bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
LEXICAL UNITS DENOTING PARALANGUAGE ELEMENTS OF COMMUNICATION
Authors: MYHOLYNETS Oksana
Published: April 2023

Nonverbal communication is the process of sending and receiving messages between two or more people without the use of words. We can communicate in a variety of nonverbal ways including our posture, gestures, facial expressions, touch, eye contact, and intonation. Research suggests that nonverbal communication makes up over 60-70% of all that we communicate. In other words, how we say something is often more important than what we say.Paralanguage is considered to be one of the components of non-verbal communication, which goes beyond the specific spoken words. It includes pitch, amplitude, rate, and voice quality of speech. Paralanguage reminds us that people convey their feelings not only in what they say, but also in how they say it.The present research paper is devoted to the study of the verbalization of paralanguage as the component of non-verbal communication in English.The topicality of the paper is preconditioned by the general orientation of modern linguistics on the analysis of the ways and means a language possesses for the nomination of different properties of speech which, in their turn, proved to be an important means of non-verbal communication. The aimof the research is to provide an analysis of language units, used for the nomination of paralanguage components of communication in Modern English. The subject of the inves- tigation is represented by the analysis of language units used for the verbilazation of paralanguage elements. The object of  the research is lexical units verbalizing paralanguage components of non-verbal communication in Modern English. Primary attention is focused on the analyses of the lexemes representing different properties of the voice. As far as paralanguage con- siders the acoustic properties of the voice, we have considered the functioning of the lexemes, which in combination with the adverbs also demonstrate a variety of feelings and emotions of the speakers. We have also fixed lexical units used to verbalize shouting, crying, laughing.The acoustic aspect of voice found the reflection in such units as: to grumble, to murmur, to sniff, to twang etc. In the course of the analysis we have also fixed lexical units used for the nomination even of the absence of speech. Being the component of paralanguage silence finds its manifestation in a number of lexical units, each of which demonstrates certain functional characteristics.
ЗАПОЗИЧЕНА ЛЕКСИКА У ВЕСІЛЬНІЙ ОБРЯДОВОСТІ ЗАКАРПАТТЯ (НАЗВИ ОДЯГУ ТА ПРИКРАС)
Authors: Миголинець Ольга
Published: April 2023

Лексика весільного обряду містить інформацію про традиційну духовну і матеріальну культуру народу. Тому її фіксація, систематизація та аналіз у різних аспектах є першочерговим завданням українських мовознавців. У пропонованій статті наводиться лексико-семантичний та етимологічний аналіз запозиченої лексики на означення одягу та прикрас у весільній обрядовості Закарпаття. Простежуємо наявність чи відсутність зібраних назв в українській літературній мові та українських говорах.
ФУНКЦІОНАЛЬНО-СЕМАНТИЧНЕ НАВАНТАЖЕННЯ ПОРІВНЯНЬ-ФРАЗЕОЛОГІЗМІВ У ГРАМАТИЧНІЙ СТРУКТУРІ РЕЧЕННЯ
Authors: Рошко Світлана
Published: April 2023

У статті проаналізовано основні функціональні типи порівнянь-фразеологізмів та засоби їх вираження у формально-граматичній структурі простого речення та досліджено функціонально-семантичне навантаження порівнянь-фразеологізмів як компонентів складних речень на матеріалі художніх творів українських письменників.
THE CORPUS-BASED ANALYIS IN LEGAL DISCOURSE STUDIES
Authors: Tomenchuk Maryana
Published: April 2023

У статті розглядаються методи, які зазвичай асоціюються з корпусною лінгвістикою, та можливість використання їх для вивчення юридичного дискурсу. Деякі з методів дослідники ефективно застосовують під час аналізу юридичної мови. Наше дослідження ґрунтується на текстах юридичних документів, зокрема контрактів. Ми з’ясували, що такі процеси, як сполучення слів та узгодженість між ними, допомагають визначити спільні риси, які характеризують мову юридичних документів, і водночас спрямовують дослідників на здійснення кількісного аналізу. Стаття окреслює для дослідників юридичного дискурсу можливу структурну модель застосування та успішного використання деяких підходів, технік та методів корпусної лінгвістики.Різні типи юридичних текстів можуть мати цілком відмінні характеристики багатьох юридичних жанрів, зокрема різні форми (усну, письмову), обставини, за яких вони були сформовані, різних учасників і відносини між ними та різні комунікативні цілі. Незважаючи на це, не тільки такі характеристики становлять визначальні відмінності юридичних текстів, а також більшість із них значно відрізняється щодо лінгвістичних особливостей, які можна визначити, застосовуючи методи та техніки корпусної лінгвістики. Серед корисних і продуктивних технік та інструментів для вивчення саме юридичного дискурсу можна відзначити ключові слова, сполучення слів та ряди узгодженості між словами.Обидва плани реєстру та жанру було залучено до корпусного аналізу контактів. Із жанрової перспективи виділено макроструктуру контракту, тобто його формат. У плані реєстру було визначено основні лексико- граматичні риси контрактів. Останні характеризуються довгими і складними реченнями, безособовими конструкціями, об’єднаними фразами і словами (зазвичай іменниками), використання згаданих засобів спричиняє щільне уживання технічного вокабуляру, подвійні заперечення, використання shall тощо.
ФРАЗЕОЛОГІЗМИ З КОМПОНЕНТОМ-СОМАТИЗМОМ «ГОЛОВА» НА ПОЗНАЧЕННЯ МИСЛЕННЄВИХ ПРОЦЕСІВ У ХОРВАТСЬКІЙ І УКРАЇНСЬКІЙ МОВАХ
Authors: ДУҐАНДЖИЧ Ана , ПЕТРОВСЬКА Леся
Published: April 2023

