bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Dental Students’ Perceptions of Risk Factors for Musculoskeletal Disorders: Adapting the Job Factors Questionnaire for Dentistry
Authors: Presoto Cristina D. , Wajngarten Danielle , Domingos Patrícia A.S. , Campos Juliana A.D.B. , Garcia Patrícia P.N.S.
Published: December 2017

The aims of this study were to adapt the Job Factors Questionnaire to the field of dentistry, evaluate its psychometric properties, evaluate dental students’ perceptions of work/study risk factors for musculoskeletal disorders, and determine the influence of gender and academic level on those perceptions. All 580 students enrolled in two Brazilian dental schools in 2015 were invited to participate in the study. A three‐factor structure (Repetitiveness, Work Posture, and External Factors) was tested through confirmatory factor analysis. Convergent validity was estimated using the average variance extracted (AVE), discriminant validity was based on the correlational analysis of the factors, and reliability was assessed. A causal model was created using structural equation modeling to evaluate the influence of gender and academic level on students’ perceptions. A total of 480 students completed the questionnaire for an 83% response rate. The responding students’ average age was 21.6 years (SD=2.98), and 74.8% were women. Higher scores were observed on the Work Posture factor items. The refined model presented proper fit to the studied sample. Convergent validity was compromised only for External Factors (AVE=0.47), and discriminant validity was compromised for Work Posture and External Factors (r2=0.69). Reliability was adequate. Academic level did not have a significant impact on the factors, but the women students exhibited greater perception. Overall, the adaptation resulted in a useful instrument for assessing perceptions of risk factors for musculoskeletal disorders. Gender was found to significantly influence all three factors, with women showing greater perception of the risk factors.
A Computer‐Assisted Training Approach for Performing and Charting Periodontal Examinations: A Retrospective Study
Authors: Heym Richard , Krause Sebastian , Hennessen Till , Pitchika Vinay , Ern Christina , Hickel Reinhard
Published: December 2017

The aim of this study was to retrospectively investigate the development of a model‐based, computer‐assisted training approach for performing and charting periodontal examinations in a dental clinic in Germany. The study was initiated in summer semester 2013 and repeated in two consecutive semesters (S1: 44 students, S2: 48 students, and S3: 61 students) because technical features were introduced (S2: feedback and time control; S3: input control). In each semester, new dental students who had never performed periodontal examinations participated. Students were divided into two groups and received intense training at different time points. Agreement levels were calculated at baseline, after the first group received training, and after the second group received training. Comparisons were also made among the semesters. All 153 enrolled students in the three semesters participated. The results showed that probing depth accuracy significantly decreased in S1 from baseline to training completion (79.9% to 74.5%), and the probing depth accuracy significantly increased in S2 (76.1% to 78.9%) and S3 (77.2% to 82.3%). The students who received intense training at a late stage of the tutorial showed greater improvement, especially in the case of S3. Small changes in accuracy were observed for recession (S1: 94.5% to 96.1%; S2: 93.8% to 93.9%; S3: 95.4% to 96.6%). Accuracy for furcation involvement improved significantly in S1 (46.1% to 52.0%), S2 (46.8% to 59.7%), and S3 (44.2% to 58.3%); the improvements occurred when the students received intense training. The time taken for periodontal examination decreased significantly for S2 (23.6 to 14.2 min) and S3 (25.7 to 13.9 min). This study found that when feedback was provided, the students’ periodontal examinations improved in accuracy and duration.
Вікові особливості IgE-залежної гіперчутливості до харчових продуктів у дітей різного віку, підтвердженої методом прик- і патч-тестування
Authors: Pakholchuk O.P. , Nedelska S.M.
Published: December 2017

Актуальність. Харчова гіперчутливість (ХГ) у дитячому віці спостерігається найчастіше. Позитивні результати проб та високі рівні імуноглобуліну Е (IgE) вказують на реагінові механізми розвитку алергії, але часто не корелюють із клінічними симптомами. Актуальним лишається пошук ефективних підходів до їх правильного узгодженого використання. Мета. Виявлення вікових особливостей IgE-залежної ХГ у дітей різного віку, підтвердженої методом прик- та патч-тестування. Матеріали та методи. Із 2011 по 2016 рік у дослідження було включено 148 дітей віком від 1 місяця до 18 років зі шкірними проявами ХГ. Були проведені анкетування, шкірний прик- (ШПТ) та патч-тест, визначення загального та специфічних IgE (sIgE) до харчових алергенів методом імуноферментного аналізу. Результати. Найбільша кількість пацієнтів з імунною ХГ була виявлена у віковій групі до 3 років — 69,5 %. Переважала сенситизація до алергенів коров’ячого молока — 43 % (n = 10). Позитивні результати патч-тестів мали 10 % дітей. Найбільшу кількість не-IgE-залежних реакцій ХГ спостерігали у дошкільному періоді (4–6 років). Підвищений рівень загального IgE був виявлений майже у половини (49 %) пацієнтів. Проте у 42 % дітей (27 із 64) з нормальними рівнями загального IgE були підвищені sIgE (25 із 45; 55,5 %). Найбільш часто в обох групах виявляли sIgE до молока та яєць. Лише у 63 % дітей підвищені рівні sIgE були підтверджені позитивними ШПТ. Клінічна значущість sIgE зі збільшенням віку знижувалася. Висновки. Алгоритм діагностики та лікування ХГ у дітей до та старше 3 років повинен враховувати можливість природного нівелювання специфічних антитіл, зменшення превалентності IgE-залежних реакцій.
Розвиток імунної відповіді при стафілококовій пневмонії (частина 6)
Authors: Abaturov О.E. , Nikulinа A.О.
Published: December 2017

У статті на підставі літературних даних продемонстрована роль клітинних реакцій у розвитку імунної відповіді при пневмонії, спричиненої Staphylococcus aureus. Описані механізми взаємодії Staphylococcus aureus з тучними клітинами, нейтрофілами і дендритними клітинами респіраторного тракту. Надана порівняльна характеристика нейтрофільного та макрофагального фагоцитозу.
Роль пробіотиків у формуванні мікрофлори в дітей, що вигодовуються штучними сумішами
Authors: Abaturov A.E.
Published: December 2017

