bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
FOREIGN LANGUAGE COMMUNICATIVE COMPETENCE AS THE BASIS OF STUDYING FOREIGN LANGUAGES
Authors: Stakhova M. , Stakhova O.
Published: April 2023

The globalization of human activity in general and educational activity in particular increasinglyrequires the development of foreign-language communicative competence.Communicative competence refers to the ability to understand, create and interpret various communicativeevents, taking into account not only their explicit meaning (which seems more direct to us), but also its consequences;that is, what the speaker wants to say, what the listener wants to understand, the relations, social context, etc.Therefore, communicative competence is associated with social, cultural and psychological rules that determine theuse of a particular language in a particular situation.Language is used for self-expression, creative thinking, problem solving, but the most significant languageusage is for communication. What makes it difficult to use the language system to communicate with other people isthe fact that the individual’s ability to interact with others through language (oral and written communication) isunique to each person and at the same time is a universal human skill that distinguishes humans from animals.The successful use of a language for communication involves the development of the communicativecompetence of users of this language, which is limited by the sociocultural norms of the society where this languageis used. What special sociocultural norms should be observed by using a foreign language for internationalcommunication? Or are these universal norms prevailing over individual societies and cultures?Culturally determined differences lead to a special kind of communication, called foreign language, in whichcommunicators from different cultures use special language options and discursive strategies, compromise approaches andknowledge about the cultural characteristics of the interlocutor with direct contact. Culture is a set of phenomenaassociated with human values and formed for the sake of these values. If the most general concept of the natural sciencesis the concept of nature as the being of things, then the most general concept of the humanities is the concept of culture asthe social being of human.
ДЕЯКІ АСПЕКТИ СУТНОСТІ КОМПЕТЕНТНІСНОГО ПІДХОДУ У ПРОФЕСІЙНІЙ ПІДГОТОВЦІ МАЙБУТЬОГО ФАХІВЦЯ З ВИЩОЮ ОСВІТОЮ
Authors: Калашнік Наталія , Балтремус Володимир , Сарнавська Оксана
Published: April 2023

В статті розглядається проблема формування компетентностей особистості майбутнього фахівця з вищою освітою, і, перш за все, комунікативної компетентності як ключової компетентності підготовки майбутніх лікарів, акцентується увага на розвиток ключових і предметних компетентностей у процесі вивчення дисциплін гуманітарного циклу. В дослідженні визначено деякі аспекти компетентнісного підходу в освіті, проаналізовано сутність основних ключових компетентностей майбутнього фахівця з медичною освітою. Визначено, що з переліку ключових компетентностей майбутнього фахівця найголовнішою особливістю є їх креативна спрямованість. Креативну спрямованість можна виявити лише в навчально-пізнавальній компетенції, яка включає елементи еврестичної діяльності, уміння організації цілепокладання, генерації ідей, аналізу, рефлексії. До суто креативних компетенцій з даного переліку можна віднести: « вміння вирішувати проблеми», « займати позицію в дискусіях і формувати свою особисту думку», « вміти знаходити нові рішення». В досліджені розкрито сутність освітньої компетенції, визначено певну ієрархію компетентностей щодо практичного запровадження компетентнісного підходу. Важливим для нашого дослідження було визначення певної ієрархії компетентностей, що є основою для практичного запровадження компетентнісного підходу. З’ясували, що перспективними для подальшого дослідження є питання формування комунікативної компетентності студентів медичних університетів та розвиток творчого мислення лікаря в процесі професійної діяльності.
ПІДГОТОВКА МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ТЕХНОЛОГІЙ ДО ПРОФОРІЄНТАЦІЙНОЇ РОБОТИ В ПРОФІЛЬНІЙ ШКОЛІ
Authors: Кільдеров Дмитро , Пригодій Микола , Олефіренко Тарас , Гамула Ігор
Published: April 2023

У статті доведено, що ефективність підготовки майбутніх учителів технологій до профорієнтаційної роботи в профільній школі залежить від методики та організації навчально-пізнавальної та суспільно-корисної діяльності студентів та від сформованості у них навчальних і професійних умінь. Обґрунтовано, що важливе значення в системі підготовки майбутніх учителів технологій належить семінарським, практичним, та індивідуальним заняттям, а також консультаціям з викладачем. На цих заняттях відбувається закріплення теоретичних знань, формування умінь і навичок з профорієнтаційної роботи, оволодіння апаратом та алгоритмами проведення профорієнтації з учнями. Встановлено, що на заняттях слід акцентувати увагу майбутніх учителів на специфіці розвитку економіки держави, потребах ринку праці, пріоритетах трудової діяльності сучасної молоді. За таких умов виникає ситуація вибору тих знань, що дають можливість ефективно здійснювати профорієнтаційну роботу. Залучення студентів до профорієнтаційної роботи в поза навчальний час спонукають їх до самостійних пошуків різних способів профінформаційної діяльності, відкидання малоефективних, які не сприяють досягненню поставленої мети, і заміни іншими. Доведено, що становлення професійно-особистісної позиції майбутніх учителів технологій, заснованого на гуманістичній цінності та професійній компетентності; вироблення у студентів функції самовизначення щодо свого людського, професійного, громадського призначення; включення особистісного досвіду майбутніх фахівців (досвід людиноорієнтованої проектної діяльності, самовизначення відносно цілей освіти та профорієнтаційної діяльності, етичні аспекти профорієнтаційної діяльності тощо); організацію навчально-виховної роботи у виші, яка передбачає спеціальні технології викладання циклу психолого-педагогічних дисциплін, концентруючи якісно новий тип навчальної діяльності, що характеризується суб’єктною позицією студентів, їх здатністю сприймати підготовку школярів до вибору індивідуальної траєкторії професійного розвитку як актуальної освітньої проблеми; позанавчальної роботи, орієнтованої на реалізацію духовних, моральних та інших спрямувань студентів.
ІНДИВІДУАЛЬНО-ПСИХОЛОГІЧНІ ВІДМІННОСТІ ІННОВАЦІЙНОСТІ ПЕДАГОГІЧНИХ ПРАЦІВНИКІВ
Authors: Ігнатович Олена
Published: April 2023

Представлені у статті матеріали присвячені актуальній для вікової та педагогічної психології проблемі – розвитку інноваційності педагогічних працівників. Адже суттєві соціально-економічні явища, що відбуваються в сучасній Україні, вимагають від педагогічних працівників відповідного рівня психологічної готовності особистості до реалізації ідей розвитку освіти на інноваційних засадах. У Концепції «Нова українська школа» зазначено, що школа повинна бути в авангарді суспільних змін, а її випускник – інноватором, здатним змінювати навколишній світ, розвивати економіку, конкурувати на ринку праці, вчитися впродовж життя.