Частотність соматичної лексики у мові є показником важливості сприйняття людського тіла на понятійно-значеннєвому рівні, тому дослідження її метафоричного потенціалу, що відкривається через присутність со- матизмів у складі образних словосполук, дозволяє доповнити значеннєвий обсяг окремо узятих її елементів у межах конкретних мов. У цій статті розглядаються семантичнi особливостi фразеологічних одиниць із компонентом-соматизмом «голова», що позначають мисленнєві процеси, у хорватській та українській мовах. Зіставлення стійких сло- восполучень у двох мовах дозволяє чіткіше унаочнити особливості фразеологічного образу та виявити специфічні для певної мовно-культурної спільноти моделі і механізми вербальної експлікації глибинних смислів. Досить велика кількість таких фразеологізмів у мові як хорватській, так і українській свідчить про вагомість, яка надавалась мисленнєвим процесам у наївному світосприйнятті, a тотожність або суттєва близькість їхньої семантики і структури – про близькість світоглядних моделей у ключових поняттях. Проте аналізовані фразеологізми демонструють і деякі національно-специфічні відмінності, які можуть проявляти себе як у сукупному семантичному наповненні певних одиниць, так і на рівні окремо взятих сем.Фразеологічні одиниці з соматичним компонентом «голова» були вибрані з лексикографічних джерел хорватської й української мов. Серед аналізованих фразеологізмів виділяється кілька підгруп відповідно до вираженням ними певних характеристик мисленнєвого процесу або ж інтелектуальних здібностей людини, а саме семантичні підгрупи з широким значенням як-от ‘думати’ (‘подумати’, ‘розмірковувати’, а також ‘перестати думати’, ‘втратити здатність мислити’), ‘розуміти’, ‘забути’, ‘бути розумним’. Семантика й образна основа аналізованих фразеологічних одиниць в обох мовах, демонструючи загальне уявлення про голову як вмістилище інтелектуальних здібностей людини, ви- являють водночас і архетипні ідеї: насамперед перетин із загальною антропоморфною моделлю, але, разом із тим, і   з фрагментами інших концептосфер, які пов’язані з природними явищами (світло/темнота, туман як показник здат- ності адекватно мислити), зі сферою побутовою (голова=посудина) а також і давніми міфологізованими уявленнями (розум=сіль), які, проте, по-різному експліковано в мовних одиницях.
БІБЛІЙНА ФРАЗЕОЛОГІЯ З ОНОМАСТИЧНИМ КОМПОНЕНТОМ У ЛЕМКІВСЬКИХ ГОВІРКАХ СХІДНОЇ СЛОВАЧЧИНИ
Authors: КУЗЬ Галина
Published: April 2023

У статті здійснено аналіз біблійних фразеологізмів з компонентами-антропонімами в лемківській говірці Східної Словаччини на тлі фразеології української та словацької мов. Предметом аналізу стали семантика, внутрішня форма та стилістичні особливості фразеологізмів-біблеїзмів з антропонімним компонентом. Мета дослідження – простежити семантичну трансформацію, концептуалізацію і національно-культурну спеціалізацію біблійних фразеологізмів з антропонімами в лемківських говірках, ступінь впливу словацької мови на аналізовану фразеологічну мікросистему.Як показує матеріал дослідження, фразеологічні біблеїзми з антропонімами, як і загалом фразеологізми-біблеїз- ми, обмежено наявні у повсякденному мовленні. Більшість носіїв того чи іншого діалекту не використовує біблійних фразеологізмів книжного високого стилю, вони поступово виходять з активного вжитку, залишаючись в особливих сферах і жанрах мовного спілкування, стаючи архаїзмами, посилюючи свою стилістичну маркованість. Натомість у розмовному мовленні закріпилися фразеологічні біблеїзми з обниженим стилістичним забарвленням, а також такі, що позначать часто використовувані поняття, як наприклад, фразеологізми із значенням ‘померти’.У діалектному мовленні біблійні фразеологізми впродовж століть проходили певні етапи семантичного перетворення, наслідком чого стали: зміна прямого значення на переносне, розширення значення, зміна емоційно-оцінної конотації, заміна компонентів, контамінація. Здійснений аналіз дозволяє зробити висновок, що всі розглянуті фразеологічні одиниці співвідносяться з християнськими прецедентними текстами, але в процесі своєї концептуалізації в мові можуть втрачати зв’язок із ним і пов’язуватися носіями мови з народними переказами, апокрифічними легендами, ставати елементами мовної гри тощо.Матеріали дослідження підтверджують значний вплив словацького мовного середовища на розвиток системи фразеологічних біблеїзмів лемківської говірки Східної Словаччини, водночас їх українське й загалом слов’янське підґрунтя є очевидним.
BIBLICAL IDIOMS WITH SOMATISMS IN THE PHRASE TRIADA
Authors: MYKHAYLENKO Valeriy
Published: April 2023

Our hypothesis is that the biblical unit structurally and semantically indecomposable and meets the charac- teristics of the idiom. And the assumption is based on the critical analysisof numeroues definitions and classifications of each constituent of the triad in the language system and the language in-use [cf. Boye 2019]. (i)The term phrase is defined as one or more words functioning as a unit in a sentence. The premodial concept—one or more is false: as the head word and adjunct are obligatory members of the phrase. (ii)The definition that a phrase is any group of words which are taken to be less than a sentence is not correct because non-sensical words can be also grammtically corect.(iii) The phrase is a group of two or more words functioning as a meaningful unit within a sentence or clause though a phrase is commonly characterized as a grammatical unit at a level between a word and a clause [see also Borsley 1996]. The phrase is a syntactic structure that contains one or more words but does not contain both a subject and a verb. The use of ”one word”in the definition makesthis definition also dubious. Wе understand that idioms and phraseological units do have some distinctions and a superfine operation can separate and secure them from their transformation into Yin and Yang as opposites. And the scholar must search for a precision instrument to separate this concept further on. In linguistics it is is the corpora analysis can provide us with nunerous samples and their frequency is a crucial point in separating idioms from phraseologisms which can be verified in the process of the discourseanalysis.Our assumption is the idioms are the feature of colloquial style, social dialects, language varietis, professional discourse. The evolution of the units through the stages: from the free syntactical phrase through the fixed syntactical phrases and then to idioms, first professiionally marked and then their further penetration into the standard literary language use must be crowned with the status of a phraseological unit characteristic of the a literary standard. Somatic idioms constitute a significant part of biblical idioms and can be compared with thosefunctionin in variousprofessional discourse registers.
ПЕРСОНІФІКАЦІЯ АРХЕТИПУ САМОСТІ В КУПАЛЬСЬКІЙ ОБРЯДОВОСТІ УКРАЇНЦІВ
Authors: ТИХОВСЬКА Оксана
Published: April 2023

