to be a substantial gap between policy expectation and policy realisation.
When ‘Good’ Leadership Backfires: Dynamics of the leader/follower relation
Authors: Einola Katja , Alvesson Mats
Published: November 2019

This paper contributes to the understanding of relational aspects of leadership and followership. Our in-depth empirical study of the leader/follower relation uncovers how and why assigning team members into ‘leader’ and ‘follower’ positions may sometimes be a double-edged sword and lead to unintended consequences undermining both the team’s potential and member satisfaction. We report on a multi-voiced story of one team that at first looked like a well-performing one with effective, ‘good’ leadership and satisfied team members. However, a closer investigation revealed frictional understandings, unresponsiveness and dynamics of immaturization as the followers overly relied on the elected leader. Leadership seen as ‘good’ may indeed backfire and encourage satisfied, trustful followers to relax and focus on limited roles. Our study further shows the need to conduct rich empirical studies that capture views of all parties in a relation.
Gender Gymnastics in CEO succession: Masculinities, Femininities and Legitimacy
Authors: Byrne Janice , Radu-Lefebvre Miruna , Fattoum Salma , Balachandra Lakshmi
Published: November 2019

This article theorizes how CEOs ‘do gender’ in management succession and how this impacts their legitimacy as successor CEOs. Drawing on the analysis of seven incumbent-successor dyads in a family business setting, we document the multiple masculine (entrepreneurial, authoritarian and paternalistic) and feminine (relational, individualized and maternal) gender identities that both men and women CEO successors enact. We contribute to the CEO succession literature by revealing the different ways that CEOs can ‘do masculinity’ in their pursuit of legitimacy and also expose how CEO successors ‘do femininity’. In particular, we show how men and women CEOs enact relational femininity to garner stakeholders’ support as well as build alliances to temper change initiatives. We contribute to the gender and organization literature by providing an understanding of how certain ways of doing gender in organizations facilitate or hinder the legitimacy of CEO successors.
Aware Migrants: The role of information campaigns in the management of migration
Authors: Musarò Pierluigi
Published: November 2019

Taking as a starting point studies on the biopolitics of bordering, as well as media studies, this article explores how information campaigns deter potential migrants and refugees from leaving their countries depict them in very specific ways, operating as ‘new bordering practices’ that are in conjunction with extraterritorial border policies. This article probes this question through the example of a specific information campaign – Aware Migrants (2016) – funded by the Italian Government and managed by International Organization for Migration (IOM) to dissuade potential newcomers from attempting the journey across the Mediterranean Sea. As the analysis of Aware Migrants makes clear, it contributes to normalizing a transnational imaginary into a militarized borderscape comprising places of violence and death, exploitation and detention, which is part of the complex dichotomies of care and control, proper of contemporary border regimes. Finally, the article sheds light on how these symbolic bordering practices contribute to nurturing a ‘compassionate repression’ that increasingly and silently legitimizes the difference between the ‘us’ (the figure of the citizen) and the ‘them’ (the figure of the foreigner).