bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Ефективність застосування мультимодального знеболювання у пацієнтів офтальмохірургічного профілю при антиглаукомних операціях
Authors: Kobelyatsky Yu.Yu. , Serduk V.N. , Alekseev V.P. , Mynka N.V. , Dorofeeva A.S.
Published: April 2018

Актуальність. У роботі висвітлюються результати проведення багатокомпонентного загального знеболювання при офтальмологічних оперативних втручаннях з метою поліпшення якості інтраопераційного і післяопераційного знеболювання, зниження кількості ускладнень, пов’язаних з анестезіологічною допомогою у післяопераційному періоді. Матеріали та методи. Дослідження було проведено у пацієнтів віком від 19 до 42 років, яким виконувалися антиглаукомні оперативні втручання. Для проведення порівняльного аналізу хворі були розподілені на групи з урахуванням виду обраного знеболювання: 1-ша група (n = 20) — пацієнти, у яких була застосована тактика профілактичного введення мелоксикаму під час премедикації, проводилася анестезія шляхом ретробульбарної блокади і седації пропофолом, знеболювання мелоксикамом продовжували в післяопераційному періоді за схемою запобіжної аналгезії; 2-га група (n = 24) — пацієнти, знеболювання яких здійснювалося за раніше прийнятою в нашій клініці схемою (премедикація сибазон + фентаніл), внутрішньовенний наркоз пропофолом зі збереженим спонтанним диханням і болюсним введенням фентанілу під час потенційно хворобливих етапів втручання. Післяопераційне знеболювання на вимогу пацієнтів внутрішньом’язовим введенням кетопрофену. Результати. Вираженість больового синдрому менше 3 балів за візуально-аналоговою шкалою в 1-й групі пацієнтів становила 90 і 85 %, у 2-й групі — 45,8 і 58,3 % на 6 і 12 годинах післяопераційного періоду відповідно. Розвиток післяопераційної нудоти і блювання в 1-й групі пацієнтів з використанням схеми мультимодального використання становив 5 % порівняно з 33,3 % в контрольній групі пацієнтів. Розвиток артеріальної гіпертензії в післяопераційному періоді в 1-й групі відзначався у 15 % пацієнтів порівняно з 45,8 % пацієнтів у 2-й групі. Розвиток артеріальної гіпотензії відзначався тільки у пацієнтів контрольної групи, і частота даного ускладнення становила 37,5 %. Не було зареєстровано жодного випадку гіпотензії у пацієнтів 1-ї групи. Висновки. Використання запропонованої схеми мультимодального знеболювання дозволяє підвищити ефективність і керованість анестезіологічного знеболювання у вигляді забезпечення адекватного знеболювання в післяопераційному періоді без застосування наркотичних анальгетиків, зниження ризику розвитку післяопераційних ускладнень (післяопераційної нудоти і блювання, артеріальної гіпертензії і гіпотензії).
Корекція когнітивних функцій у гострому періоді політравмиза допомогою холіну альфосцерату
Authors: Krishtafor A.A.
Published: April 2018

Мета дослідження: вивчити вплив холіну альфосцерату на стан когнітивних функцій у гострому періоді у хворих з політравмою, що не обтяжена тяжким внутрішньочерепним пошкодженням. Матеріали та методи. Обстежено 52 постраждалих (по 26 у контрольній і основній групі, хворі якої отримували холіну альфосцерат). Тяжкість травми і вихідного стану при надходженні оцінювали за шкалами ISS, EmTraS, SAPS II. Рівень когнітивних функцій до травми оцінювався за опитувальником CFQ на 2-гу — 3-тю добу після травми і в телефонному режимі через 3 місяці після виписки; шкалу MMSE застосовували на 2-гу добу у відділенні інтенсивної терапії, при переведенні із відділення і перед випискою. Виразність реакції на травматичний стрес оцінювали за шкалою IES-R. Дані оброблялися з використанням методів параметричної та непараметричної статистики. Результати. В обох групах вихідний рівень когнітивних функцій був у межах вікової норми. За віком і тяжкістю травми групи були порівнянні. У ранньому посттравматичному періоді відзначено вірогідне зниження когнітивних функцій в обох групах щодо вихідного рівня. Протягом лікування пригнічення когнітивних функцій зменшувалося. При цьому показники когнітивних функцій в групі, що одержувала холіну альфосцерат, були трохи вище і на етапі виписки досягали статистичної значущості відмінностей p = 0,01. Через 3 місяці показники когнітивних функцій в обох групах дещо знижувалися щодо рівня, який був під час виписки з лікарні. Психологічна реакція на травму і стрес на момент знаходження у відділенні інтенсивної терапії була низькою в обох групах. Через 3 місяці реакція на стрес в обох групах посилилася. Крім того, виявлено зворотний кореляційний зв’язок рівня реакції на стрес, обумовлений травмою, зі ступенем пригнічення когнітивних функцій.
Чи актуальне створення інсультних відділень (інсультних блоків — stroke unit) в системі надання спеціалізованої медичної допомоги при судинних захворюваннях головного мозку
Authors: Zozulya I.S. , Zozulya A.I. , Volosovets A.O.
Published: April 2018

Актуальність. Незважаючи на те, що інсульт є найчастішим захворюванням, що може призвести до необоротних наслідків, лише незначна частина пацієнтів з інсультом перебувають під постійним спостереженням достатньо кваліфікованих неврологів, нейрохірургів, сімейних лікарів, кардіологів, педіатрів, реаніматологів. Мета дослідження: провести аналіз наукової літератури щодо виявлення сучасних світових тенденцій організації та надання допомоги хворим із цереброваскулярними захворюваннями і визначити головні напрямки на сьогодні. Матеріали та методи. Виконання поставленого завдання здійснювалося за допомогою структурно-логічного аналізу та бібліосемантичного методу, а також опрацювання 242 джерел літератури. Результати. Вже в 1960-х роках були відкриті спеціалізовані нейросудинні відділення і палати інтенсивної терапії, створені неврологічні бригади служби швидкої медичної допомоги, кабінети відновного лікування в поліклініках. У 1974 р. ця система була впроваджена у всіх країнах світу. Проте в колишньому Радянському Союзі і тепер у вільній Україні вона не працює. Протягом останніх 25 років сталася «тиха революція» у наданні допомоги хворим на інсульт з упровадженням ефективних методів лікування (застосування антитромбоцитарних засобів: препаратів ацетилсаліцилової кислоти (1978 р.), варфарину (1993 р.), клопідогрелю (1996 р.), каротидної ендартеректомії (1991 р.), тканинного активатора плазміногена (2003 р.)). Сучасні дані свідчать, що лікування всіх хворих з інсультом повинно проводитися в організованих інсультних центрах. Такі центри існують в Англії, Північній Ірландії, Швеції, Австрії, Японії, США, Франції. Висновки. На сьогодні актуальним є створення інсультних центрів (відділень), в яких надаватиметься допомога хворим з інсультом, починаючи з гострого періоду. В центрах повинні працювати мультидисциплінарні бригади, блоки інтенсивної терапії, неврологічні і нейрохірургічні відділення, проводитися цілодобова нейровізуалізація.
Попередження інтраопераційної ненавмисної гіпотермії у пацієнтів із політравмою
Authors: Tsarev A.V.
Published: April 2018