У статті представлені сучасні уявлення про значення грудного молока в процесі первинного бактеріального заселення травного тракту в дітей. Відображено особливості девіації становлення мікробіоти кишечника при вигодовуванні дітей штучними сумішами і ризик виникнення асоційованих із мікробіотою порушень стану здоров’я у дітей. Представлені докази профілактичної дії бактерій Bifidobacterium animalis subsp. lactis BB-12, що запобігає виникненню гострих інфекційних захворювань респіраторного і травного тракту і алергічних захворювань.
Здоров’я дівчаток, які постраждали внаслідок збройного конфлікту
Authors: Dynnik V.A.
Published: December 2017

Актуальність. Здоров’я дітей та підлітків є найбільш яскравим показником благополуччя нації, стану економічної та соціальної сфери. Тому особливо гостро на даний час стоїть питання щодо раннього виявлення і своєчасного лікування дівчаток з порушеннями статевого розвитку та розладами менструальної функції, особливо тих, які зазнали сильний психоемоційний вплив. Перебування людини в травматичній ситуації не обмежується розвитком психологічних наслідків, страждає також фізичне, соматичне, репродуктивне здоров’я. Все це вимагає комплексних і міждисциплінарних досліджень. Мета дослідження: вивчення особливостей фізичного, статевого розвитку та менструальної функції у дівчаток із зони військового конфлікту на сході країни, які знаходяться на лікуванні в ДУ «Інститут охорони здоров’я дітей та підлітків НАМН України». Матеріали та методи. Обстежено 192 дівчинки 7–17 років, які надійшли в різні відділення інституту. Проводились антропометричні дослідження за загальноприйнятими методиками з використанням центильних таблиць. Статевий розвиток визначався за інтенсивністю розвитку вторинних статевих ознак відповідно до класифікації J. Tanner. Оцінювалися час старту менструальної функції та особливості її становлення. Результати. Репродуктивний потенціал дівчаток із зони військового конфлікту має високий рівень відхилень, що виражається в погіршенні фізичного розвитку, розладах статевого дозрівання і порушеннях менструальної функції. Причому у дівчаток, які постраждали в результаті бойових дій на сході країни, він виглядає гірше, ніж у школярок з основної популяції. Виявлено особливості порушень фізичного, статевого розвитку та менструальної функції у дівчаток із зони безпосередньо збройного конфлікту, сірої зони і переселенців. Висновки. Вивчення і розуміння проблем дітей, які постраждали в результаті військового конфлікту, динамічна оцінка їх фізичного, статевого розвитку, становлення менструальної функції необхідні для розробки ефективних програм допомоги цим дітям. Це дасть можливість вчасно розпочати лікувальні заходи з відновлення репродуктивного потенціалу та попередити репродуктивні втрати в майбутньому.
До питання вітамін-D-залежної регуляції локальних механізмів неспецифічного захисту в дітей із дисплазією сполучної тканини
Authors: Omelchenko L.I. , Mukvich O.M. , Lavrenchuk O.V.
Published: December 2017

Актуальність. Особливе значення в дітей при дисплазії сполучної тканини (ДСТ) може мати вплив активних метаболітів вітаміну D (ВD) на реакцію захисних неспецифічних механізмів слизових оболонок. Мета. Визначити концентрацію людського â-дефензину (HBD-2) і лізоциму в локальних секретах у дітей iз ДСТ з урахуванням забезпеченості організму ВD. Матеріали та методи. Обстежено 127 дітей 11–17 років iз фенотиповими проявами ДСТ з урахуванням забезпеченості ВD. Визначено 4 групи дітей: 1-ша — здорові діти з фізіологічним рівнем 25ОНD, 2-га — діти з помірними та вираженими ступенями ДСТ та з фізіологічними концентраціями ВD (75–100 нмоль/л), 3-тя — діти з ДСТ та недостатністю 25ОНD (50–75 нмоль/л), 4-та група — діти з ДСТ та дефіцитом вітаміну D (ДВD) (нижче 50 нмоль/л). В усіх дітей умiст HBD-2 визначали методом імуноферментного аналізу та лізоциму — за методикою з використанням сухого порошку одноденної культури Micrococcus lyzodeiticus у локальних секретах (слина, копрофільтрат (КФ)). Результати. При дослідженні HBD-2 у слині найбільш високі його концентрації виявлені в дітей 1-ї групи — 4,52 ± 0,06 нг/мл. У дітей 2-ї та 3-ї групи зареєстровані більш низькі концентрації HBD-2, а в дітей iз ДСТ та ДВD показники були найменшими — 3,88 ± 0,08 нг/мл. Найбільш високі рiвнi HBD-2 у КФ виявлені в 1-й групі — 81,14 ± 5,13 нг/мл. У групах дітей iз диспластичними проявами відмічається достовірна різниця даних (р ≤ 0,05) залежно від концентрації 25ОНD, при цьому найменші концентрації виявлені в групі ДВD — 52,63 ± 3,01 нг/мл. Найвищі показники лізоциму в КФ мали діти 1-ї (4,68 ± 0,10 мг/л) та 2-ї (4,41 ± 0,09 мг/л) груп. Проте найбільш низька концентрація лізоциму виявлена в дітей iз ДСТ та ДВD — 4,09 ± 0,08 мг/л. Визначається пряма залежність між концентраціями вітаміну D та лізоциму (r = 0,65). Висновки. Отримані результати свідчать про вітамін D-залежну регуляцію продукції антимікробних пептидів в епітеліоцитах слизової оболонки кишечника при дисплазії сполучної тканини. Вираженість порушень продукції HBD-2 та лізоциму в дітей iз ДСТ та ДВD обумовлює доцільність проведення корекції вітаміну D у цієї категорії пацієнтів.
Світовий досвід з питань діагностики інтерстиціальних захворювань легень у дітей (up-date 2017)
Authors: Gonchar M.O. , Logvinova O.L.
Published: December 2017

статті наведені сучасні принципи класифікації, діагностики та лікування інтерстиціальних захворювань легень у дітей, що необхідно для практики педіатрів, сімейних лікарів, дитячих пульмонологів, торакальних хірургів, трансплантологів. Інтерстиціальні захворювання легень входять у структуру дифузних паренхіматозних захворювань легень, до якої на сьогодні включено понад 80 нозологічних форм. Об’єктивне дослідження, визначення фізичного розвитку, пульсоксиметрія, рентгенографія органів грудної клітки, комп’ютерна томографія високої роздільної здатності, ехокардіографія, генетичне тестування, бронхоальвеолярний лаваж і біопсія легень є важливими компонентами в установленні діагнозу інтерстиціального захворювання легень у дитини. Рекомендований Американським торакальним товариством алгоритм діагностики інтерстиціального захворювання легень у дитини залежно від віку та сімейної й особистої історії, вважаємо, буде корисним у повсякденній практиці. В статті визначено диференціально-діагностичні підходи до виявлення захворювань із групи дифузних паренхіматозних захворювань легень. У публікації подано графік моніторингу пацієнтів протягом року та довготривале спостереження з визначенням прогнозу інтерстиціального захворювання легень у хворої дитини.
Венозні мальформації в дітей: проблемні питання діагностики й лікування
Authors: Benzar I.M.
Published: December 2017

