bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
РОЛЬ ІНФЕКЦІЙНИХ ЧИННИКІВ У ВИНИКНЕННІ ГОСТРОЇ КРОПИВ’ЯНКИ У ДІТЕЙ
Authors: Банадига Н. В.
Published: November 2022

Мета дослідження – відстежити вплив гострих інфекційних захворювань на появу гострої кропив’янки в дитячому віці.

Матеріали та методи. Проведено поглиблений ретроспективний аналіз клінічної картини гострої кропив’янки  у 81 дитини. Діагноз гострої кропив’янки базувався в основному на даних анамнезу, клінічного огляду дитини (типовими є поява міхурів (кропив’янки), ангіоедеми або їх поєднання, сверблячки), що відповідає міжнародному консенсусу. Особливу увагу звертали на можливий звʼязок проявів гострої кропив’янки із впливом різних чинників (інфекційна захворюваність, приймання медикаментів, харчових продуктів).

Результати дослідження та їх обговорення.  Гостру кропив’янку вперше у житті діагностували в 79,01 % дітей. Серед хворих суттєво переважали діти перших трьох років життя (45,68 %, n=37). У 43,21 % пацієнтів встановлений звʼязок із гострим інфекційним процесом, при цьому суттєво переважали вірусні збудники (62,85 %), значно рідше кропив’янка спостерігалася на фоні бактеріальної чи паразитарної інфекції. В групі обстежених не мали суттєвого значення використання медикаментів (антибіотики, нестероїдні протизапальні) та вживання харчових продуктів.

Висновки. У групі обстежених пацієнтів відстежена істотна роль інфекційного процесу у провокації гострої кропив’янки,  при цьому вагомо переважали ідентифіковані саме вірусні збудники (вірус грипу, парагрипу, респіраторно-синтиціальний, аденовірус, Епштейна – Барр). Аналіз результатів клінічного обстеження та лабораторних методів дав змогу дійти висновку, що у 43,21 % хворих на гостру кропив’янку мала звʼязок із інфекційними чинниками, у 27, 16 %  була ідіопатичною; у решти дітей потребувала додаткового обстеження в алерголога.
Роль і проблематика посмертного донорства та хірургічні особливості експлантації органів
Authors: Підопригора О. О. , Загрійчук М. С. , Каніковський О. Є.
Published: November 2022

Мета роботи: визначити частку придатних до трансплантації органів та хірургічні особливості експлантацій органів від посмертних донорів.
Матеріали і методи. У дослідження включили 14 посмертних донорів, які відповідали критеріям безпеки потенційного донора та у яких було виконано експлантацію органів у період від травня 2021 р. до грудня 2021 р. на базі КНП КОКЛ, з них 14 % (2 особи) віком понад 60 років та 86 % (12 осіб) молодші 60 років.
Результати досліджень та їх обговорення. За результатами обробки даних можна стверджувати, що незважаючи на лабораторні показники безпеки донора, частина органів із різних причин непридатна для подальшої трансплантації. Окрім того, кожне третє-четверте вилучення супроводжується варіативною судинною анатомією.
Сучасний розвиток трансплантології в нашій країні дав змогу нам у боротьбі за життя пацієнтів значно покращити результати. Так, посмертне донорство рятує життя одночасно щонайменше 4 особам. Водночас дане дослідження демонструє, що 36 % сердець, 43 % печінок та 7 % нирок при відповідності лабораторним критеріям безпеки донора не можуть бути використанні для трансплантації. Судинна варіативна анатомія має місце в 25 % експлантованих печінок та в 39 % нирок, що подовжуває як час вилучення органів, період холодової ішемії та потребує від хірурга досконаліших навиків.
Перитонізація проленового протеза при виконанні лапароскопічної герніопластики в пацієнтів із пахвинними грижами
Authors: Булик І. І. , Бондарєв Р. В.
Published: November 2022

Мета роботи: оцінити ефективність перитонізації проленового протеза у ході виконання ТАПП у пацієнтів із пахвинними грижами методом електрозварювання порівняно з накладанням безперервного шва. 
Матеріали і методи. Проведено хірургічне лікування 81 пацієнта з пахвинною грижею. У всіх пацієнтів виконували транс­абдомінальну преперитонеальну пластику із застосуванням сітчастого проленового протеза стандартного розміру. У 45 пацієнтів герметизацію очеревини над протезом здійснювали за допомогою безперервного шва (1 група). У 36 герметизацію проводили за допомогою запропонованою нами методикою електрозварювання (2 група).
Результати досліджень та їх обговорення. Відмітили скорочення часу операції у пацієнтів другої групи (102,7 хв, проти 112,45), термінів стаціонарного (2,15, проти 2,95 дня) та амбулаторного лікування (5,15 проти 6,05 дня). У пацієнтів другої групи вірогідно (p<0.05) нижчою була частота появи гематоми пахвинної ділянки у ранньому післяопераційному періоді – 8,3 %, проти 28,9 % (OR 0,22, 95 %, CI 0,06-0,86, p=0,04; χ2=4,11), пахвинної невралгії – 2,8 %, проти 20,0 % (OR 0,11, 95 %, CI 0,01-0,95, p=0,04; χ2=4,01) та парестезій пахвинної ділянки з боку операції – 11,1 %, проти 33,3 % (OR 0,25, 95 %, CI 0,07-0,84, p=0,03; χ2=4,33).
Застосування електрозварювання для перитонізації проленового протеза у ході виконання трансабдомінальної преперитонеальної пластики дозволяє скоротити час операції, терміни стаціонарного й амбулаторного лікування пацієнтів та знизити частоту розвитку специфічних ускладнень у післяопераційному періоді.
Дермліпектомія з герніоабдомінопластикою як раціональний принцип хірургічного лікування хворих із грижами і вентральними надлишками парагерніальних тканин
Authors: Кот А. О.
Published: November 2022

Мета роботи оцінити клінічну ефективність сумісного виконання вдосконалених дермліпектомій з герніоабдомінопластиками при лікуванні хворих на грижі та зовнішні деформації живота, що мають баластно-надлишкові тканини черевної стінки.