Метою статті є осмислення купальської обрядовості українців крізь призму психоаналізу К.-Г. Юнга, розгляд специфіки об’єктивації архетипу Самості в купальських ритуалах. Особлива увага зосереджена на образах сонця, кола, колеса, квітки, цвіту папороті, вінка, які у світлі психоаналізу є символами архетипу Самості.Результати: Метафоричним втіленням архетипу Самості, згідно з теорією К.-Г. Юнга, є коло, мандала, «четвір- ковість». Всі вони проектуються на образи купальських ритуалів. Зокрема, проекцією архетипу Самості в купальських обрядах є хороводи – метафоричні рухомі кола, що уособлюють безперервність життя. Вогнище теж має форму кола і метафорично сприймалося як мікромодель сонця. У містерії Купала відбувається взаємопроникнення, накладання різних символічних образів Самості. Зокрема, коло/мандала поєднується з етноархетипом квітки, адже невід’ємною складовою купальських свят є плетіння вінків. Вінок – це коло, створене з квітів («квіткове коло»). Метафорично саме свято Купала тісно пов’язане з прагненням людини досягнути максимального рівня свого розвитку, розкрити свій прихований потенціал й, мовою психоаналізу, досягнути рівня Самості (божества). Недосяжна (міфічна) квітка папо- роті є ще одним символом архетипу Самості. Символічно її пошук у ніч на Купала та зустріч з демонами відображає боротьбу людини з самою собою (своїм темним альтер-его) та з різноманітними обставинами упродовж усього життя (купальська ніч як проекція життя).Висновки: Свято Купала символічно відображає ідею досягнення людиною вищого рівня розвитку, а мовою психоаналізу – досягнення рівня Самості. Архетип Самості проектується на багато атрибутів купальських свят, що мають форму кола (мандали): вінок з квітів, коло-хоровод, купальське вогнище, запалене колесо. Коло пов’язується  з ідеєю появи Всесвіту й розвитком людини, оскільки в багатьох світових міфах душа уявлялася круглою, як і фор- ма пралюдини. Купальський вінок є колом, утвореним з квітів, а квіти, згідно з теорією К.-Г. Юнга, – це рослинний символ архетипу Самості. Дівчата, одягаючи на голову купальські вінки, метафорично потрапляли в центр мандали, що символічно репрезентувало їх прагнення уподібнитися до божества (як Самість є керуючим центром психіки, так і дівчата у вінках символічно «декларували» бажання керувати «власним світом»). Танці-хороводи увібрали в себе подвійну символіку Самості, оскільки дівчата, кружляючи в колі, мали на головах вінки.
ПРОФЕСОР ВАСИЛЬ ІВАНОВИЧ ЛАВЕР – ЛЮДИНА, ВЧЕНИЙ, ПЕДАГОГ (до 90-річчя від дня народження)
Authors: ЛИЗАНЕЦЬ Петро
Published: April 2023

Пам'ятаємо
НАРОДНІ ПОГЛЯДИ НА ЖІНОЧІ ВАДИ В УКРАЇНСЬКОМУ ПАТРІАРХАЛЬНОМУ СУСПІЛЬСТВІ: ЗА ФОЛЬКЛОРНИМИ ДЖЕРЕЛАМИ
Authors: МУШКЕТИК Леся
Published: April 2023

Актуальними в сучасній науці є гендерні питання, зосібна статеві і вікові моделі поведінки, що вивча- ються на прикладах екзистенції різнопланових спільнот минулого і сучасності. Одним із таких питань є ставлення до жінок у традиційному суспільстві, де актуалізувалися як егалітарні, так і патріархальні тенденції, що можна простежити на прикладі фольклорних творів, де образ жінки – дружини (жони, молодиці), її вади та чесноти займає чимало місця.Метою нашого дослідження є простеження на уснословесному фольклорному матеріалі тих негативних рис та поведінки жінки, які вважалися відхиленням від статевих і вікових ролей традиційного патріархального села і засу- джувалися громадою. Здійснено аналіз обраної тематики в контексті гендерних стосунків, ситуації тогочасного «до- повняльного протистояння» поміж чоловіком і жінкою, звичаєвого права, релігійних постулатів, загальнолюдських морально-етичних критеріїв та етноетики.Методика роботи має комплексний, міждисциплінарний характер. Застосовано такі методи, як культурно-історич- ний, порівняльний, методи етноестетики, етноетики та етнопсихології, принципи філологічного, імагологічного аналізу.Ставлення народу до негативних рис та дій жіноцтва, представлене у фольклорних творах, загалом корелюється із загальнолюдськими поняттями про аморальні людські якості, однак у фольклорних творах виділені ті з них, які підривають авторитет чоловіка в родині і громаді, загрожують міцності родини, знижують її престиж у суспільстві, дають привід для пліток. Усі ці твори мають дидактичне спрямування, в їх основі дихотомія добра і зла, повчання відбувається на наочних прикладах шляхом опису абсурдності, парадоксальності ситуацій та дій персонажів, використання при- йомів гіперболізації, сатири та гумору тощо. Негативні моделі жіночої поведінки переважно представлені у прозових творах, однак зустрічаються і в піснях, часто набираючи жартівливого звучання.В українській фольклористиці згадувана тематика, як окремо, так і в складі іншої, зокрема родинної, гендерної, морально-етичної та ін. проблематики, цікавила учених як минулого, так і сучасності.
ІДЕОГРАФІЧНА КЛАСИФІКАЦІЯ СОМАТИЧНИХ ФРАЗЕМ В ІДІОСТИЛІ А.П. СВИДНИЦЬКОГО
Authors: КОВАЛЕНКО Борис
Published: April 2023