У змісті цієї статті представлено розроблену для виявлення рівнів розвитку інноваційності педагогічних працівників, а також побудови психологічного профілю особистості інноваційного педагогічного працівника, методику самооцінки фахової інноваційної культури педагога «СФІКП». Разом із зазначеною методикою в емпіричному дослідженні інноваційності педагогічних працівників закладів загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої, післядипломної освіти було включено процедури експертного опитування, контент-аналізу, діагностики за комплексом стандартизованих психодіагностичних методик.Метою статті було виявлення відмінностей у структурі та рівнях розвитку інноваційності педагогічних працівників. В процесі виконання завдань дослідження виявлено індівідуально-психологічні відмінності інноваційності педагогічних працівників, кваліфікованих за спеціальностями у галузі природничих, гуманітарних та фізико-математичних наук, результатом чого є визначення їх особистісних психотипів (оптиміст, песиміст, реаліст, мрійник, критик, педант) на підставі виявлених у досліджуваних педагогів відмінностей у комунікативних властивостях, особливостях міжособистісної взаємодії, емоційно-вольових особливостях, інтелектуальних властивостях.
ОСОБЛИВОСТІ ВИЯВЛЕННЯ ПРОФЕСІЙНИХ ДОМАГАНЬ МАЙБУТНІХ ПСИХОЛОГІВ
Authors: Коваль Діана
Published: April 2023

У статті представлено проблему професійних домагань майбутніх психологів. Проаналізовано думки фахівців щодо видів професійної реалізації психологів та можливостей вибудовування ними кар’єри. З’ясовано можливості працевлаштування психологів загалом у межах кадрових пропозицій на ринку праці. Проаналізовано посади та відповідні професійні обов'язки практичного психолога та виокремлено найбільш регулярні функції його діяльності: керівну або виховну. Доведено, що кар’єрне та особистісне професійне зростання психолога відбувається за умови його постійного самовдосконалення, бажання знаходити ресурси для процесів самопрезентації у професійному середовищі. Представлено порівняльну характеристику видів професійної реалізації психологів із США, на основі якої зроблено висновок про однозначність розуміння змісту майбутньої діяльності й перспектив працевлаштування психологів, їх типову заробітну плату за кожним із видів діяльності. Зроблено висновок про можливості усвідомлення можливостей професії на стадії її вибору й урівноваженні власних професійних домагань.Проаналізовано психологічні особливості кар’єрних орієнтацій студентів-психологів, на основі яких зроблено висновки про зростання показників завищеної актуальної професійної самооцінки (фахових можливостей), ілюзій досягнення професіоналізму. Зауважено, що участь у професійних тренінгах комерційного виду викривляє у студентів картинку власних можливостей, які неадекватно оцінюються і безпідставно вважаються ресурсом, який дозволяє відразу претендувати на посади HR-керівників, тренерів або менеджерів. На основі результатів експериментів, проведених науковцями у Львові та Києві, доведено, що корекції потребує саме неадекватно завищена самооцінка фахового потенціалу, яка виявляється у спрямованості на індивідуальне консультування, придбання власного кабінету, тренерську діяльність, роботу у рекламі або політиці.
ПІДГОТОВКА МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ В ІНФОРМАЦІЙНОМУ ОСВІТНЬОМУ СЕРЕДОВИЩІ ПЕДАГОГІЧНИХ ЗАКЛАДІВ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Гуревич Роман , Гордійчук Галина , Кадемія Майя , Кобися Володимир , Коношевський Леонід
Published: April 2023

У статті аналізуються шляхи використання інформаційного освітнього середовища закладу вищої освіти з метою підготовки майбутніх учителів і інженерів-педагогів та ефективного застосування інформаційно-комунікаційних і веб-технологій в їхній майбутній професійній діяльності. Зазначається, що у підготовці фахівців для закладів загальної середньої та професійної (професійно-технічної освіти) неабиякого значення набуває застосування хмарних сервісів, зокрема, для формування у студентів навичок роботи з веб-технологіями (google- і ментальними картами, спільними документами та іншими онлайн-ресурсами). Особлива увага приділяється аналізу використання у підготовці майбутніх фахівців електронних навчально-методичних комплексів. Розроблені з цією метою електронні навчально-методичні комплекси з дисциплін професійного циклу підготовки майбутніх учителів і педагогів професійного навчання («Комп’ютерно орієнтовані технології навчання», «Цифрові технології управління проектами», «Цифрові технології наукових досліджень», «Технології e-learning та діагностика компетентностей здобувачів освіти» тощо) мають певну структуру: інформаційно-методичний блок (загальні відомості про курс; навчальні і робочі програми тощо); змістовий блок; контрольно-комунікативна складова; корекційно-узагальнююча складова – результати педагогічного моніторингу освітнього процесу. Наводяться приклади використання інформаційно-комунікаційних технологій і веб-сервісів з метою формування у майбутніх учителів і педагогів професійного навчання здатності забезпечувати технологічні процеси в навчанні й користуватися різними автоматизованими системами й технологіями.
ВИКОНАВСЬКА МАЙСТЕРНІСТЬ ЯК САМОРЕАЛІЗАЦІЯ ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА У ПЕДАГОГІЧНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Ковальова-Гончарюк Лілія
Published: April 2023

