bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Avaliação da eficácia da artrocentese associada à viscossuplementação no tratamento das desordens temporomandibulares: relato de caso
Authors: Stehling Urbano Eduardo , Santiago Rodrigo César , De Paula Candeia Ana Júlia , Ferrante de Faria Laís , De Cerqueira Luz João Gualberto
Published: November 2020

Introdução: A artrocentese é uma técnica minimamente invasiva utilizada para o tratamento de desordens temporomandibulares (DTM). Consiste na lavagem do espaço articular superior, aumentando a mobilidade articular e reduzindo a dor. Esta técnica pode ser associada à viscossuplementação, que consiste na injeção intra-articular de ácido hialurônico, diminuindo o desgaste da superfície articular. Objetivo: Analisar a eficácia da artrocentese associada à viscossuplementação, ressaltando os seus benefícios, através de um relato de caso. Relato de Caso: Paciente, E.O.M. gênero feminino, 30 anos, reportou-se à Santa Casa de Misericórdia de Juiz de Fora, com queixa de dor. Foi aplicado a metodologia DC/TMD (Diagnostic Criteria for Temporomandibular Disorders) Eixo I, sendo constatada hipomobilidade articular, com abertura bucal máxima de 25 mm, estalidos, crepitação e dor na região pré-auricular. A hipótese diagnóstica de deslocamento de disco com redução através de exame de Ressonância Magnética (RM). Iniciou-se o tratamento com placa neuromiorrelaxante em conjunto com a terapia farmacológica. O quadro sintomatológico da paciente não apresentou melhora, sendo indicada a artrocentese associada à viscossuplementação com hialuronato de sódio em ambas articulações. Resultados: Foi observada melhora do quadro sintomatológico da paciente. A abertura bucal evoluiu de 25mm para 36mm, após 30 dias do procedimento. Foi realizada a proservação por dois anos, não havendo sinais de recidiva. Conclusão: Pode-se concluir que a artrocentese associada à viscossuplementação é um método eficaz para o tratamento de desordens temporomandibulares, principalmente em pacientes refratários ao tratamento conservador, sendo considerada uma técnica segura.
Tradução de Cícero, Fin. I, 65-70; II, 78-85 - A disputatio de amicitia no De finibus
Authors: Calheiros de Lima Sidney
Published: November 2020

O primeiro diálogo do De finibus de Cícero é dedicado à discussão do pensamento moral de Epicuro. As personagens principais são Torquato e Cícero. No livro I, o discurso de Torquato expõe a teoria do prazer. Cícero refuta seu interlocutor no livro II. Um ponto importante da discussão diz respeito à fundamentação da amizade. Apresentamos aqui uma tradução em português de trechos, tomados dos discursos das duas personagens mencionadas, que constituem a controvérsia sobre a noção epicurista de amizade: Fin. I, 65-70; II, 78-85. A tradução é acompanhada de uma breve introdução e de notas explicativas.
Tradução do discurso Contra Eutino (sem testemunha) de Isócrates
Authors: Lacerda Ticiano Curvelo Estrela de
Published: November 2020

Dos discursos compostos pelo ateniense Isócrates (436-338 a.C.) que nos chegaram, o Contra Eutino é talvez o mais antigo (403 a.C.) e o mais breve (21 seções). Trata-se do fragmento de um discurso judiciário deacusação, em que um certo Nícias requer a devolução de um depósito em dinheiro que fora confiado a seu primo Eutino. É possível, todavia, que o caso tenha sido fictício, e que, por conseguinte, o texto de que dispomos seja um rascunho de um discurso modelar de caráter epidítico, em que Isócrates demonstraria a seus discípulos como compor uma acusação baseada tão somente em argumentos de probabilidade (εἰκός), visto que não havia testemunhas para o caso (um discurso ἀμάρτυρος). Apresento, pois, a tradução do Contra Eutino de Isócrates, segundo a edição de Mario Marzi (1991), da coleção italiana Classici Greci.
A Eneida de Lima Leitão: breve análise de um projeto tradutório
Authors: De Vasconcellos Paulo Sérgio
Published: November 2020

Este artigo apresenta e analisa alguns princípios e a prática tradutória do português Lima Leitão, que traduziu todas as obras de Virgílio antes da edição do célebre Virgílio Brasileiro (1858) do maranhense Manuel Odorico Mendes. Para ilustrar as características gerais da tradução, considera-se, sobretudo, uma passagem de sua versão da Eneida, cuja edição remonta a 1819, anteriormente, portanto, à primeira edição da Eneida Brasileira (1854) do tradutor maranhense. Discute-se, na tradução do episódio de Laocoonte, a escolha vocabular de Lima Leitão e o modo como traduz sonoridades e a ordem expressiva das palavras. Como os dois projetos tradutórios mencionados apresentam vários pontos de convergência, optou-se por confrontá-los ocasionalmente, apontando semelhanças e diferenças. O texto termina augurando que as traduções de Virgílio realizadas por Lima Leitão recebam a mesma atenção e cuidado editorial que as traduções de Odorico Mendes têm recebido.
Imigração ibérica
Authors: Sarmiento Érica , Medeiros de Menezes Lená
Published: November 2020

Durante muito tempo, as mulheres foram relegadas a um segundo plano nos estudos migratórios, condenadas a uma invisibilidade, incompatível com sua participação ativa nos processos de deslocamentos. O artigo contempla o Rio de Janeiro como terra de chegada e seu objetivo é dar voz a mulheres portuguesas e galegas e à luta por elas travada no espaço do trabalho, através de fontes quantitativas, nominativas, e depoimentos orais.
No Caminho das Minas, os jesuítas não eram bem-vindos
Authors: Amantino Marcia
Published: November 2020

