bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Komunikasi Guru-Siswa di Indonesia dalam Perspektif Guru dan Siswa Sekolah Menengah Pertama (SMP)
Authors: Justin Ernest , Widiyanto Yohanes Baptista Cahya , Kristiyani Titik
Published: May 2023

Communication in education, especially that occurs between teachers and students, has been shown to have an impact on many educational outcomes, both individual and communal. Communication relates to the cultural context, based on some literatures about teacher-student communication, there are also variations according to the cultural context in which communication occurs. For this reason, this study aims to find out how the concept of teacher-student communication is in Indonesian school context. This type of research is qualitative. Participants in the study were teachers and students at the junior high school (SMP) level. The data collection method was a survey using an open questionnaire. Data analysis used thematic content analysis. The results show that direct and indirect (online) communication has different dynamics. Students tend to feel more comfortable when communicating directly.
Pola Komunikasi Guru-Murid di Kelas dalam Perspektif Teori Empat Wacana Lacan
Authors: Supratiknya Augustinus , Hartoko Victorius Didik Suryo , Suprawati Maria Magdalena Nimas Eki , Harimurti Albertus
Published: May 2023

The essence of education is communication between educators and students. Teaching as a school education practice has two aspects, namely informative in the framework of forming skills and formative in the context of forming the personality of students. This current study aims to reveal the formative aspects of teacher-student communication patterns in the context of learning subjects in class based on Lacan's Theory of the Four Discourses. The research participants consisted of teachers and students of grades IV and V as class units who were carrying out Social Sciences lessons in three elementary schools in Yogyakarta. Data were collected through audio recordings of teacher-student communication in class. Data were transcribed and analyzed by four researchers separately, the results were discussed to find emerging themes derived from Lacan's Theory of the Four Discourses. The results showed that three types of Lacanian discourse emerged in teacher-student communication in the three schools studied, namely Discourse of the Master, Discourse of the University, and Discourse of the Analyst. This research will be followed up with research on the types of Lacanian discourse that are applied in writing textbooks for subjects in elementary schools including but not limited to Social Sciences.
Reorientasi Program Profesi Psikologi
Authors: Justin Ernest , Supratiknya Augustinus
Published: May 2023

Law number 23 of 2022 concerning “psychology education and services” provides certainty regarding higher education of psychology in Indonesia. In particular, this article wants to explore and provide orientation towards professional psychology education programs in Indonesia. After discussing the brief history of professional psychology education programs in Indonesia and the legal complexities that accompany them, the authors explore the curriculum of professional programs compared to academic programs. The writers try to look at two aspects of the curriculum: (1) substantive knowledge and skills regarding scientific disciplines; (2) knowledge of the service context and practice of the discipline. The authors then try to identify four competencies that need to be learned in the Professional Psychology program. These competencies will be described in the curriculum framework proposed by the authors; the curriculum framework emphasizes practical aspects, competency-based curricula, and problem-based learning.
Proses Posttraumatic Growth pada Perempuan Dewasa Awal dengan Melihat Sifat Kepribadian dan Ruminasi Kedukaan
Authors: Putri Evita Pamela , Hidajat Lidia Laksana
Published: May 2023

The Covid-19 pandemic and the changing circumstances that followed can disrupt grieving process and lead to maladaptive grief. Emerging adults who experience parental death are vulnerable since loss at this age tends to be unanticipated and potentially disrupt the development process. Nevertheless, a loss can produce positive changes called posttraumatic growth (PTG) as a result of the struggle facing adversity. This study examines the process of PTG by looking at personality traits and grief rumination and using a qualitative approach. Three emerging adults aged 25-26 years who experienced parental death during the pandemic were involved and selected using purposive sampling. Data was collected mainly by semi-structured interviews and analyzed by thematic analysis. Results indicated that PTG is a complex process, unique to each individual, and involving substantial cognitive processing. The dynamics of personality traits and grief rumination also play a role. Positive and reinforcing personality traits, such as conscientiousness, openness to experience, extraversion, and agreeableness, can help participants overcome grief and experience positive changes after loss. Meanwhile, neuroticism was found to hinder PTG. Furthermore, meaning in grief rumination plays the most prominent role to determine the process of PTG in the participants of this study. The ability to see a positive meaning from the loss helps to achieve PTG and conversely the tendency to think of the negative meaning can inhibit PTG. Thus, intervention given to emerging adults who have lost their parents should target grief rumination, especially aspect of meaning, and take into account differences in individual personality traits.
Persepsi Masyarakat Petani Tentang Sekolah
Authors: Handayani Luluk Dewi , Prihatin Indah
Published: May 2023

School is expected to provide knowledge and opportunities for students. However, the data showed that the level of education in rural areas is lower than in urban areas. This study aims to explore the perception of farmers about school as an institution. A qualitative approach with an Interpretative phenomenological analysis (IPA) is used as the analytical method. Interviews were used as a way of collecting data. This study involved three informants in an in-depth interview process. Those are farmers from Temanggung Regency (Central Java); SP (57), ER (49), D (42). This study found that school considered as social transformation agent and practical functional institution. The school activities are habit for farmer families, but on the other hand they realize that schools are social transformation agent for them.
Фізична реабілітація, як складова громадського здоров’я: організаційно- методичні підходи на територіальному рівні
Authors: Слабкий Г.О.
Published: May 2023

Мета дослідження: представити концептуальні підходи до забезпечення реабілітації в рамках системи громадського здоров’я на територіальному рівні.Матеріали та методи. Методи: бібліосемантичний, структурно-логічного аналізу. Матеріали: законодавчі акти з розвитку системи громадського здоров’я та реабілітації.Результати. Представлено концептуальні підходи до забезпечення реабілітації в рамках системи громадського здоров’я на територіальному рівні.Висновки. Розвиток заходів реабілітації на рівні територіальних громад забезпечить збереження та зміцнення громадського здоров’я населення.Ключові слова: територіальні громади, громадське здоров’я, реабілітація, розвиток.
The importance of health promotion assistants in public health
Authors: Sivák Tomáš
Published: May 2023

