bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
ОЦІНКА ЕФЕКТИВНОСТІ МЕТАБОЛІЧНОЇ ТЕРАПІЇ В РОЗВИТКУ АДГЕЗИВНОЇ ДИСФУНКЦІЇ ЕНДОТЕЛІЮ У ХВОРИХ НА АРТЕРІАЛЬНУ ГІПЕРТЕНЗІЮ
Authors: Заремба Є. Х. , Заремба-Федчишин О. В. , Прокоса М. І.
Published: September 2021

Ендотеліальна дисфункція вважається предиктором високого ризику серцево-судинних захворювань. Додаткове застосування метаболічної терапії у комплексному лікуванні хворих на артеріальну гіпертензію впливає на стабілізацію ендотеліальної дисфункції, що дозволяє запобігти виникненню та прогресуванню ускладнень.
Мета – оцінити ефективність впливу метаболічної терапії на зміну показників адгезивної дисфункції ендотелію у хворих на артеріальну гіпертензію (АГ).
Матеріал і методи. Наведені результати концентрації молекул адгезії судинного ендотелію (s-VCAM), молекул міжклітинної адгезії I типу (s-ICAM-1), а також рівня ендотеліну-1 у сироватці хворих на АГ ІІ стадії 2–3 ступенів. Обстежено 65 хворих (32 чоловіки та 33 жінки). Середній вік пацієнтів становив (45,2±10,5) років. Хворим на артеріальну гіпертензію застосовували базисну комбіновану антигіпертензивну терапію раміприл/амлодипін в індивідуально підібраних дозах, у поєднанні з метаболічною терапією кверцетином.
Результати. Застосування метаболічної терапії у хворих на артеріальну гіпертензію сприяє зниженню концентрації розчинних форм адгезивних молекул ендотелію судинної стінки (s-ICAM-1, s-VCAM), рівня ендотеліну-1, дозволяє зменшити прояви ендотеліальної дисфункції та зменшити розвиток та прогресування ускладнень у хворих на АГ.
Висновки. Порушення ендотелійзалежної вазодилатації у хворих на артеріальну гіпертензію асоціюється з достовірним збільшенням кількості розчинних молекул адгезії: s-VCAM та ICAM-1 у сироватці крові, а також зі збільшенням концентрацї ендотеліну-1. Застосування кверцетину (корвітину, квертину) в комплексній терапії з використанням комбінованого антигіпертензиного лікарського засобу раміприл/амлодипін впливає на стабілізацію ендотеліальної дисфункції, що дозволяє запобігти виникненню та прогресуванню ускладнень у хворих на артеріальну гіпертензію.
СТАН ЗГОРТАЛЬНОЇ СИСТЕМИ ПЛАЗМИ КРОВІ ПРИ НЕОПЛАСТИЧНІЙ ІНТОКСИКАЦІЇ НА ФОНІ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОГО ФЛЕБОТРОМБОЗУ
Authors: Боднар П. Я. , Кліщ І. М. , Боднар Я. Я. , Боднар Т. В. , Сорока Ю. В.
Published: September 2021

Погіршення реологічних властивостей крові значно впливає на утворення тромбів та розвиток гіпоксії тканин. Найчастіше клінічно наявні порушення саме на кінцевому етапі фібрино- та тромбіногенезу. Прикладами можуть бути ДВЗ-синдром, ішемічна хвороба серця, інфаркт міокарда, інсульт головного мозку, тромбоз глибоких вен та тромбоемболія легеневої артерії (ТЕЛА). Вивчення механізмів флеботромбозу при неопластичній інтоксикації дозволить запобігати ускладненням та покращить лікування багатьох видів патологій.

Мета – вивчення стану та морфофункціональних змін згортальної системи плазми крові щурів при моделюванні неопластичної інтоксикації на фоні експериментального флеботромбозу з подальшим проведенням статистичного аналізу для запобігання негативним змінам у системі гемостазу.

Матеріал і методи. Експеримент виконано на 25 статевозрілих нелінійних щурах. Хронічну неопластичну інтоксикацію моделювали шляхом введення несиметричного 1,2-диметилгідразин гідрохлориду (ДМГ) підшкірно в міжлопаткову ділянку в дозі 7,2 мг/кг 1 раз на тиждень упродовж 30 тижнів, відповідно до маси тварини – з розрахунку 0,1 мл розчину ДМГ на 10 г маси тіла щура. Тромбоз глибоких вен тазової кінцівки моделювали за методом S. Wessler і співавт. (1959): поєднання венозного застою (лігування вени) і гіперкоагуляції за рахунок введення активованого фактора згортання (тромбіну). Дослідження гемостазіологічного стану плазми крові включало визначення протромбінового часу за Квіком, протромбінового індексу, активованого часткового тромбопластинового часу, фібриногену А та фібрин-мономерного комплексу.

Результати. Проведений статистичний аналіз підтверджує активізацію згортальної системи крові.

Висновок. Доведено взаємозв’язок флеботромбозу з неопластичною інтоксикацією та виражених змін у системах згортання крові.
ПОКАЗНИКИ ТРОМБОЦИТОГРАМИ В ПАЦІЄНТІВ У РАННЬОМУ ВІДНОВНОМУ ПЕРІОДІ ІШЕМІЧНОГО ІНСУЛЬТУ
Authors: Михалойко О. Я. , Жулкевич І. В.
Published: September 2021

За результатами тромбоцитограми у пацієнтів, які перенесли ішемічний інсульт, у ранньому відновному періоді відмічаються морфофункціональні зміни тромбоцитів.

Мета – вивчення змін показників тромбоцитограми у пацієнтів із перенесеним ішемічним інсультом у ранньому відновному періоді.

Матеріал і методи. Проведено клініко-лабораторний аналіз 80 хворих, які перенесли гострий некардіоемболічний ішемічний інсульт у ранньому відновному періоді. Серед обстежених було 44 чоловіки та 36 жінок віком (58,42±6,9) років. Групу контролю склали 30 практично здорових осіб (16 чоловіків та 14 жінок) без тяжкої соматичної патології та порушень мозкового кровообігу в анамнезі віком (56,7±4,8) років. Тромбоцитограму із визначенням кількості тромбоцитів (PLT), середнього об᾽єму тромбоцитів (MPV), ширини розподілу тромбоцитів (PDW), кількості великих тромбоцитів (P-LCC) та відсотка великих тромбоцитів (P-LCC) проводили на гематологічному аналізаторі Abacus 30.

Результати. Морфофункціональні показники тромбоцитограми у пацієнтів, які перенесли ішемічний інсульт, характеризуються збільшенням розміру тромбоцитів, тромбокриту, підвищенням кількості та відсотка великих тромбоцитів у порівнянні із групою контролю, що свідчить про вищу функціональну тромбоцитарну активність, тобто підвищену їх агрегаційну здатність.