Este texto tem o objetivo de analisar a representação que os moradores do Caminho de Inhomirim enviaram ao governador interino da capitania do Rio de Janeiro, José Antonio Freire de Andrade em agosto de 1756, acusando os jesuítas de terem se estabelecido na região não para catequisar os índios, mas sim para conseguirem mais terras para as suas propriedades. A partir desta queixa, documentos foram trocados entre as autoridades dos dois lados do Atlântico, permitindo reconstruir um momento de grande desgaste para a Companhia de Jesus, tanto com relação ao poder político que sempre tiveram, como também com relação à sociedade, que se sentiu mais poderosa para denunciar o que considerava como abusivo, a partir da política antijesuítica de Sebastião José de Carvalho e Melo, futuro marquês de Pombal.
Las estatuas también mueren. Patrimonio, museos y memorias en el punto de mira de DAESH
Authors: Elices Ocón Jorge
Published: November 2020

Las destrucciones de estatuas, yacimientos y museos llevadas a cabo por DAESH en Siria e Iraq no deben ser considerados simples actos vandálicos o acciones iconoclastas en base a su interpretación radical y tergiversada del islam, sino que en realidad esconden un discurso complejo que debe entenderse dentro del debate actual sobre la redefinición del patrimonio, particularmente de las estatuas, cuestionadas por representar un pasado colonialista o autocrático que ya no se considera digno de ser conservado y recordado.
Preservar patrimónios e partilhar memórias em cidades-porto latino-americanas
Authors: Polónia Amélia , Costa Cátia Miriam
Published: November 2020

Os portos marítimos foram, durante séculos, a mais contínua plataforma de interface e de intercâmbio entre a Europa, a África e a América. As cidades portuárias emergem como estruturas e construções sociais com características próprias. O seu estudo permite conhecer e debater questões relacionadas com a complexidade urbana e social, pois reúnem, por norma, marcas de diversidade, humana e cultural, e por isso apresentam-se como locais privilegiados para o desenvolvimento de estudos sobre alteridade e sobre formas de permeabilidade, inclusive cultural. As cidades-porto, na Europa, e na América Latina, deparam-se também com desafios, e com riscos, decorrentes dos elevados níveis de desenvolvimento de uma indústria turística que explora patrimónios, materiais e imateriais, edificados, simbólicos ou naturais, frequentemente sem benefícios para os construtores, herdeiros e fautores desses patrimónios — as comunidades locais. Esta matéria agudiza-se quando nos encontramos perante memórias e patrimónios construídos historicamente através de dinâmicas coloniais. Muitas questões se levantam em torno da gestão dessas memórias e dessas heranças. As comunidades exigem hoje o reconhecimento de identidades e de valores autóctones e clamam por distintos conceitos e práticas de preservação das suas próprias memórias e patrimónios. São estes os principais desafios com que se debate o projeto sustentado pela rede CoopMar, de cujos objetivos, estratégias e realizações trata este artigo.
TİRAJI YÜKSEK OLAN BEŞ ULUSAL GAZETENİN SAĞLIK VE BESLENME HABERLERİNİN İNCELENMESİ
Authors: MUSLU Mücahit , ÖZÇELİK ERSÜ Dilek , ERDOĞAN Behiye Nur , YANIK Muhammed
Published: November 2020

Bu çalışmada ülkemizde tirajı en yüksek 5 ulusal gazetenin sağlık ve beslenme haberlerinin konu, kaynak, yayımlama tarihi ve içerik yönünden incelenmesi amaçlanmıştır.1 Aralık 2019-29 Şubat 2020 tarihleri arasındaki dönemi kapsayan kesitsel bir çalışmadır. Toplam tirajı bir milyona ulaşan beş ulusal basılı gazetenin 455 sayı ve ekinde bulunan sağlık haberlerinin sayısı, kaynakları, yayınlanma zamanı ve içerikleri açısından incelenmiştir. Toplam 1448 haberin yaklaşık yarısını (%43.4) “beslenme” haberleri oluşturmaktadır. Sağlık haberlerinin %52.3’ünün kaynağı hekimlerdir. Haberlerin %36.3’ünün ise kaynağı bilinmemektedir. Beslenme ile ilgili haberlerin %85’inin konusu “besinlerin sağlık üzerine etkileri” dir. Beslenme ile ilgili 628 haberin %55.6’sının (n:349) kaynağı bilinmemektedir. Kaynağı bilinen beslenme haberlerinin 171’inin hekim (%27.2), 89’unun diyetisyen (%14.2) tarafından yazıldığı, 6’sının araştırma sonucu olduğu (%1) ve 13’ünün (%2) ise diğer kaynaklardan elde edildiği bulunmuştur. Sağlık haberlerinin yaklaşık üçte birinin, beslenme haberlerinin ise yarısından fazlasının kaynağı bilinmemektedir. Kaynağı bilinmeyen haberler toplumu yanlış yönlendirerek toplum sağlığı açısından risk oluşturmaktadır. Bu riskin önlenmesi için sağlık haberlerinin sağlık editörleri tarafından mesleki etik ilkelere bağlı kalarak bilimsel kaynaklara veya uzmanlara danışılarak hazırlanması ve kaynağın haberde belirtilmesi gerekmektedir.
ВИКОРИСТАННЯ ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ КНР
Authors: Перетяга Л. Є. , Наливайко О. О.
Published: November 2020