У статті на матеріалі творів А.П. Свидницького розглянуто фраземи із соматичним компонентом на позначення процесів мовленнєвої та розумової діяльності, а також фізичного та психологічного стану людини.Мова творів А.П. Свидницького насичена фразеологізмами (приказками, прислів’ями).Визначено, що фразеологічний фонд творів А.П. Свидницького багатий і різноманітний, а основна функція вжи- тих фразеологічних одиниць із компонентом-соматизмом – це уточнення, деталізація зображуваних ознак.У мові творів письменника такі абстрактні поняття, як горе, смуток, печаль ілюструються фраземами, образним центром яких є компоненти-соматизми сльози та очі, а ступені експресії чи гіперболізації вербалізуються дієсловами залитися, облитися, заплисти. Найбільшу фразеотвірну властивість має компонент-соматизм голова, який образно номінує здатність людини мислити, відображати і пізнавати об’єктивну дійсність; у семантичних структурах інших фразем образним ядром є асоціативні синоніми мозок, розум, ум. Різні вияви шкали емоції страху представлені фразе- мами, образний центр яких формують компоненти дух, душа, волосся, шкура, отже, образно закріплені словесні характеристики фізичного стану людини ґрунтуються і на абстрактній лексиці, і на соматизмах, які здатні якнайточніше передати фізичні відчуття людини.Широке використання сталих сполук є свідченням високої художньої майстерності автора, досконалого знання ним літературної та народнорозмовної української мови, розуміння важливості фіксації мовного рівня сприйняття світу, генетично закодованого у свідомості або підсвідомості українського етносу.
ПАРАДИГМОЛОГІЯ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ: ЗАВДАННЯ, ПРОБЛЕМИ, МІЖРІВНЕВІ ЗВ’ЯЗКИ
Authors: КОЛЕСНИКОВ Андрій
Published: April 2023

У статті розглянуто завдання і проблеми парадигмології як розділу морфології, що досліджує морфологічні парадигми, з урахуванням зв’язків цього рівня мовної структури з іншими. Автор на прикладі фактів літера- турної та діалектної форм української мови (українських південнобессарабських говірок) демонструє доцільність ви- вчення морфологічних парадигм на засадах мультидисциплінарності, комплексного застосування таких прийомів, як збір і аналіз матеріалу за питальником та діалектна текстографія. При цьому необхідний семіотичний підхід до морфо- логічної парадигми як білатеральної структури, увага до диспропорцій між системою значень і форм у ній. Важливими процедурами є й обов’язкова фіксація форм парадигми у діалектних текстах досліджуваних ідіомів (адже моделюван- ня, припущення певної форми за її відсутності в діалектних текстах на підставі лише мовного чуття лінгвіста може спотворювати інформацію про говірку, робити її недостовірною; автор також пропонує термін «лакунарна парадигма» замість традиційних «неповна», «дефектна»), перехресний аналіз від форм до значень і від значень до форм, моделю- вання і зіставлення моделей різних форм мови та ідіомів (у досліджених говірках виявлено факти невідповідності між моделями морфологічних парадигм літературного стандарту і говірки, зокрема наявності форм парадигми в діалекті за неповноти її у наддіалектній моделі, напр., парадигматика незмінюваних іменників, та лакунарності форм парадигми в діалекті за повноти її в літературному стандарті, напр., парадигматика числівників), урахування міжрівневих зв’язків парадигмології, залежності прояву явищ морфологічної парадигматики від синтагматики і комунікативної ситуації. Стосовно останнього, в досліджених говірках виявлено факти лексикалізації (напр., прояв наслідків ІІ палаталізації: на ру|ц᾽і і на ру|к᾽і), фразеологізації (реалізація репрезентантів частки хай / най), синтагматичної та комунікативної зу- мовленості морфологічних явищ (напр., поведінка Кл. в., деяких числівникових (йі|ден і о|дин) та дієслівних (|чулисти і ви |чули) словоформ).
МОТИВАЦІЙНА МАТРИЦЯ ДІЄСЛІВНОСТІ ФРАЗЕОЛОГІЧНИХ ОДИНИЦЬ САКРАЛЬНИХ ТЕКСТІВ
Authors: КОЧЕРГА Галина
Published: April 2023

У статті проаналізовано мотиваційний механізм вторинної номінації дериваційних процесів, що виявляються у структурно-семантичних відношеннях між твірними та похідними мовними одиницями, співвідно- шення ономасіологічних структур фразеологічних одиниць і складників етносвідомості у проекції на національно- мовну картину світу.Мета статті – схарактеризувати сакральні фразеологічні одиниці як маркери колективного позасвідомого, заіндексовані кодами релігійного, культурного досвіду народу, що маніфестують психоментальні особливості етносу, структуру етносвідомості й опосередкують творення стійких зворотів разом із сакральною мовою та когнітивно-дискурсивною, синергетичною й функційно-семіотичною науковими парадигмами. Концептуальні модифікації фразео- логічних одиниць у номінаційних процесах абсолютизують з’ясування того факту, що при творенні номінативних одиниць зі статусом фраземи використовуються мотиваційні механізми, що на вербальному рівні виявляються у струк- турно-семантичних зв’язках, а на когнітивному є способом мовної репрезентації концептуальних реляцій синергетич- ної системи етносвідомості і зумовлює принципово новий погляд на диференціацію мотиваційних функцій [Селіванова 2000]. Мотиваційні механізми модифікують мовний сегмент у структурно-семантичних зв’язках, заіндексовані кодами зі структурою свідомості: мисленням, психічними функціями, інтеріоризацією дійсності та відчуттям світу, а також механізмом відображення референтів у ментальності та позначення їх у мовній системі. Номінативні процеси у фразеосистемі визначають механізм взаємодії дійсності, мислення та мови, притаманний певному етносу, що імпле- ментуються методом дослідження мотивації вторинних найменувань різного номінативного статусу як фразеологічних одиниць, так і стійких сполук. Це когнітивно-ономасіологічний аналіз, який встановлює зв’язок ономасіологічної структури фразеологічної одиниці зі структурою концепту, звідки обирається мотиватор, та семантикою дериватів. Когнітивно-ономасіологічний аналіз здійснюється у два етапи і є двовекторним за напрямками дослідження: від слова до думки та від думки до слова. Першим етапом є концептуальний аналіз, що дає змогу встановити структуру ментально-психонетичного комплексу (О.О. Селіванова) як концепту, його внутрішні та зовнішні зв’язки в концептосистемі. Концептуальний аналіз досліджує можливості та закономірності селекції мотиваторів ономасіологічних структур фразеологічних одиниць у сакральній літературі, що і окреслює актуальність дослідження.
COMPARATIVE IDIOMS OF THE CONCEPTUAL FIELD «HUMAN» IN LANGUAGE AND BEYOND
Authors: MYKHAYLENKO Valery , BYLYTSIA Uliana
Published: April 2023