Актуальність. Для венозних мальформацій (ВМ) характерні прогресуючий перебіг, високий ризик ускладнень та нестійкий результат лікування. Мета дослідження: визначити інформативні методи діагностики та ефективні й безпечні способи лікування венозних мальформацій у дітей. Матеріали та методи. У дослідження включено 27 дітей із венозними мальформаціями віком від 2 місяців до 17,5 року. Основним методом візуалізації була магнітно-резонансна томографія. Для діагностики коагуляційних порушень визначали рівень фібриногену, D-димерів у плазмі крові. Результати. Встановлено, що підвищення D-димерів корелює з наявністю флеболітів та розміром ураження. Лікування ВМ розпочинали у віці від 2 місяців до 16 років. Склерозування як самостійний метод і в комбінації з хірургічним лікуванням проведено в 74,07 % пацієнтів, виконано від 1 до 12 сесій. Ускладнень не було, однак реканалізація діагностована у 80 % дітей у термін від 8 місяців до 2 років. Для корекції коагуляційних порушень призначали низькомолекулярний гепарин у добовій дозі 100 U/кг маси тіла тривалістю 5–14 днів до і після втручання. Порівняння рівнів D-димерів до і після лікування, проведене з використанням тесту Wilcoxon, свідчить про вірогідне зниження рівня D-димерів. Результатами лікування були зникнення або зменшення болю (73,07 %), збільшення денного фізичного навантаження (26,92 %), зупинка кровотечі (11,54 %), покращення косметичного результату (19,23 %), відсутність змін (3,84 %), погіршення за рахунок збільшення набряку після операційного видалення ВМ (3,84 %). Висновки. Склерозування є ефективним і безпечним методом лікування венозних мальформацій у дітей, однак його недоліком є потенційна реканалізація.
Спадкові, сімейні хвороби та аномалїї нирок у дитячому віці
Authors: Sorokman T.V. , Ostapchuk V.G. , Makarova O.V.
Published: December 2017

У статті наведений аналіз даних літератури щодо частоти та особливостей перебігу спадкових хвороб нирок. За даними Всесвітньої організації охорони здоров’я, частота спадкових хвороб і аномалій нирок становить 2,5–3 % у новонароджених, близько 1 % власного вкладу становлять генні хвороби, 0,5 % — хромосомні та в середньому 1,5–2 % припадає на частку вроджених вад розвитку, зумовлених дією несприятливих екзогенних і ендогенних факторів. У наш час відомо близько 50 генетично детермінованих хвороб нирок і сечових шляхів. Для деяких варіантів патології (дисплазія нирок, тубулопатії, нирковий амілоїдоз) характерне формування ниркової недостатності вже в дитячому віці. Описаний випадок хвороби тонких базальних мембран (генетично детермінована неімунна гломерулопатія, що залежить від мутації генів колагену IV типу COL4A4/COL4A3) у 9-річної дитини. Клінічний випадок являє інтерес з точки зору маніфестації та перебігу хвороби, оскільки на тлі хвороби тонких базальних мембран розвинувся імунний гломерулонефрит і, можливо, провокуючим чинником стали часті гострі респіраторні інфекції. Генетичні дослідження сімей із подібними клінічними фенотипами повинні бути пріоритетом для нефрологів.
Особливості респіраторної терапії при внутрішньочеревній гіпертензії
Authors: Turkevych O.M. , Pidgirnyy Ya.M. , Zakotyanskyi O.P.
Published: December 2017

Актуальність. В даній статті на основі аналізу даних клінічної групи описано причини та розвиток дихальної недостатності у пацієнтів із тяжким гострим панкреатитом (ТГП), обґрунтовано причини складності та час початку штучної вентиляції легень (ШВЛ), запропоновано шляхи її оптимізації. Матеріали та методи. Нами була проаналізована група пацієнтів (n = 10), які страждали від ТГП, ускладненого дихальною недостатністю. Усім пацієнтам виміряно внутрішньочеревний тиск при надходженні у відділення, до та після інтубації і початку ШВЛ. Для вимірювання внутрішньочеревного тиску був обраний непрямий метод (Kron та Iberti). Результати. Семеро пацієнтів вимагали початку ШВЛ протягом перших 2–3 діб перебування у відділенні анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії. У всіх виявлено внутрішньочеревну гіпертензію (ВЧГ) 2–4-го ступеня (WSACS). При дослідженні ВЧГ виявили підвищення її рівня від 5 до 22 % після переведення хворих на ШВЛ, при повній нейроміоплегії. Висновки. Розвиток дихальної недостатності у хворих із ТГП корелює з наростанням ВЧГ. Наявність у хворих ВЧГ 2–4-го ступеня є патофізіологічним компонентом розвитку гострої дихальної недостатності та може бути одним із критеріїв планового початку респіраторної підтримки. Інвазивна ШВЛ підвищує ВЧГ, однак питання про те, який параметр має найбільш вагомий вплив на дані зміни, потребує подальших досліджень. Вчасність початку респіраторної терапії у хворих із ТГП є, без сумніву, одним з основних пріоритетів боротьби з летальністю. Проте наявність ВЧГ суттєво ускладнює проведення респіраторної терапії та однозначно потребує подальшого дослідження та пошуку шляхів оптимізації.
Аналіз ускладнень перебігу гострого інсульту у хворих на цукровий діабет
Authors: Halushko O.A.
Published: December 2017