У статті розглянуто основні аспекти впровадження інформаційно-комунікаційних технологій в освітній процес закладів вищої освіти Китайської Народної Республіки. Визначено зв’язок використання інформаційно-комунікаційних технологій при отриманні компетенцій навчання упродовж всього життя: пошук інформації, її обробка та використання. Представлено основні етапи впровадження інформаційно-комунікаційних технологій у процес навчання закладів освіти Китайської Народної Республіки, через прийняття нормативно-правових актів та планів розвитку цифрових технологій як запоруки зростання економіки та покращення ефективності роботи з інформаційно-цифровими ресурсами. Виділено чотири основних напрями розбудови процесу впровадження інформаційно-комунікаційних технологій в освітній процес закладів освіти: розробка загальної стратегії, розроблення основних завдань, створення та поширення якісних цифрових освітніх ресурсів, заходи з захисту інформації та громадян у цифровому просторі. Проаналізовано рівень підтримки центральними органами влади процесу цифровізації освітнього середовища закладів освіти Китайської Народної Респубілики. Констатовано збільшення підтримки держави в процесі подолання цифрової нерівності між великими містами та їх закладами освіти й регіональними закладами вищої освіти. Представлено різні аспекти використання інформаційно-комунікаційних технологій у процесі навчання на прикладі цифровізації процесів вивчення ієрогліфічної писемності, де інформаційно-комунікаційні технології виступають засобом підвищення наочності та динаміки навчання. Крім того, були підставлено дослідження провідних китайських учених щодо впровадження інформаційно-комунікаційних технологій у закладах вищої медичної освіти Китайської Народної Республіки та проаналізовано рекомендації викладання курсів інформаційно-комунікаційних технологій для НПП.
КРИТЕРІЇ, ПОКАЗНИКИ ТА РІВНІ СФОРМОВАНОСТІ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ДО ЗДІЙСНЕННЯ ФАСИЛІТАЦІЙНОЇ ВЗАЄМОДІЇ З УЧНЯМИ
Authors: Прокопенко І. А.
Published: November 2020

Стаття присвячена актуальній проблемі підготовки вчителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями. Системний підхід до проблеми дослідження вказує на те, що критерії, показники, рівні готовності майбутніх учителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями не можна розглядати як ізольовані, самодостатні елементи підготовки. Автором доведено, що перехід з рівня на рівень сформованої готовності характеризується створенням нової системи відношень між елементами. Розроблено систему покомпонентних критеріїв та їх якісних показників сформованості готовності майбутніх учителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями відповідно до структури цього феномена, які відображають авторські модельні уявлення про його зміст та характеристики. На основі визначення суті поняття «готовність майбутніх учителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями» схарактеризовано його компоненти. Ціннісно-мотиваційний компонент оцінюється за допомогою мотиваційного критерію, когнітивний – змістового, діяльнісно-операційний – процесуального, рефлексійний – особистісно-рефлексійного. Визначені критерії характеризуються показниками: мотиваційний – ціннісне ставлення до майбутньої педагогічної професії, яке грунтується на засадах фасилітаційної взаємодіїта оволодіння фасилітативною компетентністю; інтерес до опанування форм, методів та прийомів фасилітаційної взаємодії; потреба в досягненні успіху в професійній діяльності на засадах фасилітаційної взаємодії; змістовий – системність, дієвість, гнучкість; процесуальний – сформованість умінь (діагностично-прогностичних, інтелектуальних, конструктивних, комунікативних); особистісно-рефлексійний – уміння здійснювати рефлексію, самооцінка, самоаналіз. Автором диференційовано рівні готовності майбутніх учителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями на основі традиційної триступеневої градації (високий, середній, низький). На основі проведеного аналізу автором розкрито суть змісту готовності майбутніх учителів до здійснення фасилітаційної взаємодії з учнями, схарактеризовано компоненти готовності та обґрунтовано критерії, показники та рівні сформованості означуваної готовності.
СИСТЕМА ЦІННІСНИХ ІНДИКАТОРІВ ПОЛІПШЕННЯ ЯКОСТІ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Ткачова Н. О. , Ткачов А. С.
Published: November 2020

Статтю присвячено визначенню системи ціннісних індикаторів поліпшення якості вищої освіти. Доведено, що сьогодні вища освіта є важливим фактором реформування суспільства, тому визначення науково обґрунтованої системи ціннісних індикаторів поліпшення її якості є важливою передумовою успішної реалізації місії освіти. Установлено, що окремі аспекти досліджуваної проблеми розкрито в публікаціях І. Беха, О. Вишневського, А. Кірьякової та інших авторів, однак існує потреба в продовженні наукового пошуку в окресленому напрямі. Мета статті – визначити систему ціннісних індикаторів поліпшення якості вищої освіти. Завдання дослідження: розкрити суть поняття «ціннісний індикатор», висвітлити точки зору зарубіжних учених про визначення ціннісних пріоритетів сучасної вищої освіти, проаналізувати позиції вітчизняних українських дослідників щодо основних показників якості вищої освіти, запропонувати авторську систему ціннісних індикаторів поліпшення якості вищої освіти. У дослідженні використовувався комплекс таких методів: теоретичних (аналіз, зіставлення, узагальнення думок науковців щодо визначення основних показників (індикаторів) поліпшення якості вищої освіти); емпіричних (бесіди, анкетування, експертне оцінювання для систематизації висновків фахівців з порушеного питання). На основі аналізу наукової літератури визначено, що ціннісні індикатори в системі освіти являють собою певні аксіологічні імперативи, базові цінності, які, з одного боку, детермінуються наявною соціокультурною ситуацію на конкретному етапі розвитку суспільства, а з іншого боку, – значною мірою визначають подальші тенденції розвитку освіти зокрема та людства загалом. На основі врахування різних точок зору науковців та представленої в раніше опублікованих авторських наукових працях сукупності основних освітніх цінностей зроблено загальний висновок про те, що система ціннісних індикаторів поліпшення якості вищої освіти в Україні має включати такі складники: загальнолюдські цінності, демократичні цінності, академічні цінності, сімейні цінності й особистісні цінності. У публікації також визначено, що тільки системне використання зазначених ціннісних індикаторів поліпшення якості вищої освіти дозволить успішно виконати її місію
МОДЕЛЬ ФОРМУВАННЯ ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ ТЕХНІЧНИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ В УМОВАХ НЕФОРМАЛЬНОЇ ОСВІТИ
Authors: Борисенко В. В.
Published: November 2020