Мета. «Здорові регіони» є єдиною організацією, яка проводить просвітницькі заходи щодо здоров’я в маргіналізованих ромських громадах. Метою цієї статті було вказати на важливість асистентів зі зміцнення здоров’я в системі охорони здоров’я Словацької Республіки, до якої також входять маргіналізовані ромські громади через втручання помічників зі зміцнення здоров’я.Методи. Для написання цієї статті використовувався описовий метод.Результати. У статті детально описано конкретні втручання асистентів з питань зміцнення здоров’я, які виникають у системі охорони здоров’я під час роботи з маргіналізованими ромськими громадами.Висновки. Положення помічників з зміцнення здоров’я в суспільстві відображає їхню незамінну роль у громадському здоров’ї.Ключові слова: помічник із зміцнення здоров’я, громадське здоров’я, маргіналізовані ромські громади.
Вивчення факторів, що впливають на рішення батьків профілактично відвідувати стоматолога з дітьми
Authors: Ляхова Н.О.
Published: May 2023

Мета. Визначення факторів, які впливають на рішення батьків профілактично відвідувати дитячого стоматолога та ортодонта зі своїми дітьми.Матеріали та методи. Проведено анкетування 406 батьків дітей-школярів 1-11 класів м. Полтави. Анкета містила питання щодо факторів формування стоматологічного здоров’я, профілактики, факторів ризику стоматологічних захворювань, в тому числі ортодонтичної патології. Методи: бібліосемантичний, соціологічний (анкетування), статистичний.Результати. Фактори, асоційовані з профілактичним відвідуванням до лікаря ортодонта при простому логістичному рівнянні такі: соціальне положення – робітник низько кваліфікованої професії (ВШ 1,49 [95% ДІ 0,99-2,25]), p=0,034, незадовільне фінансове забезпечення (ВШ 2,02 [95% ДІ 1,20-3,39]), p=0,006, низька санітарно-гігієнічна обізнаність (ВШ 2,71 [95% ДІ 1,17-6,28]), p=0,016 а також відвідування стоматолога взагалі лише для лікування в 5,21 рази (ВШ 5,21 [95% ДІ 3,19-8,49]), p=0,001. Шанси не відвідувати стоматолога з профілактичною метою зростають у тих, хто не дотримується правил гігієни (ВШ 2,03 [95% ДІ 1,07-3,86]), p=0,027; нe навчає дитину правилам особистої гігієни (ВШ 5,19 [95% ДІ 1,35-7,03]), p=0,026 та при тому, коли респонденти відповіли, що лікар не інформував про дотримання заходів профілактики у дитини (ВШ 2,18 [95% ДІ 0,95-4,98]), p=0,039.Висновки. Аналізуючи результати дослідження, виявлено вкрай низький рівень обізнаності та поінформованості батьків школярів щодо факторів формування стоматологічного здоров’я їх дітей.Ключові слова: діти, профілактичні відвідування, ортодонти та дитячі стоматологи, обізнаність.
Історичні аспекти інформаційно- аналітичного супроводу діяльності Державної санітарно-епідеміологічної служби України в контексті виконання оперативних функцій громадського здоров’я
Authors: Кравченко С.В.
Published: May 2023

Мета роботи полягає в аналізі системи інформаційно-аналітичної супроводу Держсанепідслужби в контексті виконання завдань десяти основних оперативних функцій громадського здоров’я та виявленні наявних проблем у зазначеній галузі.Матеріали та методи, що використані при виконанні роботи: бібліосемантичний, структурно-логічного аналізу, системного підходу та аналізу, контент-аналіз.Результати. Проведено аналіз інституційних ресурсів, законодавчих та нормативно-правових документів щодо історичних аспектів системи інформаційно-аналітичного супроводу діяльності Державної санітарно-епідеміологічної служби України в контексті виконання завдань десяти основних оперативних функцій громадського здоров’я.Висновки. У статті розкрито історичні аспекти і сутність інформаційно-аналітичного супроводу діяльності Державної санітарно-епідеміологічної служби України в контексті виконання завдань десяти основних оперативних функцій громадського здоров’я. Ключові слова: громадське здоров’я, державна політика, органи державної влади, науковий супровід, інформаційно-аналітичний супровід.
The importance of rehabilitation in patients with bilateral transfemoral amputation
Authors: Шуполова Катаріна , Баркасі Даніела
Published: May 2023

Мета: двостороння трансфеморальна ампутація становить як реабілітаційну, так і соціальну проблему. Хоча це не поширений діагноз, його фізичний і психологічний вплив є значним. Наша мета полягає не тільки в покращенні локомоції пацієнта, але й у ресоціалізації пацієнта.Матеріали та методи: наше досьє складалося з пацієнтів з діагнозом двостороння трансфеморальна ампутація, які пройшли 8-тижневе комплексне реабілітаційне лікування з липня 2015 року по червень 2019 року. Дані були оцінені ретроспективно, а потім оброблені статистично.Результати: на основі наших спостережень ми можемо оцінити позитивний вплив комплексного відновного лікування. Відбулося покращення показника самозабезпечення в оцінці FIM. Висновки: у своїй роботі ми підтвердили позитивний ефект комплексного активного реабілітаційного лікування шляхом підвищення рівня самозабезпеченості у звичайній повсякденній діяльності. Своєчасна і комплексна реабілітація позитивно впливає не тільки на самодостатність, пересування, але й на соціальну реінтеграцію.Ключові слова: двостороння трансфеморальна ампутація, коефіцієнт функціональної самозабезпеченості, комплексне реабілітаційне лікування, соціалізація.
The importance of psychohygiene in nurses' mental health care during a pandemic
Authors: Іванкова Віра , Belovicova Maria
Published: May 2023