Висновок. Показники MPV, PCT, P-LCC, P-LCR можуть розглядатися як індикатори тромбоцитарної активності при інсульті у ранньому відновному періоді, що розширює можливості контролю за ефективністю антитромбоцитарної терапії.
ХАРАКТЕРИСТИКА ХВОРИХ ІЗ НАСЛІДКАМИ ЧЕРЕПНО-МОЗКОВОЇ ТРАВМИ ЗА ПРОВІДНИМ НЕВРОЛОГІЧНИМ ПОСТТРАВМАТИЧНИМ СИНДРОМОМ
Authors: Салій З. В. , Шкробот С. І. , Салій М. І.
Published: September 2021

Клінічно наслідки ЧМТ складаються із спектра соматичних, неврологічних і психіатричних симптомів. Завдання клініциста полягає в розумінні причин виникнення окремих симптомів, їх взаємодії.

Мета – оцінити поширеність та динаміку основних клінічних синдромів у хворих із наслідками ЧМТ залежно від тяжкості та катамнезу травми.

Матеріал і методи. Проведено оцінку клінічної картини у 367 хворих з наслідками ЧМТ, середній вік – (42,72±0,51) років (легкої ЧМТ – у 99, середньої тяжкості – у 118 та тяжкої ЧМТ – у 150 пацієнтів). За катамнезом травми пацієнти були поділені на чотири групи: до 1 року, 1–5 років, 6–10 років та більше 10 років. Провідні клінічні синдроми виділяли за класифікацією наслідків ЧМТ (Ліхтерман Л. Б.).

Результати. Ізольовані клінічні синдроми діагностували у 54,5 % хворих з ЛЧМТ, у 37,3 % – з СТЧМТ та у 20,6 % пацієнтів з ТЧМТ.

Висновки. У віддаленому періоді ЧМТ домінували синдром психічної дисфункції та церебрально-вогнищевий. З подовженням катамнезу ЧМТ зростав відсоток пацієнтів, у яких у клінічній картині поєднувалося декілька синдромів: ЛЧМТ – від 18,2 % (при катамнезі до 1 року) до 75 % (при катамнезі більше 10 років), СТЧМТ – від 57,1 % (до 1 року) до 69,2 % (більше 10 років), ТЧМТ – від 71,0 % (до 1 року) до 86,5 % (більше 10 років).
Динаміка діурезу і швидкості клубочкової фільтрації у щурів із двобічною оваріоектомією в період пізніх проявів травматичної хвороби та ефективність гормональної замісної терапії
Authors: Луців І. І. , Попович Д. В. , Денефіль О. В.
Published: September 2021

Мета роботи: з’ясувати вплив краніоскелетної травми на динаміку діурезу та швидкості клубочкової фільтрації у щурів із двобічною оваріоектомією в період пізніх проявів травматичної хвороби та оцінити ефективність гормональної замісної терапії.

Матеріали і методи. Експерименти виконано на 42 нелінійних білих щурах-самках масою 200–220 г. Модель гіпоестрогенного стану виконували шляхом операційного видалення гонад. Через 1 міс. після видалення гонад у щурів моделювали краніоскелетну травму. З метою корекції в окремій підгрупі щурів із видаленими гонадами та краніоскелетною травмою проводили гормональну замісну терапію. Контрольні групи склали інтактні щури та щури із остеопорозом через 1 міс. після видалення гонад, яких не травмували. У контрольних групах та через 1 і 2 міс. посттравматичного періоду в піддослідних щурів визначали функціональний стан нирок методом водного навантаження і встановлювали діурез та швидкість клубочкової фільтрації (ШКФ).

Результати досліджень та їх обговорення. Через 1 міс. після видалення гонад у щурів виникають порушення функціонального стану нирок, які проявляються зниженням діурезу та значним сповільненням ШКФ. Нанесення краніоскелетної травми через 1 міс. супроводжувалося ще більшим порушенням досліджуваних показників, які переважали у щурів із гонадектомією і не стихали через 2 міс. посттравматичного періоду. У щурів без гонадектомії діурез і ШКФ у відповідь на водне навантаження через 2 міс. після моделювання краніоскелетної травми поверталися до рівня контрольної групи. Застосування гормональної замісної терапії в ході посттравматичного періоду у щурів з гонадектомією зумовлювало суттєве зростання досліджуваних показників, порівняно зі щурами без корекції.
Видовий склад та рівень обсіменіння мікроорганізмами перитонеального ексудату за умов гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки
Authors: Стрельбицька І. В. , Покришко О. В. , Походун К. А.
Published: September 2021

Мета роботи: зʼясувати видовий склад та рівень обсіменіння мікроорганізмами перитонеального ексудату за умов гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки.

Матеріали і методи. Експерименти виконано на 96 нелінійних щурах-самцях масою 180–200 г. Усіх тварин поділили на чотири групи: контрольну та три дослідних. Під тіопентал-натрієвим наркозом у першій дослідній групі моделювали ішемію-реперфузію кінцівки, у другій – гостру крововтрату, у третій – ці ушкодження поєднували. Через 1 і 2 години, а також через 1, 7 і 14 діб в умовах тіопентал-натрієвого наркозу піддослідних тварин виводили з експерименту методом тотального кровопускання з серця. Матеріал (мазок з очеревини) забирали з латеральних частин черевної порожнини одноразовим тампоном фірм Eurotubo (Іспанія). Дослідження наявної мікрофлори проводили загальноприйнятим бактеріологічним методом.

Результати досліджень та їх обговорення. При моделюванні ішемії-реперфузії кінцівки, гострої крововтрати та їх поєднання має місце транслокація мікроорганізмів. Вона була найбільшою при моделюванні гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки, найменшою – при моделюванні лише ішемії-реперфузії кінцівки, про що свідчать показники бактеріального обсіменіння перитонеального ексудату, зустрічальності (Pi) та дані щодо постійності виділення культур ентеробактерій у різних групах. Першими й у вищих концентраціях колонізували перитонеальний простір популяції кишкових паличок, про що свідчив найвищий показник зустрічальності Pi для E. сoli в усіх групах дослідних тварин, порівняно з іншими виділеними мікроорганізмами. Показники постійності виділення бактерій були найвищими у тварин із поєднанням ішемії-реперфузії кінцівки та гострої крововтрати. Збільшення проникності кишкової стінки із транслокацією кишкової мікрофлори є чутливим індикатором ішемічно-реперфузійного синдрому та гострої крововтрати, що слід враховувати в розробці заходів інтенсивної терапії.
Клініко-статистичні аспекти розвитку і перебігу кровотеч із варикозно розширених вен стравоходу в пацієнтів із хронічним вірусним гепатитом С
Authors: Трофімов М. В. , Гузенко Б. В. , Баранник С. І. , Громов В. В.
Published: September 2021

Мета роботи: визначити особливості перебігу синдрому портальної гіпертензії ускладненого кровотечею з варикозно розширених вен у пацієнтів із хронічним вірусним гепатитом C.

