Роль соматотипу та компонентного складу маси тіла в адаптації серцево-судинної системи у дівчат низинних районів Закарпаття під час фізичного навантаження
Authors: Дуло Олена Анатоліївна 
Published: November 2024

Вступ. Адаптація до виконання фізичної роботи характеризується здатністю серцево-судинної системи відновлюватися до вихідного рівня по її припиненню. За останні роки намітилася тенденція до збільшення досліджень конституційних особливостей та адаптаційних можливостей здорових і хворих дітей (з набутою або вродженою патологією), через те, що конституція зумовлена не лише ступенем адаптації людини до найрізноманітніших зовнішньосередовищних впливів, а також схильністю до виникнення хвороб і характером їх перебігу. Соматометрію широко використовують з метою відновлення стандартів та індексів для оцінки стану здоров’я підростаючого покоління. Саме антропометричний підхід з визначенням параметрів фізичного розвитку та компонентного складу тіла є ідеальним для здійснення моніторингу здоров’я та фізичного статусу. Мета. Встановити особливості відновлення функції серцево-судинної системи за показниками відновлення частоти серцевих скорочень і артеріального тиску після дозованої фізичної роботи у дівчат низинних районів Закарпаття залежно від соматотипу та компонентного складу маси тіла. Матеріали та методи. В дослідженні брали участь 118 дівчат від 16-20 років, мешканки низинних районів Закарпаття. Оцінку динаміки показників серцево-судинної системи залежно від конституційних характеристик складу тіла здійснювали методами моніторингу серцевого ритму, сфігмоманометрії, велоергометрії, визначення соматотипу із застосуванням каліперометрії та біоімпедансометрії, а також статистичної обробки матеріалів дослідження із застосуванням електронних таблиць Microsoft Excel 2010. Результати та обговорення. У ході дослідження нам вдалося встановити, що серед представниць низинних районів були особи, у яких дозована робота на велоергометрі викликала негативну реакцію судин. Кількість дівчат із підвищеним діастолічним тиском після виконання роботи потужністю 1 Вт на 1 кг маси тіла становила 6,78%, а після виконання роботи потужністю 2 Вт на 1 кг маси тіла кількість таких осіб становила 5,1%. «Феномен нескінченного тону», який зникав протягом 1-ої хв по припиненню роботи, дає підставу оцінювати його як фізіологічну реакцію артеріальних судин на навантаження, спостерігався у 7,63% дівчат лише після виконання роботи потужністю 2 Вт на 1 кг маси тіла. При аналізі динаміки змін діастолічного тиску при дозованих фізичних навантаженнях у дівчат низинних районів Закарпаття, залежно від соматотипу ми встановили, що найбільший відсоток осіб із підвищеним діастолічним тиском після виконання роботи потужністю 1 Вт на 1 кг маси тіла спостерігався у ектоморфів та мезоектоморфів, що становило 16,7% та 18,2% від усієї кількості обстежених. Можливості серцево-судинної системи за показником змін діастолічного тиску залежали від вмісту м’язового та жирового компоненту маси тіла, а саме: найбільше таких осіб 11,9% зареєстровано було серед дівчат з відносним високим вмістом м’язового компоненту (30,4 – 35,3 %); у 7,14% осіб з високим відносним вмістом м’язового компоненту дозована робота на велоергометрі потужністю 2 Вт на 1 кг маси тіла викликала підвищення діастолічного тиску; найбільший відсоток осіб, а саме 25,0%, які мали діастолічний тиск вище вихідного рівня, при дозованій роботі на велоергометрі потужністю 1 Вт на 1 кг маси тіла, виявлено у дівчат з низьким відносним вмістом жиру (33,0 – 38,9 %). Висновки. Наші дослідження характеризуються тим, що при виконанні роботи інтенсивністю 1 Вт на 1 кг маси тіла у дівчат низинних районів ектоморфного та мезоектоморфного соматотипів спостерігається найбільший відсоток тих, у кого підвищується діастолічний тиск. Тобто, недостатність жирового компоненту маси тіла дівчат низинних районів проявляється негативною реакцією судин, а саме підвищенням діастолічного тиску вище вихідного рівня.