bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Talajérték meghatározása mesterséges neuronhálózatok módszerével
Authors: Makó Zoltán , Máté Szilárd
Published: March 2005

A közleményben bemutatott módszer egyik nagy előnye, hogy nagy általánossággal bír (más tájegységekre is alkalmazható) és egy bizonyos mértékben kiküszöböli a romániai táblázatos módszer szubjektivitásából adódó bizonytalanságokat. Pontosabban mondva, ha egy szakértőkből álló csoport meghatározza a példabemenetekhez tartozó talajértékeket, akkor a továbbiakban minden más tényezőhöz tartozó talajérték egyértelműen kiszámolható a súlyok segítségével megadott P-függvény (8) által. Az általunk megadott TP-típusú függvény (8. képlet) viszonylag sok (17) tényező alapján tudja csak megbecsülni egy adott pontban a talajértéket. Ha megfigyeljük a tanuló táblázatot (2. táblázat), észrevehető, hogy egy tájegységen belül bizonyos tényezők nem változnak. Ezeket ki lehet iktatni a gépi tanulás alkalmazásakor és így egyszerűsíthető a P-függvény. A hálózat által adott eredmények kiértékelése során (3. ábra) azt tapasztaltuk, hogy a Csíki-medence tájegységre a P-függvény (8) egy tizedes pontossággal meghatározza a talajértéket. A módszer által kapott TP-függvény csak a mintavételi pontok tartományán belül alkalmazható. Így pl. a Csíki-medencére meghatározott súlyok csak e tájegység talajértékeinek kiszámítására használhatók. Más tájegységre az ottani mintavételi adatok alapján a hiba-visszaterjesztési algoritmusával új súlymátrixokat kell szerkeszteni.  A módszer egy fontos eredménye, hogy a kapott súlyok egy tájegységet jellemeznek talajérték szempontjából. Érdekes következtetések vonhatók le, ha több különböző tájegységre meghatározzuk a súlyokat és megvizsgáljuk ezek között a korrelációkat. Ennek megvalósításához létrehozunk az ESRI Arcview térinformatikai programcsomaghoz egy kiegészítő modult (Arcview extension)  az Avenue script nyelv segítségével. Ez a modul egy tájegységre az ismert példabemenetek és talajértékek alapján megszerkeszt egy megfelelő számú neuronból álló hálózatot és meghatározza a súlyokat. A súlyok segítségével és a talajértéket befolyásoló tényezők ismeretében a tájegység bármely pontjában a talajérték kiszámítható és összehasonlítható a más módszerek által adott eredményekkel.  A pontosság növelése nem szükséges, mivel a talajok osztályokba való csoportosítása a talajérték nagyobb léptékű változása szerint történik. Így elégséges, hogy bizonyos tényezőkre a hálózat által megtanult súlyok jól osztályozzanak. Ezt a hálózat statisztikai értelemben meg is valósítja, mivel a hálózati osztályozók aszimptotikusan egyenértékűek a Bayes-féle statisztikai osztályozó eljárásokkal (Ruck et al., 1990).
Toxikuselem-szennyeződés káros hatásainak mérséklése fitoremediációval
Authors: Máthéné Gáspár Gabriella , Anton Attila
Published: March 2005

A talaj- és vízszennyezettség csökkentésének új és ígéretes módja a fitoremediáció. A fitoremediáció, más néven zöld- vagy botanikai remediáció, azoknak az eljárásoknak az összefoglaló elnevezése, melyek növényekkel (és társult mikrobákkal) csökkentik a környezet szennyező anyagait egy elfogadható kockázatú szintre. A fitoremediáció legfőbb előnye a környezetkímélés és a viszonylagos olcsóság, legfőbb hátránya a korlátozott alkalmazhatóság és a nagy időigény. A fitoremediáció gyorsan fejlődő, üzemszerűen még nem alkalmazott technológia. Alapja a növények szennyező anyagokat felvevő, akkumuláló, átalakító vagy lebontó képessége. Attól függően, hogy melyik folyamat a döntő, a fitoremediáción belül többféle eljárást különböztetünk meg. A nehézfém-szennyezéseknél alkalmazható fitoremediációs eljárásokat két csoportra oszthatjuk aszerint, hogy a szennyező anyagok oldhatóságát, felvételét és transzportját elősegíteni (kivonás: fitoextrakció, filtráció, volatilizáció) vagy éppen akadályozni (helyben tartás: fitostabilizáció) célszerű.  A fitostabilizáció lényege a nehézfémek immobilizálása, az oldható, mozgékony frakciók csökkentése növények segítségével. A módszer alkalmazása során a nehézfémek oldhatóságát különböző adalékanyagokkal csökkentik, majd a még „felvehető” frakciót dús gyökérzetű, évelő növényekkel, fémtoleráns fű- vagy fafajokkal megkötik. A módszer különösen alkalmas lehet a „nehézkes” ólom ártalmatlanítására. A legismertebb fitoremediációs eljárások során a nehézfémet a növények kivonják a szennyezett közegből. A vízben levő szennyezések kivonása történhet vízi növényekkel (fitofiltráció), növényi gyökerekkel (rizofiltráció), csíranövényekkel (blastofiltráció). Nagy tömegű, viszonylag alacsony szennyezettségű vizek tisztítására alkalmazható eljárásegyüttes. A módszerre jellemző a vízben oldott szennyező anyagok többnyire gyors koncentrációcsökkenése. A fitoextrakciós módszer során a szennyezőket növényekkel vonják ki a talajból. A legvitatottabb módszer alapjául a hiperakkumuláló, vagy az akkumuláló növények szolgálnak. A jövőben megoldást jelenthetnek a transzgénikus növények is.   A kivonással ártalmatlanító eljárások során a szennyező nehézfém a növények föld feletti részébe (hajtásába) kerül. A szennyezett biomasszát letermelik, ellenőrzött körülmények mellett feldolgozzák (komposztálják, hamvasztják). A fitoremediáció hatékonysága a talaj, a szennyező fém és a növényi tulajdonságoktól egyaránt függ, vagyis valamennyi fémoldékonyságot, növényi felvételt és akkumulációt alakító tényezőtől. A bonyolult környezeti rendszer kezelése, a megfelelő módszer kiválasztása és helyi adaptálása mindenkor gondos és részletes elővizsgálatokat igényel. A jelenleg rendelkezésünkre álló adatok birtokában a környezeti veszélyek csökkentésére legáltalánosabban a fitostabilizáció, illetve a talaj (közeg) alkalmassága esetén a fitoextrakció látszik a leginkább járható útnak.
Művelt mezőségi talajok szerkezeti stabilitásának jellemzése a reológia módszerével
Authors: Szegi Tamás , Michéli Erika , Gál Anita , Tombácz Etelka
Published: March 2005