Матеріали і методи. Ми зібрали, обробили і проаналізували результати лікування 46 пацієнтів із кровотечами з варикозно розширених вен стравоходу (ВРВ), госпіталізованих у КНП “Дніпровська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги” ДМР” за 2017 р. Основним етіологічним фактором, що призвів до розвитку портальної гіпертензії у даній групі пацієнтів, встановлено цироз печінки на фоні хронічного вірусного гепатиту С (ХВГС). Ступінь крововтрати у даної категорії хворих розподілився так: мінімальна – в 13 випадках (28,3 %), середня – в 16 (34,8 %), велика і масивна – в 8 (17,4 %) і 9 (19,6 %) відповідно.

Усім пацієнтам проведено оцінку функціонального стану печінки з використанням клініко-лабораторних методів.

Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що рівень вмісту загального білірубіну в сироватці крові у 22 (47,8 %) пацієнтів був у межах референсних показників, перевищення рівня менш ніж у 2 рази встановлено в 14 хворих (30,4 %), в 10 випадках (21,7 %) виявлено підвищення рівня білірубіну більш ніж у 2 рази.

Аналіз рівня трансфераз у хворих на ХВГС, що ускладнився кровотечею з ВРВ, встановив показники АЛТ у межах референсних значень у 29 випадках (63,1 %), підвищення показника менш ніж у 2 рази (n2) – у 12 випадках (26,1 %), більш ніж в 2 рази підвищення рівня трансферази встановлено в 5 випадках (10,8 %).

Проведено оцінку печінкової недостатності за класифікацією Чайлд–П᾽ю. Недостатність ступеня А встановлено у 23 пацієнтів (50 %), ступінь В – у 16 (34,8 %), ступінь С – у 7 (15,2 %).

У результаті проведеного лікування 36 хворих (78,3 %) виписали з поліпшенням, в 10 епізодах (21,7 %) спостерігали летальний результат.
Застосування NPWT у лікуванні гнійно-некротичного ураження стопи у хворих на цукровий діабет
Authors: Подпрятов С. Є. , Штаєр А. А. , Бондар С. Є. , Лісовець В. В. , Левицька О. В. , Подпрятов С. С. , Сацюк І. В. , Корбут С. М.
Published: September 2021

Мета роботи: уточнити показання та ефективність використання NPWT у лікуванні гострого гнійно-некротичного ураження стопи у хворих на цукровий діабет.

Матеріали і методи. NPWT була використана в лікуванні 15 хворих на цукровий діабет, ускладнений гнійно-некротичним ураженням стопи.

Всі хворі страждали на цукровий діабет 2 типу впродовж 8–23 років, медіана 12 років. Контроль глікемії шляхом приймання таблетованих препаратів здійснювали 6 пацієнтів, шляхом ін’єкцій інсуліну – 9.

Для створення вакуум-аспірації використовували апарати фірми Acelity (USA). Аспірацію здійснювали інтервальним методом із використанням тиску розрідження 100–120 мм рт. ст. впродовж 8–10 хвилин та тиску 60–70 мм рт. ст. впродовж 2–3 хвилин.

Результати досліджень та їх обговорення. Ми не мали підстав до застосування різних режимів проведення NPWT. Можливо, така потреба виникне з накопиченням більшої кількості спостережень з різними характеристиками стану тканин нижньої кінцівки та загального стану пацієнта.

Тяжкі ускладнення при застосуванні NPWT в інших клініках спостерігали в 6 % спостережень. Ми не діагностували ускладнень внаслідок такого лікування.

При узагальненому розгляді іншими дослідниками лікування гнійно-некротичного ураження діабетичної стопи з застосуванням NPWT не мало переваг у результатах порівняно з накладанням вологих пов’язок і загальна частота загоєння ран була низькою для обох технологій. Однак наш досвід виокремлює групи хворих, у яких застосування NPWT дало можливість зберегти опороздатну стопу, тоді як використання вологих пов’язок не ефективне або пов’язане з високим ризиком високої ампутації. Накопичення більшої кількості таких спостережень сприятиме точнішому визначенню місця NPWT в лікуванні діабетичної стопи.
Вивчення особливостей бактеріальної транслокації при комплексному післяопераційному лікуванні хворих на гостру декомпенсовану спайкову тонкокишкову непрохідність
Authors: Беденюк А. Д. , Бурак А. Є.
Published: September 2021

Мета роботи: вивчити рівень та динаміку бактеріальної транслокації у хворих на гостру спайкову кишкову непрохідність, оперованих у стадії декомпенсації.
Матеріали і методи. Обстежено та прооперовано 69 хворих на гостру спайкову тонкокишкову непрохідність у стадії декомпенсації. З метою вивчення рівня бактеріальної транслокації виконували бакпосів виділень із дренажів та назогастроінтестинального (НГІ) зонда в динаміці лікування в післяопераційному періоді.
Результати досліджень та їх обговорення. У роботі вивчено кількісний та якісний склад мікрофлори тонкої кишки та перитонеального ексудату під впливом комплексного лікування із застосуванням лаважу кишечника 0,9 % розчином натрію хлориду в поєднанні з оксигенотерапією та ентеральним харчуванням розчином “Пептамен” у хворих на гостру спайкову тонкокишкову непрохідність у стадії декомпенсації. Виявлено меншу колонізацію кишечника та контамінацію черевної порожнини кишковою паличкою, умовно-патогенними мікроорганізмами, та більш швидке відновлення біоценозу тонкої кишки при застосуванні розробленого комплексу заходів дало можливість знизити рівень післяопераційних ускладнень та летальності.
Серозно-фібринозний перитоніт як казуїстичний клінічний прояв нової коронавірусної хвороби SARS-CoV-2 COVID-19
Authors: Горолюк А. Ю.
Published: September 2021

Мета роботи: розглянути рідкісний випадок розвитку перитоніту як казуїстичний прояв нової коронавірусної хвороби SARS-CoV-2 COVID-19.
ІМУННИЙ СТАТУС І ДИНАМІКА ПОКАЗНИКІВ CИНДРОМУ ЕНДОГЕННОЇ ІНТОКСИКАЦІЇ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОМУ ГОСТРОМУ ПОШИРЕНОМУ ПЕРИТОНІТІ НА ТЛІ СТРЕПТОЗОТОЦИНІНДУКОВАНОГО ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ
Authors: Вервега Б. М.
Published: September 2021