Мета: ми хочемо підкреслити важливість турботи про психічне здоров’я медичних сестер та необхідність частішого застосування принципів психогігієни, які є важливими для їх психічного здоров’я, особливо в період пандемії. Наш досвід практики вказує на розвиток психічного напруження у медичних сестер і підтверджує відсутність ефективних стратегій управління навантаженням.Методи: використовуючи анкету власного дизайну, ми визначили рівень психогігієни медичних сестер під час пандемії COVID-19.Результати та обговорення: у цій статті ми вказуємо на те, як медсестри сприймають вплив пандемії на свою роботу, як вони справляються зі стресом і які методи релаксації використовують. За словами медсестер, під час пандемії підвищене навантаження та нестача персоналу є найпоширенішими причинами психічного виснаження, яке також пов’язане із загальним виснаженням та дратівливістю. Значна кількість респондентів відчула втрату мотивації, порушення сну, головні болі, відчуття тривоги та зниження концентрації. Психогігієна має важливе значення в роботі медичних сестер під час пандемії. Серед медичних сестер найбільш відомі та використовувані стратегії боротьби з психічним навантаженням: сон і відпочинок, прогулянки на природі, позитивний робочий клімат, фізична активність і спорт. Як інші способи подолання психологічного стресу респонденти згадали розваги та розслаблення, підтримку оточення та медитацію.Висновок: результати показують, що використання ефективних психогігієнічних стратегій медсестрами може зменшити стрес під час пандемії COVID-19 та запобігти вигоранню.Ключові слова: пандемія COVID-19, фактори ризику пандемії, робота медичних сестер, психічне здоров'я медичних сестер, психогігієна медичних сестер.
Рівень життя та здоров’я: самооцінка мешканцями адміністративного району
Authors: Мілашовська В.О.
Published: May 2023

Мета роботи: встановити взаємозв’язок детермінантів способу життя та суб’єктивного відчуття власного здоров’я на основі опитування мешканців Мукачівського району Закарпатської області.Матеріали та методи. Матеріалом дослідження слугували дані анонімного анкетування 483 мешканців району, яке було проведене у 2021 р. за самостійно розробленою анкетою. Застосовано два типи методів статистичного аналізу: представлення (опис) розвідки і пояснення одержаних даних (встановлення зв’язків між типами відповідей на запитання анкети, оцінка характеру).Результати. Встановлено, що більшість мешканців району задоволені своїми умовами проживання. Частота та якість харчування опитаних респондентів була у задовільному стані. Психоемоційний стан респондентів у більшій ступені був пов’язаний з незадовільним матеріальним станом, особливо у осіб з вищою чи середньою спеціальною освітою. Суб’єктивно 44,31±2,26% мешканців вказали на середній (не добрий, але й непоганий) стан власного здоров’я, а 13,04±1,53% – оцінили його як поганий та дуже поганий. 16,56±1,69% опитаних респондентів і курять і вживають алкоголь.Висновки. Вагомим чинником дії соціально-економічних, культурних та психологічних детермінант здоров’я індивідуального рівня є спосіб та якість життя населення і її надважлива компонента – суб’єктивне відчуття здоров’я. Встановлення рівня самооцінки населенням способу життя та свого здоров’я є одним із факторів, які зумовлюють формування потреби населенням піклуватися про власне здоров’я і вести здоровий спосіб життя, водночас виступає як основа для стратегічного планування організації медичної допомоги населенню. Ключові слова: опитування, спосіб життя, самооцінка здоров’я, Мукачівський район Закарпатської області.
Використання інструментів оцінки у геріатричній медсестринській справі
Authors: Hudáková Tatiana , Popovičová M
Published: May 2023

Догляд за геріатричним хворим має свої особливості. Кожен геріатричний пацієнт страждає від синдромів, характерних для цього віку. У роботі медичної сестри, яка обслуговує геріатричних хворих за методом сестринського процесу, вимірювальні шкали та інструменти оцінки відіграють незамінну роль, особливо при оцінці геріатричного пацієнта.Мета статті полягає в тому, щоб узагальнити доступні інструменти оцінки, які підходять для використання у пацієнтів літнього віку.Методи: використано метод огляду літератури.Результати. Ми узагальнюємо наявні інструменти оцінки та їх можливості використання в геріатричному догляді в області самодостатності, руху, ризику пролежнів, в області оцінки харчування та когнітивних функцій.Висновки. використання інструментів оцінки в геріатричному догляді приносить користь не тільки пацієнту, але й медичній сестрі. Їх використання можливе не тільки на етапі оцінки, а й постійно протягом усього підходу до геріатричного пацієнта.Ключові слова: геріатричні хворі, інструменти оцінювання, медсестра.
Значення реабілітації у пацієнтів з двосторонньою трансфеморальною ампутацією
Authors: Šupolová Katarína , Barkasi Daniela
Published: May 2023

Мета: двостороння ампутація нижніх кінцівок є значним втручанням у життя людини. Це впливає на неї як фізично, так і соціально. Змінивши умови життя, наше завдання – ресоціалізувати особистість.Матеріали та методи. У нашому дослідженні ми вивчали випадок NRC Kováčová з діагнозом двостороння ампутація нижніх кінцівок. З початку 2017 року до кінця 2021 року вони пройшли восьмитижневу реабілітаційну програму. Було проведено ретроспективний збір та аналіз даних.Результати. В результаті комплексного лікування пацієнти можуть стати більш самодостатніми у звичній повсякденній діяльності. Реінтеграція заохочується шляхом підвищення рівня самозабезпечення, чому також сприяє соціальне консультування.Висновки. У нашій роботі ми підтверджуємо позитивний ефект соціального консультування та реабілітації після двосторонньої ампутації нижніх кінцівок. Крім того, участь у груповій реабілітації підтримує соціалізацію та реінтеграцію особи, що призводить до покращення якості її життя.Ключові слова: ампутація нижньої кінцівки з двох сторін, самоокупність, соціальне консультування, реабілітаційне лікування.
Божі настанови про час перебування людини в земному періоді буття та їх екстраполяція до сьогоденних реалій тривалості життя населення світу
Authors: Рудень В.В.
Published: May 2023