Актуальність. Ненавмисна гіпотермія розвивається спонтанно як наслідок травми, хірургічного втручання та наркозу в результаті порушення відповідності теплопродукції тепловтрат і пригнічення компенсаторної терморегуляційної відповіді. Мета: вивчити ефективність способу корекції інтраопераційної ненавмисної гіпотермії з використанням системи конвекційного обігріву в пацієнтів із політравмою. Матеріали та методи. Обстежено 20 пацієнтів із політравмою, яким проводились ургентні оперативні втручання. Пацієнти були розділені на 2 групи: I — основна група (n = 10), в якій інтраопераційно проводилося активне зігрівання системою конвекційного обігріву WarmAir 135 (CSZ) з використанням ковдр для зігрівання в умовах операційної; II — контрольна група (n = 10) без використання конвекційного зігрівання. Вивчалася температура ядра тіла (Тсо): початково, через 30, 60 хвилин і наприкінці операції. Розраховувалися наступні показники: мінімальна (Тмін.) і максимальна (Тмакс.) температура, середня температура (Тср.), температурний діапазон (Тдіап. = Tмакс. – Тмін.). Результати. У всіх пацієнтів із політравмою та проведенням ургентних хірургічних втручань відзначається розвиток клінічно значущої ненавмисної гіпотермії. На етапі 60 хвилин інтраопераційного періоду Тсо була вірогідно  вище в I групі (35,38 ± 0,28 °С) порівняно з пацієнтами II групи (34,70 ± 0,39 °С) (p < 0,05). Виявлено вірогідно  вищий рівень середньої Тсо в I групі (35,53 ± 0,66 °С) порівняно з II групою (34,67 ± 1,74 °С) пацієнтів (p < 0,05). Діапазон температур, який являє собою різницю максимальної та мінімальної Тсо, був вірогідно нижче в I групі пацієнтів (1,36 ± 0,74 °С) порівняно з II групою (4,55 ± 1,11 °С) (p < 0,05). Висновки. Використання в комплексі інтенсивної терапії конвекційної системи зігрівання хоча й не дозволяє досягти вихідних значень Тсо, але попереджає прогресування поглиблення гіпотермії, ефективно забезпечуючи підтримку температурного гомеостазу у критичних пацієнтів із політравмою.
Особливості лікування епілепсії в жінок дітородного віку
Authors: Litovchenko Т.А.
Published: April 2018

Стаття присвячена особливостям лікування епілепсії у жінок дітородного віку. У рамках публікації детально розглянуті фізіологічні особливості даної категорії пацієнтів, нейроендокринні порушення, що можуть бути наслідком як самого захворювання, так і проведеної терапії. Наведені в статті дані свідчать про необхідність диференційованого підходу до ведення таких пацієнтів, а також правильного вибору антиепілептичних препаратів (АЕП) залежно від форми епілепсії, типу нападів, потенційного впливу АЕП на гормональний статус. При виборі протиепілептичних засобів у дівчаток і жінок фертильного віку перевагу слід надавати препаратам нової генерації (ламотриджин і леветирацетам), з огляду на лікарські аспекти даних препаратів (взаємодія АЕП між собою, із гормональними контрацептивами, вплив препаратів на менструальний цикл, показники фертильності, тератогенність).
Прогнозування результату гострого періоду повторного мозкового ішемічного півкульового інсульту
Authors: Novikova L.V.
Published: April 2018

Метою даної роботи було прогнозування результату гострого періоду повторного мозкового ішемічного півкульового інсульту шляхом створення математичних моделей на підставі комплексного клініко-інструментального обстеження пацієнтів. Матеріали та методи. Проведено відкрите порівняльне когортне проспективне дослідження, що включало 66 хворих віком від 50 до 80 років із повторним мозковим ішемічним півкульовим інсультом. Пацієнти з геморагічним або змішаним типом повторного інсульту, які доставлені в стаціонар через понад 24 години від дебюту захворювання, із наявною супутньою соматичною патологією в стадії декомпенсації, неконтрольованою артеріальною гіпертензією, анамнестичними даними щодо черепно-мозкових травм, зловживання алкоголем, а також із сумарним балом за шкалою NIHSS (National Institutes of Health Stroke Scale) менше 5 і більше 20 не включалися в дослідження. Кінцевими точками, що визначали розподіл пацієнтів у групи спостереження, були летальний і нелетальний результат гострого періоду захворювання, при цьому основну группу становили пацієнти, які мали позитивний результат для життя, — 41 (62,1 %), а контрольну — хворі з летальним результатом інсульту — 25 (37,9 %). Нами вивчені деталі анамнезу захворювання, фактори ризику, соматична патологія, ступінь відновлення після першого інсульту (за допомогою шкали Ренкіна, mRS), а також проведена оцінка ступеня тяжкості інсульту за шкалою NIHSS. Параклінічні обстеження включали комп’ютерну томографію головного мозку, виконану на мультиспіральному комп’ютерному томографі Siemens Somatom Spirit, а також загальноклінічні, біохімічні та лабораторні аналізи. Результати. Нами встановлено, що фібриляція передсердь, цукровий діабет 2-го типу, серцева недостатність 2а ступеня, перенесений інфаркт міокарда і тривалість гіпертонічної хвороби понад 20 років були основ­ними анамнестичними предикторами летального результату. Висновки. На результат захворювання вплинули розмір і локалізація повторного вогнища церебральної ішемії, розмір і латералізація кісти (після перенесеного першого інсульту), а також показники коагулограми, загального аналізу крові і глікемічного профілю.
Ефективність та доцільність застосування напроксену при різних клінічних ситуаціях
Authors: Golovach I.Yu.
Published: April 2018