The term “gender”, its relations to natural gender, and the question of arbitrariness of gender as a linguistic category and related issues have been discussed since Aristotle. Idiomatic units by definition are composed of a sequence of words whose meaning is different from their literal interpretation and their processing may involve further steps, such as realizing that the meaning of the phrases is not literal and associating the words with their figurative meanings. Across the languages of the world, gender systems vary widely which differ in the number of classes, in the underlying assignment rules, and how and where gender is marked. There must be 5 foci of an objective description of idioms: the figurative meaning, the contextual situation, the functions, the type, the structure. In the present paper the gender component and the interaction of its variants – masculine and feminine in the structure of the comparative idioms are of the major significance. The lingual-cultural approache and methods of cognitive linguistics to gender studies can clarify gender semantics of comparative idioms in order to give a model representa- tion of English gender-marked idioms, and explore gender lingval-cultural makers in the idiom corpus. A special place in the study of linguistic representation of gender is occupied by idiomatic units which can express established gender stereotypes in language, evaluative priorities of traits, characteristics of men and women, their social roles and relationships between them. There is an opinion that gender is a “socially and culturally conditioned phenomenon”and it is “one of the parameters of the human personality, which includes a biological entity, as well as a culturally determined mental construct, and “social gender in contrast to biological revealed in the process of social, cultural and linguistic practice. Comparative idioms as stereotypes contain people’s social experience -- their use facilitates and simplifies communication, saving the language efforts of interloc- utors. Baider stresses that stereotypes of thought highlight beliefs, attitudes and prejudices which prevail in a given community.
ФРАЗЕОЛОГИЧЕСКИЕ ЗНАНИЯ КАК КОМПОНЕНТ ФУНКЦИОНАЛЬНОЙ ГРАМОТНОСТИ МОЛОДЕЖИ
Authors: НОВИКОВА Татьяна
Published: April 2023

В статье рассматриваются прикладные проблемы, связанные со знанием фразеологизмов современной молодежью и изучением фразеологии как раздела языка на школьном уровне. Цель статьи – показать роль знания фразеологии в становлении функционального знания, проанализировать основное понятие – функциональная грамотность подростков и молодежи. Функциональная грамотность предполагает не только знание правил и нормативной стороны языка, но и эффективное использование языковых средств с целью повышения выразительности и оригиналь- ности речи. В составе функциональной грамотности, помимо безусловных языковедческой, культурно-речевой, риторической и других составляющих, следует обозначить фразеологический компонент, который может быть представлен на уровнях знания и владения. Формальное знание теоретических сведений о типологии устойчивых словосочетаний не приводит к расширению лексико-фразеологического словаря школьников и активному использованию прецедент- ных высказываний в естественной речи. Сложившаяся ситуация заставляет искать эффективные пути работы с данным лингвистическим контентом, обостряет проблему формирования лексико-фразеологического минимума выпускника школы и выработки критериев оценки общеязыковой компетенции. Поставленная цель обусловила выбор методов исследования: анализ понятийных дефиниций и языковых явлений; методы эмпирического исследования: наблюдение, сравнение, описание; анкетирование, социолингвистические опросы и учет количественных показателей; классификационные методики при характеристике фразеологизмов-неологизмов. Социолингвистические опросы подтверждают слабую осведомленность молодежи в области фразеологии. Помимо дидактических проблем овладения функцио- нальным фразеологическим знанием, в статье также уделяется внимание проблеме языковой игры и трансформации фразеологических единиц в молодежном жаргоне, языке СМИ и в современной речи в целом, поскольку именно эти процессы оказывают определяющее влияние на содержание и объем фразеологического компонента функциональной грамотности молодежи в ХХI веке.
ФРАЗЕМИ В СТРУКТУРІ ДІАЛЕКТНИХ СЛОВНИКІВ УКРАЇНСЬКИХ ГОВІРОК ЗАКАРПАТТЯ: СТАН І ПЕРСПЕКТИВИ ДОСЛІДЖЕННЯ
Authors: ПИСКАЧ Ольга
Published: April 2023

Однією з важливих проблем сучасного українського мовознавства є вивчення діалектної фразеології, яка разом з іншими структурними рівнями зберігає цінну інформацію про традиційну духовну й матеріальну культуру народу. У зв’язку з цим видається актуальним питання про місце діалектної фраземіки в структурі словника певної говірки чи говору.Мета дослідження – структурно-семантичний аналіз фразем, уміщених у діалектних словниках українських говірок Закарпаття (І. Верхратського (1899), С. Ніколаєва і М. Толстої (2001), І. Сабадоша (2008), М. Грицака (2017)).У структурі цих 4 словників репрезентовано відносно невелику кількість фразеологізмів (більше 300), які поповнюють емпіричну базу української діалектної фраземіки. Найбільше фразем (близько 200) містить «Словник закар- патської говірки села Сокирниця Хустського району» І. Сабадоша.За структурою всі фраземи, представлені в діалектних словниках Закарпаття, можна умовно поділити на 2 групи:1)  фраземи, співвідносні зі словосполученням; 2) фраземи, співвідносні з реченням (у цій групі відсутні приказки, прислів’я і т. ін.).Семантико-граматичний аналіз досліджуваного матеріалу засвідчує суттєву перевагу (більше 50%) дієслівних фразем, що позначають процеси, спричинені переважно людиною. Менше половини займають фраземи інших семантико-граматичних розрядів: іменникові, прикметникові, прислівникові та вигукові.Фраземи, що вживаються в українських говорах Закарпаття, мають спільні категоріальні ознаки, властиві за- гальнонародній українській мові, а також виявляють певну своєрідність. У зв’язку з цим їх можна умовно поділити на 2 групи: 1) близькі за семантикою і структурою до літературної мови фраземи, які відрізняються фонетично, лексично і зрідка граматично; 2) специфічні фраземи, що вживаються переважно в закарпатському говорі.
ПАРЕМИИ В РУССКИХ ОСТРОВНЫХ ГОВОРАХ ОДЕСЩИНЫ КАК ОТРАЖЕНИЕ ЛИНГВОКУЛЬТУРНОГО ПРОСТРАНСТВА ДИАЛЕКТОНОСИТЕЛЕЙ*
Authors: АРЕФЬЄВА Наталия
Published: April 2023