У статті розглядається проблема виконавської майстерності майбутніх учителів музичного мистецтва. Узагальнено різні підходи до визначення інструментально-виконавської майстерності вчителя, як властивості, яка впливає на результат виконання майбутніми учителями музичного мистецтва їхніх професійно-педагогічних завдань. Інструментально-виконавську майстерність визначено як динамічну, інтегративну характеристику, систему інструментально-виконавських знань, умінь і навичок, психічних процесів і якостей особистості, що забезпечує успішне виконання професійно-педагогічних завдань, зокрема, пов’язаних з інтерпретаторською творчістю, дає змогу фахівцям успішно формулювати професійні завдання на уроках музичного мистецтва, виходячи з ситуації, та успішно їх розв’язувати відповідно до цілей, які поставлені; це вияв студентами свого «Я» у інструментально-виконавській діяльності, що сприяє їхній самореалізації у музично-педагогічній діяльності. Йдеться про те, що у музично-виконавській підготовці інструменталістів здебільшого виконавська майстерність тлумачиться як виховання інструментально-технічних навичок поза їх зв’язком із розкриттям художнього змісту твору. При цьому ігноруються такі суттєві важелі навчання, як усвідомлення власного професійного досвіду, опора на особистісно-значущі механізми самовизначення, саморозвитку, самовдосконалення майбутніх фахівців. Визначено особливості, які забезпечують психологічну готовність до публічного виконання музичних творів й ефективність педагогічної діяльності майбутніх учителів музичного мистецтва в цілому, завдяки умінням втілити власні інтерпретаційні наміри, пізнати і розкрити учням зміст музики, відтворити музичні образи для школярів за допомогою різних засобів музичної виразності, здійснювати музично-теоретичний та виконавський аналіз твору тощо. Доведено, що виконавська майстерність майбутніх учителів музичного мистецтва впливає на їхню самореалізацію.
ОСОБЛИВОСТІ ПІДГОТОВКИ ДО ПРАЦЕОХОРОННОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ ТЕХНІЧНИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ ЗА КОРДОНОМ
Authors: Дембіцька Софія , Кобилянський Олександр , Пугач Сергій
Published: April 2023

Стаття присвячена аналізу та узагальненню зарубіжного досвіду з підготовки фахівців технічних спеціальностей з питань охорони праці. Обґрунтовано, що сучасна глобалізація призвела до збільшення професійних ризиків працівників технічних виробництв, що, в свою чергу, вимагає підвищеної уваги до їхнього вивчення в процесі навчання.Відповідно, метою статті є характеристика особливостей підготовки майбутніх спеціалістів з технічних спеціальностей з питань охорони праці в системі вищої освіти зарубіжних країн.Встановлено, що причинами низької ефективності заходів охорони праці на промислових підприємствах є недостатня обізнаність працівників про професійні захворювання та шляхи їх уникнення, низький рівень підготовки з питань охорони праці на виробництві та відсутність нормативних актів.Проаналізовано практику професійного навчання в таких країнах, як США, Канада, Китай, країни Центральної Європи. Визначено, що за кордоном ми спостерігаємо різні підходи до підготовки студентів до майбутньої професійної допомоги: від передачі її безпосередньо роботодавцю (як у США) до поглибленого навчання з питань охорони праці в процесі отримання професії (як у Білорусі, Польщі або Чехії). Висвітлено їх позитивні та негативні сторони, а також шляхи оптимізації навчальних планів та програм у процесі професійної підготовки майбутніх фахівців. Сюди входять врахування принципів модульної системи навчання, вдосконалення організації навчального процесу, оптимізація графіків навчання в класі, консультації викладачів, самостійна / індивідуальна робота студентів у спеціалізованих лабораторіях та контроль знань.Подальші дослідження будуть спрямовані на розробку шляхів та вивчення практичних можливостей впровадження перспективних іноземних ідей для підготовки технічних спеціальностей з питань охорони праці в системі вищої освіти України.
ПЕРЕВЕРНУТЕ НАВЧАННЯ У ВИВЧЕННІ ІНОЗЕМНОЇ МОВИ ЗА ПРОФЕСІЙНИМ СПРЯМУВАННЯМ
Authors: Чучмій Ірина , Каричковська Світлана , Мовчан Людмила
Published: April 2023

Перевернуте навчання – це інноваційна педагогічна методика, яка націлена на покращення рівня оволодіння знаннями й практиками на заняттях у навчальних закладах. Ця форма навчання дозволяє змінити традиційний навчальний процес таким чином, що домашнім завданням є ознайомлення з навчальним матеріалом наступного заняття (самостійне опрацювання теоретичного матеріалу), відповідно аудиторний час використовується для виконання практичного матеріалу. Крім того, новизна перевернутого навчання полягає у зміні ролі викладача, тобто у можливості виступати консультантом і координатором, при цьому заохочуючи студентів як до самостійних досліджень, так і спільних проектів. До переваг перевернутого навчання можна віднести як новизну у навчанні, більш ефективне використання навчального часу, можливість працювати у своєму темпі, усунення елементу невпевненості під час заняття, формування навичок планування, можливість працювати без «відволікаючих чинників», формування почуття відповідальності за навчання, так і зміну ролі тих, хто навчається. Студенти мають можливість самі скеровувати навчальний процес та відповідати за отримані знання. Існують такі види перевернутих класів: типовий, орієнтований на дискусію, сфокусований на демонстрації, груповий, віртуальний.У дослідженні здійснено аналіз розвитку концепції «перевернутого навчання», його змісту та середовища, виокремлено роль професійного педагога на основі порівняння моделі традиційного і перевернутого навчання та виділено недоліки і переваги, акцентовано увагу на методиці перевернутого навчання та ефективності її використання на заняттях з англійської мови для студентів спеціальності «Готельно-ресторанна справа». Проаналізовано вплив вищезазначеної методики на рівень оволодіння студентами лексичних умінь і навичок у процесі вивчення англійської мови за професійним спрямуванням на рівні B1 +. Виявлено позитивні результати застосування технічних засобів навчання у використанні методики перевернутого навчання на заняттях з англійської мови. Зосереджено увагу на результатах дослідження, зокрема активізації пізнавальної діяльності на заняттях та підвищенні рівня успішності студентів. Сформульовано перспективи подальших розвідок.
РОЗВИТОК АНДРАГОГІЧНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ПЕДАГОГІЧНОГО ПЕРСОНАЛУ ЗАКЛАДІВ ПІСЛЯДИПЛОМНОЇ ПЕДАГОГІЧНОЇ ОСВІТИ ЗАСОБАМИ SMART-ТЕХНОЛОГІЙ
Authors: Калюжна Тетяна
Published: April 2023