В оглядовій статті подано докази клінічної ефективності напроксену в лікуванні пацієнтів ревматологічного профілю. Сучасна концепція раціонального й безпечного застосування нестероїдних протизапальних препаратів (НПЗП) передбачає досягнення максимальної ефективності разом з максимальним зниженням ризику ускладнень, насамперед із боку серцево-судинної та гастроінтестинальної систем. За даними клінічних досліджень, серед усіх НПЗП найменший ризик кардіоваскулярних ускладнень відзначений у напроксену. Напроксен належить до групи неселективних НПЗП, активно використовується в клінічний практиці вже понад 40 років та завоював довіру лікарів як надійний анальгетик та протизапальний засіб. Терапевтичний потенціал напроксену доведений при різних клінічних ситуаціях — від гострих епізодів болю та запалення і до хронічного больового синдрому в ревматологічній практиці. У статті наведені та проаналізовані рандомізовані клінічні випробування, що підкреслюють клінічну ефективність та безпеку при застосуванні напроксену при гострому подагричному артриті, гострих травмах, остеоартриті, ревматоїдному артриті та спондилоартритах.
Матеріали I Національного конгресу «Актуальні питання перинатальної неврології», 23–24 листопада 2017 р., м. Київ, Україна
Authors: . .
Published: April 2018

.
Інтраопераційна цитологія як додатковий метод виявлення папілярної карциноми щитоподібної залози
Authors: Voskoboynyk L.G.
Published: April 2018

Актуальність. Папілярну карциному (ПК) щитоподібної залози (ЩЗ), як і будь-яку іншу, важливо своєчасно ідентифікувати, оскільки від цього залежить алгоритм лікування пацієнта. Основним та ефективним методом її передопераційної діагностики є тонкоголкова аспіраційна пункційна біопсія (ТАПБ). Між тим, чітко виявити ПК на даному етапі вдається не завжди. Вирішенню цієї проблеми часто допомагають інтраопераційні експрес-гістологічні дослідження (ЕГД), однак не в усіх випадках вони ефективні. Тому актуальним залишається пошук додаткових методів виявлення ПК ЩЗ, а як одного з кандидатів можна розглядати інтраопераційну цитологію (ІЦ). Мета дослідження: оцінка результативності ІЦ як додаткового методу виявлення ПК ЩЗ. Матеріали та методи. ІЦ виконана в 213 випадках вузлових утворень ЩЗ, а її результати порівняні з ЕГД з урахуванням висновків ТАПБ, які були класифіковані відповідно до Бетездівської системи висновків тиреоїдної цитопатології. Результати. Серед проаналізованих випадків було 127 ПК, в яких чітко ідентифікувати карциному за допомогою ТАПБ не уявлялося можливим. Порівняння результатів ІЦ та ЕГД показало, що у випадках неінкапсульованих ПК ЩЗ результативність ЕГІ становила 100 %, а ІЦ їх лише дублювали. Однак при інкапсульованих ПК ефективність ІЦ та ЕГД була практично однаковою: 18 із 81 (22,2 %) та 20 із 81 (24,7 %) відповідно. При цьому виконання ІЦ дозволило виявити додатково 7 ПК: в категорії ТАПБ «підозра на карциному» — 5 із 34 (14,7 %), в категорії «фолікулярна неоплазія» — 1 із 30 (3,3 %), в категоріях «атипія/доброякісний процес» — 1 із 17 (5,9 %). Висновки. У випадках інкапсульованих утворень ЩЗ комплексне виконання ЕГД та ІЦ дозволяє підвищити ефективність інтраопераційної діагностики ПК ЩЗ.
Фактори ризику дефіциту вітаміну D серед українських жінок у Карпатському регіоні
Authors: Pankiv I.V.
Published: April 2018

Актуальність. Дефіцит вітаміну D присутній більше ніж у половини населення в усьому світі. Відомо, що дефіцит вітаміну D призводить до розвитку остеопенії та остеопорозу. Оскільки рецептори вітаміну D є у всіх клітинах організму, у дослідженнях останніх років основну увагу було придiлено позаскелетним ефектам вітаміну D та впливу на загальний стан здоров’я. Метою дослідження було оцінити деякі фактори ризику дефіциту вітаміну D серед українських жінок у Карпатському регіоні. Матеріали та методи. У дослідженні з 2014 по 2016 р. взяли участь 495 жінок віком 18–82 роки. Рівні сироваткового 25-гiдроксивітаміну D були виміряні у всіх учасників після вивчення їх демографічних і антропометричних даних та медичного анамнезу. Результати. Поширеність дефіциту та недостатності вітаміну D у жіночій популяції Карпатського регіону становила 91,1 %. Аналіз логістичної регресії показав, що вік (відношення шансів (ВШ): 0,98, довірчий інтервал (ДІ): 0,95–0,98) та менопауза (ВШ: 0,49; ДІ: 0,25–0,98) були незалежними предикторами дефіциту вітаміну D. Висновки. У дослідженнi показано високу поширеність дефіциту вітаміну D серед українських жінок, особливо в репродуктивному віці.
Ефективність препарату Вазонат у складі комплексної терапії пацієнтів із цукровим діабетом 2-го типу на тлі серцево-судинної патології
Authors: Maliar K.Yu. , Anisimova O.S. , Drishliuk O.I. , Bykovska L.Yu. , Filipova E.V.
Published: April 2018