Мета дослідження. Наукове встановлення та обґрунтування Божих настанов про час перебування людини в земному періоді її буття та їх екстраполяція в сьогоденні реалії тривалості життя населення світу.Матеріали та методи. Виконано епідеміологічне, одномоментне, суцільне дослідження Святого Письма та проведено аналіз даних Глобальної обсерваторії здоров’я ВООЗ за 2019 рік з використанням комп’ютерного пакету Microsoft Office Excel (2021) при застосовуванні низки наукових медико-біостатистичних методів з врахуванням принципів системності.Результати. Встановлені та науково обґрунтовані чотири Господні вказівки щодо часового виміру перебування людини у земному періоді життя: безсмертність; час на покаяння та виправлення в n=120 років; вік у 70-80 років; вік n≤70 років.Доведено, що тривалість життя на Землі в 2019 р., згідно показника «очікуваної тривалості життя при народженні» у Р≈60% населення країн світу відповідає третьому біблійному канону перебування людини на Землі (n=70-80 років), тоді як Р≈40% населення мали вік n≤70 років (четвертий Божий період), хоча у світі зустрічаються поодинокі випадки, коли людина проживає і до n=120 років (другий Божий вік).Аргументовано, що скорочення земного періоду життя Божих персонажів напряму залежить як від їх віддаленості від Господа Бога через жахіття гріха, так і від обраного ними способу життя, а також наявної глобальної системи влади, яка роз’їдає духовні та моральні засади християнства.Висновки. Результати засвідчують про встановлені чотири Господні вказівки щодо часового виміру перебування людини у земному періоді життя та поступове скорочення земного періоду її життя через наявну віддаленість від її первісної досконалості Богу серед усіх наступних поколінь з причини безбожництва та через неправильно обраний спосіб життя, а також наявної глобальної система влади у світі, яка роз’їдає духовні та моральні засади християнства, що і ставить під сумнів надію на її спасіння і вічне життя людини з Богом у Небесах.Ключові слова: Господь Бог, людина, Святе Письмо, Божі настанови, час перебування на Землі, роки, спосіб життя, показник, тривалість життя, безбожність, світ.
Концептуальні підходи до створення комп’ютерної програми «Система on-line доступу до класифікатора медичних виробів»
Authors: Слабкий Геннадій Олексійович , Картавцев Ростислав Леонідович
Published: May 2023

Мета: розробити та представити концептуальні підходи до створення комп’ютерної програми «Система on-line доступу до класифікатора медичних виробів».Матеріали і методи: матеріалами дослідження став “Класифікатор медичних виробів” (НК 024:2022 – нова редакція). В ході дослідження використано бібліосемантичний метод та метод структурно-логічного аналізу.Результати. Розроблено та представлено концептуальні підходи до створення комп’ютерної програми «Система on-line доступу до класифікатора медичних виробів», які базуються на сучасній законодавчій базі.Висновки. створення комп’ютерної програми «Система on-line доступу до класифікатора медичних виробів» забезпечить ефективне практичне використання класифікатора.Ключові слова: медичні вироби, класифікатор, сфера застосування, комп’ютерна програма, концептуальні підходи.
Чинники забезпечення якості ультразвукової діагностики
Authors: Богомаз Володимир Михайлович , Динник Олег Борисович , Зюзь Наталія Юріївна
Published: May 2023

Мета дослідження: актуалізація чинників забезпечення якості роботи лікаря УЗД та їх оцінка практичними лікарями.Матеріали та методи. Дослідження виконано у 2023 році методом анонімного електронного опитування лікарів ультразвукової діагностики (УЗД) за спеціально розробленою анкетою. Анкета містила 18 відкритих і закритих запитань стосовно різних виробничих аспектів медичної практики.Результати. Актуалізовано рейтинг чинників забезпечення якості роботи за оцінками лікарів УЗД. Обговорено проблеми менеджменту якості в діагностичних підрозділах закладів охорони здоров’я.Висновки. Сучасне устаткування та можливість відвідувати навчальні заходи віднесені лікарями до найважливіших чинників, а вік лікаря отримав найнижчу оцінку серед запропонованих чинників надання якісної медичної допомоги.Ключові слова: якість медичної допомоги, ультрасонографія, опитування лікарів, POCUS.
Особливості ліпідного профілю у пацієнтів з артеріальною гіпертензією залежно від хронотипу, рівня денної сонливості та диспозиційного оптимізму
Authors: Новак-Мазепа Х.О , Марущак М.І.
Published: May 2023

Мета – проаналізувати показники ліпідограми, рівень денної сонливості, диспозиційного оптимізму і хронотипу у пацієнтів з артеріальною гіпертензією з метою встановлення їх взаємозв’язку.Методи. У дослідження було включено 42 пацієнти з діагностованою есенціальною артеріальною гіпертензією 2 стадії – складовою метаболічного синдрому, які перебували на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні лікарні. Вимірювання систолічного (САТ) й діастолічного артеріального тиску (ДАТ) (у мм рт. ст.) проводили згідно зі стандартним протоколом. Концентрацію показників ліпідограми визначали за допомогою комерційно доступних наборів на аналізаторі Cobas 6000 (Roche Hitachi, Німеччина), а також за розрахунковими формулами.Результати. У хворих на артеріальну гіпертензію з вечірнім хронотипом вірогідно вищі значення показників ліпідної панелі стосовно групи з проміжним й ранковим хронотипами. Вірогідно вищі значення ліпідограми виявляються також у пацієнтів з АГ з різко вираженою денною сонливістю стосовно даних пацієнтів з відсутньою денною сонливістю (концентрація ЗХС вища на 27,27%, ХС-ЛПНЩ на 33,33%, ТГ на 118,56%, ХС-не-ЛПВЩ на 49,82% та РХ на 118,18%) та у хворих з низьким оптимізмом стосовно даних пацієнтів з помірним оптимізмом (концентрація ТГ вища на 62,00% та РХ на 64,44%). Висновки. Згідно отриманих результатів, встановлено поглиблення дисліпідемії у хворих на артеріальну гіпертензію, яке пов’язане зі зміщенням результатів опитувальників до зниження рівня диспозиційного оптимізму, вечірнім хронотипом та різко вираженою денною сонливістю. Ключові слова: артеріальна гіпертензія, кардіометаболічні розлади, ліпідограма, хронотип, диспозиційний оптимізм/песимізм, рівень денної сонливості
Олександр Михайлович Шумлянський (1748-1795) про вдосконалення викладання у вищій медичній школі
Authors: Васильєв Юрій Костянтинович
Published: May 2023

