ТЕОРІЯ ФІНАНСОВО-ЕКОНОМІЧНИХ КРИЗ В КОНТЕКСТІ ЕКОНОМІЧНОГО АНАЛІЗУ ТА СТАТИСТИКИ
Authors: СУШАРНИК Ярослав Анатолійович 
Published: February 2025

Дослідження присвячене комплексному вивченню теорії фінансово-економічних криз з урахуванням сучасних підходів економічного аналізу та статистичних методів. У роботі здійснено глибокий аналіз ключових теоретичних концепцій, що розкривають природу фінансово-економічних криз, а також механізми їх виникнення та розвитку в умовах глобалізованої економіки. Вивчено різноманітні теорії, теорії фінансових бульбашок, кризові моделі, а також новітні підходи до аналізу нестабільності фінансових систем. Особлива увага в дослідженні приділена інтеграції економічного аналізу з використанням статистичних методів, що дозволяють ефективно прогнозувати кризові явища та оцінювати їхні потенційні наслідки для економіки. Для цього використовуються передові методи статистики, зокрема аналіз часових рядів, регресійні моделі, економетричні техніки та методи машинного навчання. Застосування цих інструментів дозволяє виявити ймовірність кризових спадів на основі аналізу історичних даних і поточних економічних тенденцій. Дослідження також розглядає застосування економічного аналізу та статистики для розробки стратегій управління кризовими явищами на макрорівні. Це включає вивчення ефективності різних антикризових заходів, таких як фінансова підтримка підприємств, податкові стимули, грошово-кредитна політика та інші макроекономічні інтервенції. Важливим аспектом є оцінка результативності таких заходів на основі статистичних даних, що дозволяє урядам та економістам приймати обґрунтовані рішення щодо оптимізації політики та мінімізації негативних наслідків криз для національної економіки. Метою дослідження є вивчення теоретичних аспектів фінансово-економічних криз, аналіз методів економічного прогнозування за допомогою статистичних інструментів, а також визначення ролі економічного аналізу та статистики у формуванні ефективних антикризових стратегій для зменшення наслідків криз на рівні держав та підприємств. Для досягнення поставленої мети дослідження були використані комплексні методи, зокрема теоретичний аналіз для вивчення основних теорій фінансово-економічних криз та їх еволюції, економічний аналіз для оцінки впливу криз на макроекономічні показники, такі як ВВП, рівень зайнятості та інфляція. Для прогнозування кризових явищ та оцінки їхніх наслідків застосовувалися статистичні методи, зокрема аналіз часових рядів і регресійний аналіз, а також моделювання для створення прогнозів економічних спадів і оцінки ефективності антикризових заходів. Основні результати дослідження включають визначення ключових теоретичних концепцій фінансово-економічних криз, теорії фінансових бульбашок та нестабільності фінансових систем. Досліджено застосування економічного аналізу для оцінки впливу криз на макроекономічні показники, підкреслено важливість своєчасного реагування на кризові явища. Показано ефективність статистичних методів, таких як аналіз часових рядів та регресійний аналіз, у прогнозуванні економічних спадів і визначенні ймовірності настання криз. Розроблено рекомендації для урядів і підприємств щодо використання економічних та статистичних інструментів для формулювання антикризових стратегій, спрямованих на зменшення негативних наслідків, а також оцінено ефективність фінансової допомоги, податкових стимулів і грошово-кредитної політики як важливих інструментів підтримки стабільності економіки під час кризових явищ. Висновки та конкретні пропозиції автора базуються на інтеграції теоретичних знань про фінансово-економічні кризи з практичними інструментами економічного аналізу та статистики для забезпечення стабільності економіки під час кризових явищ. 1. Необхідність комплексного підходу. Для ефективного прогнозування та управління кризами важливо поєднувати теоретичні знання з практичними економічними та статистичними інструментами. 2. Роль своєчасного реагування. Ключовим аспектом є своєчасне виявлення потенційних кризових явищ за допомогою статистичних методів, таких як аналіз часових рядів і регресійний аналіз. 3. Розробка антикризових стратегій. Уряди та підприємства повинні активніше використовувати статистичні інструменти для розробки антикризових стратегій, зокрема для оцінки ризиків і прогнозування кризових явищ. 4. Оцінка ефективності державних заходів. Фінансова допомога, податкові стимули та грошово-кредитна політика повинні бути предметом постійного моніторингу та оцінки.