У статті автор розкриває проблему розвитку андрагогічної компетентності педагогічного персоналу закладів післядипломної педагогічної освіти засобами Smart-технологій. Особливу увагу приділено сучасним інноваційним інформаційним технологіям, які використовуються та можуть використовуватись педагогічним персоналом післядипломної педагогічної освіти у своїй професійній діяльності. Автор виходить з того, що використання інформаційних технологій і засобів педагогічним персоналом закладів післядипломної педагогічної освіти надають нові освітні можливості, але водночас спонукають до пошуку нових підходів до реалізації завдань освітнього процесу, що неможливо здійснити без високого рівня володіння андрагогічною компетентностю та відповідним володінням цифровими засобами.Автором у процесі дослідження визначено, що розвиток андрагогічної компетентності педагогічного персоналу закладів післядипломної педагогічної освіти неможливий без розвитку ключових компетентностей професійного розвитку особистості викладача закладу вищої освіти.Особлива увага у статті приділена інформаційним технологіям та засобам Smart-освіти, за допомогою яких андрагогічна компетентність педагогічного персоналу закладів післядипломної педагогічної освіти розвивається відповідно до вимог сучасності та принципів андрагогіки, освіти впродовж життя. Автором наголошено, що педагогічний персонал закладів післядипломної педагогічної освіти, розвиваючи андрагогічну компетентність, має володіти навичками гнучкого навчання в інтерактивному освітньому середовищі за допомогою контента з усього світу – Smart-навчанням, яке відкриває широкі перспективи вдосконалення освітньої діяльності, поглиблення професійності, формування нової системи взаємодії «викладач післядипломної педагогічної освіти – вчитель – учень». Автор зупиняється на особливостях адаптивного навчання, яке включає до навчальних систем можливості диференціації технологічного процесу передавання знань, тобто забезпечує врахування індивідуальних здібностей суб'єкту навчання, його попередніх знань та вмінь.
РОЗВИТОК ІНФОРМАЦІЙНОЇ ГРАМОТНОСТІ ДОРОСЛИХ В УМОВАХ НЕФОРМАЛЬНОЇ ОСВІТИ
Authors: Ващенко Любов
Published: April 2023

У статті подано суть поняття «інформаційна грамотність», проаналізовано її взаємозв’язок з концепцією освіти впродовж життя, виявлено шляхи й можливості розвитку інформаційної грамотності дорослих в умовах неформальної освіти. Інформаційну грамотність автор розглядає як базовий фундамент для досягнення особистих, соціальних, професійних і освітніх цілей. Актуальними напрямами інформаційної грамотності дорослих є мережева грамотність, цифрова грамотність, інтернет-грамотність, комп’ютерна грамотність та медіаграмотність. Загалом інформаційна грамотність тільки в поєднанні з іншими формами грамотності дає можливість сформувати високу інформаційну культуру, процес формування якої відбувається в результаті життєдіяльності під впливом засобів масової комунікації. Інформаційна культура вимагає постійного оновлення знань і умінь, формування особливого стилю мислення, що забезпечує необхідну соціальну адаптацію до змін і гарантує гідне місце в інформаційному просторі.Автор аналізує програми, курси й проекти, що сприяють розвитку інформаційної грамотності дорослих в умовах неформальної освіти. Зокрема, це спеціальні програми підвищення інформаційної грамотності користувачів на базі бібліотек. Метою цих програм є формування інформаційної грамотності як сукупності знань, умінь, навичок пошуку, оцінки, організації і представлення інформації з використанням традиційних і нових інформаційних технологій. Також це дистанційні навчальні курси медіаграмотності для дорослих, які можна знайти на сторінках Інтернет-мережі. Вони знайомлять із найбільш розповсюдженими видами маніпуляцій і пропаганди, надають базові інструменти перевірки інформації та розвитку критичного мислення. Особливої уваги заслуговує Національна програма цифрової грамотності населення «Дія: Цифрова освіта», що пропонує три онлайн-курси: базовий курс з цифрової грамотності, цифрова грамотність для вчителів, курс для батьків «Онлайн-безпека дітей».
ОРГАНІЗАЦІЯ НАВЧАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ СТУДЕНТІВ З УРАХУВАННЯМ ПСИХОЛОГІЧНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ ВПЛИВУ КОНКУРЕНТНОЇ ПОВЕДІНКИ ТА ПРОФЕСІЙНОЇ АДАПТАЦІЇ У ВИВЧЕННІ КУРСУ "ОСНОВИ АНАТОМІЇ ТА ФІЗІОЛОГІЇ НЕРВОВОЇ СИСТЕМИ ЛЮДИНИ"
Authors: Голярдик Наталія
Published: April 2023

Під час організації освітнього процесу заклад вищої освіти керується Державними стандартами, затвердженими Міністерством освіти і науки України, що відображають зміст навчання у вищій школі відповідно до напрямів та спеціальностей. Фахова підготовка передбачає набуття студентами теоретичних знань з основ наук відповідної спеціальності і спеціалізації і вироблення практичних умінь та навичок, необхідних для здійснення професійної діяльності. Суттєвого значення для успішної співпраці викладача і студента має індивідуалізація навчання,що є ефективним фактором оптимізації навчання. Як правило, перехід до нового соціального середовища супроводжується напруженням механізмів адаптації, а в окремих випадках має місце їх перенавантаження та ламання. Для студентів (курсантів) навчання є орієнтиром у самоорганізації і самоконтролі за якістю оволодіння професійною діяльністю. Дієвим стимулом активності студентів(курсантів) є педагогічне оцінювання. В статті акцентується увага на тому що,для проведення ефективної та навчальної роботи серед студентів( курсантів) потрібно враховувати їхні культурні, релігійні та психологічні особливості, акцентуючи увагу на психологію та етику поведінки, соціально-психологічні аспекти формування особистості.Зазначено, що однією з важливих передумов забезпечення ефективності освітнього процесу є врахування особливостей адаптації курсантів до соціально-психологічного середовища в умовах закладу вищої освіти. Адже курсанти повинні не лише навчитись ефективно організовувати свою навчальну діяльність в університеті, а й пройти складний процес пристосування та адаптації в новому соціально-психологічному середовищі, набути навичок професійного спілкування, вивчити дисципліни за фахом.