Олександр Михайлович Шумлянський (1748-1795) про вдосконалення викладання у вищіМета дослідження: з’ясувати історію появи книги О.М. Шумлянського про вдосконалення викладання медицини – «Мнение одного истиннолюбца о поправлении наиполезнейшей для людей науки» (1787), та проаналізувати її зміст, і, тим самим, закрити прогалину в біографії професора.Матеріали та методи. Історичними джерелами для роботи були опубліковані матеріали, багато з яких досі не використовувалися біографами О.М. Шумлянського. В якості основного методу дослідження в статті був застосований історичний метод.Результати. Вперше з’ясовано ініціатора відрядження О.М. Шумлянського закордон, час його перебування там, маршрут подорожі. Також, вперше розкрито зміст його книги, написаної за підсумками закордонної подорожі.Висновки. З березня 1785 р. по серпень 1786 р. О.М. Шумлянський перебував у закордонній поїздці, куди був відряджений урядом для збору матеріалів про постанову викладання вищої медичної освіти. Ініціатором та організатором цієї поїздки був П.В. Завадовський. Він побував у Відні, Парижі, Лондоні. Зворотний шлях доктора проходив через Голандію та Пруссію. Результатом цього відрядження було написання книги «Мнение одного истиннолюбца о поправлении наиполезнейшей для людей науки» (1787). У книзі запропонована чітка система наук, яка має бути покладена в основу викладання у вищій медичній школі. О.М. Шумлянський передбачив подальший розвиток системи вищої медичної освіти. Належна увага у його системі була приділена також профілактичній дисципліні гігієна (дієтетика). Він перший у Російській імперії вказав на необхідність включити медичну поліцію до числа дисциплін, що викладаються.Ключові слова: історія медицини, громадське здоров’я (медична поліція), О.М. Шумлянський, кінець XVIII ст.й медичній школі
Кафедрі громадського здоров’я Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького – 35 років
Authors: Любінець О.В.
Published: May 2023

Історія кафедри громадського здоров’я починається зі створення першої в Україні кафедри організації і управління охороною здоров’я на факультеті підвищення кваліфікації лікарів.Реалізація спільного наказу поміж Львівським державним медичним інститутом та Львівським обласним відділом охорони здоров’я Львівського облвиконкому щодо вдосконалення діяльності курсу «Управління охороною здоров’я» увінчалася тим, що 19.11.1987 року по Львівському ордена Дружби народів державному медичному інституті, на виконання листа МОЗ України за №8-02-74 від 26.10.1987 року, відбувся наказ за №1558 «Про реорганізацію доцентського курсу в кафедру «Організації і управління охороною здоров’я факультету вдосконалення лікарів і провізорів». Таким чином, новостворена кафедра організації і управління охороною здоров’я на факультеті вдосконалення лікарів і провізорів у Львівському ордена Дружби народів державному медичному інституті стала першим освітнім підрозділом в післядипломній освіті для підготовки та перепідготовки керівних кадрів для практичної охорони здоров’я не тільки в Україні, але і на теренах колишнього союзу.
ОРОНІМ ТОВТРИ (МЕДОБОРИ): У ПОШУКАХ ЕТИМОЛОГІЧНОЇ ІСТИНИ
Authors: Вербич Святослав
Published: May 2023

Статтю присвячено актуальній проблемі ономастики ‒ етимологічній інтерпретації ороні- мів, які з-поміж інших класів вирізняються особливою стійкістю щодо змін у часі, а отже, часто зберігають у своїй структурі давні мовні елементи. Об’єкт дослідження ‒ назви гірського масиву Товтри, які простягаються в центральній частині Подільської височини на довжину понад 200 км від Підкаменя на Тернопільщині до Стефанівців над Пру- том у Молдові, та їхньої частини ‒ Медобори. Мета. Узагальнено результати попередніх досліджень щодо пояснення цих назв, докладно проаналізовано їхню фонетичну й словотвірну будову з урахуванням споріднених лексем в інших слов’янських і неслов’янських мовах, а також свідчень історичних джерел, установлено етимологію вказаних оронімів. Основні завдання. Досліджено формальну структуру оронімів Товтри і Медобори, установлено їхню етимологію. Висно- вки та результати дослідження: 1) оронім Товтри ‹Тоўтри ‹Тълтры ‹*Търтры; 2) базова форма *Търтры мотиво- вана географічним терміном псл. *tъrtъra › *tъrtъry ‒ результат редуплікації і.-є. кореня *ter- ‘терти’ в ступені редукції о-ряду; 3) первісна семантика псл. *tъrtъra › *tъrtъry ‒ *‘обтерте (протерте) внаслідок процесів вивітрювання чи ви- мивання водою каміння’; 4) структура ороніма Товтри / Толтри ‹ *Търтры й топонімні паралелі в інших слов’янських регіонах дають підстави констатувати її праслов’янський характер. Водночас наявність споріднених утворень в інших індоєвропейських мовах і непродуктивність на праслов’янському ґрунті такого способу словотворення, як редуплікація кореня, уможливлюють припущення про засвоєння праслов’янами ороніма *Търтры ‹ *Tъrtъry від їхніх попередників у цьому регіоні, зокрема північних фракійців; 5) назва Медобори також не первинна, сягає первісної форми Недобор(и) ‹ псл. *nedъbrъ, префіксальний дериват від іменника *dъbrъ з первісним значенням ‘заглибина, яма, долина, яр’, що спростовує іллірійську етимологію цієї назви як *Medu-baris.
АГІОНІМИ ТА ПОХІДНІ ВІД НИХ У МОВНІЙ КАРТИНІ СВІТУ УКРАЇНЦІВ XIX СТ. (на матеріалі збірки Матвія Номиса «Українські приказки, прислів’я і таке інше»)
Authors: Гнатюк Лідія
Published: May 2023

Статтю присвячено аналізу агіонімів (назв християнських святих) та похідних від них, засвідчених у збірці Матвія Номиса «Українські приказки, прислів’я і таке інше» (1864). Ці одиниці з названої збірки паремій ще не були об’єктом дослідження в українській лінгвістиці. Потреба їх вивчення зумовлена необхідністю реконструкції концептуальної і мовної картин світу українців XIX ст., зокрема важливого фрагмента, пов’язаного з духовним буттям.