A reológiai módszer alkalmasnak bizonyult különbözo talajösszetevok (szervesanyag-, CaCO3- és agyagtartalom) aggregátum-stabilitásra gyakorolt hatásának megítélésében. A reológiával kapott eredmények közvetlen, és értékekben kifejezett információt nyújtanak a részecskék között fennálló erokrol.  Jól ismert, hogy a szerves anyag mennyiségének fontos szerepe van a kedvezo talajszerkezet kialakulásában, amely egészséges talajbiológiai állapotot is eredményez. Vizsgálataink alapján elmondhatjuk, hogy nagy gyakorisággal az eredetileg jó szerkezettel rendelkezo mezoségi talajaink szántott szintjének szerkezete a muvelés hatására leromlott (2. ábra) (Stefanovits, 1992). Reológiai méréseink alátámasztják azt a feltételezést, hogy a szerves anyag által kialakított szerkezet nagyon érzékeny a bolygatásra. Into jelnek tartjuk, hogy méréseink során nem tapasztaltunk szerkezeti újraépülést ezekben a mintákban. A feltételek és az idotényezo természetes viszonyok között különbözo, de elmondhatjuk, hogy tapasztalataink szerint természetes körülmények között sem észleltünk szerkezeti regenerálódást, elporosodott, tömodött talajaink esetében.  Ha egyéb kötoanyagok (agyagásványok, kalcium-karbonát) dominálnak a szerkezet kialakításában, úgy tapasztalható regenerálódás a szerkezeti hálózatban. Ennek valószínuleg egyszeru, a részecskék koagulációját meghatározó kolloidkémiai magyarázata van. A szerves anyag által meghatározott szerkezeti hálózat azonban nem egyszeruen kolloidkémiai, rövid ideju folyamatok eredménye, hanem a talaj szerves anyaga érzékeny szerkezetének és annak az ásványi részekkel felépült bonyolult kapcsolatáról van szó. Mivel e kapcsolatok évszázadok alatt és nagymértékben biológiai folyamatok által is meghatározottan alakulnak ki, fontos ennek kello súllyal való értékelése és a megfelelo, a szerkezetet kevésbé romboló agrotechnikai muveletek megválasztása.  A bemutatott reológiai mérések ígéretesek a szerkezeti stabilitás (elsosorban mikroszerkezeti) értékadásában. Ennek egy-egy talajra vonatkozó változása fontos indikátora lehet más degradációs folyamatok elorejelzésében. Az erózió egyik mozzanata például az aggregátumok közötti kapcsolat megszunése. Ennek alapján a reológiai mutatók az erózióbecslo modellekben is felhasználásra kerülhetnek.
A műtrágyázás, a meszezés és a csapadék hatása a rozs, a burgonya, az őszi búza és a triticale termésére
Authors: Márton László
Published: March 2005

A Nyírlugoson 1962-ben beállított mutrágyázási tartamkísérletben homokos, savanyú, kovárványos barna erdotalajon vizsgáltuk a N-, P-, K-, Ca- és Mg-trágyázás és a csapadékmennyiségek hatását a rozs, burgonya, oszi búza és a triticale termésére. A talaj agrokémiai paraméterei pH(H2O): 5,8, pH(KCl): 4,6, hidrolitos aciditás: 8,1, hy1: 0,27, humusz-: 0,58%, összes-N-: 32,8, AL-P2O5-: 43, AL-K2O-tartalom: 52 mg·kg-1 értékekkel jellemezhetok.  A kísérlet 1962-tol 1980-ig 2×16×4×4 = 512, 1980-tól 32×4 = 128 parcellát tartalmazott kétszeresen osztott és faktoriális véletlen blokk elrendezésben. A bruttó parcellák mérete 10×5 = 50 m² volt. 1980-ig a nitrogén 55, foszfor 24 (P2O5), kálium 52 (K2O), magnézium 10 (MgO); 1980-tól a nitrogén 75, foszfor 90 (P2O5), kálium 90 (K2O), kalcium 437,5 (CaCO3) és a magnézium 140 (MgCO3) kg·ha-1·év-1 átlagos adagokban került kijuttatásra.  Fobb eredményeink az alábbiakban foglalhatók össze röviden:  A rozs jó (N: 90 kg·ha-1 + NP, NK, NPK, NPKMg kombinációk) tápelem-ellátottságánál átlagos évben a termések meghaladták a 3,5 t·ha-1 mennyiséget. Aszályos évben 17, a csapadékboben 52%-kal csökkent a termés. A legkedvezobb (4 t·ha-1 körüli) termések a csapadék 400-500 mm-es mennyiségeinél voltak regisztrálhatók.    A burgonya jó tápláltságánál (N: 150 kg·ha-1 + NP, NK, NPK, NPKMg kombinációk) a csapadékbo és aszályos évjáratok terméscsökkento hatása nem jelentkezett. A maximálishoz (21 t·ha-1) közeli termések a 280-330 mm közötti természetes csapadékoknál adódtak. A búzánál csapadékos évben az aszálykárt meghaladó mértékben csökkent a hozam. Az optimális csapadékok és a hozzárendelheto termések 449-495 mm és 1,7-3,4 t·ha-1 között változtak. A triticale-kísérletekben szárazságban és aszályban az egyoldalú N- és a hiányos NP- és NK-kezeléseknél 45 és 24% volt a terméskiesés, amelyet a NPK-, NPKCa-, NPKMg- és NPKCaMg-adagok még 22 és 22 %-kal fokoztak. Az 5,0-6,0 t·ha-1 körüli maximális termések az 550-600 mm közötti csapadéktartományban, 580 mm-nél mutatkoztak.
A spenót (Spinacea oleracea L.) mutrágyázása csernozjom talajon
Authors: Radics László , Daood Hussein
Published: March 2005