Актуальність. Ускладнення гострого інсульту (ГІ) є однією з причин того, що лише 60–70 % випадків ГІ перебігають типово. Наявність цукрового діабету (ЦД) погіршує перебіг інсульту, збільшує ризик розвитку ускладнень і летального кінця. Мета: проаналізувати частоту виникнення й особливості перебігу ускладнень ГІ у хворих із ЦД та іншими порушеннями вуглеводного обміну. Матеріали та методи. Було проведено ретроспективний аналіз історій хвороби пацієнтів, які перенесли ГІ. В архівах було проаналізовано 416 історій хвороби пацієнтів, які перебували на лікуванні у відділеннях інтенсивної терапії у 2010–2013 роках. Результати. Найчастішим ускладненням у хворих усіх груп (у межах 65,5–68,8 %) була лихоманка. Розлади дихання спостерігалися в багатьох хворих на ГІ в усіх групах. Час початку штучної вентиляції легень (ШВЛ) коливався від 0 годин (при надходженні) до 4–5-ї доби. У 26 випадках (6,25 %) стан хворих потребував термінової інтубації та переведення на ШВЛ. Пневмонії були зареєстровані у 24 (5,8 %) пацієнтів. Той або інший вид електролітних порушень виявлено в 73,9 % випадків (258 із 349). Причому у хворих із ЦД 2-го типу виявлено вірогідно більшу частоту електролітних порушень, ніж у хворих без ЦД: 82 (81,2 %) та 36 (83,7 %) хворих 1-ї та 2-ї груп відповідно проти 134 (65,4 %) у групі контролю (р < 0,05). Найбільш частим невідкладним станом у хворих виявився діабетичний кетоацидоз, що розвинувся в 19 хворих (4,56 %). У 168 хворих (40,38 %) спостерігалися короткочасні гіперглікемії. Висновки. Перебіг ГІ у хворих з уперше виявленим ЦД більш тяжкий, а ускладнення розвиваються частіше, ніж у хворих з уже встановленим ЦД або без ЦД. Уперше було виявлено ЦД у 48 хворих (11,5 % від усіх хворих на ГІ). Своєчасна діагностика ЦД та інших порушень вуглеводного обміну допомагає визначити раціональну програму інтенсивної терапії та уникнути небажаних ускладнень.
Стан систолічної функції та діастолічного наповнення міокарда у хворих з інфарктом міокарда правого шлуночка на фоні Q-інфаркту міокарда лівого шлуночка протягом 6 місяців спостереження
Authors: Tseluyko V.Y. , Lozova T.A.
Published: December 2017

Актуальність. Постінфарктне ремоделювання внаслідок інфаркту міокарда (ІМ) правого шлуночка (ПШ) асоціюється з погіршенням прогнозу хворих. Актуальним є визначення зв’язку між ступенем порушень систолічної та діастолічної функції лівого шлуночка (ЛШ) та ПШ і прогресуванням серцевої недостатності (СН) у хворих з ІМ ПШ на фоні Q-ІМ ЛШ. Мета. Визначення особливостей динаміки постінфарктного ремоделювання та стану діастолічної дисфункції міокарда (ДДМ) ЛШ та ПШ у хворих з ІМ ПШ на фоні Q-ІМ ЛШ протягом 6 місяців спостереження та їх зв’язок з прогресуванням СН. Матеріали та методи. Обстежено 309 хворих з Q-ІМ віком 65,50 ± 4,42 року: 1-ша група — 155 пацієнтів з ІМ ПШ на фоні Q-ІМ задньої стінки (ЗС) ЛШ; 2-га група — 53 особи з ІМ ПШ на фоні циркулярного Q-ІМ ЛШ; 3-тя група — 101 хворий з Q-ІМ ЗС ЛШ — група контролю. Ехокардіоскопію з допплерографією проводили на 4–5-ту добу та через 6 місяців після ІМ. Результати. У хворих з ІМ ПШ у гострому періоді відзначали вірогідно більшу частоту псевдонормального та рестриктивного типу ДДМ ЛШ та ПШ (p < 0,05), які формувались на фоні значної дилатації ЛШ, ЛП, ПП та ПШ (p < 0,05), зниження систолічної функції ЛШ та ПШ і підвищення систолічного тиску в легеневій артерії (p < 0,05), що асоціювалось з високою частотою фатальних аритмій (p < 0,05) та вираженими проявами гострої СН у вигляді Killip III та кардіогенного шоку порівняно з групою контролю (p < 0,05). Через 6 місяців відзначалось покращення показників систолічної функції ЛШ і ПШ та показників діастолічного наповнення з ознаками нормалізації та переважанням релаксаційного типу ДДМ ЛШ та ПШ (p < 0,05), проте у пацієнтів після ІМ ПШ визначались більш тяжкі прояви СН у вигляді вірогідно більшої кількості хворих з СН ІІА стадії та функцінальним класом ІІІ (за NYHA) (p < 0,05) порівняно з групою контролю. Висновки. ІМ ПШ на фоні Q-ІМ ЛШ супроводжується більш глибокими порушеннями систолічної функції та діастолічного наповнення ЛШ і ПШ та асоціюється з високою частотою фатальних аритмій, набряку легень та кардіогенного шоку в гострому періоді, а також із прогресуванням СН протягом 6 місяців спостереження.
Морфоліній 3-метил-1,2,4-тріазолін-5 тіоацетат у комплексній корекції когнітивних порушень у хворих на гострий інфаркт міокарда
Authors: Stroienko K.S. , Khyzhniak A.A. , Nikonov V.V.
Published: December 2017

Вивчено вплив морфоліній 3-метил-1,2,4-тріазолін-5 тіоацетату в корекції когнітивних порушень у хворих на гострий інфаркт міокарда (ГІМ). У дослідження було включено 70 пацієнтів із ГІМ і когнітивною дисфункцією до 60 років. Додатково вивчалися рівні С-реактивного білка і кортизолу крові, когнітивні порушення виявлялися тестами на когнітивну дисфункцію. Залежно від вигляду терапії хворі були поділені на 2 групи: 1-ша група (n = 35) — пацієнти зі стандартною схемою лікування при ГІМ; 2-га група (n = 35) — до стандартної терапії був доданий морфоліній 3-метил-1,2,4-тріазолін-5 тіоацетат. У результаті дослідження встановлено, що доданий до стандартної схеми лікування морфоліній 3-метил-1,2,4-тріазолін-5 тіоацетат сприяв значному зниженню когнітивної дисфункції в досліджуваних, тоді як у пацієнтів, які одержували стандартну терапію, регресування когнітивних порушень було значно зниженим.
Удосконалення діагностики та інтенсивної терапії церебральної дисфункції у хворих з ішемічним інсультом
Authors: Goldovsky B.M. , Serikov K.V. , Potalov S.O. , Sid E.V. , Filimonova I.V.
Published: December 2017