У статті подано теоретично обґрунтовану модель формування здоров’язбережувальної компетентності студентів технічних спеціальностей в умовах неформальної освіти засобами фізичного виховання, яка базується на сукупності загальнодидактичних (науковості; системності й послідовності; доступності; зв’язку навчання з життям; свідомості та діяльності; наочності; міцності знань, умінь та навичок; індивідуального підходу) та специфічних принципів (формування базових компетентностей з основ охорони здоров’я: гуманістичної спрямованості, свідомої перспективи, орієнтації на самостійну роботу, інтеграції навчання, інтерактивності, ініціативності, побудови індивідуальної оздоровчої системи; неформального фізичного виховання: аксіологічний, побудови фізичної культури та оздоровчого середовища ЗВО, ергономічний, редукційний, орієнтації на формування ефективності та здоров’я фахівця). Це передбачає вдосконалення змісту професійної підготовки майбутніх фахівців технічних спеціальностей з питань охорони здоров’я разом із використанням форм (перерви для фізичних вправ; спортивні секції, аеробіка, шейпінг, фітнес, басейн, тренажерний зал тощо; масові фізкультурно-спортивні заходи змагального характеру; масові фізкультурно-спортивні заходи (спортивні флешмоби, туристичні походи, масові гуляння з нагоди державних та регіональних свят тощо), спрямовані на розвиток особистих якостей та мотивації до здорового способу життя; науково-практичні конференції для студентської молоді з питань охорони здоров’я; студентські змагання та інтелектуальні змагання з охорони здоров’я), методи (створення ситуацій зацікавленості, методи проєктів, бесіди) та засоби (набори вправ, щоденники охорони здоров’я, цифрові технології здоров’я) неформальної освіти, які відбираються з урахуванням досягнень фізичного виховання у напрямку ведення здорового способу життя та здоров’я.
ПРОФЕСІЙНА ОСВІТА ДОРОСЛИХ У КРАЇНАХ ЦЕНТРАЛЬНОЇ ТА СХІДНОЇ ЄВРОПИ У 50-Х – 70-Х РОКАХ ХХ СТОЛІТТЯ
Authors: Боярська-Хоменко А. В. , Калашнікова Л. М.
Published: November 2020

У статті здійснено аналіз дидактичних та методичних особливостей розвитку професійної освіти дорослих у країнах Центральної та Східної Європи у середині ХХ століття. З’ясовано вплив політико-економічних, соціокультурних та освітніх умов розвитку зазначених країн на становлення і розвиток системи професійного навчання дорослих європейців. Узагальнено особливості та напрями розвитку педагогічної теорії у галузі неперервного навчання та навчання дорослого населення: розмежування теоретичних і емпіричних наукових розвідок; підхід до теорії освіти дорослих як до науки та навчальної дисципліни; визначення принципів, мети та завдань професійної освіти дорослих; вивчення питань освіти дорослих з філософської, соціологічної, індивідуальної, політичної та економічної точок зору; пошук ефективних форм та методів професійного навчання дорослих. Узагальнено практичні надбання у галузі професійної освіти дорослих: розширення мережі середньо-спеціальних, професійно-технічних закладів для освіти дорослих; збагачення змісту професійної освіти дорослих; удосконалення форм, методів і засобів професійного навчання дорослих; розвиток заочного професійного навчання дорослих, короткотермінових курсів підвищення професійної кваліфікації; орієнтованість освітніх програм професійного навчання дорослих на ринок праці; започаткування підготовки педагогів-андрагогів; створення спеціалізованих освітніх установ нового типу, призначених для працівників виробництва й промисловості. Визначено труднощі та недоліки розвитку професійної освіти дорослих досліджуваного періоду: розвинена система шкіл для трудящих не забезпечувала навчання дорослих культурно-освітній галузі; відсутність установ, які б координували діяльність закладів професійного навчання для дорослих; політизованість системи освіти дорослих; більшість учасників професійної перепідготовки дорослих та програм підвищення кваліфікації не пов’язували отримані знання з можливістю використовувати їх для власного особистісного розвитку.
АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ПЕДАГОГІЧНОЇ ОСВІТИ УЧИТЕЛІВ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ КИТАЙСЬКОЇ НАРОДНОЇ РЕСПУБЛІКИ
Authors: Сяофей Ван
Published: November 2020

У статті йде мова про дослідження впливу отриманої педагогічної освіти на ефективність подальшої викладацької роботи в різних педагогічних закладах КНР. У КНР, як правило, відбувається навчання перед працевлаштуванням на посаду вчителя, так і навчання безпосередньо під час роботи. Мета цих заходів – дати майбутнім учителям можливість оволодіти знаннями і здібностями, необхідними для навчання та управління класами, і в кінцевому підсумку сприяти розвитку особистих педагогічних навичок. Освіту до працевлаштування також називають педагогічною, яка є відмінною формою вищої освіти з моменту заснування Нового Китаю. Статус вчителя до працевлаштування забезпечується безпосередньо рівнем навчання у закладі освіти з наступним отриманням відповідного ступеня, мотивацією в навчанні відповідного рівня установи, що надає ступінь, напрям академічної освіти за професійним спрямуванням, кваліфікацію та бажання продовжувати навчання на робочому місці. Ефективність вирішення такого питання була з’ясована за допомогою самозвіту респондентів. Результати дослідження вказують на те, що академічна кваліфікація викладачів в основному відповідає стандарту, але кількість викладачів з окремих предметів, в тому числі й з фізичного виховання, все ж таки є недостатньою. Рівень освіти більшості вчителів в основному відповідає вимогам підготовки, однак кількісний показник все ще потребує корегування. В початкових і середніх школах КНР існує серйозна нестача вчителів фізкультури, що різко контрастує з проханням уряду збільшити курси і заняття з фізичного виховання та основ здоров'я. Тому в майбутньому КНР необхідно змінити концепції і зосередитися на підготовці саме вчителів фізичної культури. Отримані результати можуть бути корисними для тих установ, які в даний час працюють над збільшенням кількості професійних курсів підготовки вчителів з відповідною кількістю годин навчання.
ПРОСВІТНИЦЬКО-ПЕДАГОГІЧНА ДІЯЛЬНІСТЬ ХАРКІВСЬКОГО ТОВАРИСТВА ВЗАЄМОДОПОМОГИ ТРУДЯЩИХ ЖІНОК
Authors: Голубнича Л. О.
Published: November 2020