У результаті дослідження визначили, що найбільш складною та індивідуалізованою є психологічна адаптація. Автори дійшли висновку, що створення належних психолого-педагогічних умов для адаптації студента(курсанта) до навчальної діяльності допомагає запобігти негативним явищам в їхній психіці. І, навпаки, несприятливі умови перебування студентів (курсантів) призводять до порушення в них психічної рівноваги, лабільності нервової системи, виникнення емоційної нестабільності та, як результат, часткової або повної втрати мотивації до подальшого навчання.
ІНТЕРНЕТ-ЗАЛЕЖНІСТЬ ДІТЕЙ ТА ЮНАЦТВА В ПЕРІОД ПАНДЕМІЇ COVID-19: ВИКЛИКИ, ПРОБЛЕМИ ТА ШЛЯХИ ЇХ ВИРІШЕННЯ
Authors: Гуревич Роман , Гордійчук Галина , Кадемія Майя , Коношевський Леонід , Коношевський Олег
Published: April 2023

Статтю присвячено проблемі інтернет і комп’ютерної-залежності серед сучасної молоді, що може стати новою суспільною хворобою ХХІ століття. Дослідивши окреслену проблему, автори наводять переваги використання мережних ресурсів у навчанні та розвитку дітей, а також наголошують на ризиках для їхнього життя і здоров’я за умови надмірного та безконтрольного захоплення інтернетом. Для залежної молодої людини, з одного боку, характерне відсутність уміння долати складні стресові ситуації, володіти своїми емоціями, конструктивно розв’язувати проблеми, взаємодіяти з дорослими та знаходити компроміс, з іншого боку, – вона може цілодобово виносити будь-які зусилля і стрес, якщо вони необхідні для реалізації залежної поведінки. Молода людина весь час балансує між прагненням до домінування в силу жорсткості відстоювання своїх інтересів і невизнання з боку оточуючих, що призводить до значної кількості конфліктів. Відхід в «Інші світи» використовується молодою людиною як ілюзорний спосіб вирішення конфліктів, з якими їй доводиться стикатися в реальному житті. Залежна особистість віддає перевагу уникненню проблем як головному способу їх подолання. Молода людина не може жити без своєї пристрасті, вона замінює їй усе – друзів, реальні емоції, є центром її життя.Охарактеризовано особливості різних видів інтернет і комп’ютерної-залежності: комп’ютерну, компульсивну навігацію в мережі, перевантаженість інформацією, кіберсексуальну та кіберкомунікативну залежність. Детально вивчено можливі ризики надмірного захоплення кожним із них: ризик дезадаптації через надмірне захоплення комп’ютерними іграми, зниження цінності міжособистісних контактів у реальному житті, зниження рівня концентрації уваги тощо. Наводяться статистичні відомості щодо шкідливого впливу мережних ресурсів на різні вікові групи. Наголошено на загрозливих симптомах інтернет і комп’ютерної-залежності, що може призвести до деградації суспільства та заміни реальних загальнолюдських норм на віртуальні. В статті наводяться шляхи її подолання, що полягають у комплексних змінах суспільного життя.
ОРГАНІЗАЦІЯ ПОЗААУДИТОРНОЇ РОБОТИ ЗІ СТУДЕНТСЬКОЮ МОЛОДДЮ ЯК УМОВА ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ
Authors: Задворняк Людмила
Published: April 2023

У статті розкривається специфіка організації позааудиторної роботи зі студентською молоддю у закладі вищої освіти, описані основні ідеї, досвід та умови організації позааудиторної роботи. Наведені приклади форм позааудиторної діяльності здобувачів вищої освіти, показані шляхи включення студентів в різні напрямки суспільно-корисних і особистісно-цікавих занять.Освітній процес у закладі вищої освіти спрямований на формування професійних компетентностей і якостей особистості, виховання громадянськості, працьовитості, поваги до прав і свобод людини, формування особистості, інтегрованої в сучасне суспільство і націленої на вдосконалення цього суспільства. Одним із способів організації ефективного навчання, інтенсифікації освітнього процесу у вищій школі є створення єдиної системи аудиторної і позааудиторної роботи зі студентами.Важливою сферою в організації роботи закладів вищої освіти у напрямі формування загальнолюдських ціннісних орієнтацій є позааудиторна діяльність, яка надає студентам великі можливості для отримання теоретичних знань, освоєння практичних навичок і формування загальнокультурних і професійних компетенцій.Реалізація внутрішнього потенціалу студентської молоді в закладі вищої освіти, побудова внутрішніх і зовнішніх факторів формування його громадянської позиції зумовлюється успішною організацією позааудиторної роботи здобувачів вищої освіти, яка складається із самостійної роботи студентів, діяльності із органами самоврядування студентського, культурно-дозвіллєвої діяльності за інтересами, роботи з підвищення професійної майстерності тощо.Освітній процес підготовки фахівців, який би відповідав вимогам сучасності, передбачає пошук і відбір відповідних форм та методів організації позааудиторної роботи, які б давали можливість здобувачу вищої освіти самостійно розкривати свої уміння, творчий потенціал, здібності й підштовхували б його до пошуку нових знань, необхідних для формування готовності до професійної діяльності. Тому позааудиторна робота, як форма навчання, за якої майбутній фахівець засвоює необхідні знання, оволодіває вміннями та навичками систематично та планомірно працювати, формує власний стиль майбутньої професійної діяльності, є надзвичайно важливою у процесі фахової підготовки майбутніх спеціалістів. У статті розглянуто особливості організації позааудиторної діяльності студентської молоді в умовах закладу вищої освіти. Визначено роль позааудиторної роботи студентів у процесі формування готовності до здійснення безпосередньої практичної діяльності та розглянуто зміст поняття «Позааудиторна робота», як умова підвищення ефективності освітнього процесу.
СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ ВЗАЄМОДІЇ В ПРОЦЕСІ ОРГАНІЗАЦІЇ ПЕДАГОГІЧНОЇ ПРАКТИКИ ПІД ЧАС ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ ПЕДАГОГІВ
Authors: Андрощук Ірина
Published: April 2023