Матеріали і методи. Дослідження ґрунтується на параопераційних обстеженнях і аналізі власних результатів хірургічного лікування 67 дорослих пацієнтів. Застосовано клінічні методики визначення внутрішньочеревного тиску, інтенсивності болю, вентро-сонометричні дослідження, морфологічні і статистичні методи.

Результати досліджень та їх обговорення. Обґрунтовано раціональний принцип хірургічних втручань в умовах абдомінального ожиріння чи/та інших надлишків надапоневрозної локалізації на підставі патометричних характеристик, визначених за розмірами вентральної деформації, виразності жировмісних тканин і фіброзно-рубцевих компонентів в її складі. Доопераційно прораховані об’єми дермо-фіброліпектомій, що здійснені разом із реконструктивно-пластичними втручаннями на черевній стінці у різних категорій герніологічних хворих, суттєво знизили частоту локальних ускладнень і покращили показники якості їх життя та здоров’я.
Досвід лікування пацієнтів із сумкою Торнвальда
Authors: Хоружий І. В. , Андрейчин Ю. М. , Романюк Н. М.
Published: November 2022

У статті на основі даних клінічних обстежень хворих із сумкою Торнвальда оцінено ефективність хірургічного лікування методом ендоскопічного коблаторного видалення.
Стороннє тіло (гігантська редька) в товстій кишці
Authors: Горолюк А. Ю.
Published: November 2022

У статті описано рідкісний випадок наявності стороннього тіла (гігантська редька), що через анальний отвір потрапило до нисхідного відділу ободової кишки та було видалено без лапаротомії через анальний канал без використання допоміжних інструментів.
Результати дослідження поширення, біології живлення та епідеміологічного значення кліщів роду dermacentor koch. В україні
Authors: Подобівський С. С. , Паничев В. О. , Білик Я. О. , Федонюк Л. Я.
Published: November 2022

Резюме. Кліщі видів Dermacentor reticulatus і Dermacentor. marginatus є одними із масових видів у Європі і в Україні. Ці види мають дещо схожі ареали, але перший вид частіше зустрічається більш північніше, а інший південніше в лісостеповій зоні Євразії.
Мета дослідження. Дослідити поширення, біологію живлення та епідеміологічний стан кліщів роду Dermacentor Koch в західних, в частині центральних і північних областей України.
Матеріали та методи. Збір кліщів проводився вручну та з використанням “прапора”. Епідеміологічний стан кліщів виявлявся за допомогою ПЛР дослідження з використанням ампліфікатора “Rotor-Gene - 6000” в умовах реального часу.
Результати. D. reticulatus широко розповсюджений на Поліссі, в Чернігівській і в Сумській областях, в північних районах Тернопільської, Київської, Вінницької та Хмельницької областей. Відносно D. marginatus, то він вказаний для 26 областей України, від передгірських районів Східних Карпат і Полісся до Кримських гір. Частіше всього зустрічається в південній частині Полісся, на Прикарпатті, лісових захисних смугах степів, на зволожених ділянках, в суходільних луках, лісових галявинах, в балках, заліснених ярах тощо.
Моніторинг живителів для D. reticulatus показав що серед домашніх тварин він найчастіше зустрічається на собаках, котах, коровах і конях. Преімагінальні стадії D. reticulatus у своєму живленні надають перевагу мишоподібним гризунам: сірій полівці (Microtus arvalis) і хом’якам сірим (Cricetulus migratorius), а D. marginatus – хом’якам сірим.
Згідно досліджень епідеміологічного стану кліщів роду Dermacentor у Європі виявлено, що D. reticulatus та D. marginatus можуть бути ефективними векторами Rickettsia raoultii та Rickettsia slovaca, обидва з яких викликають кліщовий лімфаденіт у людини. В Україні встановлено, що пасовищні кліщі є також переносниками борелій (Borrelіa burgdorferі s.l. і Borrelіa аfzelii), бабезій: (Babesia canis, Babesia mіcrotі), ерліхій (Ehrlіchіa phagocytophіla genogroup) і навіть токсоплазми (Toxoplasma gondіі). Проведені ПЛР-дослідження показали, що кліщі виду D. reticulatus були носіями Borrelіa burgdorferі s.l., Anaplasma phagocytophilum, Babesіa sp. та вірусу кліщового енцефаліту (ВКЕ).
Висновки: D. reticulatus широко розповсюджений в більш північних і центральних біоценозах Європи і України, а D. marginatus частіше займає більш південні регіони, часто в аридні біотопи; личинки і німфи кліщів цього роду живляться переважно кров’ю різних мишоподібних гризунів, а їх імагінальні стадії – кров’ю численних диких і одомашнених копитних і хижих тварин та людини; кліщі роду Dermacentor найчастіше є носіями Borrelіa burgdorferі s.l., Borrelіa. аfzelii, Rickettsia raoultii, Rickettsia slovaca, Ehrlіchіa phagocytophіla, Anaplasma phagocytophilum, Babesia canis, Babesia mіcrotі.
Morphology of the human cardiac valves of inflammatory and non-inflammatory genesis of the aquired heart defects
Authors: Popadynets O. G. , Bilyk Ya. O. , Chornii S. V. , Yurakh O. M. , Dubyna N. M. , Fedoniuk L. Ya.
Published: November 2022