Вступ. Вивчення патогенетичних особливостей гострого поширеного перитоніту на тлі гіперглікемії є актуальним питанням, що зумовлено тяжкістю перебігу гострого запалення очеревини, його атиповою клінічною картиною та високими показниками летальності при цій поєднаній патології.
Мета дослідження – вивчити імунний статус та оцінити динаміку показників синдрому ендогенної інтоксикації у щурів з експериментальним гострим поширеним перитонітом на тлі стрептозотоциніндукованого цукрового діабету.
Методи дослідження. Експериментальне дослідження проведено на 48 білих щурах-самцях. Основну групу тварин було поділено на 3 підгрупи, в яких досліджували імунну відповідь (імуноглобуліни (Ig) класів A, M, G; CD3+, CD4+, CD8+, CD16+) та показники синдрому ендогенної інтоксикації (фракції молекул середньої маси при довжині хвилі 254 і 280 нм (МСМ254 та МСМ280), еритроцитарний індекс інтоксикації (ЕІІ)). Цукровий діабет моделювали шляхом одноразового інтраперитонеального введення щурам стрептозотоцину (60 мг/кг). На 14-ту добу розвитку цукрового діабету в черевну порожнину тварин вводили 0,5 мл 10 % профільтрованої калової суспензії та ініціювали гострий поширений перитоніт. Щурам контрольної групи підшкірно вводили 0,9 % NaCl.
Результати й обговорення. Виявлено тенденцію до зниження рівня IgG та IgA впродовж усіх термінів розвитку поєднаної патології. Спостерігали надлишкове накопичення у крові IgM та IgA на 1-шу добу і збільшення вмісту IgM на 3-тю добу розвитку перитоніту порівняно з контрольною групою. Встановлено дефіцит Т-клітинної ланки імунітету, який проявлявся зниженням рівня CD3+, CD4+, CD8+, CD16+ у всіх підгрупах. Упродовж експерименту прогресуюче наростання ендогенної інтоксикації супроводжувалося підвищенням концентрації МСМ254 та МСМ280 й ЕІІ.
Висновки. У тварин із гострим поширеним перитонітом на тлі стрептозотоциніндукованого цукрового діабету прогресують процеси ендогенної інтоксикації, що проявляється збільшенням у сироватці крові концентрації МСМ254 та МСМ280 і величини ЕІІ в динаміці розвитку поєднаної патології. Низькі показники клітинної імунної відповіді на тлі високих значень пептидів із середньою молекулярною масою підтверджують тяжкість перебігу гострого запалення очеревини за умов гіперглікемії.
СТАН ПЕРОКСИДНОГО ОКИСНЕННЯ ЛІПІДІВ ТА АНТИОКСИДАНТНИЙ ЗАХИСТ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІЙ НЕОПЛАСТИЧНІЙ ІНТОКСИКАЦІЇ
Authors: Боднар П. Я. , Кліщ І. М. , Боднар Я. Я. , Боднар Т. В. , Сорока Ю. В.
Published: September 2021

Вступ. Актуальним є питання дослідження дисбалансу між процесами пероксидного окиснення ліпідів та антиоксидантного захисту. Такий дисбаланс викликає порушення метаболізму, утворення пероксидів, кетонів, альдегідів, його вважають основою механізму розвитку ендогенної інтоксикації.

Мета дослідження – вивчити ступінь активації пероксидного окиснення ліпідів і стан антиоксидантного захисту при синдромі неопластичної інтоксикації.

Методи дослідження. Використано фармакологічні, морфологічні методи і методи математичної статистики. Експериментальне фармакологічне дослідження виконано на білих щурах масою 170–180 г у Центральній науково-дослідній лабораторії Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського МОЗ України (свідоцтво про атестацію № 023/13 від 05.03.2020 р.) згідно з методичними рекомендаціями Державного експертного центру МОЗ України. При проведенні дослідження враховували такі біохімічні показники крові: активність дієнових і трієнових кон’югатів, середньомолекулярних пептидів (при довжині хвилі 254 та 280 нм), активних продуктів тіобарбітурової кислоти, супер­оксиддисмутази і каталази. Тварин, яких включили в дослідження, поділили на 2 групи: 1-ша – контрольна; 2-га – позитивна патологія; дослідження тривало 30 днів. Моделювали патологічні процеси та виводили щурів з експерименту, дотримуючись вимог біоетики, правил належної лабораторної практики, і згідно з етичними нормами Європейської конвенції про захист хребетних тварин, що використовуються для дослідних та інших наукових цілей.          

Результати й обговорення. Під час дослідження було встановлено зростання біохімічних показників – дієнових і трієнових кон’югатів, активних продуктів тіобарбітурової кислоти, що вказувало на активацію процесу пероксидного окиснення ліпідів. Активність супероксиддисмутази мала коливальний характер і до кінця експерименту зменшилась на 16,5 %. Активність каталази під час експерименту збільшилась. Показники МСМ254 і МСМ280 підвищились, що свідчило про наростання проявів ендогенної інтоксикації.

Висновок. При синдромі неопластичної інтоксикації у крові спостерігають поступове надмірне утворення продуктів вільнорадикального окиснення в поєднанні з компенсаторною активацією ензимних ланок антиоксидантної системи.
ОСОБЛИВОСТІ МІКРОЕЛЕМЕНТНОГО СКЛАДУ СКРОНЕВОЇ КІСТКИ ТА НИЖНЬОЇ ЩЕЛЕПИ ЗА УМОВ ДІАБЕТИЧНОЇ АРТРОПАТІЇ СКРОНЕВО-НИЖНЬОЩЕЛЕПНОГО СУГЛОБА
Authors: Гнатюк М. С. , Рубас Л. В. , Татарчук Л. В. , Ясіновський О. Б.
Published: September 2021

Вступ. Ушкодження суглобів у хворих на цукровий діабет є досить частим ускладненням. Особливості мікроелементного складу скроневої кістки та нижньої щелепи і структурні зміни скронево-нижньощелепного суглоба при цукровому діабеті вивчено недостатньо.

Мета дослідження – вивчити особливості мікроелементного складу скроневої кістки та нижньої щелепи за умов діабетичної артропатії скронево-нижньощелепного суглоба.

Методи дослідження. За допомогою атомно-абсорбційного спектрального аналізу досліджено вміст мікроелементів (заліза, міді, цинку, магнію, марганцю, свинцю) у скроневій кістці та нижній щелепі 45 лабораторних статевозрілих білих щурів-самців, яких поділили на 3 групи: 1-ша група нараховувала 15 інтактних практично здорових тварин, 2-га – 15 щурів з місячною діабетичною артропатією променево-нижньощелепного суглоба, 3-тя – 15 тварин з двомісячною вказаною патологією. Зі скроневої кістки та нижньої щелепи виготовляли гістологічні мікропрепарати. Цукровий діабет моделювали шляхом одноразового внутрішньочеревного введення стрептозотоцину фірми “Sigma” в дозі 50 мг/кг. Кількісні показники обробляли статистично.