Löszön kialakult karbonátos csernozjom vályogtalajon, egy mutrágyázási tartamkísérlet 27. évében vizsgáltuk az eltéro N-, P- és K-ellátottsági szintek és kombinációik hatását a spenót (Matador) fejlodésére, gyomosodására, föld feletti termésére, oxálsavtartalmára, ásványi összetételére és elemfelvételére. A termohely talaja a szántott rétegben mintegy 3% humuszt, 5% CaCO3-ot és 20-22% agyagot tartalmazott, N és K elemekben eredetileg közepesen, P és Zn elemekben gyengén ellátottnak minosült. A kísérlet 4N×4P×4K = 64 kezelést ×2 ismétlést = 128 parcellát foglalt magában. A talajvíz 13-15 m mélyen helyezkedik el, a terület aszályérzékeny. A spenót 3 hónapos tenyészideje alatt mindösszesen 83 mm csapadékot kapott. Fobb eredményeink: - A föld feletti hajtás/torózsa friss tömege betakarításkor 7-15 t/ha, a légszáraz anyag hozama 1,7-3,6 t/ha között változott az N×K-ellátottsági szintek függvényében. Maximális termést a 100 kg N/ha/év trágyázás adta a 200 mg/kg körüli AL-oldható K2O-ellátottságú kezelésekben. A 200 és 300 kg N/ha/év adagok már nem növelték a levéltermést, csak a levelek NO3-N koncentrációját, fogyasztásra alkalmatlan terméket eloidézve. A káliummal és nitrogénnel jól ellátott parcellákon a hajtás több vizet tartalmazott és jobban ellenállt az aszálynak. A talaj növekvo P-kínálata csak a kezdeti fejlodést, kelést serkentette, a betakarításkori termést nem befolyásolta a termohely gyenge P-ellátottsága ellenére. - Az oxálsav mennyisége 3,3%-ról 1,3%-ra süllyedt az együttes PK-trá-gyázás eredményeképpen a vizsgált légszáraz levelekben. A levelek átlagosan 20% légszáraz anyagot tartalmaztak. A K-trágyázás kedvezo hatása részben a termésnöveléssel kiváltott hígulási effektusra vezetheto vissza.  - Az uralkodó Amaranthus blitoides gyomfaj elofordulását/borítottságát a P-trágyázás 10-12-szeresére növelte, míg a K-trágyázás 30%-kal mérsékelte május elején. A N túlsúlya ekkor szintén az AMA BL gyomborítottságot mozdította elo. - A talaj növekvo N- és P-kínálatával általában emelkedett a hajtás fobb makro-, ill. mérséklodött a mikroelemeknek koncentrációja. A K-trágyázás a nátrium kivételével általában csökkentette az egyéb fémek, kationok beépülését.  - Az 1 t légszáraz föld feletti hajtás képzodéséhez kerekítve és átlagosan 37 kg N, 27 kg K (32 kg K2O), 31 kg Ca (43 kg CaO), 15 kg Mg (25 kg MgO), 4 kg S, 2,5 kg P (6 kg P2O5), 1,4 kg Fe, 1,2 kg Al és Na, 321 g Mn, 75 g Sr, 44 g B, 18 g Zn, 14 g Ba és 6 g Cu elemet igényelt a spenót. A kiugróan nagy Ca és Mg fajlagos elemfelvétel részben az aszályos idojárással, kis terméssel, gyors elöregedéssel és a meszes termohellyel lehet összefüggésben.
Mikrobacsoportok herbicid-szennyvíz kombinációkkal szembeni érzékenységének vizsgálata modellkísérletben
Authors: Angerer P. Ildikó , Ködöböcz László , Biró Borbála
Published: March 2005

Laboratóriumi tenyészedényes, talajinkubációs modellkísérletben tanulmányoztuk a mezogazdasági termesztés során a talajokat potenciálisan éro néhány mesterséges környezeti tényezo - az élovilágra idegen xenobiotikum-koncent-ráció (80% klór-szulfuron-tartalmú herbicid, Glean) és egy ipari melléktermék (Dunaferr kokszolói szennyvíze) - hatását a talaj mikrobiális közösségeire. A kísérletben beállított négy herbiciddózis (0,001, 0,01, 1 és 10 mg·kg-1 talaj) a mezogazdasági gyakorlatban alkalmazott koncentráció 1-, 10-, 1000- és 10000-szeresét reprezentálta. A három mintasorozat egyikét a klór-szulfuron négyféle koncentrációjával, a másikat a Dunaferr kokszolói szennyvizével, a harmadik sorozatot pedig a herbicid és szennyvíz kombinációjával kezeltük.  A kezeléseket követoen a tenyészedényeket három hétig inkubáltuk (28 oC, a szabadföldi vízkapacitás 60%-os értékén tartva). Rendszeres mintavételekkel elemeztük néhány, a talajtermékenység szempontjából fontos mikrobacsoport számszeru alakulását. Az összes heterotrof csíraszám, a szabadon élo nitrogén-kötok, a sugárgombák és a spóraképzok egy fajcsoportja, a Bacillus cereus var. mycoides kitenyésztésére szelektív, Nutrient, Kongóvörös Ashby és Arginin-glicerin agar-lemezeket alkalmaztunk. A mikrobaszámokat általunk módosított eljárással talajhígítási sorozatból állapítottuk meg és a telepképzo egységek számát 1 g száraz talajra konvertáltuk. Az átlagadatok log10-transzformált adatait ábrázoltuk, a varianciaanalízis eredményeként jelentkezo szignifikáns (P0,5%) értékeket is jelöltük. Az inkubáció során bizonyítást nyert, hogy a kitenyésztheto mikrobacsoportok érzékenysége különbözo az adott herbicid- és szennyvízadagokkal szemben. Az anyagok közötti interakció az egyes komponensek külön-külön kimutatott hatását módosíthatja, ami a vizsgálati körülmények között a kokszolói szennyvíz toxikus cián-, rodanid- és fenoltartalma miatt a kitenyésztheto mikrobaszám további csökkenésében nyilvánult meg. Legérzékenyebb mikrobacsoportnak - a korábbi eredményekkel megegyezoen - a nitrogénköto baktériumok bizonyultak. A sugárgombák és a kitenyésztett Bacillus faj csíraszámát        ugyanakkor a herbicid 0,01 mg·kg-1 mennyiségei serkentették, amely hatás a sugárgombáknál az ipari szennyvízzel való kombinációkban is fennmaradt. A mikrobacsoportok eltéro érzékenysége miatt a vizsgált talaj mikrobaközös-ségeinek az összetétele és esetleges aktivitása is módosult.
ToxAlert teszt alkalmazása talajszennyezettség minősítésére
Authors: Kováts Nóra , Reichel Andrea , Szalay Tímea , Bakonyi Gábor , Nagy Péter
Published: March 2005