Summary. The prosthetics of the heart valves was and remains one of the main parts of cardiac surgery. Reliable information about the nature of valve heart defects will be useful for developing the most effective treatment regimens for patients.
The aim of the study – to investigate morphological peculiarities of the heart valves, which were removed during the surgical replacement of their prostheses.
Materials and Methods. The material for the morphological study of the valves was taken in the Institute of Cardiovascular Surgery named after M. M. Amosov. There were studied the main structural components of 855 valves (377 mitral and 478 aortic ones). Out of the cusps, chordae and papillary muscles, according to the generally accepted method, there were made histological specimens, which were stained with hematoxylin-eosin, with picrofuchsin according to Van Gieson method, Weigert resorcin-fuchsin method and also according to MSB method in Zerbino-Lukasevich modification. Frozen sections were processed by means of Sudan to identify adipose cells.
Results. There was revealed the predominance of lesions of the aortic valve. The frequency of pathological processes causing acquired heart defects has been clarified. The analysis of structural changes revealed the predominance of lipoidosis in the group of non-inflammatory valve damage. When estimating the specific gravity of lipoidosis in 46.4 %, it was combined with rheumatism, infectious endocarditis, dysplasia, and myxomatous degeneration.
Conclusions. Morphological analysis of the surgical specimen showed that acquired heart defects are some polymorphic pathologies. In the foreground among the causes of defects there is rheumatic valvulitis (49.7 %), in the second place – non-inflammatory valve damage (38.4 %), in the third place – infective endocarditis (10.4 %). Acquired heart defects, caused by one of the above-mentioned reasons, are often complicated as a result of the layering of changes that are associated with hemodynamic trauma of the endocardium or lipoidosis. Cholesterol necrosis of the cusps is the basis for the development of infective endocarditis.
Порівняльна характеристика якості сну та артеріального тиску в медичних сестер терапевтичного профілю, які працюють у терапевтичних відділеннях та спеціалізованих відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із коронавірусною хворобою COVID-19
Authors: Двуліт М. М. , Криницька І. Я. , Денефіль О. В.
Published: November 2022

Резюме. Під час пандемії COVID-19 медичні сестри працюють у безпрецедентних умовах, що зумовлює фізіологічний дискомфорт та емоційне напруження. Крім того, їх позмінна праця характеризується вимушеним зміщенням сну на денні години, скороченням його тривалості та зниженням якості, що може бути одним із факторів підвищення рівня артеріального тиску (АТ).
Мета дослідження – вивчити частоту і вираження порушень сну та рівень АТ у медичних сестер терапевтичного профілю, які працюють у терапевтичних відділеннях та спеціалізованих відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із коронавірусною хворобою COVID-19.
Матеріали і методи. Усього у дослідженні взяло участь 56 медичних сестер терапевтичного профілю, із них 30 осіб працюють у терапевтичних відділеннях, а 26 – у спеціалізованих відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із коронавірусною хворобою COVID-19. Для клінічної оцінки вираження інсомнії ми використали анкету суб’єктивного оцінювання сну. Вимірювання систолічного АТ (САТ) й діастолічного АТ (ДАТ) у мм рт. ст. проводили згідно зі стандартним протоколом за методом Короткова. Статистичну обробку даних проводили із використанням стандартних програмних продуктів обробки інформації Statistica 8.0.
Результати. Порушення сну серед медичних сестер терапевтичного профілю, які працюють у відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із COVID-19, виявлено у 42,3 % опитаних проти 30,0 % респондентів терапевтичних відділень. Оцінка рівня АТ у медичних сестер показала, що хоча кількість респондентів із нормальним АТ вірогідно не відрізнялася у двох досліджуваних групах, оптимальний АТ був визначений у вірогідно меншої кількості медичних сестер, які працюють у відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із COVID-19. При цьому кількість медичних сестер із високим нормальним АТ також вірогідно переважала у групі респондентів, які працюють у відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із COVID-19. Щодо АГ, то дану патологію було діагностовано у 33,3 % медичних сестер терапевтичних відділень та 30,7 % медичних сестер спеціалізованих відділень, де надають допомогу пацієнтам із COVID-19. Результати проведеного кореляційного аналізу показали позитивний зв'язок високої сили між рівнем АТ та інтрасомнічними порушеннями сну в медичних сестер обох досліджуваних груп.
Висновки. Більш виражені порушення сну та вищі рівні АТ у медичних сестер, які працюють у спеціалізованих відділеннях, де надають допомогу пацієнтам із COVID-19, вказує на необхідність розробки і реалізації низки профілактичних засобів для медичних працівників, що залучені до надання допомоги пацієнтам із гострою коронавірусною хворобою для покращення якості сну та запобігання виникнення кардіометаболічних розладів.
CASE REPORT ON RARE OUTCOME OF A RETROPERITONEAL MASS: MANAGEMENT CHALLENGES AND LESSONS LEARNT
Authors: Nair V. V. , Sharma P. , Rajendran N. , Raja S. , Rao P. P. , Mehta R.
Published: November 2022

Background. Gastrointestinal stromal tumours (GIST) are non-epithelial mesenchymal solid neoplasm with varied presentation. The study reports the case of a retroperitoneal GIST in a 21‑year‑old male presented with an abdominal lump for six months. The lesion was initially thought to be a retroperitoneal sarcoma. Exploratory laparotomy revealed an abdominopelvic mass covering the entire right side of abdomen and pelvis. The tumour was adherent to the terminal ileum and ascending colon. There were dense adhesions between the retroperitoneum with involvement of the middle third of the right ureter. The tumour was resected with right hemicolectomy with ileotransverse anastomosis. Post-operative histopathology revealed it as high-grade spindle cell type GIST. The patient is presently on post-operative chemotherapy with Imatinib mesylate.
Objective. Atypical presentations of GIST are seldom discussed but frequently encountered in clinical practice. This article depicts different challenges the surgeon has to face while diagnosing such atypical entity.
Methods. Case report of atypical GIST presenting as retroperitoneal lump.
Results. The patient underwent surgical resection and is presently on post-operative chemotherapy with good overall outcome for a one year follow up.
Conclusions. GISTs presenting as retroperitoneal lumps are very rare, they should be considered in their differential diagnosis of an atypical retroperitoneal mass.
STRUCTURAL ORGANIZATION OF RAT TISSUES IN EXPERIMENTAL COMBINED TRAUMA OF THE CHEST AND BOTH THIGHS
Authors: Marushchak M. , Mialiuk O. , Kaskiv M. , Demjanchuk M. , Krynytska I.
Published: November 2022