Актуальність. Відповідно до постулатів Національної програми з вивчення холестерину (NCEP) цукровий діабет (ЦД) 2-го типу класифікується як «еквівалент ризику» ішемічної хвороби серця. Мета даної роботи — дослідити динаміку антропометричних показників, показників вуглеводного обміну, маркерів інсулінорезистентності (ІР), показників печінкового комплексу, коагулограми, сечової кислоти, швидкості клубочкової фільтрації (ШКФ), а також інструментальні показники у хворих на ЦД 2-го типу, які отримували шести- та дев’ятимісячну диференційовану цукрознижувальну терапію та метаболічну терапію препаратом Вазонат. Матеріали та методи. Під спостереженням перебувало 60 хворих на ЦД 2-го типу в стані декомпенсації, яким призначено у якості метаболічної терапії препарат Вазонат по 10 мл внутрішньовенно протягом 10 діб з початку дослідження та для пролонгації курсу 1000 мг/добу перорально протягом 6 та 9 місяців, з метою дослідження дії препарату протягом часу з урахуванням хронічного перебігу захворювання, наявності коморбідної патології. Вплив Вазонату вивчався на тлі диференційованої цукрознижувальної терапії: пероральними цукрознижувальними препаратами (метформін, 30 осіб), комбінацією метформіну та інсуліну НПХ (друга група, 30 осіб). Спостереження за хворими та вивчення динаміки показників вуглеводного обміну й маркерів ІР проводилося на початку дослідження та протягом шести- та дев’ятимісячного терміну. Результати. Вазонат підсилює вплив цукрознижувальної терапії, позитивно впливає на показники ІР та антропометричні параметри, змінює на краще значення ліпідограми, печінкового комплексу, сечової кислоти, протромбінового індексу, ШКФ та позитивно впливає на динаміку фракції викиду лівого шлуночка серця. Висновки. Препарат Вазонат доцільно призначати як додаткову метаболічну терапію для покращення клінічного перебігу та прогнозу захворювання, а також покращення якості життя пацієнтів з ЦД 2-го типу з гепато- та нефропатією, ішемічною хворобою серця, артеріальною гіпертензією, подагрою, порушеннями ліпідного спектра крові.
Обращение главного редактора
Authors: Pankiv V.
Published: April 2018

.
Тези Центрально-східноєвропейського саміту із захворювань кісткової тканини — 2017 (Відень, Австрія, 7 грудня 2017 р.)
Authors: . .
Published: April 2018

У статті передставлені тези доповідей «Центрально-східноєвропейського саміту із захворюваннь кісткової тканини: наукові досягнення 2017»
Використання генетичного тестування при стероїд-резистентному нефротичному синдромі
Authors: Lipska-Ziętkiewicz B.S.
Published: April 2018

Нефротичний синдром, одне з найпоширеніших захворювань нирок, що уражають пацієнтів різного віку, відрізняється характерним генетичним складом, особливо в осіб, які не відповідають на лікування глюкокортикоїдами. У результаті недавніх розробок у галузі молекулярної біології генетичне тестування стало діагностичним інструментом першої лінії при диференціальній діагностицi захворювання. У цьому міні-огляді наведені сучасні й майбутні напрямки генетичного тестування при нефротичному синдромі.
Діагностична роль радіонуклідної ренографії у хворих на артеріальну гіпертензію нефрогенного генезу
Authors: Korol P.O.
Published: April 2018

Актуальність. Артеріальна гіпертензія, що обумовлена патологією ниркової артерії, за даними останніх років, спостерігається у 10–15 % хворих на гіпертонічну хворобу загалом, у 30 % пацієнтів вона має нефрогенний генез. Мета. На основі ретроспективного аналізу ренограм дослідити роль радіонуклідної ренографії у пацієнтів з артеріальною гіпертензією нефрогенного генезу. Матеріали та методи. Методом ренографії обстежено 677 хворих на артеріальну гіпертензію нефрогенного генезу (395 жінок і 282 чоловіки) віком від 16 до 75 років. Методика ренографії полягає у внутрішньовенному введенні 131І-гіпурану із розрахунку 2,5 кБк/кг та безперервній реєстрації протягом 20 хвилин рівня радіоактивності над нирками за допомогою датчиків ренографа УР 1-1. Результати. За результатами аналізу отриманих даних виділено основні типи ренограм у пацієнтів з різними формами артеріальної гіпертензії нефрогенного генезу. Перший варіант характеризується незміненими показниками ренограми здорової нирки та значним зниженням амплітуди кривої, що відображає функцію тієї нирки, де сформувався стеноз. Другий варіант характеризується незміненою ренографічною кривою з боку здорової нирки та повною відсутністю функції ураженої нирки. Третій варіант спостерігався при двосторонніх ураженнях нирок або ниркових артерій з переважанням інтенсивності односторонніх функціональних порушень. Висновки. З метою оптимізації схеми обстеження даних хворих на артеріальну гіпертензію нефрогенного генезу радіонуклідну ренографію доцільно застосовувати після візуалізації на ангіограмі стенозу ниркової артерії. Даний підхід значною мірою підвищує діагностичну цінність ренграфії, перетворюючи її з методу скринінгу на метод функціональної оцінки патологічних змін як ниркової артерії, так і самої нирки.
Современные клинико-лабораторные особенности течения гриппа у взрослых
Authors: Duda О.К. , Boyko V.О. , Kotsyubaylo L.P. , Vega A.R.
Published: April 2018

Обследованы и пролечены 472 больных гриппом, из них у 72 пациентов рентгенологически диагностирована пневмония, 69 из которых были госпитализированы в отделение реанимации и интенсивной терапии киевской городской клинической больницы № 4. Проведен анализ клинико-лабораторных данных больных гриппом, вызванным вирусом гриппа А (H1N1). Пневмония — одно из самых частых осложнений гриппа, которое существенно влияет на прогноз. Показано, что прогностически неблагоприятными критериями являются: позднее обращение за медицинской помощью (5–6-е сутки заболевания), развитие острого респираторного дистресс-синдрома, повышение или снижение лейкоцитов в крови и наличие тяжелой сопутствующей патологии.
Признаки активизации эпидпроцесса столбняка в Украине в современный период
Authors: Motyka O.I. , Henyk I.D. , Slesarchuk O.M. , Malova O.S. , Pavliy R.B.
Published: April 2018

Проведен анализ показателей заболеваемости столбняком в Украине в период 2010–2016 гг. и в других странах Европы в период 2010–2015 гг. Установлено, что в Украине в отличие от других стран Европейского региона наблюдается активизация эпидпроцесса столбняка среди детского населения, регистрируются случаи заболеваний в возрастных группах 1–4 и 5–9 лет. Изучена динамика популяционного противостолбнячного иммунитета населения Украины в период 2009–2014 гг. Выявлена тенденция к быстрому уменьшению напряженности популяционного противостолбнячного иммунитета во всех возрастных группах, формирование значительной прослойки серонегативных к столбняку и условно-защищенных лиц.
Клінічні особливості уражень нервової системи у хворих з моноінфекцією EBV і в асоціації з іншими герпесвірусами при їх реактивації та персистенції
Authors: Rudenko A.O. , Muravska L.V. , Dyachenko P.A. , Parkhomets B.A. , Klyus V.Yu.
Published: April 2018