Az ökotoxikológiai tesztek a talaj össz-toxicitását, a hatások eredojét mutatják meg, és általuk ismeretlen összetételu anyagok hatása is mérheto. Az ún. direkt tesztek során a tesztszervezet közvetlen kontaktusba kerül a talajjal, míg a kivonatot alkalmazó tesztek elsosorban arra alkalmasak, hogy csapadékvíz vagy felszín alatti víz hatására bekövetkezo kimosódást és terjedést vizsgáljunk.  A direkt tesztek, egyértelmu reprezentativitásuk mellett, rendelkeznek egy jelentos hátránnyal: jelentos expozíciós idovel dolgoznak (4-8 hét). Éppen ezért elsodleges célunk az volt, hogy megvizsgáljuk egy vizes oldattal dolgozó teszt, a ToxAlert mennyire alkalmas talajszennyezettség minosítésére. Mintaterületként egy alumíniumipari veszélyeshulladék-lerakó környezetét jelöltük ki, a területrol feltételeztük, hogy a lerakó fennállása alatt elszennyezodött. A ToxAlert teszt alapelve a biolumineszcencia, az alkalmazott tesztszervezet a Vibrio fischeri (biolumineszcens baktérium). Toxikus hatásra bioluminesz-cencia-gátlás következik be.  A ToxAlert teszt megbízhatóságának ellenorzésére alkalmazott vizsgálatok a Folsomia candida és Enchytraeus albidus tesztek, ill. talajzoológiai vizsgálatok voltak. A fonálféreg-együttesek jellemzésére az abundancia és genusszám értékek, valamint a Maturity Index szolgált.  Az eredmények értékelésébol kitunik, hogy a Folsomia candida, ill. az  Enchytraeus albidus laboratóriumi reprodukciós tesztjeiben mért paraméterei alapján nem sikerült távolsághatást kimutatni. A fonálféreg-közösségek elemzése során sem sikerült szennyezettséget egyértelmuen megállapítani, az abun-dancia értékek és a taxonszámok egyaránt megfelelnek a hasonló agrárterületeken mért adatoknak. A ToxAlert teszt eredményei alapján a lerakó szomszédságában két összefüggo szennyezett területet is sikerült lehatárolni, amely a lerakó jelentette környezeti kockázatra enged következtetni.  Végso megállapításként elmondható, hogy a ToxAlert teszt alkalmasnak bizonyult veszélyeshulladék-lerakók környezetterhelésének minosítésére, így a kármentesítés elso, diagnosztikai fázisában ez a teszt fontos szerepet kaphat.
Conference Reports
Authors: Pelle Anita , Jankovics László
Published: March 2005

(1) The Halle Insitute for Economic Research (Institut für Wirtschaftsforschung Halle, IWH) in cooperation with the European University Viadrina, Frankfurt an der Oder held a conference on 13-14 May 2004 in Halle (Saale), Germany on Continuity and Change of Foreign Direct Investments in Central Eastern Europe. (Reviewed by Anita Pelle); (2) The University of Debrecen, Faculty of Economics and Business Administration in cooperation with the Regional Committee of the Hungarian Academy of Sciences and the Hungarian Economic Association organised an international symposium on the issue of Globalisation: Challenge or Threat for Emerging Economies on 29 April 2004 in Debrecen, Hungary. (Reviewed by László Jankovics)
Financial Constraints in Investment. Panel Data Results From Estonia, 1995-1999
Authors: Mickiewicz Tomasz , Bishop Kate , Varblane Urmas
Published: March 2005

To investigate investment behaviour the present study applies panel data techniques, in particular the Arellano-Bond (1991) GMM estimator, based on data on Estonian manufacturing firms from the period 1995-1999. We employ the model of optimal capital accumulation in the presence of convex adjustment costs. The main research findings are that domestic companies seem to be financially more constrained than those where foreign investors are present, and also, smaller firms are more constrained than their larger counterparts.
Assessing Rural Development Policies of the Common Agricultural Policy
Authors: Vásáry Viktória
Published: March 2005

[REPORT on the conference held on 21-23 April 2004 at BOKU, the University of Natural Resources and Applied Life Sciences in Vienna, Austria]
Survival of mouse blastocysts after low-temperature preservation under high pressure
Authors: Pribenszky Cs. , Molnár M. , Cseh S. , Solti L.
Published: March 2005

Cryoinjuries are almost inevitable during the freezing of embryos. The present study examines the possibility of using high hydrostatic pressure to reduce substantially the freezing point of the embryo-holding solution, in order to preserve embryos at subzero temperatures, thus avoiding all the disadvantages of freezing. The pressure of 210 MPa lowers the phase transition temperature of water to -21°C. According to the results of this study, embryos can survive in high hydrostatic pressure environment at room temperature; the time embryos spend under pressure without significant loss in their survival could be lengthened by gradual decompression. Pressurisation at 0°C significantly reduced the survival capacity of the embryos; gradual decompression had no beneficial effect on survival at that stage. Based on the findings, the use of the phenomena is not applicable in this form, since pressure and low temperature together proved to be lethal to the embryos in these experiments. The application of hydrostatic pressure in embryo cryopreservation requires more detailed research, although the experience gained in this study can be applied usefully in different circumstances.
Progesterone profiles and oestrous cycle changes following superovulatory treatment of Holstein-Friesian dairy cows in a tropical environment
Authors: Bényei B. , Kulcsár Margit , Gáspárdy A. , Pécsi Anna
Published: March 2005

