ЗАСТОСУВАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ЛІКАРСЬКИХ ФОРМ У СУЧАСНІЙ ФАРМАКОТЕРАПІЇ ЗАПАЛЬНИХ ХВОРОБ ГОРЛА І ВЕРХНІХ ДИХАЛЬНИХ ШЛЯХІВ
Authors: Коновалов Сергій , Воскобойнікова Галина 
Published: October 2024

Мета дослідження – обґрунтування застосування інноваційних лікарських форм у сучасній фармакотерапії запальних хвороб горла і верхніх дихальних шляхів. Методи і матеріали дослідження. Для проведення дослідження використано такі методи: системний і порівняльний аналіз, узагальнення, статистична обробка і синтез для визначенні прогнозованих перспектив застосування інноваційних лікарських форм у сучасній фармакотерапії запальних хвороб горла і верхніх дихальних шляхів. Для здійснення системного і порівняльного аналізу використано програмні та електронні ресурси ATX (Anatomical-Therapeutically-Chemical), ATC (Anatomical Therapeutically Chemical Classification System), BSC (Biopharmaceutical Classification System), Vidal, Сompendium, Державного реєстру лікарських засобів України. Результати дослідження. Запальні хвороби горла і верхніх дихальних шляхів є одними з найпоширеніших у сучасному світі. Ефективність фармакотерапії запобігає виникненню ускладнень цих захворювань і економічних витрат як пацієнта, так і закладів охорони здоров’я. У лікувальній практиці вибір лікарської форми та її застосування визначають функціональні характеристики, швидкість розвитку та тривалість фармакологічного ефекту, спектр побічних реакцій. Лікарська форма є структурною одиницею фармакотерапії та сучасного фармацевтичного виробництва. За результатами дослідження частоти застосування лікарських форм для лікування запальних хвороб горла і верхніх дихальних шляхів, відповідно до номенклатури Державного формуляра, аерозолі і спреї становлять понад 50%; тверді лікарські форми – 36%, з них таблетовані препарати – 24%, гранули і саше для приготування розчинів – 8,5%, рідкі лікарські форми – розчини суспензійного і емульсійного типу, сиропи – 5,5%, пастилки, льодяники – 12%. У сегменті твердих лікарських форм капсули становлять 37%; таблетки – 24%, гранули і саше для приготування розчинів – 8,5%, ородисперсні таблетки – 12,5%, пастилки, льодяники – 12%; лікарські збори – 5,95. Експериментально-клінічні дослідження показали, що вид лікарської форми і спосіб введення суттєво впливають на терапевтичну ефективність, визначаючи ступінь її абсорбції та концентрації в біологічних рідинах. У сучасній медичній практиці ородисперсні таблетки, як інноваційна лікарська форма, знаходять широке застосування для досягнення пришвидшеного терапевтичного ефекту шляхом вивільнення активних фармацевтичних інгредієнтів у ротовій порожнині і впливу на слизові оболонки ротової порожнини, горла і верхніх дихальних шляхів для лікування запальних процесів. Ородисперсні таблетки застосовують як для місцевої, так і для загальної дії. Висновки. Перевагами ородисперсних таблеток, як перспективної лікарської форми, є зручність застосування для таких пацієнтів у педіатрії, геріатрії, психіатрії; підвищена біодоступність як результат диспергування у ротовій порожнині та швидке всмоктування; відсутність необхідності запивати водою; приємний смак; підвищена безпека застосування за рахунок низького ризику задухи під час прийому ліків. Регуляторні вимоги щодо якості фармацевтичного виробництва ородисперсних таблеток вирізняються тим, що термін розпадання і вивільнення АФІ має бути чітко визначеним і прийнятним для доступності всмоктування у ротовій порожнині. З регуляторної точки рекомендації щодо швидкості розпадання у ротовій порожнині наразі переглядаються FDA, оскільки зазначені рамки виявилися обмеженими для деяких препаратів у формі ородисперсних таблеток, які впевнено позиціонують себе на фармацевтичному ринку. Встановлено, що з розвитком промислової фармації ородисперсні таблетки стали перспективною фармацевтичною формою для систем пероральної доставки ліків.