В статті акцентовано увагу на проблемі використання сучасних технологій взаємодії підчас організації педагогічних практик на засадах співпраці з метою забезпечення формуваннявідповідних компетентностей та програмних результатів. Наголошено на важливості педагогічноїпрактики як ефективної форми підготовки майбутнього педагога, набуття ним безпосереднього йопосередкованого досвіду професійної діяльності, готовності до взаємодії, формування критичногомислення, здатності до самоосвіти й саморозвитку. Зазначено, що педагогічна практика є провідноюланкою в системі озброєння майбутніх педагогів професійно важливими уміннями й навичками,осмислення особливостей освітнього процесу та формування уміння будувати взаємостосунки зіншими учасниками освітнього процесу. Виокремлено й схарактеризовано сучасні технологіївзаємодії керівника практики та здобувача вищої освіти на засадах партнерства такі як:наставництво, коучинг, баддінг, шедоуінг. Визначено основні чинники ефективного використаннянаставництва та коучингу під час організації педагогічної практики. Вказано дієві методи взаємодіїкерівника практики та студентів під час реалізації технології наставництва. Наголошено нареалізації студентоцентрованого підходу, у ході використання визначених технологій взаємодії підчас організації педагогічної практики, що забезпечує якісну трансформацію освітнього середовищадля здобувачів вищої освіти на засадах співпраці з врахуванням інтересів, потреб здобувачів вищоїосвіти, реалізації індивідуальної освітньої траєкторії. Зосереджено увагу на умовах, які впливаютьна успішність реалізації технологій баддінгу та шедоуінгу. Виокремлено основні проблеми, щоускладнюють використання наставництва, коучингу, баддінгу і шедоуінгу та рівень готовностікерівників від бази практики до їх реалізації за результатами самооцінювання. Встановлено, щонезважаючи на ефективність зазначених технологій, на сьогоднішній день вони не набули щеширокого застосування в процесі підготовки майбутніх педагогів у закладах вищої освіти, зокремапід час педагогічних практик. Це обумовлено перш за все недостатнім рівнем готовності самихкерівників практики до їх реалізації, зокрема до шедоуінгу.
НАУКОМЕТРИЧНІ ПОКАЗНИКИ ОЦІНЮВАННЯ РЕЗУЛЬТАТИВНОСТІ ПЕДАГОГІЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ НАУКОВЦІВ ТА НАУКОВО-ПЕДАГОГІЧНИХ ПРАЦІВНИКІВ
Authors: Вакалюк Тетяна , Спірін Олег , Мінтій Ірина , Іванова Світлана , Новицька Тетяна
Published: April 2023

Щороку вимоги до науково-педагогічних працівників та науковців інших установзмінюються, змінюються і вимоги до участі в різних конкурсах, грантах, проектах, експертизахтощо. Для участі у таких видах діяльності обов’язковою умовою є наявність публікацій у журналах,що індексуються в міжнародних наукометричних базах Scopus та/або Web of Science. Тому метоюстатті є виокремлення основних наукометричних показників оцінювання результативностіпедагогічних досліджень окремих науковців та науково-педагогічних працівників та огляднаукометричних без даних, що доцільно використовувати для їх оцінювання. Визначено, щонайбільш вагомими наукометричними показниками оцінювання результативності науково-

педагогічних досліджень науковців та науково-педагогічних працівників є: загальна кількістьпублікацій, що індексуються у певних наукометричних базах даних, індекс Гірша (h-index).Узагальнено, що для визначення цих показників зазвичай користуються наукометричними базамиданих, що затверджені Міністерством освіти і науки України, зокрема Scopus, Web of Science, таіншими, менш популярними наукометричними базами даних. Тому у статті розглянуто детальнорізні наукометричні бази даних та показники, які можуть бути оцінені з їх допомогою, а саме:Scopus, Web of Science, Publons, Google Scholar, dblp, цифровий ідентифікатор науковця ORCID.Розглянуто вітчизняні сервіси "Науковці України" та "Бібліометрика української науки", що містятьузагальнені результати з наукометричних баз даних. Встановлено, що для оцінюваннярезультативності педагогічних досліджень окремих науковців та науково-педагогічних працівниківзакладів освіти, варто використовувати різні наукометричні бази даних, зокрема Web of Science,Scopus, Publons, Google Scholar тощо. Такі наукометричні бази даних дозволяють отримати узагальнене уявлення про науково-педагогічну діяльність коректного науковця чи науково-педагогічного працівника у вигляді статистичних результатів публікаційної активності у різнийперіод часу. Окрім того, варто вдосконалювати українські аналоги для того, що вітчизняні науковціне були залежні від закордонних наукометричних баз даних, що не завжди є у безкоштовномувикористанні. До перспектив подальших досліджень віднесено виокремлення критеріїв тапоказників для оцінювання результативності педагогічних досліджень.
ІНФОРМАТИЗАЦІЯ ТА ЦИФРОВІЗАЦІЯ СУСПІЛЬСТВА В ХХІ СТОЛІТТІ: НОВІ ВИКЛИКИ ДЛЯ ЗАКЛАДІВ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Ничкало Нелля , Лазаренко Наталія , Гуревич Роман
Published: April 2023