У статті розглядаються просвітницька діяльність громадського об’єднання, яке виникло в Харкові на початку ХХ століття на тлі гендерних проблем. Актуальність дослідження зазначеної проблеми обумовлюється тим, що в сучасному Українському суспільстві активно відбувається процес формування громадянського суспільства, отже, вивчення цього процесу з історичного погляду є соціально необхідним, а дослідження просвітницької та педагогічної діяльності таких об’єднань буде сприяти розвитку як історії педагогіки, так і педагогічної науки. Метою наукової рефлексії є дослідження просвітницько-педагогічної діяльності Харківського товариства взаємодопомоги трудящих жінок. Завдання статті полягають 1) у виявленні конкретних справ зазначеного громадського об’єднання, що мали просвітницький характер; 2) у з’ясуванні їхнього педагогічного наповнення. Методами наукового вивчення, що було застосовано у даній статті, стали теоретичні когнітивно-узагальнюючі методи, а саме: аналіз та синтез архівних матеріалів наукової літератури. Результатом дослідження стало 1) виявлення таких конкретних справ просвітницького характеру: організація численних курсів, дитячого садку «Осередок», початкової школи, змішаної гімназії, бібліотеки, літературно-художнього гуртку, курсів дошкільного виховання, Вищих жіночих курсів; 2) досліджуване громадське об’єднання бачило організовані ним освітні заходи заклади доступними для дітей (з урахуванням їхніх індивідуальних потреб та особливостей), заснованими на партнерській взаємодії з учнями та тісній співпраці з батьками; прагнуло підняти розумовий рівень жінки, розвинути її кругозір та її становлення як повноправного члена суспільства, а також пом’якшити грубощі хлопців і надати молоді можливості для взаємного ознайомлення в обстановці повсякденної праці; основною метою став розвиток самостійності, самосвідомості, творчості та солідарності.
СТАНОВЛЕННЯ ВИЩОЇ ХУДОЖНЬОЇ ОСВІТИ КИТАЮ ХХ СТ.
Authors: Іонова О. М. , Пей Чжиюн
Published: November 2020

Стаття присвячена аналізу становлення вищої художньої освіти Китаю ХХ ст. Установлено, що на початку століття розвиток художньої освіти перебував під впливом Заходу шляхом активного залучення у китайську художню професійну освіту академічних практик Західної Європи, що привело до її європеїзації, започаткувавши тим самим новий етап в історії китайського живопису – реалістичний. Це стало початком експериментальних течій в цій галузі як, наприклад, об’єднання західного мистецтва з китайським. Встановлено, що початок ХХ ст. – середина ХХ ст. був періодом відкриття офіційних шкіл художньої освіти, що були відкриті за ініціативою громадян Китаю, а саме відкриттям низки художніх інститутів, таких як: Сучжоуській (1922 р.), потім, в Нансіне і Ханчжоу (1927 р). Зазначено, що, якщо продовж другої половини XIX ст. процес становлення та розвитку вищої художньої освіти Китаю проходив під впливом Заходу, період з середини до кінця ХХ століття пройшов під впливом російської реалістичної школи. Це визначило напрямки у розвитку сучасного китайського живопису, основні методичні установки у практиці художньої професійної освіти Китаю. Цей період можна віднести до періоду зовнішнього (або радянського) впливу, підтримки системи художньої освіти Нового Китаю. Визначено, що розпочаті в першій половині ХХ ст. експерименти китайським митцям вдалося продовжити вже у 1980-і роки, після Культурної революції. Успіхи сучасних живописців, без сумніву, базуються на успішних експериментах майстрів минулого століття, які не могли відбутися без доброчинних нововведень в галузі художньої освіти, значно збагативши китайське мистецтво ХХІ ст. На сучасному етапі (ХХІ ст.) система художньої вищої професійної освіти Китаю характеризується підтриманням вищими мистецькими школами загальної стратегії відкритої співпраці з іноземними закладами вищої освіти (ЗВО) у встановленні довгострокових відносин співпраці в галузі наукових досліджень, академічних обмінів, підготовки викладачів і навчання студентів (Китай і США, Китай і Південна Корея, Китай і Україна, Китай і Росія). Введеться плідна підготовка аспірантів.
STEAM-ОСВІТА ЯК ІНСТРУМЕНТ РЕАЛІЗАЦІЇ ІНТЕГРОВАНОГО ПРИРОДНИЧО-МАТЕМАТИЧНОГО НАВЧАННЯ
Authors: Матвійчук Ю. Ю.
Published: November 2020