Background. In cases of severe trauma, fractures of long bones are the most often combined with trauma of the chest, head, and abdomen, as well as development of hemorrhagic shock. Therefore, it is reasonable to study the combined trauma of the chest and lower extremities in details, as well as the post-traumatic multiple organ dysfunction especially in early manifestation stage.
Objective. The aim of the study was to identify the features of structural organization of the lungs, heart and liver with underlying combined trauma of the chest and both thighs on the 7th day of the post-traumatic period.
Methods. The experimental study involved 22 adult nonlinear white male rats with body mass of 200-210 g, kept on a standard diet at animal facility with food and drinking regimes recommended by the standards for laboratory animals. All animals were divided into 2 groups: the control group (1st, n=10), the experimental group (the 2nd) chest trauma and both thighs trauma, observation for 7 days (n=12). The animals of the experimental group were simulated for right-sided closed pneumothorax with a rib fracture by a trocar under thiopental-sodium anesthesia (40 mg/kg of body weight of the rat, intraperitoneally); it was combined with a fracture of the left and right femurs. Skeletal injury was modeled on each thigh that caused a closed fracture by a single dosed blow with a specially designed device. The blow energy was 0.375 J that corresponds to a severe injury. The associated injury was simulated by successive infliction of both injuries.
Results. Examination of the liver of animals on the 7th day of the experiment revealed a rapid growth of lesions in their parenchyma. The central veins were poorly visible and contained single erythrocytes; the vessels of medium caliber of myocardial stroma were dilated and blood-filled, which was manifested by the development of perivascular oedema. In the lungs of experimental animals, a moderate decrease of interstitial tissue oedema of the interalveolar septa was present, while cellular infiltration of mast cells, macrophages and lymphocytes also decreased significantly.
Conclusions. Multiple organ injuries, which are characterized by structural changes in the liver, heart and lungs in the combined trauma of the thorax and thighs on the 7th day of experiment were evidenced.
PREDICTORS OF LOW FUNCTIONAL RESERVES IN REHABILITATION OF PATIENTS WITH MYOCARDIAL INFARCTION COMPLICATED BY COMORBID PATHOLOGY
Authors: Levytska L. V. , Yurkiv V. V. , Korda M. M.
Published: November 2022

Background. Myocardial infarction (MI) is one of the leading causes of death in working age population; the risk of cardiovascular complications for survivors of acute MI complicated by comorbid pathology (CP) is very high.
Objective. The study is aimed to search for reliable prognostic markers for risk of reducing the functional reserves of the cardiovascular system in myocardial infarction with comorbid pathology.
Methods. The prospective study involved 371 patients with MI, who received non-invasive therapy and were observed for a 90-day period after admission to the hospital. All patients were examined and treated according to current protocols.
Results. It was found that 6-minute walk test (6MWT) is a specific and highly sensitive prognostic marker of functional reserves for patients with MI with CP (specificity – 100%, sensitivity – 63%, prognostic value of a positive result – 100%) with the Charlson comorbidity index (CCI) ≥2. The correlation of 6MWT performed on the 10th, 30th and 90th day of rehabilitation was revealed with the age of patients, SpO2, respiratory rate, systolic blood pressure, heart rate, left ventricular ejection fraction, levels of troponin T, creatinine, the number of lymphocytes in the peripheral blood, CCI (p<0.05).
Conclusions. During the 90-day rehabilitation period of a patient with MI complicated by CP, the markers of reduced exercise tolerance to be monitored are: blood pressure levels, respiratory rate, troponin T, creatinine, cholesterol, low-density lipoprotein, SpO2, the number of lymphocytes in the peripheral blood. To improve control over the process of rehabilitation in patients with MI complicated by CP the 6MWT and CCI should be used.
ОСОБЛИВОСТІ АНТИОКСИДАНТНОГО ЗАХИСТУ В ОРГАНІЗМІ БІЛИХ ЩУРІВ НА ТЛІ ВЖИВАННЯ ПИТНОЇ ВОДИ З ПОНАДНОРМАТИВНОЮ КОНЦЕНТРАЦІЄЮ НІТРАТІВ
Authors: Данчишин М. В. , Лотоцька О. В.
Published: November 2022

Вступ. Проблема забруднення довкілля нітратами за своїми масштабами та наслідками вийшла на глобальний рівень. Приблизно в одній третині підземних водних об’єктів, щодо яких наразі доступна інформація, перевищено гранично допустимі концентрації вмісту нітратів у питній воді.
Мeтою цієї роботи стало вивчення особливості антиоксидантного захисту в організмі білих щурів на тлі вживання питної води з понаднормативною концентрацією нітратів впродовж 30 днів в залежності від віку.
Матеріали. Експеримент проводили на 2 групах безпородних білих самок-щурів різного віку (статевозрілих та статевонезрілих) по 30 особин у кожній, розділених на 5 підгруп, які відрізнялися за якістю питної води, яку вони споживали самостійно. У 30-денному дослідженні нітрати давали щурам у питній воді в дозі 50, 150, 250, 500 мг нітрату натрію на літр. Тварини контрольної групи пили воду з міського водопроводу. Оцінювали вплив нітратів на активність супероксиддисмутази (СОД), каталази та церулоплазміну (СР) в сироватці крові щурів.
Результати. У результаті досліджень виявлено підвищену активність СОД, каталази та СР у сироватці крові на тлі вживання питної води з концентрацією нітратів від 150 до 500 мг/л у піддослідних групах обох вікових категорій. Встановлено, що найбільш виражені зміни показників викликає вживання питної води з нітратами у концентрації 500 мг/л. Більш виражені зміни були у статево незрілих тварин.
Висновки. Присутність нітратів у питній воді у понаднормативних концентраціях негативно впливає на організм піддослідних тварин, викликаючи активацію досліджуваних показників антиоксидантної системи.
AN OBSERVATIONAL STUDY TO FIND RELATIONSHIP OF ACUTE APPENDICITIS TO MENSTRUATION CYCLE IN NORTHERN AND NORTHEASTERN PART OF INDIA
Authors: Singh T. B. , Kumar R. , Nigam A. , Devi T. R.
Published: November 2022