Changes of progesterone (P4) profiles and oestrous cycle were investigated up to 70 days in 20 superovulated Holstein-Friesian cows in a dry tropical environment (Brazil). Superovulated cows showed no significant differences in relation to P4 level at the time of embryo recovery (39.0 ± 27.1 nmol/L, P = 0.536), first and second (12.0 ± 6.0 and 10.7 ± 2.2 nmol/L, P = 0.543) cycle. There was a close correlation between serum P4 concentration and the number of corpora lutea (CL; 13.3 ± 9.5) at the recovery (P < 0.0001). After the embryo collection, cows returned to cycle in different ways: (i) group of donors returning to cycle after 2.2 ± 0.8 days, (ii) group with a delay of 11.0 ± 1.9 days; and (iii) animals having a long (28.8 ± 2.2 days) acyclic period, which is significant (P < 0.001). The remaining animals (30%) showed cystic ovarian malformations. P4 level at the time of embryo recovery does not influence the oestrous cycle changes. The results suggest that Holstein-Friesian donor cows may suffer from cystic ovarian degeneration and may have a long acyclic period after superovulatory treatment in a tropical climate.
Effect of excess selenium supplementation on the glutathione redox system in broiler chicken
Authors: Balogh K. , Weber Mária , Erdélyi Márta , Mézes M.
Published: March 2005

Selenium, as part of selenocysteine, is the active centre of selenoenzymes. Excess amount of selenium generates oxygen free radicals and reacts with thiol compounds such as reduced glutathione, composing seleno-diglutathione. These reactions impair the amount and/or activity of the biological antioxidant defence system. In the present experiment the effects of two inorganic selenium sources (Na2SeO3, Na2SeO4) on lipid peroxidation and on the content and activity of some components of the antioxidant defence mechanism were studied in Ross 308 hybrid cockerels. In the tissues examined, the glutathione redox system was altered in different ways as an effect of excess selenium. The amount of glutathione and, consequently, glutathione peroxidase activity declined in the blood plasma and in the red blood cell haemolysate, while in the liver malondialdehyde concentration increased only at the end of the experimental period as a result of the boosted enzyme activity. The authors suppose that the cause of increased lipid peroxidation was the potential toxic effect of selenium accumulation above the actual demand.
Effect of vitamin E on carbonic anhydrase enzyme activity in rainbow trout (Oncorhynchus mykiss) erythrocytes in vitro and in vivo
Authors: Aras-Hisar Ş. , Hisar O. , Beydemir Ş. , Gülçin I. , Yanik T.
Published: March 2005

Considering that the excessive usage of vitamin E causes hypervitaminosis and thus reduces blood erythrocyte concentrations, therefore it is worth studying how its pharmacological dosage affects the activity of carbonic anhydrase (CA) enzyme found in erythrocytes of rainbow trout (Oncorhynchus mykiss)in vitroandin vivo. Vitamin E inhibited CA enzyme and the IC50value of the vitamin was 0.039 mMin vitro. Similarly, it was seen that vitamin E inhibited CA enzyme activity after the first hour following vitamin E injectionsin vivo. The activities of CA in groups of trout given vitamin E injection were measured at 1, 3 and 5 h and the corresponding activities were found to be 772.7 ± 290.5 (P < 0.05), 1286.4 ± 378.2 and 1005.7 ± 436.1 enzyme units (EU) g Hb-1. The difference over the control was significant (P < 0.05) in the first hour and insignificant at 3 and 5 h (P ? 0.05). The activity of CA in the control, which did not contain vitamin E, was determined as 1597.7 ± 429.0 EU g Hb-1.
Examination of the role of Mycoplasma bovis in bovine pneumonia and a mathematical model for its evaluation
Authors: Tenk M. , Stipkovits L. , Hufnagel L.
Published: March 2005

The authors screened 34 large cattle herds for the presence ofMycoplasma bovisinfection by examining slaughtered cattle for macroscopic lung lesions, by culturingM. bovisfrom lung lesions and at the same time by testing sera for the presence of antibodies againstM. bovis. Among the 595 cattle examined, 33.9% had pneumonic lesions, mycoplasmas were isolated from 59.9% of pneumonic lung samples, and 10.9% of sera from those animals contained antibodiestoM. bovis. In 25.2% of the casesM. boviswas isolated from lungs with no macroscopic lesions. The proportion of seropositive herds was 64.7%. The average seropositivity rate of individuals was 11.3% but in certain herds it exceeded 50%. A probability model was developed for examining the relationship among the occurrence of pneumonia, the isolation ofM. bovisfrom the lungs and the presence ofM. bovisspecific antibodies in sera.
Changes in daily energy amounts of main milk components (lactose, protein and fat) during the lactation of high-yielding dairy cows
Authors: Gáspárdy A. , Schwartz Z. , Zöldág L. , Veresegyházy T. , Fekete S.
Published: March 2005

The aim of this study was to examine the changes of the daily energy amount of lactose, protein and fat throughout the lactations, and compare them to each other. A total of 309 Israeli Holstein-Friesian cows from one kibbutz were investigated in three lactations, and information was given for a period of five years from 1996 to the end of 2000. The distribution of milk components and milk yield during lactation, and changes of the absolute and relative energy amount in the different milk components were calculated and evaluated. The results showed changes in the energy content of milk and its different components throughout the lactation. Each component (fat, lactose and protein) is dominant in different periods during the lactation. The energy amount from fat reaches a peak first, between days 40 and 50. Lactose has a peak at about day 66 of lactation, and protein reaches the peak last, approximately at day 104 of lactation. It seems that this peak sequence is constant and it is considered to be physiological. It might be suggested that there is a regulation governing the secretion of the different components at different times, and only one component is dominant in a given period. Each component exerts negative and positive influences on the secretion of the other components, which interact with each other and are not fully independent.
A narratív pszichológia hozzájárulása Szondi Lipót sorsanalíziséhez
Authors: Hargitai Rita
Published: March 2005