Результати й обговорення. Встановлено, що при діабетичній артропатії скронево-нижньощелепного суглоба диспропорційно та нерівномірно зменшувався вміст заліза, міді, цинку, магнію, марганцю, свинцю у кістковій тканині скроневої кістки та нижньої щелепи. Вміст заліза у скроневій кістці при місячній діабетичній артропатії скронево-нижньощелепного суглоба знизився на 3,4 %, а в нижній щелепі – на 4,8 %, при двомісячній артропатії досліджувані показники змінилися, відповідно, на 4,8 та 13,7 % (р<0,001). Вміст міді у скроневій кістці при місячній діабетичній артропатії зменшився на 3,4 %, а в нижній щелепі – на 3,8 %, при двомісячному перебізі змодельованої патології – на 3,8 та 11,9 % відповідно (р<0,001). Вміст цинку, магнію, марганцю, свинцю у скроневій кістці та нижній щелепі у досліджуваних експериментальних умовах знижувався аналогічно. Зміни вмісту досліджуваних мікроелементів залежали від тривалості діабетичної артропатії та домінували в нижній щелепі.

Висновки. Діабетична артропатія скронево-нижньощелепного суглоба призводить до нерівномірного та диспропорційного зменшення вмісту мікроелементів у скроневій кістці та нижній щелепі. Найбільш виражений дисбаланс між вмістом досліджуваних мікроелементів виявлено при двомісячній діабетичній артропатії скронево-нижньощелепного суглоба та в нижній щелепі.
ПОРУШЕННЯ МЕТАБОЛІЗМУ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ І СТАНУ РЕДОКС-СИСТЕМИ У ВАГІТНИХ ІЗ СИНДРОМОМ НЕДИФЕРЕНЦІЙОВАНОЇ ДИСПЛАЗІЇ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ ПРИ ПЕРЕДЧАСНИХ ПОЛОГАХ
Authors: Добрянська В. Ю.
Published: September 2021

Вступ. Синдром недиференційованої дисплазії сполучної тканини у вагітних є частою причиною розвитку перинатальних ускладнень, у тому числі передчасних пологів.

Мета дослідження – вивчити динаміку метаболізму сполучної тканини, стан пероксидного окиснення ліпідів та антиоксидантної системи і розробити додаткові критерії прогнозування та діагностики ускладнень вагітності, передчасних пологів у жінок із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини.

Методи дослідження. Обстежено 38 вагітних із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини в різні терміни гестації (І–ІІІ триместри) та 24 здорових вагітних контрольної групи. Окрім загальноклінічного й акушерського обстежень, проводили анкетування для виявлення фенотипових маркерів сполучнотканинної дисплазії, визначали активність пероксидного окиснення ліпідів та антиоксидантної системи захисту і стан метаболізму сполучної тканини за рівнем трансформуючого фактора росту β1 у крові та оксипроліну в сечі.

Результати й обговорення. У вагітних частоту ознак синдрому недиференційованої дисплазії сполучної тканини визначено на рівні 29,3 %, частота передчасних пологів становила 11,1 % у дослідній групі проти 5,2 % у контрольній. Одночасно у вагітних з ознаками синдрому недиференційованої дисплазії сполучної тканини вже в І триместрі гестації відзначали достовірно більшу активність окисних процесів (рівень малонового діальдегіду підвищувався на 66,5 %) на фоні зниженого ензимного (на 11–15 %) та неензимного (на 30 %) антиоксидантного захисту, а в сполучній тканині переважали катаболічні процеси, про що свідчило збільшення добової екскреції оксипроліну. В ІІ–ІІІ триместрах гестації вказані зміни суттєво наростали, що ставало тригером передчасних пологів.

Висновок. У вагітних із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини спостерігають виражену прогресуючу активацію процесів пероксидного окиснення ліпідів та недостатній антиоксидантний захист, що сприяє розвитку перинатальних ускладнень, а при досягненні критичних рівнів на фоні переважання катаболічних процесів у сполучній тканині стає пусковим механізмом для передчасних ­пологів.
ВИЗНАЧЕННЯ ОСНОВНИХ ТЕХНОЛОГІЧНИХ ПАРАМЕТРІВ ВИГОТОВЛЕННЯ ПЕСАРІЇВ (СУПОЗИТОРІЇВ ВАГІНАЛЬНИХ) ДЛЯ ПІДГОТОВКИ РОДОВИХ ШЛЯХІВ ПЕРЕД ПОЛОГАМИ
Authors: Мельник Г. М. , Ярних Т. Г. , Герасимова І. В.
Published: September 2021

Вступ. Однією з актуальних проблем сучасної медичної науки і практики є збереження здоров’я жінок репродуктивного віку. Зменшення травматизму м’яких тканин під час пологів, безумовно, залежить перш за все від раціонально і дбайливо проведених пологів. Проте важливу роль у цьому відіграє і підготовка родових шляхів. Раціональна підготовка родових шляхів з урахуванням особливостей гістологічної будови стінки піхви повинна передбачати застосування лікарських засобів, здатних підвищувати тонус еластичних і колагенових волокон, що стимулюють утворення глікогену. Крім того, важливу роль відіграє лікарська форма препарату, яку використовують для подібних цілей, тому в процесі розробки лікарського засобу було обрано песарії (супозиторії вагінальні). До складу лікарського препарату введено як активні фармацевтичні інгредієнти гіалуронову кислоту і фітокомплекс СО2 екстрактів календули, алое та зеленого чаю, що володіють усіма необхідними властивостями для зменшення ризику виникнення розривів м’яких тканин.

Мета дослідження – визначити основні технологічні параметри виготовлення песаріїв (супозиторіїв вагінальних) для підготовки родових шляхів перед пологами із вмістом гіалуронової кислоти і фітокомплексу СО2 екстрактів.

Методи дослідження. Під час досліджень використовували фармако-технологічні методи.

Результати й обговорення. У результаті використання мікроскопічного методу аналізу вивчили розчинність гіалуронової кислоти у воді очищеній, дослідили структурно-механічні властивості песаріїв залежно від температури проведення технологічного процесу. Окрім цього, встановлено температурний режим виготовлення песаріїв (40,0±2,0) °С на підставі одержаних результатів здійсненого термогравімет­ричного аналізу. З метою визначення температури охолодження зразків вивчали їх стійкість до руйнування, в результаті чого з’ясовано, що дану стадію виготовлення песаріїв варто проводити при температурі 10–15 °С упродовж 20 хв.