Під спостереженням перебувало 48 хворих з ураженнями нервової системи, викликаними вірусами Епштейна — Барр (EBV) у моноінфекції або в асоціації з іншими вірусами родини герпесу при їх реактивації або персистенції. При активації EBV-інфекції найчастіше діагностується арахноїдит — 29,4 % і арахноенцефаліт — 26,5 %, рідше розсіяний енцефаломієліт — 11,8 % та енцефаліт — 11,8 %, енцефалополінейропатія — 5,9 %, менінгоенцефаліт — 5,9 %. При персистенції вірусів родини герпесу енцефаліт не діагностовано, арахноїдит був у 28,6 %, арахноенцефаліт — у 28,6 %, розсіяний енцефаломієліт — у 14,3 %. Показана різниця виявлення неврологічних симптомів і синдромів у групі хворих з активацією та реактивацією порівняно з персистенцією.
Особливості перебігу гострих тонзилітів у військовослужбовців залежно від сезону
Authors: Tryhlib V.I. , Polishchuk M.M. , Kondratyuk V.V. , Boklan Yu.O. , Shevchenko V.G. , Shchipanska O.V. , Kharchenko L.G.
Published: April 2018

У статті проведений аналіз літератури щодо гострого тонзиліту у військових та наведені власні дані про особливості перебігу гострого тонзиліту в останніх.
Особливості динаміки показників епідемічного нагляду за поліомієлітом в умовах зниження охоплення вакцинацією
Authors: Usachova O.V. , Silina E.A. , Pakholchuk T.N. , Konakova O.V. , Dralova O.A. , Nikolaeva S.L. , Pukhir V.P. , Firyulina O.M. , Zelenukhina E.V.
Published: April 2018

У статті подано результати епідемічного нагляду за гострими млявими паралічами та рівень охоплення вакцинацією проти поліомієліту дітей у Запорізькій області за період 2012–2016 рр.
Parental feeding practices and their relation to child eating behavior: Problems for explanation / Prácticas alimentarias parentales y su relación con la conducta alimentaria infantil: Problemas para la explicación
Authors: González-Torres Marina Liliana , Esqueda Sifuentes Cynthia Nayeli , Vacio Muro María De los Ángeles
Published: April 2018

Abstract Parental feeding practices influence the learning of healthy eating since childhood. But the lack of clear descriptions and inconsistent terminology of such practices hampers the understanding of their influence on such learning. From a selected review of scientific articles that included descriptions of parental feeding practices and relationships with any aspect of children's eating behavior, we analyzed the behavioral descriptions stated in literature during the last decade (2006-2016) with the purpose to clarify relations among these and the children’s eating behavior. The results were categorized based on the relationships between feeding practices and the challenges in infant feeding behavior such as acceptance of new foods, development of food preferences, and food self-regulation. The results reflect some practices associated with both desirable and undesirable children’s eating behavior. Confusion in terminology and lack of consistency in behavioral descriptions of parental feeding practices and explanations of the mechanisms of such practices are still unknown. Some considerations are proposed for future research. Resumen Desde la infancia, las prácticas alimentarias parentales (PAP) influyen en el aprendizaje del comer saludablemente. Sin embargo, la terminología inconsistente y la falta de descripciones claras de las PAP obstaculizan la comprensión de su influencia en dicho aprendizaje. A partir de una revisión selectiva de artículos científicos que incluyeron descripciones de las PAP y su relación con algún aspecto de la conducta alimentaria infantil (CAI), se buscó analizar las descripciones conductuales planteadas en la literatura durante la última década (2006-2016), con el propósito de clarificar las relaciones documentadas entre éstas y la CAI. Los resultados fueron categorizados a partir de las relaciones planteadas entre las PAP y algunos de los retos principales que el tópico de la CAI, como son: la aceptación de alimentos nuevos, el desarrollo de preferencias alimentarias y la autorregulación alimentaria. Los resultados reflejan algunas PAP asociadas tanto a conductas alimentarias deseables como indeseables para la salud de los niños. La confusión en la terminología y la falta de consistencia en las descripciones conductuales de las PAP, así como las explicaciones sobre los mecanismos por los cuales tales prácticas influyen en la CAI son todavía desconocidas. Se proponen algunas consideraciones a retomar en investigaciones futuras.
Conceptions and values of the body in young adults of Northwestern Mexico / Concepciones y valoraciones del cuerpo en jóvenes del noroeste de México
Authors: Valenzuela Gutiérrez Marissa Eunyce , Meléndez Torres Juana María
Published: April 2018

Abstract Currently thinness is the ideal body (IB) while in western societies obesity has reached levels never seen before. This situation has influenced how men and women perceive their bodies. The aim of this paper was to describe conceptions and values of the IB as well as the perception and acceptance of the body in university students from the northwestern Mexico, a sociocultural context where obesity prevails. From a socio-anthropological approach, we worked with 308 university students among 18 and 24 years old (202 women and 106 men). The construct of IB matches with the socially accepted discourse based on aesthetic and health values. In general, participants expressed moderated body dissatisfaction and rejected obesity; the IB for women was slim, firm and curved while for men was muscled. Therefore, a gap was identified between what women and men want and perceive of their body image and self-acceptance, with clear differences by sex. Resumen Mientras que la delgadez actualmente constituye el ideal corporal (IDC) preponderante en las sociedades occidentales, la obesidad prevalece con niveles nunca antes vistos. Esto ha influido en cómo hombres y mujeres se perciben y viven su cuerpo. El objetivo de este estudio fue describir las concepciones y valoraciones del IDC y la percepción y aceptación del propio cuerpo en jóvenes universitarios del noroeste de México, un contexto sociocultural en el que prevalece la obesidad. A partir de una perspectiva socio-antropológica, se trabajó con 308 jóvenes universitarios, de entre 18 y 24 años de edad (202 mujeres y 106 hombres). La construcción del IDC en los jóvenes concuerda con el discurso aceptado y difundido socialmente, basado en valoraciones estéticas y de salud. En general, los jóvenes expresaron moderada insatisfacción corporal y rechazo de la obesidad; mientras que el IDC fue delgado y firme, curvilíneo para las mujeres, en tanto que fuerte y musculoso para los hombres. Por tanto, se identificó un desfase entre lo que ellos y ellas desean, lo que perciben de su imagen corporal y la propia aceptación, con claras diferencias por sexo.
JURISDIÇÃO INTERNACIONAL E O PAPEL DA CORTE INTERAMERICANA DE DIREITOS HUMANOS
INTERNATIONAL JURISDICTION AND THE ROLE OF THE INTER-AMERICAN COURT OF HUMAN RIGHTS
Authors: Araújo Luis Cláudio Martins de , Rebello Victoria Gonçalves
Published: April 2018