Актуальність. Захворювання серцево-судинної системи у світі та в Україні посідають одне з перших місць за поширеністю, смертністю та інвалідністю. Згідно з офіційною статистикою, унаслідок мозкового інсульту в Україні щорічно помирає від 40 до 45 тисяч осіб. Мета дослідження. Розробити нові та вдосконалити існуючі методи діагностики та інтенсивної терапії у критичних хворих з ішемічним інсультом. Матеріали та методи. Проведено ретроспективне, нерандомізоване дослідження 56 критичних хворих із гострим порушенням мозкового кровообігу за ішемічним типом, які перебували у відділенні анестезіології з палатами інтенсивної терапії КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9». Результати. Інтенсивна терапія застосовувалася згідно з Уніфікованим клінічним протоколом медичної допомоги «Ішемічний інсульт (екстрена, первинна, вторинна (спеціалізована) медична допомога, медична реабілітація)» (наказ Міністерства охорони здоров’я України від 03.08.2012 р. № 602). Висновки. У хворих із транзиторними ішемічними атаками на тлі проведення інтенсивної терапії мало місце покращення неврологічного статусу за шкалою National Institutes of Health Stroke Scale (NIHSS) практично до легкого ступеня ішемічного інсульту, проте відбувалося поглиблення церебральної ішемії. У хворих із первинним ішемічним інсультом у правій та лівій гемісферах головного мозку, руслах правої та лівої середніх мозкових артерій мало місце поглиблення церебральної ішемії за рахунок формування зони некрозу нейронів головного мозку на тлі зменшення неврологічного дефіциту. У хворих із первинним ішемічним інсультом у стовбурі головного мозку на тлі проведення інтенсивної терапії мало місце практичне нівелювання церебральної ішемії, проте неврологічний дефіцит за шкалою NIHSS характеризувався середньотяжким ступенем на всіх етапах дослідження, без тенденції до покращення.
Деякі аспекти профілактики післяопераційного рецидиву у хворих на вузлові форми зоба
Authors: Tkachuk N.P. , Bilookyi V.V. , Gyrla Ya.V.
Published: December 2017

Актуальність. Щорічне зростання поширеності вузлових форм зоба призводить до збільшення кількості оперативних втручань, а отже, і до зростання кількості післяопераційних ускладнень. За даними різних авторів, від 3 до 80 % хворих на вузлові форми зоба оперуються повторно з приводу рецидиву. Такий широкий діапазон може бути зумовлений у тому числі відсутністю уніфікованої системи моніторингу, прогнозування та профілактики рецидиву захворювання у післяопераційному періоді. Мета дослідження: оцінити прогностичні можливості розробленої шкали прогнозування ризику рецидиву вузлових форм зоба. Матеріали та методи. Матеріалом ретроспективного дослідження стали 100 медичних карт хворих на вузлові форми зоба. До основної (І) групи ввійшли 40 осіб, які були повторно оперовані з приводу рецидиву зоба; до порівняльної (ІІ) — 60 пацієнтів із безрецидивним перебігом захворювання. Клінічний матеріал проспективного дослідження становили 80 хворих на різні форми зоба. До основної (першої) групи було віднесено 40 хворих на вузловий зоб, у яких при виборі обсягу операції використовували шкалу прогнозування ризику рецидиву вузлових форм зоба, до порівняльної (другої) групи — 40 пацієнтів, при плануванні операції яких даною шкалою не користувалися. Результати. Проведений ретроспективний аналіз звернув увагу на те, що перше хірургічне втручання у 80 % пацієнтів із рецидивним зобом було економного характеру, тоді як для 90 % із них доцільним було виконання радикальних операцій. У 60 % хворих із безрецидивним перебігом було виконано гемі- чи тиреоїдектомію, у той час як тільки 45 % із них потребували таких операцій. При проспективному дослідженні протягом спостереження було встановлено, що в 2 пацієнтів першої групи та в 12 пацієнтів другої групи нами було відмічено рецидив захворювання. Висновки. Розроблена шкала прогнозування ризику рецидиву вузлових форм зоба є ефективним методом профілактики рецидиву вузлових форм зоба.
Стан забезпечення вітаміном D, рівень кальцію, магнію і паратгормону у хворих на цукровий діабет
Authors: Shchubelka Kh.M. , Oleksyk O.T. , Hanych T.M.
Published: December 2017

Мета. Дослідити показники 25(ОН)D, паратгормону (ПТГ), іонізованого кальцію та магнію у хворих на цукровий діабет (ЦД) 1-го і 2-го типу порівняно з групою здорових осіб відповідного віку і статі. Матеріали та методи. В обстеження включено 40 осіб, розділених на три групи: дослідна група осіб із ЦД 1-го типу (n = 10, середній вік — 43,0 ± 4,5 року), дослідна група осіб із ЦД 2-го типу (n = 10, середній вік — 55,0 ± 5,8 року) та контрольна група осіб без ЦД, підібрана за віком та статтю (n = 20, середній вік — 53 роки). Результати. Рівень 25(ОН)D вірогідно нижчий у пацієнтів із ЦД 1-го і 2-го типу порівняно з особами без діабету (р < 0,001). Показник ПТГ вірогідно вищий у групі хворих на ЦД 1-го типу порівняно з конт­рольною групою (p < 0,05). Різниця між рівнем ПТГ у групі хворих на ЦД 2-го типу і у групі осіб без діабету статистично незначима. У хворих на ЦД 2-го типу спостерігається дисбаланс кальцію та магнію зі схильністю до гіперкальціємії та гіпомагніємії порівняно з особами без діабету. Висновки. Дефіцит вітаміну D встановлений у всіх обстежених хворих на ЦД 1-го типу. У хворих на ЦД 2-го типу також виявлено дефіцит (у 70 %) і недостатність (у 30 %) хворих. Отримані дані щодо рівня вказаних електролітів потребують подальшого дослідження щодо їх клінічної значимості і перевірки на більшій вибірці досліджуваних пацієнтів.
Застосування аналогів інсуліну ультракороткої дії у дітей і підлітків, хворих на цукровий діабет 1-го типу
Authors: Bolshova О.V. , Sprinchuk N.A.
Published: December 2017