Висновки. Виконано дослідження з визначення основних технологічних параметрів виготовлення песаріїв (супозиторіїв вагінальних) для підготовки родових шляхів перед пологами із вмістом гіалуронової кислоти і фітокомплексу СО2 екстрактів. Обґрунтовано раціональний шлях введення активних фармацевтичних інгредієнтів у лікарську форму. Гіалуронова кислота розподіляється в основі за типом емульсії, а СО2 екстракти розподіляються за типом розчину. Визначено вплив на якісні характеристики песаріїв таких чинників, як температура виготовлення, дозування та охолодження супозиторної маси.
ОКИСНЮВАЛЬНА МОДИФІКАЦІЯ ПРОТЕЇНІВ У ЩУРІВ РІЗНОГО ВІКУ ЗА УМОВ ХРОНІЧНОГО УРАЖЕННЯ ВАЖКИМИ МЕТАЛАМИ І ГЛІФОСАТОМ
Authors: Дмухальська Є. Б. , Ярошенко Т. Я.
Published: September 2021

Вступ. Відомо, що вплив різних забруднювачів навколишнього середовища, таких, як важкі метали і фосфорорганічні сполуки, викликає різні зміни в організмі людини, які супроводжуються порушенням балансу між процесами окиснення і відновлення, утворенням активних форм Оксигену, що пояснює розвиток оксидантного стресу. Іони важких металів можуть індукувати утворення активних форм Оксигену. На сьогодні корекція порушень вільнорадикальних та антиокситантних процесів за комбінованої дії важких металів і фосфорорганічних пестицидів залишається не до кінця вивченою.

Мета дослідження – вивчити вплив Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату в формі раундапу та коригувальну дію цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцину на окиснювальні процеси в щурів різного віку.

Методи дослідження. Досліди проводили на лабораторних нелінійних білих щурах-самцях 3 вікових груп: статевонезрілих, статевозрілих і старих, яким внутрішньошлунково протягом 30 днів вводили водні розчини Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату (у формі гербіциду раундапу). З метою корекції на 21-й день через 6 год після введення токсикантів протягом 10 днів вводили пептид цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцин. Оксидантний стрес оцінювали за рівнем окисномодифікованих протеїнів, вмістом ТБК-активних продуктів і дієнових кон’югатів у сироватці крові та гомогенатах печінки.

Результати й обговорення. Встановлено, що при введенні щурам водних розчинів Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату (у формі гербіциду раундапу) в комбінації активувалися окиснювальні процеси у сироватці крові та гомогенаті печінки уражених щурів. Одночасне введення досліджуваних ксенобіотиків тваринам усіх вікових груп викликало збільшення вмісту ТБК-активних продуктів і дієнових кон’югатів у сироватці крові та гомогенаті печінки. Інтоксикація Купруму сульфатом, Плюмбуму ацетатом і фосфорорганічним пестицидом супроводжувалася порушенням балансу між про- й антиоксидантами, розвитком оксидантного стресу, що може викликати функціональні та структурні ушкодження клітинних мембран і накопичення токсичних метаболітів. При використанні пептиду як чинника корекції зменшувався вміст активних форм Оксигену та продуктів пероксидного окиснення ліпідів.

Висновок. Введення пептиду як коригувального чинника щурам із токсичним ураженням печінки знижує генерацію активних форм Оксигену та вміст продуктів вільнорадикального окиснення ліпідів.
ДОСЛІДЖЕННЯ АМІНОКИСЛОТНОГО СКЛАДУ ТРАВИ ЯЧМЕНЮ ЗВИЧАЙНОГО І ЖИТА ПОСІВНОГО
Authors: Тартинська Г. С. , Журавель І. О. , Кисличенко В. С. , Гуцол В. В. , Мартинов А. В.
Published: September 2021

Вступ. Амінокислоти мають багатовекторну фармакологічну активність, тому актуальними є пошук нових джерел амінокислот і дослідження їх складу в лікарських рослинах.

Мета дослідження – вивчити якісний склад амінокислот, визначити їх вміст у траві ячменю звичайного і жита посівного.

Методи дослідження. Ідентифікацію та визначення кількісного вмісту амінокислот проводили методом іонообмінної рідинно-колонкової хроматографії.

Результати й обговорення. У досліджуваній сировині якісний склад та кількісний вміст домінуючих амінокислот були майже ідентичними. Загальний вміст амінокислот у траві ячменю звичайного становив 5,988 мг/100 мг, у траві жита посівного – 4,359 мг/100 мг. У траві ячменю звичайного серед замінних амінокислот у значній кількості накопичувались аспарагінова і глутамінова кислоти та пролін (25,63 %, 16,25 %, 12,91 % від суми амінокислот відповідно), серед незамінних – лізин (5,00 % від суми амінокислот). У траві жита посівного за вмістом переважали замінні амінокислоти: глутамінова кислота, пролін, аспарагінова кислота (17,88 %, 10,99 %, 10,63 % від суми амінокислот відповідно), серед незамінних – лейцин, лізин, фенілаланін (7,14 %, 6,13 %, 4,61 % від суми амінокислот відповідно). Серед незамінних амінокислот у мінорній кількості у траві жита посівного та ячменю звичайного містився метіонін (1,40 і 0,88 % від суми амінокислот відповідно).

Висновки. Уперше вивчено якісний склад та визначено кількісний вміст амінокислот у траві ячменю звичайного і жита посівного. Встановлено вміст 18 амінокислот, з яких 7 належать до незамінних, 8 – до замінних, 3 – до напівзамінних. Серед ідентифікованих амінокислот домінували аспарагінова і глутамінова кислоти, пролін, у значній кількості містилися лейцин, лізин і фенілаланін. Одержані результати проведених досліджень можуть бути використані при розробці нових рослинних лікарських засобів на основі ячменю звичайного і жита посівного.
ДИНАМІКА АНТИОКСИДАНТНО-ПРООКСИДАНТНОГО БАЛАНСУ ТОНКОЇ КИШКИ ПІД ВПЛИВОМ ГОСТРОЇ КРОВОВТРАТИ, УСКЛАДНЕНОЇ ІШЕМІЄЮ-РЕПЕРФУЗІЄЮ КІНЦІВКИ, ТА ЙОГО КОРЕКЦІЯ КАРБАЦЕТАМОМ
Authors: Стрельбицька В. В. , Гудима А. А.
Published: September 2021

Вступ. Поширення тероризму і локальних збройних конфліктів призвело до підвищення частоти вогнепальних уражень з масивною зовнішньою кровотечею з кінцівок. Своєчасне накладання кровоспинного джгута на термін до 2 год вважають єдиним засобом рятування життя. Однак вплив гострої крово­втрати й ішемії-реперфузії кінцівки на антиоксидантно-прооксидантний баланс тонкої кишки вивчено недостатньо. Немає даних щодо ефективності за цих умов карбацетаму, який проявляє антиоксидантну дію.

Мета дослідження – зʼясувати вплив гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки, на антиоксидантно-прооксидантний баланс стінки тонкої кишки та ефективність корекції виявлених порушень карбацетамом.