A Convenção Americana, um verdadeiro código latino-americano de Direitos Humanos, foi incorporado por 25 Estados no continente — expressando, no que tange às garantias legais de direitos dos homens, a força de uma consonância de princípios a serem seguidos na região. Ao denunciar sérias violações aos direitos humanos, e exercer pressões sobre os Estados, a Corte Interamericana de Direitos Humanos tem feito prodigiosas contribuições para o acesso à justiça no continente americano, quando as instituições nacionais se mostram omissas ou limitadas. Nesse diapasão, propõe-se analisar mais detalhadamente o contexto que permitiu o surgimento desta Corte regional, assim como traçar um perfil qualitativa de sua atuação no Continente.
O PRINCÍPIO DA IGUALDADE E NÃO DISCRIMINAÇÃO COMO NORMA JUS COGENS, NA CORTE INTERAMERICANA DE DIREITOS HUMANOS
THE PRINCIPLE OF EQUALITY AND NON DISCRIMINATION AS JUS COGENS NORM, IN THE INTERAMERICAN COURT OF JUSTICE
Authors: Lima Fernanda da Silva , Duarte Mônica
Published: April 2018

O presente artigo tem como objetivo analisar o princípio da igualdade e não discriminação como uma norma imperativa, de caráter jus cogens. As normas jus cogens são imperativas e estão acima da vontade dos Estados, assim, tais normas se fundamentam em princípios éticos, em valores fundamentais da comunidade internacional como um todo e possuem como objetivo proteger valores humanos essenciais, a fim de garantir a integridade dos regimes jurídicos gerais. Para tanto, este princípio será estudado no âmbito do direito internacional dos direitos humanos tendo como fundamentação a análise de casos contenciosos da Corte Interamericana de Direitos Humanos que tratam do tema, bem como de sua opinião consultiva, n. 18/03. Quanto aos procedimentos técnicos na construção do artigo, sobre a abordagem do problema, a pesquisa é qualitativa e descritiva, e quanto aos objetivos, é explicativa e exploratória. Para a caracterização da pesquisa ou coleta de dados, é utilizada a pesquisa bibliográfica, dando ênfase à análise jurisprudencial internacional, aplicando-se, por fim, o método de abordagem dedutivo.
ONDE AS FRONTEIRAS TERMINAM? ASPECTOS DA SECURITIZAÇÃO DAS MIGRAÇÕES NO BRASIL
WHERE DO BORDERS END? NOTIONS ON THE SECURITIZATION OF MIGRATIONS IN BRAZIL
Authors: Tavares Natalia Cintra de Oliveira
Published: April 2018

Este estudo procura compreender qualitativamente as políticas de controle dos fluxos migratórios aplicadas no “Norte Global” pós-Guerra Fria, traçando um paralelo com o Brasil, isto é, em que medida pode-se falar em criminalização das migrações no país. Para entender como esse controle é difundido por todo o tecido social, o estudo fará a compilação de políticas e normas responsáveis por dissuadir e dificultar os fluxos de certos migrantes e refugiados em detrimento de outros, a fim de pensar até que ponto podemos falar num Brasil para todos. Este trabalho se baseia nos estudos feitos principalmente por Alison Gerard, Natalia Debandi, Achille Mbembe, entre outros, e busca inserir esse aparato de políticas de fronteira no que Mbembe denomina “o retorno da lógica da raça”.
CIBERATAQUES: UMA REFLEXÃO SOBRE A RESPONSABILIDADE INTERNACIONAL DOS ESTADOS
CYBER ATTACKS: A REFLECTION ON THE INTERNATIONAL RESPONSIBILITY OF STATES
Authors: Lima Gabriela Eulalio de
Published: April 2018

O trabalho impulsionado pelo último ataque cibernético que atingiu mais de 100 países ao redor do mundo, dentre eles o Brasil, ponderou os impactos desses ataques para toda a sociedade pós-moderna, identificando relevantes embaraços jurídicos: um sistema legal nacional insuficiente para lutar contra tais ataques e a necessidade de discuti-los sob a lente da responsabilidade no campo internacional dos Estados-Nações, numa linha que vai além dos termos destacados pelo ARSIWA, demonstrando-os ser lacônicos e contrariamente, investidos de insegurança social. Para tanto, tomou por base a noção apresentada por Celso Renato Duvivier de Albuquerque Mello, que defende a obrigação da responsabilidade internacional abranger a necessidade do equilíbrio social, da retribuição e da justiça. O trabalho valeu dos métodos dedutivo e dialético, baseando-se na pesquisa bibliográfica e documental.
Síndrome de Rett: revisión de la literatura con primeros casos reportados en Colombia con caracterización clínica y molecular
Authors: Hernández-Flórez Cristhian Eduardo , Contreras-García Gustavo Adolfo
Published: April 2018

INTRODUCCIÓN:
El síndrome de Rett es una condición neurológica severa y la segunda causa genética de retraso mental profundo en mujeres. Se genera por mutaciones en el gen MECP2 y es caracterizada por una pérdida de las ganancias psicomotoras, con una prevalencia general estimada de 1:10.000 niñas, según la extrapolación de algunos estudios europeos.

OBJETIVOS:
Realizar una revisión de la literatura sobre el síndrome de Rett y presentar una serie de casos diagnosticados en Colombia por clínica y prueba molecular.

METODOLOGÍA:
Se efectuó una búsqueda bibliográfica y de reportes de casos en 21 bases de datos internacionales, más de 14 revistas del área de la salud y dos motores de búsqueda generales entre 2014 y 2016. Los casos presentados fueron seleccionados de la consulta de genética médica realizada por los autores.

