Orgaanisten lannoitevalmisteiden ravinteiden analysointimenetelmät suhteessa ympäristötuen ehtoihin ja ympäristölainsäädäntöön
Authors: Kapuinen Petri , Salo Tapio , Ylivainio Kari 
Published: April 2019

Maatalouden ympäristötuen typen (N) ja fosforin (P) käyttörajat pohjautuvat lähtökohtaisesti niidenkokonaispitoisuuksiin mineraalilannoitteissa, eikä niiden määrittelyyn liity oleellisia epäselvyyksiä.Myös perinteisten karjanlantojen ravinteiden huomioon ottaminen on melko vakiintunutta, vaikkakokonais-P:n kasveille käyttökelpoisesta osasta keskustellaankin. Orgaanisten lannoitevalmisteiden(OLV) käyttö maataloudessa on lisääntymässä, mutta lannan ja OLV:den liukoisen N:n analyysimenetelmääei ole määritetty ympäristötukijärjestelmässä (YT). Lannan liukoisen N:n määritykseen käytetäänyleisesti ns. lanta-analyysimenetelmää. Se kuvaa lähinnä kasvukauden kuluessa kasvien käytettävissäolevaa liukoista ammoniumtyppeä tai määrittäen myös pienimolekyyliset orgaaniset typpiyhdisteet.OLV:den liukoinen N analysoidaan ainakin lannoitevalmisteasetuksen mukaisella 1:5 –vesiuutolla, joka johtaa kiinteiden OLV:eiden tapauksessa tyypillisesti noin puoleen ns. lantaanalyysilläsaatavasta tuloksesta. Uuttosuhdetta väljentämällä saadaan lähes ns. lanta-analyysin mukaisiapitoisuuksia. Hyvin vesipitoisille lannoille ja OLV:eille 1:5 –vesiuutto tuottaa vain hieman ns.lanta-analyysin mukaista pienemmän pitoisuuden. Korkeaan N-lannoitukseen pyrkivälle on edullistakäyttää ravinnelaskennassa erityisesti kiinteille OLV:eille 1:5 –vesiuutolla saatua pitoisuutta.Nitraattiasetuksen N-rajoista on erilaisia tulkintoja jo käsitteellisellä tasolla. Lannalle asetettua170 kg/ha kok.-N-rajaa ympäristöhallinto pyrkii soveltamaan myös OLV:eisiin. Varsinainen tulkintaongelmaon kuitenkin kaikkia maahan lisättäviä N:n lähteitä koskevat kasvikohtaiset rajat, joiden kohdallaei mainita tarkoitettavan nimenomaisesti liukoista N:ä vallitsevan käytännön mukaisesti. Tämänseurauksena osa lannoitesektorin toimijoista tulkitsee kasvikohtaisten rajojen tarkoittavan kok.-Nrajoja,jolloin kiinteiden OLV:eiden mielekäs käyttö estyisi kokonaan.Typen käyttöön liittyviä tulkintaongelmia suurempia ovat kuitenkin fosforin käyttöön liittyvät.Kiinteiden OLV:eiden tapauksessa 1:5-vesiuutto johtaa jopa selvästi alle 1 %:n liukoisen P:n osuuksiintodellisen kasveille käyttökelpoisen osuuden ollessa kymmeniä prosentteja. Uuttosuhteen väljentämiselläon liukoisen P:n pitoisuuteen vielä huomattavasti radikaalimpi vaikutus, mutta pelkällä vesiuutollatuskin saadaan kasveille käyttökelpoista P-pitoisuutta kuvaavaa arvoa. YT:ssä on määriteltykasveille käyttökelpoisen P osuus puhdistamolietteelle ja lannalle. Lannoitevalmisteinakin lietepohjaistenmaanparannusaineiden kokonaisfosforista otetaan huomioon 40 %, mutta lantapohjaisten lannoitevalmisteidenfosfori otetaan huomioon 1:5 –vesiuutolla saadun P-pitoisuuden mukaisesti. Tämäantaa mahdollisuuden muuttaa intensiivisten sikatalousalueiden P-ylijäämät huomattaviksi alijäämiksisiirtämättä niitä muualle. Tämä saavutettaisiin separoimalla lietelanta ja tuotteistamalla kiinteä osalannoitevalmisteeksi todellisen kasveille käyttökelpoisen P-määrän muuttumatta miksikään.Joillekin OLV:eille on YT:ssä määritetty erityinen analyysimenetelmä, mutta käsitteet poikkeavatlannoitevalmistelainsäädännön käyttämästä. Erikseen määrittelemättömien OLV:eiden sisältämä Pei nykyisellään rasita fosforinkäyttökiintiötä juuri lainkaan, vaikka todellisen kasveille käyttökelpoisenP:n määrä on kuitenkin huomattava. Tämä johtaakin levitysmahdollisuuksien loppumiseen maan viljavuusuuttoisenfosforipitoisuuden seuratessa todellisen kasveille käyttökelpoisen fosforin määrää.