В статті розглянуто процеси інформатизації та цифровізації освіти на початку ХХІстоліття, пов’язані з інформатизацією та цифровізацією суспільних процесів. Початокінформатизації суспільства – 70-і роки минулого століття. Останніми роками цей процес набувглобального характеру. Він охопив не лише розвинені країни світової спільноти, а й багато країн,що розвиваються.В інформаційному суспільстві об’єктами і результатами праці переважної частини зайнятогонаселення є знання та інформаційні ресурси. Причинами інформатизації всіх сфер діяльностілюдини, в тому числі й освіти, є такі:- зростання ролі інтелектуальної праці, орієнтованої на використання інформації в глобальнихмасштабах;- швидке старіння знань, необхідність їх постійного оновлення; вперше в історії цивілізаціїпокоління ідей і продуктів людської діяльності змінюють одні інших швидше, ніж покоління людей.Інформатизацію освіти варто розглядати не просто як використання комп’ютерів та іншихелектронних засобів у навчанні, а як новий підхід до організації навчання, як напрям у педагогічнійнауці. Застосування інформаційних (ІТ), комунікаційних (КТ), а нині і цифрових технологій (ЦТ) восвітньому процесі змінює функцію педагога з інформаційної на управлінську. Педагог нині єконсультантом, порадником, координатором навчання. Метою інформатизації є підготовказдобувачів освіти до повноцінної та ефективної участі в суспільній, професійній і побутовійдіяльності в умовах інформаційного суспільства.Останнім часом все частіше вживається термін «цифрові технології». Словосполучення «цифроватрансформація» згадується все частіше і частіше. Вважаємо, що цифрові технології, котрі активнорозвиваються в світі, незабаром перевернуть нашу уяву про можливості ІТ. Які технології відносятьдо цифрових? Це: Інтернет речей (Internet of Things, IoT); доповнена реальність (Augmented Reality,AR); віртуальна реальність (Virtual Reality, VR); машинне навчання (Machine Learning, ML);штучний інтелект (Artificial intelligence, Al); робототехніка, 3Д-друк. Найбільш перспективним уцифровій трансформації сучасності є можливість застосування всіх цих технологій у сукупності зарахунок їх синергії.
ЕФЕКТИВНІ МЕТОДИ УЧІННЯ ЯК ЗАСІБ ФОРМУВАННЯ SOFT SKILLS СТУДЕНТІВ
Authors: Козловський Юрій , Козловська Ірина
Published: April 2023

У статті запропоновано авторський курс навчальної дисципліни щодо ефективнихспособів учіння як можливості набуття найважливіших навичок ХХІ століття (top skills), зокремакомплексне це розв’язання проблем; критичне мислення; креативність; здатність управлятиіншими; формування власної думки та ухвалення рішення; ведення переговорів; емоційнийінтелект; гнучкість розуму тощо. Аби сформувати жорсткі, професійні навички (hard skills) потрібнезасвоєння знань та умінь, які можна перевірити завдяки іспиту. Утім нині працедавці у фаховійсфері переважно зважають радше на м’які навички (soft skills) як комплекс неспеціалізованих,надпрофесійних навичок, що не стосуються конкретної сфери фахової діяльності. Метою вивченнядисципліни «Ефективні способи учіння» є формування системи навичок учіння для, опануваннястудентами мистецтва ефективно навчатися, вироблення позитивного ставлення до самонавчання,освоєння способів отримання максимуму від учіння, ознайомлення зі способами перетворюватискладні процедури засвоєння навичок в прості і зрозумілі тощо. У межах дисципліни розглядаютьсяпитання про оптимальний розподіл власної навчальної діяльності у співвідношенні з повнимобсягом необхідної діяльності; розрахунок орієнтовного часу освоєння конкретного змісту чи дії;ієрархія та класифікація джерел інформації; стилі викладу інформації (науковий, публіцистичний,академічний, художній тощо); шляхи ефективного опрацювання джерел інформації (читання, аудіо,відео) та форми її збереження; осмислення інформації; Вміння критично мислити, грамотнопредставляти інформацію та викладати авторську позицію; планування виходу продукції (результатнавчання); перевірка ефективності процесу учіння; оцінювання результату навчання за визначеними критеріями способи уникнення помилок в навчанні. У статті виокремлено такожпоради для педагогів, наведено тематику практичних заняття (семінари). Визначено, які результатинавчання студент повинен бути здатним продемонструвати внаслідок вивчення цієї навчальноїдисципліни. Означено, що вивчення навчальної дисципліни передбачає формування та розвиток устудентів низки загальних та фахових (педагогічних) компетентностей, зокрема ухваленнясвоєчасних і оптимальних рішень на підставі проведеної аналітичної роботи, усвідомленевикористання інструментів керування проєктами в будь-якій діяльності, орієнтуючись на балансякості результату, витрат і строків. Виокремлено декілька стабільних м’яких навичок, які незмінюються залежно від часу та класифікації, а саме: комплексне розв’язання проблем,креативність, критичне мислення, уміння формувати власну думку та приймати рішення, умінняслухати й запитувати, вміння швидко переключатися з однієї думки на іншу тощо. Проведеноекспериментальну перевірку доцільності вивчення дисципліни «Ефективні способи учіння» тавиявлено позитивні результати її впровадження в практику.
ДИРИГЕНТСЬКО-ХОРОВА ПІДГОТОВКА МАЙБУТНЬОГО ПЕДАГОГА- МУЗИКАНТА В КОНТЕКСТУАЛЬНОМУ ПОЛІ ПЕДАГОГІКИ СВОБОДИ: ДО ПОСТАНОВКИ ПРОБЛЕМИ
Authors: Растригіна Алла
Published: April 2023