Background. Diagnosing acute appendicitis correctly in a female patient is a challenge for a practicing surgeon. Rate of misdiagnosis of acute appendicitis is very high among female patients. There are many studies carried out to find incidence of acute appendicitis as per various phases of menstruation cycle but the results were conflicting.
Objective. The study was conducted to find the relationship of acute appendicitis with the different phases of the menstruation cycle.
Methods. This research was an observational study carried out in two regional hospitals in northern and north-eastern part of India. Duration of study was 24 months between 01 June 2019 and 31 May 2021. Inclusion Criteria were for all female patients, non-pregnant and menstruating, who were histopathologically confirmed as acute appendicitis. All pathologically proven negative appendectomy patients were excluded from this study. All female patients taking oral contraceptive pills (OCP) were excluded from the study.
Results. A total of 96 females were hospitalized in both hospitals during the study period; 12 of them did not attain menarche (12.5%), 6 had menopause (6.3%) and 78 were menstruating (81.25%). Of those 78 patients, who had physiological menstrual cycles, 6 were in menstrual phase (7.6%), 18 were in proliferative phase (23%), and 54 in luteal phase (69.2%). In our study, there were only 6 cases of acute appendicitis during menstruation. therefore, the expected ratio of cases was 6/14=0.42. The corresponding expected rate for the proliferative phase was 2.78×9=25 cases, whereas for the luteal phase it was 2.78×14=38.92. The expected ratio was 18/25=0.72 for the proliferative phase and 54/39=1.38 for the luteal phase. There was a significant increase in number of cases of acute appendicitis among the menstruating women in luteal phase with p value <0.05. Mean age of the study participants was 28.31±9.56.
Conclusions. According to the result of the study, the incidence of acute appendicitis significantly differs in different phases of menstruation cycle with highest incidence in luteal phase. Hence, female hormones (estrogen and progesterone) are significant in causing acute appendicitis.
ONCOPLASTIC CONE-SHAPED REMOVAL OF MELANOMA IN SITES WITH LIMITED SKIN RESOURCES
Authors: Galaychuk I. Y.
Published: November 2022

Background. According to the existing recommendations of the NCCN, 2-cm margins are optimal for surgical excision of skin melanoma (SM).
Objective. A method of cone-shaped oncoplastic surgery of SM in sites with limited skin-plastic resources is presented.
Methods. In the study 30 patients (11 men, 19 women) underwent cone-shaped removal of primary SM on arm and shin, epigastria and subclavicular sites. Oncosurgical approach involves the following: primary SM is excised with 2 cm margins around with transforming this round wound into conical using additional incisions; then conical wound is closed by transverse displacement of lateral skin-fatted flap. The postoperative seam looks like hook-shaped line. SM thickness is measured by sonography before surgery. Morphological verification is obtained by cytological examination of smears after superficial scraping biopsy.
Results. Postoperative histology confirmed melanomas in all cases with “clear margins” in all surgical specimens, and postoperative staging was as follows: pT2bN0M0 – in 3 patients, pT2bN1-2M0 – 4 patients, pT3bN0M0 – 9 patients, pT4bN0M0 – 7 patients, and pT4bN1-2M0 – in 7 patients. Partial marginal necrosis of displaced flaps was of 4 patients (13.3%). There were no recurrences of melanoma at site of postoperative scar. 3-years disease free survival (DFS) rate was 76.6%, and 5 years DFS rate – 60.0%.
Conclusions. Cone-shaped radical excision of primary melanoma is an appropriate surgery for patients with SM on the forearms, shoulders, epigastria and subclavicular sites and legs. The one-step oncoplastic radical surgery without intermediate biopsy prevents local recurrence in site of surgery as well as iatrogenic metastasis to regional lymph nodes.
ЗМІНИ ПОКАЗНИКІВ ВУГЛЕВОДНОГО ОБМІНУ ЕРИТРОЦИТІВ ЩУРІВ ЗА УМОВ СПОЖИВАННЯ ЕНЕРГОНАПОЮ
Authors: Парцей Х. Ю.
Published: November 2022

Вступ. В останні роки у всьому світі та Україні спостерігають збільшення споживання енерго­на­поїв серед підлітків. Значне споживання енергонапоїв може призвести до надмірного споживання цукру, що, у свою чергу, викликає довготривалі проблеми зі здоров’ям.

Мета дослідження – вивчити зміни показників вуглеводного обміну еритроцитів щурів за умов споживання енергонапою.

Методи дослідження. Дослідження було виконано на щурах-самцях лінії Вістар, які перебували у віварії за відповідних умов освітлення, температурного режиму, вологості й стандартного раціону. Забір матеріалу проведено при використанні наркозу (внутрішньом’язово тіопентал-натрію, 60 мг/кг). Піддос­лідних тварин поділили на 5 груп: 1-ша (контрольна) – щури отримували питну воду; 2-га – тварини одержували енергонапій упродовж місяця, забір матеріалу проведено на 1-шу добу після завершення споживання енергонапою; 3-тя – щури отримували енергонапій упродовж місяця, забір матеріалу проведено на 10-ту добу після завершення експерименту; 4-та – тварини одержували енергонапій упродовж місяця, забір матеріалу проведено на 20-ту добу після завершення експерименту; 5-та – щури отримували енергонапій упродовж місяця, забір матеріалу проведено на 30-ту добу після завершення експерименту. Концентрацію глюкози визначали глюкозоксидазним методом, піровиноградної кислоти – за кількістю похідних 2,4-динітрофенілгідразону, молочної кислоти – за реакцією з параоксидифенілом. Активність ензиму лактатдегідрогенази визначали ензиматичним методом. Рівень аденозинтрифосфату в гемолізаті еритроцитів досліджували за методикою Олейнікової.

Результати й обговорення. На тлі споживання енергонапою спостерігали підвищення рівня метаболітів вуглеводного обміну в еритроцитах тварин дослідних груп (глюкози, пірувату, лактату, аденозинтрифосфату) й активності лактатдегідрогенази.