Мета дослідження. Ретроспективний порівняльний аналіз використання аналогів інсуліну пролонгованої та ультракороткої дії і людських генно-інженерних інсулінів середньої і короткої дії у дітей і підлітків, хворих на цукровий діабет (ЦД) 1-го типу. Матеріали та методи. У межах базисно-болюсної схеми інсулінотерапії вивчали вплив аналогів інсуліну ультракороткої дії порівняно з людським інсуліном короткої дії на клінічні і метаболічні параметри перебігу ЦД 1-го типу у 100 дітей і підлітків. Результати. Засвідчено вірогідний позитивний вплив інсуліну ультракороткої дії на перебіг ЦД, а саме: поліпшення показників постпрандіальної глікемії, значне зменшення кількості денних і нічних гіпоглікемій та діапазону коливань цукру крові протягом доби, зниження рівня глікованого гемоглобіну. Висновки. Аналог інсуліну ультракороткої дії є препаратом вибору для ефективного застосування в інсулінових помпах.
Функціональний стан гіпофізарно-тиреоїдної системи в дітей з алергодерматозами
Authors: Sorokman T.V. , Lozyuk I.Ya. , Daalder Lucas , Ostapchuk V.G.
Published: December 2017

Вступ. Серед алергічних захворювань переважає шкірна патологія. Від атопічного дерматиту страждає до 10 % дитячого населення. Відомий вплив тиреоїдних гормонів на розвиток атопії. Мета дослідження: вивчити особливості функціонального стану гіпофізарно-тиреоїдної системи в дітей з алергодерматозами. Матеріали та методи. Обстежені 72 дитини віком від 7 до 18 років, які розподілені на 4 групи: I — діти, хворі на атопічний дерматит (n = 29), II — на алергійний контактний дерматит (n = 17), III — на простий контактний дерматит (n = 16), IV — практично здорові діти (n = 10). Визначали рівень тироксину, тиреотропного гормона, антитіл до тиреоглобуліну (ТГ). Одержані результати оброблені методом статистичного варіаційного і кореляційного аналізу з використанням програми «Біостат». Результати. Еритема виявлена у 95,2 %, набряк — у 43,5 %, ексудація — у 37,1 %, екскоріація — у 43,5 %, ліхеніфікація — у 56,4 % дітей із загальної групи хворих, що знаходилися під спостереженням. Визначені порушення функції гіпофізарно-тиреоїдної системи на рівні як центральної, так і периферичної ланки. Частота виявлення антитіл до ТГ у дітей I групи була найвищою і перевищувала середні популяційні значення у 3,7 раза (36,7 %; χ2 = 17,5; р < 0,05). Рівень ТГ у всіх обстежених хворих був вірогідно вищим від рівня групи порівняння. У I групі дітей рівень ТГ був у 15 разів вищим від рівня ТГ у дітей групи порівняння, у II — у 12 разів, у III — в 11 разів. Частота виявлення антитіл до ТГ у групі хворих зі стажем хвороби понад 10 років перевищувала середні популяційні значення у 3,2 раза (34,0 %; χ2 = 8,1; р < 0,05). Висновки. У дітей з алергодерматозами відмічаються зміни морфофункціонального стану гіпофізарно-тиреоїдної системи переважно автоімунного характеру. Для аналізу індивідуального прогнозу захворювань і моніторингу ефективності лікувально-профілактичних заходів доцільно визначати біохімічні показники, спрямовані на оцінку гіпофізарно-тиреоїдної системи у дітей з алергодерматозами.
Первинний гіперальдостеронізм: діагностика та лікування
Authors: Nikitiuk L.A. , Kravchenko A.M. , Pasko V.S. , Kovalska A.O.
Published: December 2017

В лекції розглядаються аспекти первинного гіперальдостеронізму (ПГА), що мають важливе соціальне і медичне значення. Підкреслюється, що в частини хворих при своєчасній діагностиці і виборі оптимальної терапевтичної тактики можливе повне вилікування. Попри вдосконалення лабораторно-інструментальних методів дослідження, медикаментозного і хірургічного лікування, проблема діагностики і терапії ПГА зберігає свою високу актуальність. Успіх лікування і прогноз у цих хворих безпосередньо залежать від настороженості терапевтів, ендокринологів і кардіологів щодо симптоматичних артеріальних гіпертензій, від знань клінічної картини, тактики обстеження і підходів до терапії.
Молекулярно-клітинні механізми захисної дії вітаміну D3 при експериментальному преднізолон-індукованому остеопорозі
Authors: Shymanskyi I.O. , Lisakovska O.O. , Veliky M.M.
Published: December 2017

Актуальність. Довготривале введення глюкокортикоїдів (ГК) супроводжується порушенням мінерального обміну і, як наслідок, призводить до розвитку вторинного остеопорозу. Важливу роль у регулюванні процесу ремоделювання кісткової тканини відіграє вітамін D, який може реалізовувати свої біо­логічні ефекти через рецептор вітаміну D — VDR-опосередкований вплив на цитокінові системи, зокрема RANKL-RANK-OPG (ліганд рецептора активатора ядерного фактора транскрипції NF-κB — рецептор RANKL — остеопротегерин). Мета. Дослідження ГК-індукованих змін експресії детермінантних для процесів формування та резорбції кісткової тканини регуляторних протеїнів (RANK, RANKL, OPG, остеокальцин, VDR) залежно від біодоступності вітаміну D. Матеріали та методи. Щури-самиці лінії Wistar отримували преднізолон (5 мг/кг маси тіла) разом з вітаміном D3 (100 МО) або без нього протягом 30 днів. Рівні VDR, остеокальцину, RANK, RANKL і OPG у кістковій тканині визначали за методом вестерн-блот-аналізу. Рівень гідроксивітаміну D (25OHD) у сироватці крові аналізували, використовуючи метод ELISA. Вміст мінеральних компонентів (Ca2+ та Pi), активність лужної фосфатази (ЛФ) та її ізоформ визначали спектрофотометрично. Результати. Преднізолон значно знижував рівень 25OHD у сироватці крові та вміст протеїну VDR у кістковій тканині. Це супроводжувалось підвищенням загальної активності сироваткової ЛФ і її кісткової ізоформи, гіпокальціємією, гіпофосфатемією, а також зниженням вмісту мінеральних компонентів у кістковій тканині. Спостерігалось значне зниження експресії остеокальцину, ключового маркера остеосинтезу. Зміни у D-вітамінному статусі тварин, викликані ГК, призводили до зниження рівня RANK та OPG у кістковій тканині, тоді як рівень RANKL залишався без змін. Уведення вітаміну D3, підвищуючи рівні 25OHD і VDR, сприяло частковій або повній нормалізації викликаних преднізолоном змін мінерального обміну й кісткового гомеостазу через підвищення рівнів RANK, OPG та остеокальцину. Висновки. Преднізолон-індуковане дерегулювання цитокінової системи RANKL — RANK — OPG та остеокальцин-опосередковане формування кісткової тканини можуть бути тісно пов’язані зі зниженням біодоступності вітаміну D і порушенням клітинного сигналювання через VDR. Відновлення біодоступності вітаміну D є необхідною умовою, що протидіє негативним ефектам глюкокортикоїдної терапії у кістковій тканині.
Дефіцит вітаміну D3 та його роль у розвитку метаболічних порушень
Authors: Komisarenko Yu.I. , Veliky M.M. , Apukhovska L.I.
Published: December 2017