Для кожної держави пріоритетною є потреба у підготовці висококваліфікованих фахівців, які здатні відповідати сучасним викликам світової спільноти. У зв’язку зі стрімким технологічним прогресом зростає і потреба в освічених та винахідливих професіоналах у сфері інформаційних технологій, нанотехнологій, біотехнологій та робототехніки. Зазначені сфери потребують від фахівців використання комплексних знань із таких освітніх галузей, як природничі науки, математика, інженерія, програмування та технології. STEAM-освіта – це загальноприйнята світова абревіатура: природничі науки (Science), технології (Technology), технічна творчість (Engineering), мистецтво (Art) та математика (Mathematics). STEАM-освіта охоплює всі ці освітні напрями. У статті розглядаються актуальні питання необхідності реформування освітньої системи в Україні за рахунок інтеграції змісту освіти у контексті інноваційного STEAM-орієнтованого підходу. Проведено аналіз понять «інтеграція», «STEM-освіта» та «STEAM-освіта». Розглянуто законодавчу нормативно-правову базу щодо стану розвитку STEMнавчання у вітчизняній освіті. З’ясовано, що інтеграція, яка спрямована на формування нерозривно зв’язаної та єдиної системи знань, є провідним принципом STEAM-освіти. Встановлено значення міждисциплінарного і компетентнісного підходів, практико-орієнтованого навчання для організації науково-освітньої системи STEM. Акцентовано увагу на значенні STEAMорієнтованого підходу до навчання для усунення розриву між теоретичними знаннями та їх практичним втіленням. Наведено приклад STEAM-проєкту «Ремонт класної кімнати» та проаналізовано його можливості для міждисциплінарного розвитку здобувача середньої освіти.
ПІДГОТОВКА ВОКАЛІСТІВ У МУЗИЧНИХ ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ КНР
Authors: Вей Чжан
Published: November 2020

У статті розкрито основні підходи до підготовки здобувачів освіти вокальної справи в музичних закладах вищої освіти Китайської Народної Республіки (КНР). Розглянуто історичний контекст підготовки здобувачів освіти вокального мистецтва. У дослідженні виділено три провідних заклади вищої музичної освіти Китайської Народної Республіки: Китайська консерваторія, Центральна консерваторія, Шанхайська консерваторія. Аналіз системи підготовки вокалістів у цих провідних навчальних закладах дозволяє більш чітко зрозуміти основні підходи та шляхи у становленні майбутніх майстрів вокальної справи. Виділено основні принципи підготовки здобувачів освіти у Китайській консерваторії: «наслідування стародавньої китайської цивілізації», «розвиток рими китайської культури», «розвиток талантів та здібностей для країни» та «бути колискою китайських музикантів». Розкрито особливості навчального процесу в Китайській консерваторії. Навчальний процес забезпечено за останнім словом техніки цифровими засобами навчання. Аудиторії обладнані як сучасними, так і класичними інструментами. Особлива увага приділяється використанню традиційних китайських технік співу. Освітній процес у Центральній консерваторії організований на основі синтезу підвищення якості виховання талановитих студентів за рахунок збільшення індивідуальних занять та колективних форм музикування: хор, оркестр, камерний ансамбль. Особлива увага приділяється виконавчій практиці, що дозволяє студентам легше адаптуватися після закінчення консерваторії до різних видів професійної діяльності. В освітньому процесі Шанхайської консерваторії у навчанні прийняті принципи поступовості в освоєнні матеріалу, використовуються форми індивідуальних занять. В оволодінні методом співу використовується науковий підхід, студенти повинні розуміти основні принципи співу.
Sistem Pengendalian Manajemen dan Perilaku Etis Pengemudi Transportasi Online
Authors: Dahlia Lely , Sadewi Maulina
Published: November 2020

Tujuan dari penelitian ini adalah untuk mengetahui bagaimana sistem pengendalian manajemen (pengendalian hasil, pengendalian tindakan, pengendalian personel, dan pengendalian budaya) mempengaruhi perilaku etis pengemudi transportasi online. Data dikumpulkan dengan observasi, wawancara, kuesioner, dan dokumentasi. Responden yang digunakan dalam penelitian ini adalah pengemudi transportasi online di DKI Jakarta. Total sampel yang digunakan untuk penelitian ini adalah 100 pengemudi transportasi online di DKI Jakarta. Penelitian ini menggunakan analisis deskriptif dan analisis verifikasi untuk menguji hipotesis dan pemodelan struktural dengan Program SmartPLS Versi 3. Hasil penelitian ini menunjukkan bahwa pengendalian hasil, pengendalian tindakan, pengendalian personel, dan pengendalian budaya yang diterapkan oleh perusahaan tidak memiliki dampak signifikan terhadap perilaku etis pengemudi transportasi online di DKI Jakarta. Hasil dari penelitian ini diharapkan dapat memberikan kontribusi dalam proses pengendalian manajemen dalam rangka membangun perilaku etis pengemudi transportasi online ketika pengemudi melakukan pekerjaan untuk menghasilkan kinerja maksimal untuk mencapai tujuan perusahaan. Selain itu, hasil penelitian ini juga diharapkan menjadi bahan referensi bagi peneliti masa depan di bidang yang sama.
NEW OIKODOMONYMS IN THE AUTHOR'S MOTIVATION
Authors: Goryaev S.O.
Published: November 2020

The article deals with new oikodomonyms (commercial names of residential complexes) that have recently formed an important part of the advertising text onomasticon. The subject of the study is the discrepancy between the motivation of the name on the part of the name-giver and the potential interpretation of a name on the part of the recipient of the nomination. The source of the material was an interview with the creative director of one of the companies-builders in the city of Ekaterinburg.
ETHNICAL AND EVALUATIVE CONNOTATIONS OF ERGONYM
Authors: Zheleznova Yu.V.
Published: November 2020

The article presents the results of the analysis of ethnic and evaluative connotations of ergonyms through association experiment. The relevance of such an analysis is determined by the linguoculturological orientation of the interpretation of linguistic material. As a result, conclusions are drawn about the commercial name influence on the connotative substance of the ergonym.
CREATIVITY OF URBANONYMS AS A FORM OF MODERN URBAN FOLK CULTURE (ON THE EXAMPLE OF VELIKY NOVGOROD)
Authors: Orlova E.O.
Published: November 2020

The author reveals the understanding of the nomination of urban microtoponyms as a communication method within the community: preservation and transfer of culturally significant meanings. The signs of creativity are shown in Veliky Novgorod urbanonyms: deviation from stereotypes, overcoming schemes and a combination of associative elements. The use of words-images expressiveness is shown as a leading feature of Novgorod microtoponymics. The article describes the word-image characteristics which are the basis of urbanonyms.
ULYANOVSK OR SIMBIRSK? (TO THE QUESTION ABOUT THE FATE OF THE PRIMARY TOPONYM)
Authors: Rassadin A.P. , Ilyin V.N.
Published: November 2020