HALLAZGOS:
No se encontró ningún caso colombiano de síndrome de Rett, ni confirmado con prueba molecular en Latinoamérica. Se reporta así la primera serie de casos nacional y la mayor latinoamericana, conformada por siete pacientes con tipo clásico y tres atípicos, todas con diagnóstico molecular.

CONCLUSIONES:
Pese a tener una evolución clínica caracterizada, su baja prevalencia y amplio espectro clínico convierten al síndrome de Rett en un reto diagnóstico y terapéutico. La mutación c.749_750insT se reporta por primera vez, la c.473C>G por segunda en la literatura y la c.763C>T se presenta en dos pacientes con fenotipos totalmente distintos, lo que confirma la no correlación genotipo-fenotipo de la enfermedad.
Síndrome de Moyamoya: una respuesta defensiva al daño crónico de un gran vaso cerebral Reporte de una serie de casos y revisión de la literatura
Authors: Jiménez Yepes Carlos Mario , Patiño Hoyos Manuel Alejandro , Jiménez Obando Manuela
Published: April 2018

OBJETIVOS:
Presentar algunos casos de pacientes con síndrome de Moyamoya secundario a etiologías diversas y con base en ellos revisar aspectos generales del cuadro; de acuerdo con dos de los casos se propone una nueva hipótesis.

MATERIALES Y MÉTODOS:
Se describen cuatro casos clínicos de síndrome de Moyamoya, identificados en la ciudad de Medellín, Colombia, con sus respectivas imágenes y la evolución de su cuadro. Con base en dos de los casos, en los cuales el síndrome se desencadenó posteriormente a la implantación de un stent diversor de flujo, se propone una nueva etiología.

RESULTADOS:
En dos casos se identificó la implantación de un stent diversor de flujo como el desencadenante del cuadro de Moyamoya. En uno de los casos la enfermedad primaria fue una neurofibromatosis tipo 1; en el cuarto caso no fue posible identificar la causa del síndrome. Ninguno de los pacientes presentó compromiso neurológico a pesar del grave daño arterial.

CONCLUSIONES:
El síndrome de Moyamoya (SMM), más que una entidad independiente, debería ser entendido como un mecanismo compensatorio y defensivo secundario a la deprivación del flujo sanguíneo en la circulación cerebral anterior, el cual protege a los pacientes de eventos cerebrovasculares isquémicos con consecuencias devastadoras. La implantación de stents diversores de flujo como método de tratamiento de algunos aneurismas cerebrales, se proyecta en el tiempo como una de las causas más importantes del síndrome.
Integridad cognitiva y motora-sensorial en un niño con esquizencefalia de labio abierto unilateral derecho: reporte de caso
Authors: Ortega Rivera Valentina , Arango Bedoya Laura Margarita , Pineda Jiménez Laura María , Suárez-Escudero Juan Camilo
Published: April 2018

La esquizencefalia es una malformación poco común del sistema nervioso central, caracterizada por la presencia de hendiduras encefálicas que se extienden desde la superficie pial hasta los ventrículos laterales. Habitualmente se asocia a otras comorbilidades, como parálisis cerebral infantil y crisis convulsivas, que afectan de manera significativa la calidad de vida, el desenvolvimiento social y la adaptación ambiental de los pacientes. Es una entidad cuyo tratamiento es sintomático, por lo cual el abordaje se enfoca en el control de las convulsiones y en la rehabilitación, la cual minimiza el retraso neuro-psicológico que pueden presentar estos pacientes. Se reporta el caso de un paciente pediátrico con esquizencefalia de labio abierto (el subtipo clínico que cursa con peor pronóstico) con una evolución clínica favorable, libre de crisis convulsivas y sin necesidad de farmacoterapia. Actualmente, después de haber realizado un proceso de rehabilitación adaptada y temprana, presenta un déficit neurológico mínimo, con un desarrollo motor y psicológico completo, y un desenvolvimiento social satisfactorio.
Síndrome de Millard-Gubler secundario a angioma cavernoso: reporte de un caso
Authors: Tejada Angarita Karen Sofía , Díaz Yamal Salim
Published: April 2018

El síndrome de Millard-Gubler es considerado un síndrome protuberancial debido a una lesión pontina inferior y caracterizado, desde el punto de vista clínico, por parálisis facial y del VI par, ipsilateral a la lesión y parálisis braquiocrural contralateral; frecuentemente es de causa vascular, menos frecuente de causa traumática o por efecto de masa secundario a un tumor. Se realiza reporte de un caso de un paciente de 45 años de edad que acude al servicio hospitalario de la Fundación Centro Colombiano y Enfermedades Neurológicas FIRE con cuadro clínico caracterizado en pérdida de la fuerza muscular en hemicuerpo izquierdo, y déficit motor de la hemicara derecha, disartria y deterioro del estado de consciencia. La TAC de cráneo simple al ingreso evidenció sangrado extenso del tallo cerebral. De acuerdo con los hallazgos clínicos se concluye que el paciente presentó un síndrome de Millard-Gubler.
Recepção da poesia de Roberto Piva de 1960 a 1990
Authors: Mattos Ricardo Mendes
Published: April 2018

Acompanha-se a recepção da poesia de Roberto Piva no arco temporal de 1960 a 1990, no caleidoscópio que transfigura o poeta ora como “marginal” ou “homossexual-proletário”, ora associado à anarquia, à ecologia e ao xamanismo.
Literatura e reconstrução em contextos de pós-conflito: “estórias sem luz elétrica”, de Ondjaki
Authors: Ramos Ana Margarida
Published: April 2018

Pretende-se, neste estudo, proceder a uma leitura de duas narrativas de Ondjaki (Luanda, 1977), uma das mais originais vozes da literatura em língua portuguesa e um dos expoentes maiores da literatura angolana contemporânea, A bicicleta que tinha bigodes (Caminho, 2011) e Uma Escuridão Bonita (Caminho, 2013) à luz do contexto social, político e histórico que lhes serve de pano de fundo, a Angola da pós-independência. Os dois livros surgem unidos por um subtítulo comum, “estórias sem luz elétrica”, o que lhes confere o estatuto de díptico, reforçado por outros elementos textuais e peritextuais, como a voz narrativa masculina e a sua associação à Avó Dezanove, no primeiro caso, e o formato da edição e autoria das ilustrações, no segundo, promovendo uma sugestão de continuidade que a leitura do texto não confirma de forma inequívoca.
A MÃE DE TODOS OS HORRORES
Authors: MARTINS JAIRO JAIR
Published: April 2018