В статье впервые в отечественной лингвистике анализируются паремии, функционирующие в русских островных говорах Одесской области. Паремии анализируются с точки зрения выявления их лингвокультурного содер- жания. Доказывается, что паремиологический фонд русских говоров Одесщины отличается богатством и разнообразием. Он представлен вариантами общеупотребительных паремий, отличающихся от последних грамматически или лексиче- ски; паремиями, содержащими в своем составе диалектное слово; чисто диалектными паремиями, не зафиксированными ни в одном из известных паремиологических словарей или сборников. Паремии транслируют ценные социокультурные установки, на которые ориентируются диалектоносители. Паремии отличаются прозрачной внутренней формой, а их лингвокультурное содержание может быть раскрыто с помощью культурно значимых концептов – вербализованных куль- туроносных ментальных сущностей. Прототипная ситуация, интерпретированая в категориях культуры, или культурно значимый концепт, «обрамленные» созвучием компонентов, их стройной ритмической организацией, создают вербали- зованный культурный знак, выполняющий роль тропа в лингвокультурном пространстве русских диалектоносителей. В основе внутренней структуры паремий лежат бинарные оппозиции, выраженные эксплицитно и имплицитно. Наиболее продуктивной в паремиологической картине мира русских переселенцев оказывается универсальная межкультурная оппозиция «родина – «чужбина», которая тесно связана с концептуализацией родного дома, культом рода и одной из самых древних оппозиций – «свой – чужой», которая тоже широко представлена в паремиологическом фонде диалектоносите- лей. Лингвокультурное пространство носителей русских островных говоров Одесщины, закодированное в паремиологи- ческой картине мира, может стать предметом дальнейших научных исследований в русле лингво- и этнолингвокультурологии, лингвоконцептологии, лингвосемиотики, социолингвистики и этнографии.
ФРАЗЕОЛОГІЯ В КУРСІ ЛІНГВОКРАЇНОЗНАВСТВА ДЛЯ ІНОЗЕМНИХ СТУДЕНТІВ-ФІЛОЛОГІВ
Authors: УШАКОВА Наталя
Published: April 2023

Статтю присвячено визначенню місця й завдань курсу «Лінгвокраїнознавство», зокрема теми «Національно-культурна семантика фразеологізмів», у системі формування в іноземних студентів-філологів умінь міжкуль- турної комунікації, що визначає її актуальність. Метою статті є систематизація концептуального культурознавчого потенціалу фразеологічного шару мовних одиниць. Основними завданнями статті вважаємо розгляд лінгвістичних засад і методичних особливостей кваліфікації та інтерпретації національно-культурного складника семантики одиниць усіх рівнів мови: слова, словосполучення, речення, тексту. Здійснено системний аналіз сучасного стану науково-методичної розробки проблеми організації ефективного навчання інофонів філологічних спеціальностей, які отримують кваліфікацію викладача або перекладача. Лінгвокультурний аналіз структури значення мовних одиниць дозволив вия- вити, яку національно-культурну інформацію можна вилучити в результаті застосування до їх інтерпретації лінгвокраїнознавчого підходу, зокрема методики лінгвокраїнознавчого коментування. На рівні слова проаналізовано культурний потенціал антропонімів. На рівні речення визначено основні функції афоризмів (директивну, кумулятивну). Головну увагу в статті приділено дослідженню національно-культурної семантики фразеологізмів, проблемам навчання іноземних студентів аналізу та адекватної інтерпретації таких одиниць. Основними результатами наукової розвідки є систематизація фразеологічних одиниць за семантично-етимологічним (біблійні, міфологічні, етнічно-побутові, зооморфні, колористичні, аксіологічні) принципом, характеристика наукових лінгвістичних і методичних засад розро- блення структури та методики організації дистанційного курсу «Лінгвокраїнознавство».
LINGUOCULTURAL ORIGINS OF OCCASIONAL UNITS
Authors: TSONYNETS Maria
Published: April 2023

In this article the influence of linguistic culturology on the formation of occasional newly-coined words has been analyzed. The topicality of the research lies in the linguistic and cultural peculiarities of the appearance of individual author᾽s neologisms which help to outline the features of these innovations in the consciousness of the native English speak- ers. The purpose of the article is to determine the role of the linguocultural influence on the emergence of nonce-words. The objectives of the research are: the definition of the occasional unit and linguistic culturology, the analysis of occasionalisms as the author᾽s creations and the influence of the national language model of the world. The author has tried to prove that the relationship between language and culture is presented as a key one in Modern Linguistics. Linguistic culturology investigates correlation and interference of culture and language. Language is a means of penetrating in a person᾽s mentality and culture. Culture and nation are reflected in the national language model of the world that helps to study the interaction processes of lan- guage, thinking and reality in order to understand the leading role of language in the creation and reflection of the inner world of a human being. The main attention of the research is focused on occasional unit as a formation of a particular author who is a language personality and a constituent of a particular nation. The linguistic culturology is treated as a field of knowledge, which is directly related to the study of occasionalisms. The author of such newly-coined words is a social phenomenon filled with an individual aspect, that is formed through the internal attitude towards the language and the establishment of personal linguistic meanings. It was substantiated that each occasional unit contains definite information indicating the author of the formed innovation that reflects the cultural and historical features of a particular nation. Therefore, the study of the occasional units in terms of national and cultural specificity in our time is relevant and important. It contributes to a better understanding of the culture and thinking of the nation. It should be noted that the influence of the national language image of the world on the formation of occasional vocabulary is significant.
ФРАЗЕОЛОГИЗМЫ В ЯЗЫКЕ УНГВАРСКОЙ (УЖГОРОДСКОЙ) ПЕРИОДИКИ ВРЕМЕН АВСТРО-ВЕНГРИИ
Authors: АГИЙ Степан
Published: April 2023