The article analyzes the formation and functioning of astionyms Simbirsk and Ulyanovsk in connection with the problem of returning toponymic objects of their historical names.
THE ONOMASTIC SPACE OF IRKUTSK
Authors: Semenova V.I.
Published: November 2020

In the post-Soviet era, the onomastic space of Irkutsk noticeably changed. First, changes are found in ergonymy. The transition of the Russian economy to market relations caused the emergence of many new commercial enterprises, which receive their own names. The process of ergonymy development is seriously affected by international population migration. Most migrants work in the service sector and often give their enterprises names associated with their homeland or reflecting national peculiarities. In the linguistic and cultural space of the city, more and more ethnic names appear. These names are included in the system of urban spatial coordinates, significantly changing the composition of ergonyms.

ОБСУЖДЕНИЕ:
ON THE STUDY OF PROPER NAMES OF TREES IN EAST SLAVIC CHARMS
Authors: Agapkina T.A. , Berezovich E.L. , Surikova O.D.
Published: November 2020

The article is devoted to the proper names of trees in East Slavic charms. Functional groups of texts and folklore motives, which include the proper names of trees, are established. Onyms are categorized from the areal and motivational points of view. The most typical tree species that receive their own names in charms are listed. The problem of the status of epithets of trees as proper names or appellatives is considered in the material of a separate group of homogeneous but widely variable names (“carcolist tree”).
ABOUT ETHYMOLOGICAL DISTINCTION OF THEONYMS OF SLAVIC MYTHOLOGY
Authors: Sklyarenko O.N.
Published: November 2020

Different interpretations of the lexical meaning of the word underlying theonym lead to a completely different understanding of the image of the deity and its role in religion and mythology. In theonymy, there are not a few cases when one or another etymologization of a mythonym, interpretation of the meaning of the lexeme that underlies its own name, determines the interpretation of the named mythological character. One and the same fact, real, linguistic, mythological, mythonymic can be interpreted in different ways, which leads to different conclusions.
RELIGIOUS (ORTHODOX) ONOMASTICS OF ORENBURG REGION
Authors: Yakimov P.A.
Published: November 2020

In this article the attempt to define concept borders «onomastics of religion» becomes. The onomastics of religion in general in particular it is very different. According to the author of article, the analyzed names can be divided into actually religious and not actually religious. In article the analysis only of some theme groups of actually onomastics of religion of Orenburg region is given.
KOSTROMA TOPONYM VOCABULARY OF THE NAMES OF BAKED FOOD PRODUCTS AS A SECTION OF THE BREAD LEXIS DICTIONARY OF KOSTROMA LAND
Authors: Vinogradova P.P.
Published: November 2020

The article presents the composition and structure of Kostroma toponym vocabulary of the names of baked food products as a section of the bread lexis dictionary of Kostroma land, which is currently being developed by the author of the article. The volume, content and localisation features of this toponym group are revealed, which opens up opportunities for lexico-semantic, linguo-geographic and historical-ethnographic observations.
ETHNODIALECTIC FEATURES OF KOSTROMA OMENS, RELATED TO NAMES OF BIRDS AND ANIMALS (BASED ON V.I. SMIRNOV'S MATERIALS)
Authors: Dmitruk L.A.
Published: November 2020

The article, based on the materials of ethnographic notes by V. I. Smirnov «Folk funerals and lamentations in the Kostroma Territory», analyzes the names of birds and animals found in the folk omens collected in the late 19th and early 20th centuries by the members of Kostroma Scientific Society specialised on the Study of the Local Territory, thematically related to funeral customs and rituals, identifying their ethno-dialectical features, which are a hallmark of a special ethnocultural zone - the Kostroma Volga region.
OF PROPER NAMES AS PART OF THE FORMULAS OF FOLK SPEECH ETIQUETTE
Authors: Zorina Yu.
Published: November 2020

The article is buit on the material of Russian dialectic formulas of good wishers used by residents of the Vologda villages. A rich illustrative material, correct interpretation of facts convince that the use of good vishes is one of the means of the realization of the politeness category and Northern village communication. Proper names used in the formulas of folk speech etiquette implement special functions - to update the precedent names known in society, as well as to emphasize the role of higher powers that patronize workers.
THE PLACE AND ROLE OF ONOMASTICS IN THE SYSTEM OF HISTORY TEACHERS TRAINING
Authors: Dulau A.M.
Published: November 2020

The article reveals the place and role of onomastics in the training of a specialist historian. The system of academic disciplines (“Auxiliary historical disciplines”, “Local history and ethnology of Belarus”, “Source study of the history of Belarus”), which allows students to formulate onomastic competencies that can be claimed in their further research and teaching activities, is considered.
INTERRELATION OF COGNITIVE AND PERSONAL RESOURCES OF PEDAGOGIC WORKERS
Authors: Serafimovich Irina V.
Published: November 2020

The highly topical issue of the psychological resources needed for realisation of teaching process is discussed in the article. The main aim of the article is to research the interrelation of cognitive and personal resources in the focus of the psychological system of activity based on the practice of systemic genetic theory of activity by Vladimir Shadrikov and professional pedagogic ideation concept by Mergalyas Kashapov. More than 130 educators of preschool educational institutions have taken part in the research study. It is estimated that there is the positive partial relation among different cognitive resources (intellect, free of culture constraints and professional thinking). It is demonstrated that the externality depends on emotional contextuality in the professional thinking, prepotence of the external locus of control to the internal one, rejection of others, while internality depends on rational contextuality, when it is necessary to solve emerging problem situations, on creative approach, flexibility, enthusiasm. It has become apparent that the intellect has direct correlation
between positively high self-appraisal of personal qualities of the individual (self-control and reflexivity). In return, high selfappraisal of the creative abilities correlates with such criteria of social-psychological adaptation in the area of professional
activity as self-acceptance and emotional comfort. The data that have been received by us can serve as a basis for developing psychological follow-up programmes for maturation of cognitive and personal resources of pedagogues aiming to optimise
the work of psychological system of activity and to improve effectiveness and efficiency of the pedagogic activity. The article can be used for planning lectures and seminars for the students of psychology and pedagogy departments.
IDENTITY AS A SUBJECT OF PSYCHOLOGICAL RESEARCH
Authors: Kuzina Dar’ya V , Akimova Mariya O.
Published: November 2020