A tanulmányban arra a kérdésre keresem a választ, hogy a narratív metaelmélet hozzájárulhat-e Szondi sorsanalízisének és „kísérleti ösztönészlelésének” a modern pszichológiába való integrációjához. Ennek jegyében tekintem át a narratív pszichológia elméletének főbb lehorgonyzási pontjait, azt hangsúlyozva, hogy az elbeszélés mint reprezentációs forma, mentális és nyelvi-szemiotikai tulajdonságánál fogva az ember pszichikus valóságának feltárására alkalmazható. Ezt követően az intrapszichés történések megragadásának klinikumból ismert eszközét, a ma Szondi-tesztnek nevezett eljárást ismerheti meg röviden az Olvasó. Majd egy empirikus kutatás eredményei kerülnek bemutatásra, annak igazolására, hogy a narratív pszichológiai tartalomelemzés módszerét felhasználva képesek lehetünk az ember ösztönéletének prognózisát adni.
A narratív self emlékezeti tükörben
Authors: Papp Orsolya , Marno Hanna , Kónya Anikó
Published: March 2005

A tanulmány azt a kérdést járja körül, hogy élettörténeti szövegekben mennyiben jelenik meg az elbeszélő selfkoherenciája. Bizonyos emlékezeti és narratív koherenciamutatók feltételezhetően szoros kapcsolatban állnak a selfkoherenciával, így a kérdésre segítenek választ adni. Kiindulásunk alapját Fitzgerald (1992, 1996) selfnarratív elmélete képezi, amelyet a reminiszcenciahatás értelmezésére dolgozott ki. Ez az elmélet a személyes integráltságot a felidézett eseményeknek az élettörténeti időben való eloszlási mintázatában keresi. Fitzgerald (1992) eljárását követő, 25 idős személlyel végzett vizsgálatunkban a reminiszcenciagörbe (vagyis az adott életkori szakaszra vonatkozó emlékek relatív gyakoriságának eloszlása) egyértelműen mutatja a reminiszcenciahatást: az emlékek száma 16 és 20 éves kor között tendenciaszerűen emelkedik, majd 21 és 30 éves kor között éri el maximumát, végül a 31-35 éves életkori szakaszban radikálisan csökken.  Az elemzés következő lépcsőjében a narratív koherencia megállapítására K. J. Gergen és M. M. Gergen (1988) jól formáltsági kritériumrendszerét alkalmaztuk. Ennek a mutatónak a használata leszűkíti a reminiszcenciahatás tartományát 21 és 25 év közé. Eredményünk a selfnarratív hipotézis kiegészítéseként értelmezhető: 1. azok a személyek, akik a leginkább jól formált, koherens történeteket idézik fel, elsősorban ebből a szűkebb reminiszcenciacsúcsból választják jelentős életeseményeiket; 2. a jól formált csoporttal szemben a kevésbé jól formált eseményeket elbeszélő személyek egyáltalán nem mutattak reminiszcenciahatást; 3. a szűkebb reminiszcenciaövezet érvényességét, a személyek jól formáltsági csoportjaitól függetlenül, az emlékek kronológiai mintázatának és jól formáltságának összevetése is alátámasztja. Az önéletrajzi narratívumok elemzésében alkalmazott harmadik eljárás a történetek „általánosított tanulságait" kifejező indexelés (Schank, 1990, 1999). Mintánkban nem találtunk összefüggést a reminiszcenciahatás és a történetek indexelhetősége között, annak ellenére, hogy azok a személyek, akik koherens történeteket meséltek, egyben indexelhetőbb emlékekkel is rendelkeztek. Értelmezésünk szerint a jelentős események felidézését irányító általánosított tanulságok explicit használata nem köthető meghatározott életszakaszhoz, a koherens életút felépítéséhez viszont szükség van tanulságos emlékekre.
Beérkezett könyvek
Authors: Pléh Csaba
Published: March 2005

Tolcsvai Nagy Gábor: Nyelv, érték, közösség. Gondolat Kiadó, Budapest, 2004, 338 oldal, 1680 Ft; Voigt Vilmos és Balázs Géza (szerk.): A kezdetektől a máig. A modern magyar szemiotika olvasókönyve. Magyar Szemiotikai Társaság, Budapest, 2003, 384 oldal, ár nélkül; Kontráné Hegybíró Edit és Kormos Judit (szerk.): A nyelvtanuló. Sikerek, módszerek, stratégiák. Okker Kiadó, Budapest, 2004, 198 oldal, 2000 Ft; Kelemen János: Nyelvfilozófiai tanulmányok. Áron Kiadó, Budapest, 2004, 249 ol­dal, 1780 Ft; Abram de Swaan:A nyelvek társadalma. A globális nyelvrendszer. Typotex, Budapest, 2004, 258 oldal, 2600 Ft; Rosenberg, K. E.: Kommunikáció. Typotex, Budapest, 2004, 259 oldal, 2450 Ft; Sipos Lajos (szerk.): „…Kínok és álmok közt…” Babitsról. Akadémiai Kiadó, Budapest, 2004, 324 oldal, 3450 Ft; Roskó Gábor és Turán Tamás: Képfogyatkozás. Akadémiai Kiadó, Budapest, 2004, 178 oldal, 3885 Ft; Dilthey, W.: A történelmi világ felépítése a szellemtudományokban. Gondolat Kiadó, Budapest, 2004, 354 oldal, 3500 Ft; De Berg, H.: Freud's theory and its use in literary and cultural studies. Camden House, Rochester, 2003, 155 oldal, 34 US dollár; Winnicott, D. W.: A kapcsolatban bontakozó lélek. Válogatta Péley Bernadett. Új Mandátum Kiadó, Budapest, 2004, 278 oldal, 2890 Ft; Bartke, S. és Siegmüller, J. (eds): Williams syndrome across languages. Benjamins, Amsterdam, 2004, 383 oldal, 100 Eur; Katona Gábor: Az önismeret paradigmái. Fejezetek a tudat kulturális evolúciójából. Janus-Osiris Kiadó, Budapest, 2000, 159 oldal, 980 Ft; Workman, L. és Reader, W.: Evolutionary psychology. Cambridge University Press, Cambridge, 2004, 417 oldal, 42 font;
Questionnaires for the Measurement of Infant Environmental Tobacco Smoke Exposure: A Systematic Review
Authors: Gaffney Kathleen F. , Molloy Suzanne B. , Maradiegue Ann H.
Published: March 2005