Подано дані про вплив вітаміну D3 на кальцій-фосфорний і вуглеводний обміни, а також на функціональну активність β-клітин підшлункової залози на тлі D-гіповітамінозу та при експериментальному діабеті в мишей. Описано деякі механізми порушення обміну вітаміну D3 і результати його клінічного застосування в пацієнтів із цукровим діабетом 1-го і 2-го типу.
Епідеміологія та фактори ризику переломів кісток нижньої кінцівки (огляд літератури)
Authors: Grygorieva N.V. , Vlasenko R.O.
Published: December 2017

У статті наведені сучасні уявлення про фактори ризику основних переломів кісток нижньої кінцівки (ПКНК) різної локалізації (стегнової кістки, кісток гомілки та ступні). Показано, що найбільша кількість наукових досліджень присвячена вивченню епідеміології та факторів ризику переломів стегнової кістки, а інформація щодо чинників ризику ПКНК іншої локалізації недостатня та суперечлива. Продемонстровано, що крім факторів віку та статі важливу роль у розвитку ПКНК відіграють дорожньо-транспортні пригоди, заняття спортом, неадекватна фізична активність, травми, падіння та попередні переломи, а серед супутніх захворювань — системний остеопороз, остеоартроз великих суглобів, ревматоїдний артрит, деменція, епілепсія, алкоголізм, паркінсонізм, онкологічні захворювання, ожиріння й катаракта. Серед факторів ризику ПКНК виокремлюють прийом лікарських засобів, зокрема гіпнотичних і седативних, а також антидепресантів, антипсихотичних ліків та глюкокортикоїдів. Майже всі типи переломів у жінок асоційовані з низькими показниками мінеральної щільності кісткової тканини, більшою мірою визначеною на рівні стегнової кістки, ніж на рівні хребта чи периферичного скелета, проте частка переломів, пов’язаних з остеопорозом, є невеликою та коливається від 10 до 44 %. Оцінка факторів ризику повинна обов’язково проводитись у рутинній клінічній практиці у хворих із ПКНК, оскільки це впливає не тільки на їх частоту, але й на прогноз лікування хворих даної категорії.
Основні літогенні фактори в раціоні польських пацієнтів, які страждають від сечокам’яної хвороби
Authors: Pyszczuk Barbara , Ziółkowska Anna
Published: December 2017

Актуальність.  Харчування є однією з найважливіших причин появи каменів у нирках. Це дослідження було розроблено для оцінки літогенних факторів у раціоні пацієнтів із нефролітіазом. Матеріали і методи. У дослідження ввійшли 40 пацієнтів із сечокам’яною хворобою, які не мали метаболічних порушень, що приводили б до утворення каменів (таких як гіперпаратиреоз, первинна гіпероксалурія). Проводились оцінка антропометричних даних (індекс маси тіла, співвідношення окружностей талії та стегон), аналіз композиційного складу тіла (біоімпедансний аналіз складу тіла), якісний і кількісний аналіз харчових звичок пацієнтів (3-денна реєстрація їжі, що приймається). Результати. У половини пацієнтів відмічались надлишкова вага або ожиріння. Їх раціон містив велику кількість білка, жиру, фосфору, вітаміну С й невелику кількість рідини, кальцію, магнію, калію, вітаміну В6. Споживання білка позитивно корелювало із споживанням сечової кислоти (r = 0,78), а маса тіла — із рівнем жиру в раціоні (r = 0,58) і споживанням сечової кислоти (r = 0,55). Висновки. Повний курс лікування із приводу нефролітіазу повинен включати дієтотерапію. Відсутність змін у звичайному раціоні пацієнтів із сечокам’яною хворобою може стимулювати процес літогенезу.
Обращение главного редактора
Authors: Ivanov D. D.
Published: December 2017

.
FibroScan і неінвазивні індекси в діагностиці неалкогольної жирової хвороби печінки
Authors: Stepanov Yu.M. , Nedzvetskaya N.V. , Yagmur V.B. , Popok D.V. , Shendrik L.M.
Published: December 2017

Актуальність. Неалкогольна жирова хвороба печінки (НАЖХП) є самостійною нозологічною одиницею, характеризується накопиченням жиру в гепатоцитах, не пов’язаним зі зловживанням алкоголем, і включає широкий спектр порушень — від жирової дистрофії печінки, неалкогольного стеатогепатиту до фіброзу з можливим переходом у цироз печінки. З огляду на поширеність цієї патології, погіршення якості життя хворих, збільшення смертності від ускладнень зростає інтерес до розробки методів для точної й своєчасної оцінки фіброзу. Мета: порівняльна характеристика результатів транзієнтної еластометрії (FibroScan) і неінвазивних лабораторних індексів у визначенні фіброзної трансформації печінки у хворих із неалкогольною жировою хворобою печінки. Матеріали та методи. У дослідження включені пацієнти з НАЖХП, які проходили обстеження й лікування у відділенні захворювань печінки та підшлункової залози ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України». Обстежені 42 пацієнти з НАЖХП, серед яких 18 (45 %) чоловіків і 24 (55 %) жінки. Усім пацієнтам було виконано розрахунок неінвазивних маркерів фіброзу печінки: APRI, FIB­4, співвідношення аланінамінотрансферази/аспартатамінотрансферази, проведено вимірювання жорсткості печінки за допомогою апарату FibroScan. Результати нашої роботи узгоджуються з більшістю досліджень, згідно з якими найбільш ефективним з малоінвазивних індексів є APRI. Висновки. Поєднання транзієнтної еластометрії (FibroScan) з індексом APRI може забезпечити більш ефективний підхід до діагностики фіброзу печінки у хворих з НАЖХП.
Місце фосфатидилхоліну в лікуванні запального ураження кишечника
Authors: Dorofeev A.E. , Rudenko N.N. , Shvets N.I. , Dorofeeva A.A.
Published: December 2017