Методи дослідження. Експерименти виконано на 108 нелінійних щурах-самцях масою 200–220 г. Усіх тварин поділили на 5 груп: контрольну і 4 дослідних. Під тіопентал-натрієвим наркозом у 1-й дослідній групі моделювали ішемію-реперфузію кінцівки, у 2-й – гостру крововтрату, у 3-й – ці ушкодження поєднували. У 4-й дослідній групі щурам із гострою крововтратою та ішемією-реперфузією кінцівки внутрішньочеревно вводили карбацетам у дозі 5 мг/кг маси тіла тварини. Через 1 та 2 год, а також через 1, 7 і 14 діб у гомогенаті тонкої кишки визначали вміст реагентів до тіобарбітурової кислоти, каталазну активність, розраховували антиоксидантно-прооксидантний індекс (АПІ).

Результати й обговорення. Моделювання лише ішемії-реперфузії кінцівки зумовлювало зростання величини АПІ в тонкій кишці з максимумом через 1 добу експерименту, що свідчило про домінування антиоксидантних механізмів у відповідь на сукупність системних порушень, які виникають в організмі в реперфузійний період. Під впливом гострої крововтрати величина АПІ в тонкій кишці протягом 1 та 2 год експе­рименту компенсаторно збільшувалась порівняно з контролем, проте в подальшому різко зменшувалась і була істотно нижчою від контролю до 14-ї доби. Поєднання ішемії-реперфузії кінцівки та гострої крововтрати спричиняло зменшення величини АПІ в тонкій кишці вже через 1 год експерименту. Впродовж усього терміну спостереження показник у цій дослідній групі був істотно нижчим, ніж у групах, в яких окре­мо моделювали ішемію-реперфузію кінцівки та гостру крововтрату. Введення карбацетаму нівелювало прооксидантний вплив досліджуваного ураження на тканини тонкої кишки протягом 7–14 діб застосування.

Висновки. Моделювання ішемії-реперфузії кінцівки на тлі гострої крововтрати супроводжується зменшенням величини АПІ в тонкій кишці вже з 1 год експерименту, і впродовж усього терміну спостереження вона істотно нижча, ніж в інших дослідних групах. Застосування протягом 7–14 діб реперфузійного періоду карбацетаму сприяє збільшенню величини АПІ в тонкій кишці, що свідчить про антиоксидантну дію препарату за умов модельованої патології.
ВПРОВАДЖЕННЯ ДОКАЗОВОЇ МЕДИЦИНИ У НАВЧАННЯ СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ
Authors: Величко В. І. , Лагода Д. О. , Венгер Я. І.
Published: September 2021

Доказова медицина використовує докази найбільш ефективних та дієвих методів чи заходів для підтримки прийняття рішень, що стосуються здоровʼя пацієнтів. Ефективне застосування доказової медицини буде повʼязано зі зменшенням кількості медичних помилок, використанням у клінічній практиці індивідуального догляду та більш широким застосуванням передової практики. Метою нашого дослідження було оцінити базові знання щодо принципів доказової медицини у студентів-медиків, що навчаються на 6 курсі. При аналізі віку студентів було встановлено, що більшість із них молодше 25 років. Ми встановили, що 40 (66,7 %) студентів працюють у закладах, що пов’язані з медичною сферою. Лише 17 студентів із 60 мали знання щодо ресурсів доказової медицини. Встановлено, що 64,5 % опитаних, а це 40 студентів, знайомі з принципами доказової медицини, та вже розбирали це питання у ході навчання. Проте це не свідчить про те, що студенти обізнані в цьому питанні та мають на меті застосовувати принципи доказової медицини у своїй роботі. 37 % працюючих студентів відповіли, що в тому медичному закладі, де вони працюють, користуються принципами доказової медицини. Тобто більшість лікарських призначень та діагностичних заходів не має відношення до доказової медицини. Імплементація принципів доказової медицини у навчання студентів-медиків є необхідним завданням медичних вузів країни.
СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ У ВИКЛАДАННІ ДИСЦИПЛІНИ «ДИТЯЧІ ІНФЕКЦІЙНІ ХВОРОБИ» У ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Дралова О. А. , Усачова О. В. , Конакова О. В.
Published: September 2021

У статті висвітлено сучасні технології у викладанні дисципліни «Дитячі інфекційні хвороби» у закладах вищої освіти. Ці технології успішно впроваджені та використовуються на високому рівні викладачами кафедри.
Пандемія Covid-19 внесла свої корективи в освітній процес у всьому світі. Цей виклик прийняв і Запорізький державний медичний університет. Серед сучасних технологій, що впроваджені в освітній процес, слід виділити впровадження on-line навчання на платформі Microsoft Office 365, а саме Microsoft Teams, електронний портал, створення сторінки кафедри у SharePoint та впровадження програми для роботи із віртуальним пацієнтом Body Interact. Ці програми мають на меті адаптувати навчальний процес до сучасних умов, навчити студентів бути модерновими, цілеспрямованими, мотивованими та креативними. Дистанційне навчання, за допомогою цих технологій, стає більш зручним, професійним.
Електронна сторінка кафедри у SharePoint дозволяє модератору кафедри наповнити актуальною інформацією, що містить всі навчальні матеріали та розклад, відповідні до факультету та курсу студентів, що вивчають дисципліну на кафедрі, трьома мовами: українською, англійською та російською.
Робота з віртуальним пацієнтом, за допомогою програми Body Interact, дає можливість студентам оволодіти навичками надання невідкладної допомоги пацієнту: стабілізувати його загальний стан, призначити необхідне обстеження та лікування, що є необхідною компетентністю кожного лікаря.
Отже, використання сучасних технологій у викладанні дисципліни «Дитячі інфекційні хвороби» є безумовним перспективним напрямком навчання у закладах вищої освіти. Це дає змогу підготувати висококваліфікованих фахівців високого європейського рівня.
ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ ДЕРЖАВНОЇ АТЕСТАЦІЇ ВИПУСКНИКІВ МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ В УМОВАХ КАРАНТИННИХ ОБМЕЖЕНЬ
Authors: Кліманський Р. П. , Самойленко О. В. , Долинський В. В.
Published: September 2021