A necessary prerequisite for reducing infant morbidity associated with passive smoking is effective measurement of this health risk factor. The purpose of this review was to evaluate questionnaires currently used in research to measure infant environmental tobacco smoke (ETS) exposure. Systematic searches were conducted using MEDLINE and CINAHL databases to identify current studies of infant ETS exposure. Sixty research reports published between 1996 and 2002 met the selection criteria. All of these investigations used brief investigator-developed, parental self-reports; no two studies used the same questionnaire. Reliability testing for questionnaires was lacking. Preliminary support for concurrent and construct validity is presented. Nursing studies are needed that lead to the development of ETS exposure questionnaires with established reliability and validity that measure both risk and protective mechanisms that occur in the infant environment.
Latent Mean Structure Analysis: A Technique to Compare Group Differences in a Second-Order Quality of Life Model
Authors: Sousa Karen H. , Chen Fang Fang
Published: March 2005

The challenge in using conceptual models to measure multidimensional outcome concepts has been the inability to statistically compare group differences. An illustration of latent mean structure analysis using a second-order factor model representing quality of life is presented. Tests for the structure of the second-order factor model representing quality of life, and for its invariance across the 2 groups were based on the analysis of latent mean structures. Group means on the first-order factors could be compared and there were significant differences. Nursing researchers are often interested in studying theoretical constructs that cannot be measured directly. This analysis demonstrated a process by which means of a quality of life conceptual model could be compared between groups.
Coke combustion and gasification kinetics in ethane steam crackers
Authors: Heynderickx G. J. , Schools E. M. , Marin G. B.
Published: March 2005

A simulation model for the development of the optimal decoking procedure of a steam cracker is constructed. It is based on experimental data for the process gas side coke combustion with oxygen and the process gas side coke gasification with steam, using coke samples taken from an industrial steam cracker. The texture changes of the coke during the combustion and gasification are accounted for. Different kinetic models are combined with a coke porosity model and different gas–solid reaction/diffusion models. The model parameters are estimated from the experimental data and model discrimination is performed. For the coke combustion the kinetic model is based on the dissociative chemisorption of oxygen on the active coke sites, whereas a general gas–solid reaction/diffusion model is required. The growth of the pores and the overlap of the pores during the coke combustion are found to compensate each other. For the coke gasification, the kinetic mechanism is based on the dissociative chemisorption of steam, whereas a uniform gas–solid reaction/diffusion model is used. © 2005 American Institute of Chemical Engineers AIChE J, 2005
Renpenning syndrome comes into focus
Authors: Stevenson Roger E. , Bennett C.W. , Abidi F. , Kleefstra T. , Porteous M. , Simensen R.J. , Lubs H.A. , Hamel B.C.J. , Schwartz C.E.
Published: March 2005

Renpenning syndrome represents a prototypic X‐linked mental retardation condition with full expression of the phenotype in males and little or no expression in females. The predominant clinical findings are microcephaly, long narrow face, short stature with lean body build, and small testes. Mental retardation, usually of severe degree, occurs in 95% of cases. Less than 20% of cases have major malformations, the most common being cardiac defects and cleft palate. Subsequent to the description of mutations in the polyglutamine tract binding protein 1 (PQBP1) in Sutherland–Haan syndrome, Hamel cerebropalatocardiac syndrome, MRX55, and two small XLMR families, a single nucleotide insertion has been found in the original family with Renpenning syndrome and an AGAG deletion in a second family with the Renpenning syndrome. Mutations have also been found in Golabi–Ito–Hall syndrome, Porteous syndrome, and an additional small family. It is now demonstrated that five named XLMR syndromes (Sutherland–Haan, Hamel cerebropalatocardiac, Golabi–Ito–Hall, Porteous, and Renpenning), one nonsyndromic family (MRX55), and three small XLMR families have PQBP1 mutations and are thus allelic XLMR entities. In acknowledgement of the historical importance of the original report of Renpenning syndrome [1962], we propose that the entities with PQBP1 mutations be combined under the name of Renpenning syndrome. © 2005 Wiley‐Liss, Inc.
The impact of operator involvement in pollution reduction: case studies in Canadian chemical companies
Authors: Boiral Olivier
Published: March 2005

In contrast to most environmental engineering processes, the effectiveness of employee involvement in pollution reduction seems uncertain, ambiguous and far from being clearly established. For companies whose environmental policies have long rested on technical investments, this uncertainty raises several essential questions, namely ‘what is the true effectiveness of this approach?’, ‘to what degree does employee involvement, most specifically operator involvement, make it possible to significantly and measurably reduce environmental impacts?’ and ‘what type of change could this induce in company operations?’. This article proposes answers to these questions based on an empirical study of the preventive and behavioural aspects of environmental management in the Canadian chemical industry. Conducted in three chemical factories from the Montreal region, the case studies show that significant results, often exceeding managers' expectations, could be obtained through the operators' involvement. However, these results and the precise organizational changes that caused them were difficult to identify, measure and foresee. Copyright © 2005 John Wiley & Sons, Ltd and ERP Environment.
Environmental issue management: towards a multi‐level theory of environmental management competence
Authors: Heugens Pursey P. M. A. R.
Published: March 2005

The continuity and profitability of business firms are under constant threat from environmental issues – forthcoming developments in the environmental domain or involving environmental stakeholders that are likely to have an important impact on the ability of the enterprise to meet its objectives. Managers must forge responses to such issues, but must they respond in an ad hoc fashion to every issue or can they develop more coherent environmental management competences? Empirical evidence was collected from a case study of the environmental issue management practices of Unilever, one of the largest food and personal care companies in the world. This company's approach to dealing with the issue of genetically modified ingredients reveals that issue managers face a complex level‐of‐analysis problem when confronting environmental issues: how to translate individual‐level knowledge into organization‐level outcomes? The theory developed here suggests that once firms learn how to span this chasm, they are able not only to address discrete environmental issues, but also to build competitive environmental advantages through the development of integrative organizational competences. Copyright © 2005 John Wiley & Sons, Ltd and ERP Environment.
Multipotent stem cells from adult olfactory mucosa
Authors: Murrell Wayne , Féron François , Wetzig Andrew , Cameron Nick , Splatt Karisha , Bellette Bernadette , Bianco John , Perry Chris , Lee Gabriel , Mackay‐Sim Alan
Published: March 2005