З’ясовано, що агіонім може бути двочленним чи одночленним. Складені одиниці містять назву чину святості та ім’я (святий Петро) або ім’я й диференціатор, зокрема прізвисько (Петро Верига). Значно частіше у збірці засвідчено лише імена святих, частина з яких мала варіанти в народному мовленні.

Агіоніми в пареміях розгляданої збірки часто виступали геортонімами (назвами свят на честь святих) і були для українців у XIX ст. важливими хронологічними маркерами. Зі святами українці пов’язували прикмети, які були наслідком спостережень за змінами в природі; паремії з геортонімами часто містили й господарські поради, характеристику селянина за ознаками того, як він господарює від свята до свята тощо. У розгляданій збірці зафіксовано окремі народні геортоніми, що складаються з прикметника, який називає ознаку за порою року чи температурою, та імені (Весняний Микола, Теплий Олекса).

З’ясовано, що в пареміях найчастіше засвідчено імена святого Петра та святого Юрія, а також похідні при- кметники на означення святкового дня петрівський / петрівчаний / петрівній / Петрів день і назву посту Петрівка. Оскільки в народі двічі впродовж року вшановували святого Юрія, сполука на Юрія (без означення часу свята) стала вживатися жартівливо й набула значення ‘ніколи’ (на Юрія / Юра, як рак свисне), як і вислів на маленького Юрія.

Паремії засвідчують, що українці несхвально ставилися до тих, хто захоплювався надмірним святкуванням як приводом не працювати, що спричинило виникнення яскравих оказіональних дієслів, похідних від агіонімів (савити, варварити, амбросити).

Паремії, до складу яких входять агіоніми та похідні від них, постають як довершений зразок народної творчості: названі одиниці спричиняли пошук рими, у структурі висловів часто наявний синтаксичний паралелізм.
PŘEPIS (NEJEN) UKRAJINSKÝCH OSOBNÍCH JMEN Z CYRILICE DO LATINKY Z HLEDISKA ČESKÉHO ZÁKONA
Authors: Дворжакова Жанета
Published: May 2023

Ця стаття ґрунтується на практиці судової експертизи та розглядає проблеми, пов’язані з транслітерацією латиницею кириличних імен та прізвищ іноземців, які набули громадянства Чеської Республіки. Хоча основну увагу зосереджено передусім на українських іменах, однак проблеми, що розглядаються, стосуються й інших мов, де використовується кирилиця. Окрему увагу також звернено на використання імені по батькові в офіційних документах. У дослідженні представлені правові норми та правила, якими регламентується написання таких імен, а також наведені приклади з клопотань про призначення експертизи, котрі ми як експерти Інституту чеської мови Академії наук Чеської Республіки розглядали протягом останніх десяти років.

Транслітерація кириличних особових імен та прізвищ латиницею регламентується правилами, затвердженими Постановою КМ Чеської Республіки № 100/2007 Зб., які ґрунтуються на Правилах чеського правопису. Інша транслітерація, наприклад, англійською, не береться до уваги. Наприклад, «Олексій» в чеських документах буде писатися як «Oleksij», а не «Oleksiy», як було зазначено в українському закордонному паспорті. Водночас таке втручання порушує основну ідентифікаційну функцію особових імен та прізвищ і може призвести до адміністративних проблем. У разі, якщо іноземець бажає залишити англійську транслітерацію свого імені та прізвища (себто, «Oleksiy»), він повинен подати заяву про зміну імені та надати висновок експерта про те, що в англійськомовних країнах бажане написання імені є офіційною формою його фіксації.

У чеській онімічній системі використовується лише власне ім’я та прізвище, тому, відповідно до чеського Закону, було неможливо зазначити в документах ім’я по батькові. Однак ситуація змінилася 2017 року завдяки «Рамковій конвенції про захист національних меншин». Зараз, якщо людина хоче, щоб у документах було зазначено її ім’я по батькові, то вона повинна зареєструватися як представник меншини, що використовує такий тип імені.

Наразі готуються поправки до Закону «Про реєстри актів цивільного стану, ім’я та прізвище».
УКРАЇНСЬКА АНТРОПОНІМІЯ XVІІ СТ. У МАЛОВІДОМОМУ ТУРЕЦЬКОМУ ІСТОРИЧНОМУ ДЖЕРЕЛІ
Authors: Купчинська Зоряна
Published: May 2023

Статтю присвячено дослідженню українських антропонімів XVІІ ст., які засвідчені в маловідомому турецькому історичному джерелі «Дефтер Муфассал 1681 року». Простудійовано власні назви людей лише на А. Метою статті є аналіз власних назв, засвідчених у «Дефтері Муфассалі 1681 року». Щоб досягти мети, визначено такі завдання: 1) ознайомити читача з маловідомою турецькою історичною пам’яткою «Дефтером Муфассалом 1681 року»; 2) вѝокремити українські антропоніми XVІІ ст.; 3) провести аналіз власних назв людей та порівняти їх із сучасним українським антропоніміконом; 4) виявити ті оніми, які на сучасному етапі не зафіксовані. У розвідці використані описовий метод і методи аналізу та систематизації. Давні антропоніми, виокремлені з історичного дже- рела, – додаткове джерело антропонімікону, який функціонував на території України в XVІІ ст. Власні назви людей, що репрезентовані в «Дефтері Муфассалі 1681 року», свідчать про давність таких онімних утворень, адаптацію запозичених імен на україномовному ґрунті. Підсумовуючи вищезазначене, можемо стверджувати, що з 90 назв на А засвідчено такі, які: поширені і сьогодні на рівні власних імен людей і прізвищ; мають відмінності зі сучасними відповідниками на фонетичному рівні; не виявлені на сучасному етапі, знаходимо їх у похідних назвах; на сьогодні є екзотичними, рідко вживаються в сучасному антропоніміконі. Практична цінність статті полягає в тому, що виявлені та проаналізовані власні назви людей поповнили загальнослов’янський антропонімікон. У результаті розвідки було встановлено особливості антропонімії, що виділена з турецької пам’ятки «Дефтер Муфассал 1681 року», зокрема це історичне джерело засвідчує функціонування прізвищ в Україні на кінець ХVII ст., репрезентований список антропонімів на А підтверджує, що у ХVII ст. існував обширний реєстр запозичених власних імен, які адаптувалися на українському мовному ґрунті; законстатовано великий спектр різноманітних суфіксів, за допомогою яких творилися похідні імена / прізвиська / прізвища.
ІСТОРИЧНА РОЛЬ ЛІТЕРАТУРНО-ХУДОЖНЬОГО АНТРОПОНІМІКОНУ РОМАНУ «ВОЛИНЬ» УЛАСА САМЧУКА В РОЗВИТКУ УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРНО-ХУДОЖНЬОЇ АНТРОПОНІМІЇ ПОЧАТКУ ХХ СТ.
Authors: Лавер Оксана
Published: May 2023