У патогенезі більшості захворювань кишечника важливе, а часто вирішальне значення має запалення. Широко і всебічно його патогенетична роль вивчена при ЗЗК. В останні роки розпочато дослідження його вкладу в по­шкодження кишечника при функціональній патології — синдромі подразненої кишки (СПК). Парадоксальною здається участь запалення в розвитку ерозивно-виразкових уражень нижніх відділів шлунково-кишкового тракту на тлі прийому нестероїдних протизапальних препаратів (НПЗП-ентероколопатії). Добре відома роль фосфоліпідів у побудові клітинних мембран. Одним з основних мембранних фосфоліпідів більшості живих організмів (за винятком бактерій) є фосфатидилхолін (ФХ). У мембранах кишкового епітелію вміст ФХ збільшується з 10 до 50 % у напрямку від апікальної поверхні до базальної, причому максимальна кількість ФХ розташовується із зовнішнього боку клітинних мембран. Фосфатидилхолін показав свою високу ефективність і безпеку в лікуванні такого запального захворювання кишечника, як неспецифічний виразковий коліт. У людей, що приймають нестероїдні протизапальні засоби, доведена протективна роль ФХ у попередженні пошкодження верхніх і нижніх відділів шлунково-кишкового тракту. З огляду на загальні патогенетичні механізми цих захворювань і СПК нам представляється перспективним використання ФХ у хворих із СПК, особливо його постінфекційним варіантом.
Катеринославські лікарі німецького походження
Authors: Chaban M.P. , Shevtsova Z.I. , Gaponov V.V.
Published: December 2017

Вивчено життєвий шлях і професійну діяльність медиків німецького походження на Катеринославщині в ХVІІІ–ХІХ століттях. Серед них Карл Роде, Іван Зегер, Іван Зоммер, Олександр Грунау, Яків Езау, Роберт Вебер. Розглянуто їх внесок у розвиток науки, надання медичної допомоги населенню.
Современные возможности диагностики лимфаденопатий у детей
Authors: Khodak L.A. , Brailko V.I. , Khodak A.S. , Lavrik V.P.
Published: December 2017

В настоящее время вопросы дифференциальной диагностики лимфаденопатий у детей становятся особенно актуальными. Это обусловлено тенденцией к росту лимфаденопатий различной этиологии. Установлено, что дифференциальная диагностика лимфаденопатий основана на оценке клинико-анамнестических, гематологических, иммунологических, серологических, инструментальных (ультразвуковое исследование, компьютерная томография), гистологических и иммуногистологических данных биопсийного материала лимфоузлов. Проведенное исследование у 87 детей в возрасте от 4 до 18 лет, обратившихся в областную детскую инфекционную клиническую больницу, показало, что у 68 (78,7 %) больных лимфаденопатия была проявлением инфекционных или паразитарных заболеваний. Преобладали вирусные агенты, наиболее часто отмечались вирусная инфекция Эпштейна — Барр (19,8 %) и смешанная герпесвирусная инфекция (12,6 %). У 7 (8,04 %) больных увеличение лимфоузлов оказалось результатом онкологических заболеваний (4 — лимфома Ходжкина, 3 — неходжкинская лимфома). При лимфаденопатии неустановленной этиологии биопсия лимфоузла с последующим морфологическим или иммуногистологическим исследованием является решающей в постановке окончательного диагноза.
Social Compliance Accounting A Book Review
Authors: Fitriasari Dewi
Published: December 2017

The book is an 11 chapter research based book. It starts with the outset of social accounting. A comparison on the understanding of social accounting shows that the scope of social accounting is the society and/or environment. A short discussion about social accounts and social accounting are presented after the definitions of social accounting. Social reporting is presented as the parts of social accounting. A social report can involve the disclosure of products, consumer interests, employee interest, environment and community development. Interactions with community for social reporting are part social reporting. The interactions can be in detailed manner as in Deegan (2007). Following the introduction to social reporting is the overview of prior social accounting research. These discussions constitute Chapter 2. Chapter one is about an overview of the gap that the book tries to fill, i.e. social compliance evaluation with MNCs as the research cases.
Influence of Horizontal Pipe Length to Flooding of Counter Current of Water-Air Flow in Complex Pipe
Authors: Hartono Samuel , Deendarlianto Deendarlianto
Published: December 2017

This research has been conducted study the effect of horizontal pipe length on flooding phenomenon. Observation of the flow phenomenon has used high speed camera. Working fluids for this study were water-air and the water flow was countercurrent to the air through a hot leg simulator. Hot leg simulator consisted of an acrylic horizontal pipe with inside diameter of 25.4 mm and an elbow with inclination angle of 500. The ratio of length to diameter pipe used in this study L/D = 25, L/D = 50 and L/D = 94.5. Water superficial velocity (JL) were 0.016 m/s, 0.049 m/s, 0.082 m/s. For each water superficial velocity, air superficial velocity (JG) was increased gradually with 0.1646 m/s from 0 m/s until flooding phenomenon appeared. Time interval to change air superficial velocity was 15 seconds. The result of this study was flooding phenomenon appeared earlier for higher L/D, and it was observed that the onset of flooding shifted toward the bend. It was also observed that flooding phenomenon shifted away from the bend for higher JL while L/D kept constant.
WORLD VIEW PENDIDIKAN ISLAM TENTANG PEMBENTUKAN KARAKTER PESERTA DIDIK YANG HOLISTIK DAN INTEGRATIF
Authors: Bahri Samsul
Published: December 2017

This paper discusses the world view of Islamic education on the formation of the character of learners are holistic and integrative. The method used is descriptive analysis by using historical approach. This study proves that the world view of Islamic education in character education has become the vision and mission of Islamic education, it is seen in the goal of Islamic education, the responsibility of educators. This study also concludes the prophetic mission of Islamic education is to develop character education of students or morality and educate individuals to believe in God and implement their Shari'ah. It's just that this mission has not been achieved because it stumbles with a mall-educational practice. Therefore, teachers are willing to innovate and creativity to characterize character education strategies in a balanced way through implementation in learning through exemplary.
PENGARUH INTERNET TERHADAP PENURUNAN MINAT BELAJAR MAHASISWA
Authors: Miskahuddin Miskahuddin
Published: December 2017

The Internet is one result of the sophistication and advancement of science and man-made technology. Various conveniences offered, one of which is social media. But unfortunately, this sophistication has an impact on the quality of education. The worst impact in the world of education that may result from social networking sites is beginning to decrease interest in student learning. This is probably because the student's learning motivation also becomes reduced because of the importance of social networking rather than the learning achievement. To minimize the negative impact, as users we must be more intelligent. Internet savvy is how an internet user can manage and utilize internet technology wisely tailored to the needs and not violate ethical and internet codes of ethics.