Висновок. Отримані результати вказують на порушення вуглеводного обміну в еритроцитах тварин, які споживали енергонапій, що може призвести до порушення як гомеостазу червонокрівців, так і організму в цілому.
КОРИГУВАЛЬНА ДІЯ ПЕПТИДУ НА СТАН АНТИОКСИДАНТНОЇ СИСТЕМИ В ЩУРІВ, УРАЖЕНИХ РАУНДАПОМ І ВАЖКИМИ МЕТАЛАМИ
Authors: Дмухальська Є. Б. , Ярошенко Т. Я.
Published: November 2022

Вступ. Свинець, мідь, інші важкі метали та їх сполуки є одними з найпоширеніших забруднювачів навколишнього середовища і потенційно небезпечними агентами для здоров’я людини. Більша частина свинцю, що потрапляє у кровоносну систему, проникає в кістковий мозок, кістки, селезінку, печінку та нирки. Тривала дія цього токсиканту викликає окиснювальний стрес, ушкодження ДНК, і її вважають фактором ризику для захворювань нирок, печінки та інших розладів. Подібну дію мають мідь та її солі.

Мета дослідження – вивчити токсичний вплив Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату (в формі гербіциду раундапу) та коригувальну дію пептиду цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцину й унітіолу  на зміни показників антиокидантної системи у щурів різного віку.

Методи дослідження. Досліди проводили на лабораторних нелінійних білих щурах-самцях 3 вікових періодів (статевонезрілих, статевозрілих і старих), яким внутрішньошлунково впродовж 30 днів вводили водні розчини Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату (в формі раундапу). З метою корекції на 21-й день через 6 год після введення токсикантів упродовж 10 днів вводили пептид цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцин і унітіол. У сироватці крові та гомогенаті печінки уражених і коригованих щурів визначали активність глутатіонпероксидази (ГП), глутатіонредуктази (ГР), супероксиддисмутази (СОД), каталази та вміст відновленого глутатіону (GSH).

Результати й обговорення. У цьому дослідженні ми вивчали вплив Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату на показники антиоксидантної системи у щурів різного віку за корекції пептидом та унітіолом. Виявлено достовірне зниження рівня GSH у сироватці крові та гомогенаті печінки щурів, уражених Плюмбуму ацетатом, Купруму сульфатом і гліфосатом. Дані ксенобіотики суттєво вплинули на активність ГП, ГР, СОД, каталази і вміст GSH у сироватці крові та гомогенаті печінки уражених тварин. За комбінованої дії Плюмбуму ацетату, Купруму сульфату і гліфосату спостерігали зниження вмісту GSH та активності ензимів антиоксидантної системи порівняно з контрольною групою. Досліджувані ксенобіотики викликали зменшення вмісту GSH у крові та печінці уражених щурів, мінімальне його значення відмічали у сироватці крові (64,8 % від рівня інтактних тварин) та гомогенаті печінки (56,4 % від рівня контролю) щурів 3-місячного віку. Введення ураженим щурам пептиду цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцину й унітіолу сприяло зниженню токсичної дії ксенобіотиків і нормалізації активності ензимів антиоксидантної системи, що, очевидно, пов’язано з наявністю в пептиду антиоксидантних і хелатоутворювальних властивостей.

Висновок. Пептид цистеїл-гістидил-тирозил-гістидил-ізолейцин проявляє антиоксидантну активність у щурів, уражених Плюмбуму ацетатом, Купруму сульфатом і гліфосатом, тому його можна рекомендувати як коригувальний засіб при ураженні важкими металами.
ОЦІНКА БІЛКОВИХ МАРКЕРІВ ЗЛОЯКІСНОГО ПОТЕНЦІАЛУ ПРИ СКЛЕРОЗУЮЧОМУ ЛІХЕНІ ВУЛЬВИ
Authors: Дунаєвська В. В. , Шакало І. М. , Кротевич М. С. , Трохимович С. С.
Published: November 2022

Вступ. Cклерозуючий ліхен – хронічне Т-клітинне запальне захворювання шкіри зі спектром клініко-пато­логічних проявів невідомих етіології та патогенезу. Точні причини і патогенез склерозуючого ліхену вульви до кінця не відомі, але у виникненні цього захворювання відіграють роль автоімунні, генетичні, гормональні та інфекційні фактори, а також різна патологія нервової системи.

Мета дослідження – провести імуногістохімічну оцінку та дослідження молекулярних біомаркерів p53, p16, Ki-67, які можуть вказувати на передракові зміни вульви.

Методи дослідження. У дослідження було залучено 34 жінки віком від 61 до 74 років, середній вік яких на момент встановлення діагнозів склерозуючого ліхену вульви, вульварної інтраепітеліальної неоплазії та лейкоплакії вульви становив (67,2±3,7) року за даними клінічних баз Національного інституту раку і МЦ “Верум”, з типовими клінічними ознаками ураження вульви. Усім пацієнткам було проведено біопсію вульви для встановлення правильного діагнозу, уточнення діагнозу склерозуючого ліхену вульви і при діаг­ностичній невизначеності та підозрі на неоплазію.

Результати й обговорення. Проведена всім хворим біопсія показала ряд гістологічних ознак. У деяких пацієнток (79,4 %) спостерігали класичні ознаки склерозуючого ліхену вульви, іноді з ділянками виразок, які могли бути викликані подряпинами. В інших (11,8 %) діагностовано дисплазію легкого і помірного ступенів та склерозуючий ліхен вульви. Також діагностовано і плоскоклітинний рак (8,8 %). Імуногістохімічні дослідження всім хворим було проведено за аналізом імунозабарвлення молекулярних маркерів р53, Ki-67 і р16, які містяться в ядрі, їх добре вивчено при плоскоклітинному внутрішньоепітеліальному ураженні високого ступеня та диференційованій вульварній інтраепітеліальній неоплазії.

Висновок. Біомаркери р53, p16 та Ki-67 показали перспективність у ретроспективних дослідженнях тканин. Імуногістохімічні дослідження не тільки підтвердили гістологічні висновки, але й допомогли визначити ступінь дисплазії при діагностиці склерозуючого ліхену вульви.
РОЗВИТОК ОКСИДАТИВНОГО СТРЕСУ В СЕРЦІ ЩУРІВ РІЗНОЇ СТАТІ У ДИНАМІЦІ РОЗВИТКУ СКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ
Authors: Денефіль О. В. , Ярошенко Т. Я.
Published: November 2022

Вступ. Останнім часом значно зросла кількість людей з політравмами, але й скелетна травма залишається на часі. Для чоловіків із політравмами характерний більш високий ризик у всіх клініко-нозологічних групах порівняно з жінками. Провідною ланкою розвитку патології залишається оксидативний стрес, що впливає на розвиток серцево-судинної патології.