Твори Уласа Самчука становлять цінне джерело не лише для вивчення лексичних ресурсів художньо- го мовлення, а й для дослідження історичних умов становлення української літературної мови, зокрема національної антропонімної системи. Епопея «Волинь» належить до європейського періоду творчості У. Самчука, саме в цей час відбувалося його становлення як письменника у руслі традицій європейської культури. Актуальність нашої роботи зумовлена необхідністю аналізу чинників, під впливом яких формувався літературно-художній антропонімікон роману

«Волинь», це дозволить з’ясувати роль власних назв персонажів епопеї у процесі еволюції української літературно- художньої антропонімії на початку ХХ ст.

Мета статті – здійснити функційно-стилістичний аналіз літературно-художнього антропонімікону епопеї «Во- линь» у контексті розвитку української літературно-художньої антропонімії початку ХХ ст. Реалізація мети передбачає виконання таких завдань: з’ясувати основні періоди еволюції нового літературно-художнього антропонімікону, визна- чити прикметні ознаки кожного періоду, встановити вплив літературних напрямів на формування системи пропріати- вів трилогії «Волинь».

У статті подано характерні ознаки різних етапів еволюції нового українського літературно-художнього антропо- німікону: етнографічний натуралізм, етнографічний реалізм, критичний реалізм, модернізм, соціологізм, вульгарний соціологізм, соцреалізм, псевдосоціологізм (маскування під соціологізм), постмодернізм, літературно-художня антро- понімія посттоталітарної доби. Для літературно-художніх антропонімів, сформованих у руслі модернізму, характерними ознаками є синкретизм онімічного значення та імпліцитна форма вираження конотативної семантики, що породжує при кожному новому прочитанні твору нове бачення образу, нове його осмислення.

Склад літературно-художнього антропонімікону «Волині» відображає основні тенденції назовництва кінця ХІХ – початку ХХ ст., тобто час формування іменника модерної української нації. Улас Самчук використовує реалістичні власні назви, але наповнює їх індивідуальним змістом, цікавими конотаціями відповідно до ідейного задуму, застосовуючи при цьому нові методи.
АНТРОПОНІМИ У СКЛАДІ КАЛЕНДАРНО-ОБРЯДОВИХ НАЗВ (на матеріалі закарпатських говірок)
Authors: Миголинець Ольга
Published: May 2023

Важливою ланкою сучасних діалектологічних досліджень є системний опис тематичних груп лексики. Цікавою для вивчення є лексика календарної обрядовості. Її фіксація та аналіз допомагає досліднику краще пізнати діалектотворчі процеси в системі говорів і говірок. Календарно-обрядова лексика містить інформацію про традиційну духовну і матеріальну культуру народу. Тому її фіксація, систематизація та аналіз у різних аспектах вивчення є першо- черговим завданням українських мовознавців. У пропонованій статті подаємо спостереження над календарно-обрядо- вими назвами в українських закарпатських говірках, які утворені на основі антропонімів. Зокрема звертаємо увагу на їх компонентний склад, лексико-граматичну характеристику та внутрішню форму. Також простежуємо наявність чи відсутність зафіксованої лексики в інших українських говорах та в українській літературній мові.

Закарпатські говірки, як відомо, належать до системи говірок давньої формації, отже, зберігають реліктові яви- ща, архаїчні риси, але водночас містять і порівняно нові нашарування, зумовлені географічним розташуванням говір- кового масиву та іншими позалінгвальними мотивами.

Предметом нашого аналізу є семи на означення 20 релігійних свят та періодів, повʼязаних із цими святами.

Як видно із зібраної нами лексики, календарно-обрядові назви характеризується широкою варіантністю. Аналіз реєстру релігійних свят свідчить про те, що вони завжди присвячені певній священній особі. Заслуговує на увагу словотвір християнських назв у закарпатських говірках. Чимала кількість календарно-обрядових назв, в основі яких лежать антропоніми, повʼязана із законом мовленнєвої економії, адже повні багатокомпонентні назви в побутовому мовленні вживати незручно, тому вони змінені на однослівні. Зафіксовані також назви, які в українську мову запозичені з церковнословʼянської, в якій вони також є запозиченнями або кальками з грецької. Запозичені назви пристосувалися до фонетики української мови і повністю адаптувалися. Невеликий відсоток назв, в основі яких лежать власні імена, припадає на суфіксальні деривати.
ТЕОРЕТИЧНІ ПІДХОДИ ДО АНАЛІЗУ ПАРЕМІЙ В УКРАЇНСЬКОМУ, РОСІЙСЬКОМУ ТА ПОЛЬСЬКОМУ МОВОЗНАВСТВІ
Authors: Мороз Тетяна
Published: May 2023

Пареміологія є сферою зацікавлень не лише мовознавства, а й соціології, психології, етнології, культурології та фольклористики. Зважаючи на багатофункціональність і структурно-семантичну різноманітність, паремії привертають увагу дослідників різних гуманітарних дисциплін уже не одне століття. Безсумнівно, одним із основних у лінгвістиці було і залишається питання методики дослідження прислів’їв та приказок. Із часом значний рівень роз- витку методології дозволив здійснювати низку досліджень щодо феномена паремія та його функціонування у мовній системі. Про це свідчать наукові праці українських, польських і російських науковців минулих часів і сьогодення.