Сьогодні інформаційно-телекомунікаційні технології стали невід’ємною частиною освітнього процесу у багатьох навчальних закладах вищої школи. Саме їх наявність допомогла закладам вищої освіти продовжувати навчання дистанційно у максимально повному об’ємі під час вимушеного карантину, спричиненого пандемією COVID-19. Проте можливість повноцінної організації та реалізації навчального процесу в дистанційному форматі є і досі дискутабельною, особливо серед науково-педагогічної спільноти викладачів медичних ЗВО. Однією з найважливіших проблем при викладанні та оцінюванні якості знань здобувачів освіти у медичних ЗВО є практична направленість більшості спеціальностей та компетенцій. Тому метою нашого дослідження було описати методику проведення іспиту та проаналізувати її ефективність шляхом опитування як здобувачів освіти, так і екзаменаторів. При розробці методики проведення іспиту особливу увагу приділяли перевірці клінічного мислення та практично-орієнтованих компетентностей здобувачів освіти за рахунок використання спеціально розроблених віртуальних імітованих пацієнтів, роль яких виконували екзаменатори, а також ситуаційних задач із діагностики невідкладних станів та невідкладної допомоги. Після проведення іспиту було анонімно опитано 166 випускників та 28 екзаменаторів. Більшість здобувачів освіти (72 % респондентів) оцінили проведення іспиту в дистанційному форматі позитивно, а екзаменатори оцінили методику та проведення іспиту як добре (36 %) або задовільно (43 %). Загалом, результати проведеного дослідження свідчать про можливість проведення практичного іспиту в дистанційному форматі зі збереженням достатнього рівня оцінки якості знань та вмінь випускників.
МЕТОДИЧНІ АСПЕКТИ ВИКЛАДАННЯ ВИБІРКОВОЇ ДИСЦИПЛІНИ «НУТРИЦІОЛОГІЯ» ДЛЯ СТУДЕНТІВ ФАРМАЦЕВТИЧНОГО ФАКУЛЬТЕТУ ДЕННОЇ ФОРМИ НАВЧАННЯ
Authors: Савич А. О. , Слободянюк Л. В. , Марчишин С. М.
Published: September 2021

У статті висвітлено шляхи вирішення основних проблем, з якими стикаються викладачі при підготовці фахівців другого (магістерського) рівня вищої освіти галузі знань 22 «Охорона здоров’я» під час викладання вибіркової дисципліни «Нутриціологія». Проаналізовано основні проблеми, які можуть впливати на результативність навчання студентів фармацевтичного факультету денної форми навчання зі спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація». Дослідження базується на вивченні матеріалів, отриманих із відкритих джерел інформації та власного досвіду авторів. У статті наведені сучасні техно­логії викладання та тестування студентів з дисципліни «Нутриціологія», впроваджені на кафедрі фармакогнозії з медичною ботанікою Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського МОЗ України.
Метою викладання дисципліни «Нутриціологія» є формування системи знань і вмінь, які однозначно дадуть можливість майбутньому фахівцю фармацевтичної галузі повноцінно та якісно виконувати свої професійні обов’язки у сфері лікувальної нутриціології, й допоможе набути знання з виробництва, класифікації та сфери застосування дієтичних добавок і харчових продуктів функціонального та спеціального призначення.
Запропонований метод дозволяє викладачеві успішніше будувати освітній процес, що, в кінцевому підсумку, позитивно позначається на загальному засвоєнні курсу.
РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ МЕТОДОЛОГІЇ ПЛАНУВАННЯ ВИБІРКОВИХ ДИСЦИПЛІН ІЗ ФУНКЦІОНАЛЬНОЇ ДІАГНОСТИКИ НА КАФЕДРІ ФУНКЦІОНАЛЬНОЇ І ЛАБОРАТОРНОЇ ДІАГНОСТИКИ ТЕРНОПІЛЬСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ І. Я. ГОРБАЧЕВСЬКОГО МОЗ УКРАЇНИ
Authors: Бакалець О. В. , Бегош Н. Б. , Дзига С. В.
Published: September 2021

Стаття присвячена формуванню переліку та змісту вибіркових дисциплін (варіативної частини навчального плану), які гарантуються Законом України «Про вищу освіту». Це має відповідати принципам навчання, орієнтованого на особистість (person-centered teaching), під час якого студент бере активну участь у формуванні своєї освітньої траєкторії.

У статті проведений аналіз деяких аспектів та засад формування предметної компетентності з функціональної діагностики. Перш за все, на вибір тематики елективних циклів, які були запропоновані студентам для вивчення, впливало матеріально-технічне, тобто наявність відповідної діагностичної апаратури, та кадрове забезпечення кафедри. Але щоб якісно забезпечити потреби майбутніх лікарів у здобутті фахових компетентностей, ми провели анонімне анкетування студентів шостого курсу. Опитування проводили після завершення вивчення основної дисципліни «Функціональна діагностика у внутрішній медицині». Анкету розробили викладачі кафедри. Вона включала перелік методів функціональної діагностики, опанування яких є можливим на нашій кафедрі, та ряд запитань. Зокрема, нас цікавили: майбутня спеціалізація студента-випускника, його пріоритет у вивченні запропонованих вибіркових дисциплін та пропозиції щодо методології та періоду їх вивчення.

Враховуючи відповіді проведеного опитування, студентам п’ятого року навчання було запропоновано три вибіркових дисципліни: «ЕКГ в невідкладній кардіології», «Клінічна електроенцефалографія» та «Методи дослідження слухової функції», які вони можуть опанувати під час наступного навчального року. Результат вибору дисциплін виявився цілком логічним та прогнозованим.

Отже, для формування якісного розширення або доповнення фахових профільних компетентностей, високої якості викладання вибіркової дисципліни, окрім кадрового та матеріально-технічного забезпечення, обов’язковим є урахування результатів опитування здобувачів вищої освіти та, за потреби, стейкхолдерів, у тому числі й зовнішніх.
El Colegio de Abogados Católicos como parte del activismo de la nueva derecha católica en México
Authors: Hernández Vicencio Tania
Published: September 2021

El objetivo de este artículo es hacer un primer análisis del papel que jugó el Colegio de Abogados Católicos como parte de una amplia movilización de organizaciones de la derecha católica en la Ciudad de México, con relación a temas controversiales de la agenda pública y en el proceso de cambio del significado de la laicidad del Estado mexicano. Se destaca la relevancia de los abogados como activistas de la agenda conservadora, y en particular de la derecha católica en el México de fines del siglo XX y principios del XXI, y en un contexto de disputa por establecer los criterios para la interpretación del tema de los derechos humanos y por fijar el contenido jurídico de los mismos.
Através do espelho: máquina, cinema e modernidade
Authors: Costa Mariana Domingues da
Published: September 2021

Resumo 

O artigo objetiva analisar os filmes Metropolis, Playtime, Matrix e Ela, para, assim, articular o cinema como linguagem com os avanços tecnológicos operados na modernidade, além de identificar como os avanços técnicos do cinema expressaram os impactos variados quanto a uma reconfiguração da sociedade. As representações cinematográficas, nesse sentido, têm a capacidade de, ao inventar a própria realidade, fabular e expressar de maneira radical como a tecnologia invade a vida da sociedade e da subjetividade de cada indivíduo. Os filmes selecionados para análise, dessa forma, explicitam tal relação de diferentes maneiras e em distintos contextos históricos.

Palavras-chave: cinema, modernidade, máquina