Мета дослідження – оцінити розвиток оксидативного стресу в гомогенаті серця щурів різної статі в різні періоди розвитку скелетної травми.

Методи дослідження. Досліди виконано на 80 безпородних щурах різної статі масою 180–220 г. Тварин поділили на 2 групи – контроль, скелетна травма. Травму щурам наносили під тіопентал-натріє­вим наркозом шляхом однократного дозованого удару по правому стегну. Забій тварин проводили в контролі, через 1, 7, 14 і 28 діб після моделювання травми. Здійснювали забір серця, в гомогенаті якого визначали вміст дієнових кон’югатів, ТБК-активних продуктів, супероксиддисмутазну і каталазну активність. Проводили морфологічне дослідження міокарда у препаратах, зафарбованих за Гейденгайном.

Результати й обговорення. У контролі в самців, порівняно із самицями, переважали продукти пероксидного окиснення ліпідів, але супероксиддисмутазна і каталазна активність була нижчою. Протягом експерименту відмічено зростання показників дієнових кон’югатів і ТБК-активних продуктів більшою мірою у самців, при цьому супероксиддисмутазна і каталазна активність залишалася вищою в самиць.

Висновки. Розвиток оксидативного стресу в серці щурів при скелетній травмі залежить від вихідної активності антиоксидантної системи і статі. Більш виражені пошкоджувальні зміни відмічено у самців. Вища активність антиоксидантів запобігає значному пошкодженню міокарда.
Mutações do cativeiro: escritos de psicologia e política
Authors:   Universidade de São Paulo. Instituto de Psicologia
Published: November 2022

Os ensaios aqui reunidos foram escritos entre 1993 e 1999. Alguns já apareceram em publicações que vêm sendo indicadas no fim de cada texto. Todos eles tratam da relação de homens contemporâneos com a opressão social. Todos eles nos contam, cada um a seu modo, sobre o lugar da ciência moderna na esfera do poder, e a organizadora menciona o encontro inevitável com Cortázar de Prosa do Observatório, uma das críticas mais exatas, porque poética, que já se fez do projeto político de tudo conhecer para tudo controlar.
Unit Testing for Concepts in Neural Networks
Authors: Lovering Charles , Pavlick Ellie
Published: November 2022

Many complex problems are naturally understood in terms of symbolic concepts. For example, our concept of “cat” is related to our concepts of “ears” and “whiskers” in a non-arbitrary way. Fodor (1998) proposes one theory of concepts, which emphasizes symbolic representations related via constituency structures. Whether neural networks are consistent with such a theory is open for debate. We propose unit tests for evaluating whether a system’s behavior is consistent with several key aspects of Fodor’s criteria. Using a simple visual concept learning task, we evaluate several modern neural architectures against this specification. We find that models succeed on tests of groundedness, modularity, and reusability of concepts, but that important questions about causality remain open. Resolving these will require new methods for analyzing models’ internal states.
Artificialwater bodies as amphibian breeding sites: the case of the common midwife toad (Alytes obstetricans) in central Spain
Authors: Caballero-Díaz Carlos , Sánchez-Montes Gregorio , Gómez Iván , Díaz-Zúñiga Ana , Martínez-Solano Íñigo
Published: November 2022

Natural breeding sites for amphibians are decreasing in quantity and quality in temperate regions, resulting in local extinctions and increasing population fragmentation. Artificial water bodies (e.g., water tanks or cattle troughs) can represent suitable reproductive habitats for some amphibians, but demographic data are required to assess this assumption. We evaluated the role of artificial water bodies in the persistence of a species of population concern, the common midwife toad, Alytes obstetricans (Laurenti, 1768), at local and regional scales. We surveyed 275 water bodies to characterize the distribution of the species and detected 63 breeding populations of A. obstetricans where we estimated larval abundance. In addition, we monitored two populations for three consecutive breeding seasons using capture-mark-recapture methods based on photo-identification, assessing abundance, breeding success and the use of space of adult individuals captured on multiple occasions. Our results show that artificial sites are preferentially used as breeding sites in the region compared to natural aquatic habitats, providing key habitat for the species and hosting much larger numbers and densities of larvae than natural sites. At local scale, populations of A. obstetricans in artificial sites were abundant and characterized by high male breeding success. However, adults are spatially aggregated around breeding sites, with small home ranges, implying high vulnerability to population fragmentation. Our results suggest artificial breeding sites can sustain viable populations of A. obstetricans, provided measures promoting connectivity among breeding nuclei are considered.
Reflections from ‘the Field’: the Activist and the Activist Scholar in Conversation
Authors: Bird Gemma , Bernet Liska
Published: November 2022

This intervention consists in a conversation between an activist-scholar engaging in research questioning the conditions facing refugees and asylum seekers in Greece and an activist leading an ngo supporting displaced people. We reflect on our own positionality working in this area and on the role of academia and the humanitarian sector more generally. We explore different approaches to knowledge production that challenge the exploitative practices associated with both academic research and humanitarianism.
Kalanchoe ×sogae (Crassulaceae subfam. Kalanchooideae) derived from Kalanchoe lateritia × K. sexangularis, with notes on the inheritance of hairiness and resistance against phytophagous insects in Kalanchoe hybrids
Authors: SMITH GIDEON F. , FIGUEIREDO ESTRELA
Published: November 2022

The hybrid between Kalanchoe lateritia and K. sexangularis (Crassulaceae subfam. Kalanchooideae) is described as K. ×sogae. Like K. lateritia, virtually all plant parts of K. ×sogae are covered in a fine indumentum, but with the indumentum being less substantial in the case of this nothospecies. The leaves and stems of material of K. ×sogae are bright red-infused, especially when growing in full sun. This hybrid shows considerable horticultural potential and is more resistant against phytophagous insects than K. sexangularis.
Halamphora minima (Catenulaceae, Bacillariophyta), new brackish diatom species from the mudflat in Hampyeong Bay, Korea
Authors: AN SUNG MIN , KIM JIHOON , KANG NAM SEON , CHO KICHUL , LEE JUNG A , KIM EUN SONG
Published: November 2022