У нашій статті коротко розглянуто актуальну та дискусійну проблему термінологічного визначення поняття па- ремія. З’ясовано, що у мовознавстві і досі немає усталеного тлумачення паремій. Основну увагу акцентовано як на усталених (комплексний лінгвістичний, структурний, опозиційний, функціонально-синтаксичний, зіставно-типоло- гічний, ономасіологічний), так і новітніх (ідеографічний, лінгвокультурологічний, комплексний інтердисциплінарний, когнітивний, когнітивно-дискурсивний, структурно-семіотичний, концептуально-семіотичний, лінгвокогнітивний, комунікативно-дискурсивний, прагматичний) підходах до вивчення прислів’їв та приказок в українському, російсько- му та польському мовознавстві.

Нашим завданням було опрацювати лінгвістичні дослідження, присвячені вивченню паремійних одиниць та з’ясувати, за допомогою яких підходів мовознавці здійснюють їх опис.

У роботі висвітлено погляди науковців, які належать до прибічників широкого та вузького підходів, щодо належ- ності чи неналежності прислів’їв та приказок до складу фразеологічного фонду. Схиляючись до вузького розуміння фразеології, прислів’я та приказки ми розглядаємо поза її межами, оскільки прислів’я та приказки існували ще з давніх-давен.

Проведений аналіз праць засвідчує широту методології досліджень паремійних одиниць, які є особливими одиницями мови. Тому подальше вивчення більшої кількості матеріалу дасть змогу виявити інші підходи до вивчення паремій.
СУЧАСНА ОФІЦІЙНА УРБАНОНІМІЯ МІСТА УЖГОРОДА
Authors: Негер Оксана
Published: May 2023

Урбанонімія – численний і специфічний прошарок топонімії, особливість якої, порівняно з іншими онімними класами, полягає у надзвичайно тісному зв’язку з екстралінгвальними факторами, що зумовлює нестабільність і постійну трансформацію цієї субсистеми. Предметом нашого дослідження стали 607 урбанонімів – назв вулиць, провулків, площ, взяті з офіційного сайту Ужгородської міської ради.

Усі урбаноніми ми поділили на такі групи: 1) меморіальні назви, метою яких є увіковічнення певних осіб або груп осіб у суспільній пам’яті; 2) назви-характеристики (властивостей, якостей міського об’єкта, його зв’язку з інши- ми об’єктами різного характеру тощо); 3) назви-вшанування (географічних об’єктів, націй, професій); 4) асоціативні назви.

До складу першої групи входить 310 одиниць. Найбільшими підгрупами серед них є ті, що утворені на честь місцевих діячів (40%) та ті, що вшановують іноземних діячів (38%). Близько 22% назв на честь осіб з інших регіонів України.

Характеристичні назви складають 21% від усіх урбанонімів Ужгорода. Ми поділяємо їх на дескриптивні (власне характеристичні) та дескриптивно-оцінні. Перша група об’єднує одиниці, в основі яких – об’єктивне відображен- ня навколишніх реалій, друга – урбаноніми, які характеризують за допомогою оцінювання об’єкта, що часто носить суб’єктивний характер.

Близько 15% сучасного урбанонімікону міста Ужгорода складають асоціативні назви, призначення яких – викли- кати в уяві мовців певні позитивні асоціації.

Назви-вшанування в ужгородському урбаноніміконі можна сміливо назвати продуктом радянської епохи. Осо- бливістю найменувань цієї групи є домінуюча мотивація третього ступеня, тобто відсутність будь-якого реального зв’язку з номінованим об’єктом (за винятком назв, утворених на честь міст-побратимів).

Аналіз урбанонімікону Ужгорода показав домінування глорифікаційного принципу номінації, тобто власні назви на карті міста перш за все розглядаються назвотворцями як засіб формування певних цінностей. Превалювання найменувань на честь місцевих діячів, а також онімів, що відображають регіональну специфіку, свідчить про тенденцію коренізації в сучасному ужгородському урбаноніміконі. У той же час значний пласт урбанонімів — спадок консервативної і обмеженої системи номінації радянських часів.
УКРАЇНСЬКІ ПРІЗВИЩА З КОМПОНЕНТОМ варен-
Authors: Поповський Анатолій
Published: May 2023

Стаття присвячена семантиці загальновживаних слів із компонентом варен- та їхнім антропонімам з погляду лінгвокультурних проблем сучасного мовознавства. Актуальність праці зумовлена особливою важливістю проблем, пов’язаних з етимологією, дериватологією, семантикою та художніми засобами, з’ясування яких ґрунтується на принципах та методах когнітивного та лінгвокультурного аналізу. Студіювання таких мовних одиниць з позицій когнітивного підходу дає можливість виявити механізм співвідношення мовленнєвих та пізнавальних процесів у виявленні їх смислового навантаження.

Метою дослідження є виявлення та аналіз семантико-пізнавальних особливостей, характерних для загальномовних і антропонімних компонентів української мови на основі знання національно-специфічних явищ матеріальної та духовної культури українства.

Об’єктом роботи є ціннісні концепти, реалізовані за допомогою досліджуваних лексем в українському усному та писемному мовленні. Предметом дослідження є структурно-семантичні особливості обраних компонентів у живому народному мовленні, фольклорі, художній та науковій літературі.

У статті окреслено тему та завдання її реалізації, оскільки в засобах масової інформації продукуються нав’язливі погляди щодо походження таких українських національних страв, як борщ, вареники. Основна увага зосереджена на висвітленні значення компонентної одиниці як частини змістового об’єкта концепту та його номінативно-стилістичної функції. Для аналізу дібрано ілюстративний матеріал, який містить у своєму складі сталі загальновживані лексичні елементи, діалектні риси та антропоназви з компонентом варен-.

Висвітлюються також вияви національної ідентичності, маніфестовані такими мовними явищами, що містять вербалізовані культурні коди і відображають національну мовну картину світу українського етносу. Аналіз досліджуваного шару лексики дав змогу виявити й обґрунтувати широку палітру загальновживаних мовних одиниць із компонентом варен- у живому народному мовленні та їх ролі у творенні української антропосистеми.