У статті порушуються питання удосконалення диригентсько-хорової підготовкимайбутнього фахівця-музиканта у педагогічних закладах вищої освіти, переосмислення існуючихуявлень про її змістове наповнення та запровадження у мистецький освітній простір ЗВО новихальтернативних моделей, що уможливлюють її реконструкцію на засадах гуманістичної парадигмиосвіти. Констатовано, що у пошуку шляхів вирішення проблем в системі мистецько-педагогічноїосвіти науковці наголошують на необхідності врахування пріоритетних тенденцій її розвитку, дояких віднесено: гуманізацію; фундаменталізацію; поєднання національних культурно-мистецькихтрадицій та європейського й світового досвіду; перехід від інформативних до активних йінтерактивних форм і методів мистецької освіти і виховання; створення умов для саморозвитку,самовираження та самореалізації особистості й можливості особистісного вибору індивідуальноїтраєкторії духовно-творчого становлення; безперервність мистецької освіти як основи послідовногоі цілісного особистісного розвитку. В результаті аналізу існуючого стану диригентсько-хоровоїпідготовки засвідчено необхідність її удосконалення на предмет не тільки розвитку сутоспеціальних та інтегрованих фахових компетенцій, а й набуття таких компетенцій й особистіснихякостей, як здатність до критичного мислення та аналізу власних помилок; потенціалу креативностіяк суб’єктної здатності до успішної інноваційної діяльності у професії; індивідуальної траєкторіїособистісного розвитку як здатності до саморозвитку, самоорганізації самовираження йсамореалізації у вибудовуванні майбутньої успішної кар’єри відповідно сучасних вимог ринкупраці; здатності працювати в команді як умови розвитку комунікативних навичок, ефективноївзаємодії з членами команди, відкритість до діалогу та спільного пошуку у вирішенні професійнихзавдань. Представлено авторське бачення можливостей удосконалення диригентсько-хоровоїпідготовки майбутнього педагога-музиканта в контекстуальному полі педагогіки свободи.
АКТУАЛЬНІ АСПЕКТИ МІЖНАРОДНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ВИКОРИСТАННЯ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ НАВЧАННЯ В ГАЛУЗІ МАТЕМАТИЧНОЇ ОСВІТИ
Authors: Матяш Ольга , Михайленко Любов , Воєвода Аліна
Published: April 2023

В статті описаний основний зміст наукових дискусій на Міжнародному форумі CERME,організованому Європейським товариством досліджень математичної освіти в лютому 2021 року.Автори цієї статті були єдиними представниками від України на цьому форумі. ERME прагнезабезпечити обмін інформацією для підвищення ефективності й доступності наукових дослідженьу галузі математичної освіти в усьому світі. Особлива увага під час проведення конгресів ERMEприділяється питанням сучасних інформаційних технологій навчання. Нині найбільш частоучасники форуму обговорювали проблеми, які стосуються дистанційної практики навчанняматематики в школі та дистанційної практики фахової підготовки вчителів математики. В центрінаукової дискусії – перспективи змішаного навчання для математичної освіти. Зокрема, програмидля змішаної форми професійної підготовки учителів дозволяють досліджувати нове навчальнесередовище, яке задовольняє потреби конкретних груп майбутніх та працюючих учителівматематики. Серед переваг змішаного навчання: педагогічна доступність, оскільки викладач можеотримати доступ до низки нових ресурсів і застосувати нові можливості у процесі конкретногозаняття; можливості підключення до заняття на будь-якій відстані та гнучкості розкладу; меншавартість витрат на залучення якісного складу викладачів. Зокрема, онлайн-навчання дає можливістьзапрошення значної кількості найкращих викладачів з усієї країни. Поява COVID значно вплинулана пришвидшення розробки інструментів, платформ та навчальної техніки для онлайн навчання.Долучення до наукової спільноти ERME може стати важливим чинником появи спільнихдосліджень актуальних проблем. Варто глибше проаналізувати закордонний досвід та обґрунтуватинові можливості та потреби використання інформаційних технологій навчання в галузіматематичної освіти в Україні.
ЗДОРОВ'ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНА КОМПЕТЕНТНІСТЬ СУЧАСНОГО ВИКЛАДАЧА ІНОЗЕМНОЇ МОВИ ЯК ВАЖЛИВА СКЛАДОВА ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ
Authors: Осадчий В’ячеслав , Василюк Олена
Published: April 2023

Проблема важливості здоров'я сучасної людини обумовлює необхідність включеннявикладачів і студентів як учасників освітнього процесу у здоров’язбережувальну діяльність під часнавчальної та професійної діяльності. Особлива роль у цьому процесі відводиться викладачу, якиймає вирішувати питання та здійснювати дії, що пов'язані із зміцненням та збереженням власногоздоров'я та здоров’я студентів. Специфіка діяльності викладача іноземної мови, що пов’язана ізтривалою і кропіткою роботою над великими обсягами текстової інформації, спонукає доз’ясування питання щодо здоров’язбережувальної компетентності як важливої складової йогопрофесійної компетентності. Питання вимагає розкриття та дослідження всіх його аспектів також узв’язку із тим, що переважна більшість наукових досліджень присвячені формуваннюздоров’язбережувальної компетентності учителів закладів загальної середньої освіти, а невикладачів закладів вищої освіти. У ході здійснення наукового пошуку було з’ясовано поняттяздоров’я, що визначається як характеристика стану та гармонійного функціонування всіх складовихіндивідуального здоров’я людини (фізичного, психічного, соціального, духовного), позитивноївзаємодії організму з оточуючим середовищем, що забезпечує його збереження й зміцнення.Визначено соціальну природу здоров’я, у зв’язку із чим, на нашу думку, викладач має вплив напроцес здоров’язбереження на макрорівні, мезорівні та мікрорівні. Окреслено поняття«здоров’язбереження», «культура здоров’язбереження», «здоров’язбережувальні технології». Наоснові аналізу цих понять, уявлень про природу здоров’я та його структуру, а також аналізутрактувань здоров’язбережувальної компетентності учителя закладів загальної середньої освіти таспецифіки діяльності викладача іноземної мови з’ясовано сутність і поняття «здоров’язбережувальна компетентності викладача іноземної мови». Це уможливлює подальші наукові пошуки щодо шляхів формування здоров’язбережувальної компетентності викладачаіноземної мови.