В статье представлены результаты генетического анализа фразем, зафиксированных в газетах и журналах, напечатанных в Унгваре (Ужгороде) в период между 1867‒1919 гг. Корпус анализа состоит из таких изда- ний, как Свѣтъ (1867‒1871), Новый Свѣтъ (1871‒1872 ), Сова (1871), Карпатъ (1873‒1886), Листокъ (1885‒1903) и Наука (1897‒1921). Естественно, в этих изданиях наблюдается значительная языковая интерференция местных ди- алектов с церковнославянским, русским литературным, а также венгерским языками. Культурная и языковая много- слойность характерна том числе и фраземике, употребляемой в газетах и журналах.Согласно их историко-географическому происхождению, фраземы делятся на пять обобщающих групп. К первой группе отнесены те древние интернационализмы, которые в различных версиях встречаются у разных народов. Кроме фразем, образованых на основе древней мудрости и древних профессий, в этой группе большую часть составляют библеизмы, а также древнегреческие и латинские фраземы. Во второй группе собраны, главным образом, те выражения, которые стали общеизвестными в период позднего средневековья после начала книгопечатания. В группе фразем восточнославянского происхождения перечислены те фраземы, которые возникли в восточнославянском культурном и языковом пространстве и вошли в литературную норму русского и украинского языков. В группу венгеризмов отнесены кальки тех фразем, которые образовались и распространились на венгерской языковой территории. К последней группе отнесены народные фраземы, которые возникли в Карпатском регионе. В результате анализа было определено, что из-за контаминации и перифразирования под влиянием местных диалектов точное время, посредника и путь про- никновения фразем в язык потребителей зачастую трудно, а в некоторых случаях невозможно воспроизвести.Наконец, анализ показал, что публицисты параллельно ориентировались на русскую, венгерскую и народную (русинскую) культуру, поэтому различные языковые и культурные сферы влияли на общее видение мира авторов и читателей почти в одинаковой мере, и несомненно, в значительной степени обогачивали фразеологический корпус.
СТИЛІСТИЧНА ЗНАЧУЩІСТЬ ЛІТЕРАТУРНО-ХУДОЖНІХ АНТРОПОНІМІВ У РОМАНІ «КЛАВКА» МАРИНИ ГРИМИЧ
Authors: ВЕГЕШ Анастасія
Published: April 2023

Статтю присвячено дослідженню стилістичних можливостей літературно-художніх антропонімів, що функціонують у романі «Клавка» відомої сучасної української письменниці Марини Гримич. Подається опис найменувань персонажів, визначається їх стилістична значущість у сюжетному розгортанні. Звернено увагу на роль прізвиськ та умови їх виникнення; розкрито етимологічне значення (внутрішню форму) літературно-художніх антропонімів. До- ведено, що літературно-художні антропоніми в романі «Клавка» Марини Гримич – найважливіші лексичні елементи, які мають найрізноманітніші смислові та емоційні наповнення, супроводжуються конотаціями та різними асоціація- ми, характеризують персонажа за національним, соціальним походженням, створюють певну емоційну тональність, указують на стосунки між героями, відображають авторське ставлення до поіменованого персонажа. Власні назви персонажів як мовні одиниці, які не лише називають, але й характеризують денотатів, разом з іншими одиницями відо- бражають творче мислення письменниці, багатство її мови, особливості стилю.
ФРАЗЕОЛОГІЧНІ ОДИНИЦІ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ З ТЕОНІМНИМ КОМПОНЕНТОМ ЯК МАРКЕР НАЦІОНАЛЬНО-МОВНОЇ КАРТИНИ СВІТУ УКРАЇНЦІВ
Authors: ВІЛЬЧИНСЬКА Тетяна
Published: April 2023

Стаття присвячена аналізу фразеологічних одиниць (далі – ФО) української мови з теонімним компонентом. Схиляючись до широкого розуміння фразеології, до відповідних одиниць зараховуємо також паремії – прислів’я та приказки, що є водночас одним із найдавніших жанрів фольклору і послужили матеріалом дослідження. Серед фольклорних зібрань, що з’являлися в різні часи, обрали збірку «Українські приказки, прислів’я і таке інше», упорядковану М. Номисом у ХІХ ст., перевидану 1993 р. Паремії, уміщені в книжці, повною мірою відображають звичаї та вірування українського народу, це при тому, що у свій час цензура найбільше понівечила саме розділ «Віра. Бог…». Метою наукової розвідки було з’ясувати лінгвокультурну природу ФО з теонімним компонентом в українській мові. З огляду на те, що найдавніший та найвагоміший сакральний сегмент української фразеології, як і фольклорної онімії, у радянському мовознавстві розглядався принагідно, актуальність його вивчення сьогодні є беззаперечною, передусім із урахуванням досягнень нових лінгвістичних галузей – етнолінгвістики, прагмалінгвістики, лінгвокульту- рології та інших. Дослідження показало, що семантичним центром проаналізованих паремій частіше виступає теонім Бог, рідше – Біг, Господь, Христос, Исус, а також назви, властиві язичницькому світогляду, як-от боги чи господар. Проаналізовані прислів’я і приказки акумулюють найрізноманітніші відомості про Бога, вони завжди прагматично спрямовані, тобто не лише констатують, а й оцінюють, повчають, застерігають, що по-різному виявляється в обе- реговій, фатичній та лиходійній функціях фразеологізмів. Проведені спостереження засвідчили, що в українській фразеології повною мірою відображено народні уявлення про Бога, які демонструють еволюцію релігійних поглядів українців. Підтверджено і те, що саме паремії є одним із важливих засобів збереження сакральної інформації. Тому по- дальше вивчення національно-культурних конотацій фразеологічних одиниць із сакральної сфери в період подолання атеїстичного минулого вважаємо перспективним.
ДІАЛЕКТНА СПЕЦИФІКА ФРАЗЕМІКИ БОРЖАВСЬКОЇ ГОВІРКИ ЗАКАРПАТТЯ
Authors: ГАЛАС Алла
Published: April 2023