Multipotent stem cells are thought to be responsible for the generation of new neurons in the adult brain. Neurogenesis also occurs in an accessible part of the nervous system, the olfactory mucosa. We show here that cells from human olfactory mucosa generate neurospheres that are multipotent in vitro and when transplanted into the chicken embryo. Cloned neurosphere cells show this multipotency. Multipotency was evident without prior culture in vitro: cells dissociated from adult rat olfactory mucosa generate leukocytes when transplanted into bone marrow–irradiated hosts, and cells dissociated from adult mouse olfactory epithelium generated numerous cell types when transplanted into the chicken embryo. It is unlikely that these results can be attributed to hematopoietic precursor contamination or cell fusion. These results demonstrate the existence of a multipotent stem‐like cell in the olfactory mucosa useful for autologous transplantation therapies and for cellular studies of disease. Developmental Dynamics 233:496–515, 2005. © 2005 Wiley‐Liss, Inc.
Proof testing in support of the new San Francisco–Oakland Bay Bridge
Authors: Seible Frieder , Dazio Alessandro , Restrepo José I.
Published: March 2005

Following the Loma Prieta earthquake, Caltrans (California Department of Transportation) started a multi‐year seismic vulnerability assessment and retrofit project of all major bridges in California, including the San Francisco–Oakland Bay Bridge (SFOBB) East Bay Span. First, a retrofit of the East Span Steel Truss structure was evaluated. However, owing to the high cost and the questionable reliability in terms of performance of the retrofit and owing to its difficult implementation under full traffic, a replacement structure was determined to provide a seismically more reliable alternative, resulting in the SFOBB East Span Replacement Project.

The new bridge consists of four distinct structures: (1) the Oakland landing or touchdown structures; (2) a segmental concrete box girder crossing called the Skyway; (3) a self‐anchored suspension (SAS) signature span; and (4) a series of multi‐cell post‐tensioned concrete box girder bridges providing the transition to the tunnel on Yerba Buena Island. The new bridge will feature parallel roadways and will be built next to the existing bridge, which will be dismantled after the new bridge is opened to traffic.

This paper focuses only on the seismic safety aspects in the RC elements of three of the four segments of the new SFOBB East Span Bridge, namely the Skyway, the SAS bridge and the Oakland touchdown. Analytical and numerical models were developed to assess the seismic behavior of the Bay Bridge and a large‐scale proof‐testing program was conducted at the Charles Lee Powell Structural Research Laboratories at the University of California, San Diego. In the framework of this program, two steel shear links at 100% scale were tested, two concrete piers of the Skyway at 25% scale, a 25% scale model of the West Anchor Pier W2, and two column 35% scale piers of the Oakland Touchdown were also tested.

The large‐scale tests on all structural elements of the new East Span of the San Francisco–Oakland Bay Bridge with expected inelastic performance characteristics proved that the design fully meets all performance requirements. The large‐ or full‐scale tests were able to identify performance issues, resulting in design improvements and considerable cost savings. Alternative detailing and construction procedures were validated, leading to a more economic construction of the new bridge. Copyright © 2005 John Wiley & Sons, Ltd.
Seismic retrofit of George Massey Tunnel
Authors: Taylor Peter R. , Ibrahim Hisham H. , Yang Dan
Published: March 2005

The 629 m long immersed George Massey Tunnel passes under the south arm of the Fraser River near Vancouver, British Columbia. The tunnel was completed in 1959. Based on current seismic design standards, the precast concrete structure is grossly under‐reinforced in the longitudinal direction. Buckland & Taylor Ltd was retained by the Ministry of Transportation of British Columbia to conduct a seismic assessment and final design for the seismic safety retrofit of the tunnel. A number of vulnerabilities were identified including soil liquefaction in the loose jetted sand and native deposits underneath the tunnel, resulting in tunnel flotation, large differential lateral displacements, and post‐liquefaction consolidation settlements, subsequently imposing large tensile and compressive forces in the weak tunnel joints. The situation of cracking and water leakage potentially creates a life hazard in the event of a major earthquake. During the final design, detailed non‐linear dynamic geotechnical analyses were conducted to study the effects of soil liquefaction and to evaluate ground improvement measures. Detailed structural analyses were also conducted considering different proposed retrofit schemes to enable the tunnel section to handle the soil displacement demands. Centrifuge model testing was used to calibrate and verify the liquefaction characteristics predicted by the numerical models and the proposed densification and gravel drainage techniques. Field testing of gravel drains was performed to collect data on the performance of different types of gravel drains. Copyright © 2005 John Wiley & Sons, Ltd.
Spatial and temporal expression of S100B in cells of oligodendrocyte lineage
Authors: Hachem S. , Aguirre A. , Vives V. , Marks A. , Gallo V. , Legraverend C.
Published: March 2005

The analysis of oligodendrocyte (OL) lineage development has been facilitated by the immunocytochemical characterization of OL‐specific antigens and definition of the phenotypes sequentially acquired by differentiating OLs. The purpose of the present study was to address an enduring discrepancy between several reported cases of S100B immunodetection in CNS myelin and myelinating OLs on the one hand, and the systematic use of the S100B protein as an alleged astrocytic marker in studies of the mammalian CNS on the other. To resolve this discrepancy, we have compared the developmental distribution of EGFP+ cells in the CNS of s100b‐enhanced green fluorescent protein (EGFP) (Vives et al., 2003) and cnp‐EGFP (Yuan et al., 2002) mice, and examined the degree of overlap between EGFP expression and that of stage‐specific markers of OL differentiation during the embryonic and postnatal phases of development. We demonstrate that the S100B protein is expressed in postnatal and adult populations of NG2+ progenitors of mouse brain, as well as in immature and mature myelinating OLs present in the brain and spinal cord of embryonic and adult mice, respectively. Comparison between EGFP and endogenous S100B expression in the s100b‐EGFP and cnp‐EGFP mice indicates that S100B protein expression is upregulated in immature and mature OLs. These results argue against the current view that S100B expression is restricted to the astrocytic lineage in the CNS, and indicate that the use of S100B in combination with other molecular markers will help discriminate oligodendrocytes from astrocytes. © 2005 Wiley‐Liss, Inc.