Resumo: Desde que se perpetuaram os escritos, têm-se registro de embates entre os seres humanos pela disputa de um território, por vingança, por demonstração de poder. Em tem-pos idos, o domínio de um povo sobre outro primava pela brutalidade corpo a corpo, por meio de armas pesadas e letais. Em seus escritos, Freud afirma que a luta e a competição são partes integrantes do homem e, se usadas para o bem, catapultam o progresso material; no entanto, o avanço científico que hoje ameniza as dores do corpo e diminuiu as distâncias en-tre os países é também capaz de aniquilar em minutos o que exércitos levariam meses para conquistar. A literatura mundial registra com maestria os mais variados combates, dando fô-lego à ideia de que a brutalidade humana supera a irracionalidade dos animais. Este texto perpassa por várias obras que retrataram combates internos e de alcance mundial, momentos infelizes da história humana, revelando que não importa a época, o local e o motivo, alguém sempre vai vencer outrem mesmo que para tanto o resultado seja morte, opressão, fome, so-frimento e ruínas.

Palavras-chave: Literatura. Guerra. Irracionalidade. Destruição.

Abstract: Since the beginning of writing, there are registers of conflicts among human be-ings for the dispute of territories, through vengeance and demonstration of power. Long ago, a people subdued another by the hand-to-hand combat brutality, with the use of lethal and heavy weapons. In his writings, Freud states that fight and competition are both parts of man and, if used for good, they boost the material progress; however, the scientific development, which decreases the pains of the body and the distance among countries today, is also capable of annihilating in minutes what armies would take months to conquer. The world literature skillfully registers the most variable combats, reinforcing the idea that human brutality supersedes the irrationality of animals. This text visits several works which depicted intern and world combats, unhappy moments of the human history, revealing that the age, the place and the reason are not important; someone will always defeat others, even if its result is death, oppression, hunger, suffering and ruin.

Keywords: Literature. War. Irrationality. Destruction.
“VIVEMOS EM TEMPOS DE GUERRA”
Authors: ARAUJO LUIZ ANTÔNIO
Published: April 2018

.
MANUEL GUSMÃO E A POESIA DE MARGENS
Authors: Noble André Winter
Published: April 2018

RESUMO: Este texto, a partir da relação palavra – imagem, vai ao encontro da produção lírica do poeta português Manuel Gusmão, particularmente seu poema, o qual será considerado como um poema-políptico, “a pintura corpo a corpo – os corpos da pintura; pintores pintados”, presente no livro Pequeno tratado das figuras (2013). O poema parte de uma série fotográfica feita por Hans Silvester, resultado de uma imersão no Vale do Rio Omo, localizado no sudoeste da Etiópia, na África.

PALAVRAS-CHAVE: Manuel Gusmão; poesia e pintura; identidades plurais; questões multiculturais.

ABSTRACT: This text, starting from the relation word-image, faces the lyrical production of the Portuguese poet Manuel Gusmão, specially his poem – to be taken as a poliptic-poem – “body to body painting – bodies of painting; painted painters”, from the book Small treaty of figures (2013). The poem is related to a photographic series by Hans Silvester, resulting from an immersion at the River Omo Valley, located at the southwest of Ethiop, Africa.

KEYWORDS: Manuel Gusmão; poetry and painting; plural identities; multicultural issues.
A medida exata da cólera
Authors: Da Hora Álisson Alves
Published: April 2018

Neste artigo analisamos como Raduan Nassar, em “Um copo de cólera”, trata do Mal em seus aspectos políticos se valendo dos elementos da pastoral, contudo apresentando desviantes que apontam para a impossibilidade do isolamento total do mundo exterior. Tal movimento de fuga acaba sendo uma metáfora para o desencantamento do mundo sob a opressão de um regime que, segundo Giorgio Agabem em “Estado de exceção”, provoca sentimentos de “impotência e desamparo”, caracterizado no romance pelo embate do casal. Porém, tal pastoral é falha porque não impede o desespero e a violência provocados pelo Mal que paira sobre o mundo e amplificado pela ditadura então em vigor.
A Política Exilatória do Estado Português e o Sujeito Confinado em Lobo Antunes
Authors: Conte Daniel , Ribeiro Josiani Job , Kunz Marinês Andrea
Published: April 2018

Este texto analisa o projeto exilatório do Estado salazarista, pós-1961, e a significação da cidade de Lisboa para o narrador-personagem da obra Os Cus de Judas, de António Lobo Antunes. As imagens trazidas pelo personagem quando retorna à metrópole, no pós-guerra, levam-no a viver um trauma existencial que o encarcera no espaço urbano da ex-metrópole. Além disso, busca-se evidenciar historicamnte o processo de gestação de um sujeito em confinamento imagético, traumatizado pela política de Estado e pelo deslocamento que oferece a condição de exilado.
Graciliano Ramos e os bilhetes do cárcere: considerações a respeito dos escritos da prisão
Authors: Santos Cicera Jessiane Lins dos
Published: April 2018

Neste trabalho, propõe-se um olhar para os escritos não pretensamente artísticos de Graciliano Ramos, com destaque para os bilhetes enviados à Heloísa Ramos durante o encarceramento do escritor, a fim de abrir a discussão sobre as possíveis contribuições desses textos em releituras da obra do romancista em uma dada conjuntura artística, política e social. Para isso, recorremos às considerações de Geneviève Haroche-Bouzinac em seu livro Escritas epistolares, em que trata dos bilhetes como forma descende da carta.
A prisão da moralidade em Louco do Cati
Authors: Dornelles Jonas Kunzler Moreira
Published: April 2018

O Louco do Cati, obra imediatamente reconhecida por João Guimarães Rosa e Mário de Andrade como grandiosa, teve um percurso muito específico e acidental para chegar a seu reconhecimento crítico atual. O quanto esta obra ainda tem a nos dizer? O que ecoa da psiquê torturada de seu personagem? Que relações ela possui com as vivências de Dyonélio? O artigo buscará tecer uma interpretação a partir de referencias da Psicanálise e da História, buscando revitalizar a compreensão a respeito desta obra prima.