У статті розглядаються діалектизми у структурі фраземіки боржавської говірки Закарпаття. Актуалізовано важливість мовознавчого дослідження діалектної специфіки фраземіки як підсистеми загальноукраїнської фраземіки. Схарактеризовано визначальні риси боржавських говірок, які відзначаються лексичною й структурною строкатістю, активним функціонуванням різноманітних шарів лексики з погляду походження, етимологічною різнорідністю. Проілюстровано мовний колорит боржавської групи говірок, збережений у фраземіці.Здійснено структурно-семантичний аналіз вилучених із автентичного діалектного мовлення фразем, що характе- ризуються локальною своєрідністю і специфічними діалектними рисами. Матеріалом для статті стала лише незначна частина записаних упродовж тривалого часу фраземних одиниць від корінних мешканців сіл Іршавського району –  В .Раковець, Боржавське, Приборжавське, Климовиця, Дунковиця, Вільхівка та ін., респондентів різної вікової катего- рії, з різним освітнім рівнем.Для аналізу відібрано репертуар фраземних одиниць, які містять у своєму компонентному складі старовинні лексичні елементи, діалектні слова, рефлекси давніх фонетичних явищ, реліктові граматичні форми. Представлені у статті лексичні архаїчні елементи демонструють потенційно не зрозумілі для сучасного мовця (слухача, читача) лексеми, які потребують етимологічних коментарів.Ураховано досвід у вивченні фразем закарпатського говору, фіксації цих одиниць у лексикографічних джерелах.Для зіставлення залучено дані лексикографічних праць І. Сабадоша, І. Керчі, М. Грицака.Під час відбору матеріалу до статті не бралися до уваги прислів’я, приказки, паремії, примовки, порівняльні звороти і под. як такі, що не мають необхідних диференційних ознак фразем.Розмежовано фраземи, які відомі тільки в говірках або наявні в говірках і літературній мові. Зроблено узагаль- нення щодо лексичної варіантності компонентного складу, явищ синонімії, антонімії в обстеженому фраземному матеріалі. Уточнено фразеологічне значення й ареал поширення окремих говіркових фразем.
Enseñar handball en la escuela: una investigación-acción de TGfU y Sport Education Model
Authors: Mota Júnyor Jorge Luiz Rodrigues , Krahenbühl Tathyane
Published: April 2023

El objetivo del presente estudio fue evaluar el aprendizaje técnico-táctico y la implicación de los estudiantes a través de la implementación de una Unidad Didáctica (UD) para la enseñanza del handball utilizando un modelo híbrido compuesto por los principios de los Teaching Games for Understanding (TGfU) y Sport Education Model (SEM). Se trata de un estudio cualitativo basado en la investigación-acción y dividido en cuatro fases: I) identificación de la situación inicial, con entrevistas semiestructuradas a docentes y un cuestionario cerrado a estudiantes; II) planificación de una UD; III) desarrollo/aplicación de la UD y recolección de datos de investigación y IV) análisis de datos de investigación. La UD estuvo compuesta por 17 clases para un aula de 9º grado de la Enseñanza Fundamental de una escuela pública brasileña. Como resultado, los equipos afiliados a lo largo de la temporada deportiva progresaron en los niveles de juego, de la fase anárquica/descentralizada a la fase estructurada, y en los aspectos comportamentales, se observaron cómo frecuentes el compromiso, el trabajo en grupo, la comprensión, el ambiente distendido y la alegría. El modelo híbrido es una opción para promover la participación de los estudiantes en las clases destinadas a la enseñanza del handball, ya que promovió el aprendizaje de aspectos técnico-tácticos y también la motivación de los estudiantes observada por comportamientos relacionados con la cohesión social y la tarea. El modelo híbrido confirmó su relevancia para el desarrollo de una enseñanza deportiva adecuada a la realidad escolar, especialmente en las escuelas públicas.
Gimnasia Artística en el IFSul/Pelotas: influencia de su legado en el contexto actual
Authors: Arruda Juliana , Montiel Fabiana Celente , Afonso Mariângela da Rosa
Published: April 2023

El objetivo del estudio fue identificar la percepción de los profesores de Educación Física del Instituto Federal de Educación, Ciencia y Tecnología de Rio Grande do Sul, Campus Pelotas, acerca de la forma en que la Gimnasia Artística se inserta en la institución. Se trata de un estudio de caso que utilizó un cuestionario cerrado y una entrevista semiestructurada, con seis profesores que trabajaron con esa modalidad en el primer semestre de 2020. Del análisis surgieron cuatro categorías: Gimnasia Artística en la Educación Física regular; Gimnasia Artística en el contexto extracurricular; Infraestructura del campus y demanda estudiantil; Docentes y modalidades ofrecidas. Los/las profesores/as mencionan que la presencia de la Gimnasia Artística se debe a un profesor ya jubilado y a las características deportivas propias de la institución. No existen actividades extracurriculares debido a la falta de docentes especializados, a la falta de espacio adecuado y a la poca demanda por parte de los estudiantes. Además, los/las docentes que imparten actividades extracurriculares poseen relación con esas prácticas. Inferimos que la presencia de la Gimnasia Artística en la institución se debe a un legado de generaciones y a la valorización del deporte como contenido en las clases regulares.