The diversity of benthic diatoms living in the tidal flats is thought to be very high but has been somewhat marginalized from our main concern. We propose a new species, Halamphora minima sp. nov. isolated as monoclonal cultures from a tidal mudflat based on light and scanning electron microscopy and molecular analysis. This species is the smallest known species of the genus Halamphora to date. Other main characteristics that distinguish this species are the biseriate separated by strongly developed costa for the majority of the valve face, and density of dorsal striae. Phylogenetic analysis of the chloroplast ribulose bisphosphate carboxylase large chain gene showed that H. minima seems to be related to H. foramina, H. sydowii and H. tumida, but the phylogenetic location of H. minima was not clear due to the low bootstrap.
Fouling bryozoans in Argentine harbours (Southwest Atlantic): new records and the description of a new species
Authors: LÓPEZ-GAPPA JUAN , LIUZZI MARÍA G. , CASTRO KAREN L. , BOBINAC MAGALÍ , SCHWINDT EVANGELINA
Published: November 2022

Non-indigenous bryozoans are frequent components of biofouling assemblages in harbour environments worldwide. We performed a survey of artificial hard substrates in six harbours spanning 16 degrees of latitude along the coast of Argentina, from Ingeniero White (38º47′ S) to Ushuaia (54º48′ S). Microeciella argentina n. sp., distributed in warm-temperate waters of northern Patagonia and Buenos Aires Province, is described. The non-indigenous species (NIS) Callopora dumerilii, Smittoidea spinigera and Stephanollona boreopacifica are recorded here for the first time in the Southwest Atlantic. Their occurrence in fouling assemblages of warm-temperate harbours and their previous absence in these areas suggest that they probably arrived in Argentina by international shipping traffic. Callopora dumerilii is native to Europe and the northeast Atlantic. Smittoidea spinigera and Stephanollona boreopacifica are native to China and Korea, respectively. The morphological differences between S. spinigera and the Californian species S. prolifera, which is invading European harbours in the North Sea, are discussed. Bugula neritina, Bugulina flabellata, Cryptosula pallasiana and Fenestrulina delicia, common in harbours of Buenos Aires Province, are here recorded in Patagonia, highlighting the importance of regional shipping traffic to secondary spread of NIS. Arachnidium fibrosum, Buskia socialis, Anguinella palmata, Aetea cultrata, Bicellariella edentata and Exochella moyanoi, previously known from Brazil, and Hippothoa divaricata, are here recorded in Argentina. This study shows that warm-temperate harbours in Buenos Aires Province and northern Patagonia are particularly prone to the introduction of non-indigenous bryozoans.
Destructive Potential of Planetary Meteotsunami Waves beyond the Hunga Tonga–Hunga Ha‘apai Volcano Eruption
Authors: Denamiel Cléa , Vasylkevych Sergiy , Žagar Nedjeljka , Zemunik Petra , Vilibić Ivica
Published: November 2022

Worldwide tsunamis driven by atmospheric waves—or planetary meteotsunami waves—are extremely rare events. They mostly occur during supervolcano explosions or asteroid impacts capable to generate atmospheric acoustic-gravity waves including the Lamb waves that can circle the globe multiple times. Recently, such ocean waves have been globally recorded after the Hunga Tonga–Hunga Ha‘apai volcano eruption on 15 January 2022, but did not pose any serious danger to the coastal communities. However, this study highlights that the mostly ignored destructive potential of planetary meteotsunami waves can be compared to the well-studied tsunami hazards. In practice, several process-oriented numerical experiments are designed to force a global ocean model with the realistic atmospheric response to the Hunga Tonga–Hunga Ha‘apai event rescaled in speed and amplitude. These simulations demonstrate that the meteotsunami surges can be higher than 1 m (and up to 10 m) along more than 7% of the world coastlines. Planetary meteotsunami waves thus have the potential to cause serious coastal damages and even human casualties during volcanic explosions or asteroid impacts either releasing intense acoustic energy or producing internal atmospheric gravity waves triggering the deep-ocean Proudman resonance at a speed of ∼212 m s−1. Based on records of catastrophic events in Earth’s history, both scenarios are found to be realistic, and consequently, the global meteotsunami hazards should now be properly assessed to prepare for the next big volcanic eruption or asteroid impact even occurring inland.
A Numerical Study on the Role of Mesoscale Cold-Core Eddies in Modulating the Upper-Ocean Responses to Typhoon Trami (2018)
Authors: Li Xiangcheng , Cheng Xiaoping , Fei Jianfang , Huang Xiaogang
Published: November 2022

With two groups of numerical experiments with and without the cold-core eddy (CCE), the impacts of the CCE on the upper-ocean responses to Typhoon Trami (2018) were investigated using a coupled atmosphere–ocean model. It is commonly accepted that the CCE promotes the sea surface cooling (SSC) primally through the enhanced vertical mixing, while the contributions from the wind-driven advection and the near-inertial advection to the differences in the sea surface temperature (dSST) were underestimated. This study found that the presence of CCE contributed to the stronger along-track cold advection, which dominated the increase in the SSC near the radius of maximum wind (RMW) to the right of Trami’s track, and the stronger cross-track warm advection was acting to prevent the cooling induced by the vertical mixing. During the relaxation stage, the stronger near-inertial advection within the CCE accounted largely for the amplification and the redistribution of the dSST. As for the dynamic responses, the enhanced upwelling and downwelling within the CCE explained the larger cooling and warming in the subsurface temperature oscillations. The wind-driven acceleration of the currents in the mixing layer was larger during the typhoon–eddy interaction so that the CCE became an efficient mixer, thus contributing to the rapid surfacing of the cold water and the ensuing stronger wind-driven advection. These results highlight the importance of the advection processes in the modulating effect of the CCE. Therefore, 3D ocean models are needed to incorporate the mesoscale features of the oceanic eddies for realistically reproducing the upper-ocean responses to tropical cyclones (TCs).