The article is devoted to a theoretical analysis of the problem of studying personality identity from the point of view of a psychological research. The article shows why the question of self-identity, self-identity and the strength of self-image is becoming
increasingly topical in modern conditions. The concepts of identity, identification, self-identity are divorced. In the article are analysed the development of the content of the concept of «identity» in the psychoanalytic, social, cognitively oriented and other directions. Two basic functions of identity are presented - adaptive and organizing ones. Theoretical approaches are identified that consider identity as objective, as a subjective and objective-subjective characteristic in the organisation of psychological research. The types and levels of identity are presented such as: «ego-identity», «personal identity», «social identity». The authors noted that most researchers saw in identity a dynamic structure that contains the needs, abilities, beliefs and one’s own experience. As a subject of research, identity is most often considered as an internal system of social regulators, due to which a person builds its own relationships with the surrounding reality, relates itself to a certain social and professional group, forms its own system of personal values, ideals, norms, requirements, attitudes towards the world and yourself.
EDUCATIONAL ENVIRONMENT: WHAT SENIOR SCHOOLCHILDREN CARE ABOUT AND WHAT KIND OF SCHOOL THEY WANT TO SEE
Authors: Tarkhanova Irina Yu.
Published: November 2020

The article details the components of the school environment based on Russian and foreign experience in the framework of the environmental approach. Expert opinions on the organisation of the physical space of the school and its arrangement are analysed. The significance of the digital information and educational environment in achieving educational results is revealed. The role of relations between participants in the educational process is emphasised. The problems of structuring the training schedule and work regulations are raised. The analysis of the prospects for changes provided for by the national project «Education» is carried out. The theoretical analysis of the parameters of the educational environment is supplemented by an empirical study of the expectations of senior schoolchildren from the education system. The article describes the results of a study conducted in February 2020 through an Internet survey using the services of the Department of education of Yaroslavl city hall. The survey was attended by 2309 schoolchildren aged 13-18 from all territorial districts of the city. The
article analyses the responses of pupils to questions about the influence of teacher qualities on the student’s success. The author discusses the qualities of a school teacher that are preferable for modern students. The author identifies the educational needs of high school students and their expectations from school results. Pupils’ opinions about the need for priority changes in the school are revealed. The novelty of the materials presented in this article is that they justify a fundamentally new approach to he design of the educational environment based on the principles of participation of all subjects of the educational process.
NARROW VS WIDE RANGE OF EQUIVALENCE AND REGULATION OF ACTIVITY IN DIFFICULT LIFE SITUATIONS
Authors: Krylova Marina A.
Published: November 2020

The article presents theoretical and empirical studies of cognitive and stylistic characteristics of a person and their connection with the regulation of activity (coping behaviour, mechanisms of psychological protection). The problem of mental
representation of a difficult life situation is raised. It is said that the link between the cognitive and stylistic characteristics of the individual and coping, protective mechanisms, is the assessment of the situation, its mental representation. The paper
describes the results of a study of a narrow vs wide range of equivalence, assessment by representatives of different cognitive poles of difficult life situations, the relationship with coping and psychological defences. Significant differences in the regulation of personal activity in a problem situation are revealed. Thus, respondents with a wide range of equivalence (n=32) are more likely to resort to coping strategies such as Escape-Avoidance, Distancing and Confrontational coping. In defence mechanisms, they prefer Substitution, Reactive formations, and Displacement. In assessments of the situation, they are less likely to give such characteristics: Good, Full, Bright. It is also statistically proven that there are a small number of relationships in this group between the assessment of the situation and the regulation of activity. It is concluded that
respondents with a narrow range of equivalence (n=38) give a more diverse assessment of a difficult life situation, which does not always contribute to a quick solution of the problem.
AUTHENTICITY IN THE STRUCTURE OF THE PEDAGOGUE’S COPING BEHAVIOUR: AN EMPIRICAL RESEARCH
Authors: Filatova Olesya A.
Published: November 2020

The article discusses the problem of experiencing authenticity in coping with difficult situations among pedagogues working in educational institutions. The author presents a model and components for assessing authenticity in the structure of the pedagogue’s coping behaviour (value, semantic, reflective, behavioural, actually authentic). According to the components for assessing authenticity, the methods for assessing it are selected, the stages of empirical research are presented. Positive correlations were established between problematically oriented coping strategies with semantic and value components of authenticity; negative correlations between emotionally oriented coping and value, actually authentic and reflective component of authenticity; positive correlation of emotional coping with the position of the symbiotic donor as a component of the semantic component of authenticity. It is proved that the strategy of self-control is closely related to the semantic (readiness to accept spiritual values) and actually authentic component. It has been established that in this sample
of pedagogues, copying of responsibility acceptance is closely related to authenticity itself (an increase in the performance of this coping leads to an increase in the acceptance of external influence) and reflective (in the direction of decreasing reflection of past experience) component of authenticity. The presented dendrogram (the method of single connections) allowed the author to identify and describe four types of pedagogues with different manifestations of authenticity in the structure of coping behaviour (conformally victimous, autonomous, split-neurotic, adaptive). The distinguished types of teachers differ in the structure of coping behaviour, semantic levels and manifestations of authenticity. The results of the work can be used in the
practice of a school psychologist with a teaching staff.