bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Besimankštinančių asmenų demografinių veiksnių ir mankštinimosi motyvų sąsajos su valgymo sutrikimų rizika
Authors: Jankauskienė Rasa , Mickūnienė Rasa
Published: May 2019

Atlikta daugybė tyrimų, atskleidžiančių, kad valgymo sutrikimai labiau paplitę tarp profesionaliai sportuojančių (ypač kultivuojančių estetines sporto šakas) negu bendroje populiacijoje. Naujausi tyrimai atskleidžia, kad asmenys, besimankštinantys sveikatingumo centruose, dažniau kenčia nuo valgymo sutrikimų nei kitur sportuojantys. Nemažai tyrimų atlikta tiriant vaikų, jaunimo ir studentų mankštinimosi motyvacijos, valgymo sutrikimų rizikos ryšius, tačiau mažiau žinoma, kaip demograﬁ niai bei mankštinimosi veiksniai gali būti susiję su besimankštinančių suaugusių asmenų, ypač vyrų, valgymo sutrikimų rizika.Šio tyrimo tikslas — nustatyti, kaip demograﬁ niai (lytis, amžius, išsilavinimas) ir mankštinimosi (motyvacija, stažas) veiksniai susiję su besimankštinančių  asmenų valgymo sutrikimų rizika.Tyrimo imtis ir organizavimas. Tyrimas buvo atliekamas 2008 metų pavasarį keliuose Kauno sveikatingumo centruose, taikant apklausos raštu metodą. Iš viso buvo analizuoti 239 tiriamųjų duomenys, iš jų — 81 vyras (amžiaus vidurkis (SD) 30,8 ± 8,9 m.). Tyrimo instrumentas. Anketą sudarė demograﬁ nių klausimų blokas. Valgymo sutrikimų rizika nustatyta taikant Po-žiūrio į valgymą testą (Eating Attitude Test-26,  Garner, 1982). Mankštinimosi motyvacija buvo nustatoma remiantis apsisprendimo teorijos pagrindu sukurtu klausimynu (angl. Motives for Physical Activity Measure-Revised; MPAM-R) (Frederick, Ryan, 1993). Rezultatai. Bendras šios imties tiriamųjų valgymo sutrikimų rizikos balų vidurkis buvo 7,67 ± 8 balo. Į valgymo sutri-kimų rizikos grupę (surinko 20 ir daugiau balų) pakliuvo 21 (9,1%) tiriamasis, iš jų — 7 (8,64%) vyrai ir 14 (8,86%) moterų. Logistinė regresinė analizė atskleidė, kad mankštinimasis dėl išvaizdos (p < 0,05), ilgesnis mankštinimosi stažas (p > 0,05) ir mankštinimosi dažnis buvo susiję su didesne valgymo sutrikimų rizika (p > 0,05). Išvados. Valgymo sutrikimų rizika yra paplitęs reiškinys tarp besimankštinančių asmenų. Moteriška lytis, amžius ir aukštesnis išsilavinimas nėra reikšmingai susiję su sveikatingumo centruose besimankštinančių asmenų valgymo su-trikimų rizika. Mankštinimasis dėl išvaizdos gerinimo motyvo yra svarbiausias valgymo sutrikimus prognozuojantis veiksnys (p < 0,05). Tyrimas pagrindžia prevencinių programų bei vidinės motyvacijos stiprinimo būtinybę sveika-tingumo centruose ir atskleidžia šių programų reikalingumą vyrams.Raktažodžiai: valgymo sutrikimai, fizinis aktyvumas, mankštinimosi motyvacija.
Ugdytojų iš paauglių tardymo izoliatoriaus ir pataisos namų fizinio aktyvumo ir savijautos sąsajos
Authors: Kardelienė Laimutė , Lengvinas Donatas , Bardauskienė Sandra
Published: May 2019

Tyrimu siekta įvertinti ugdytojų iš paauglių tardymo izoliatoriaus ir pataisos namų ﬁ zinį aktyvumą, atskleisti jo są-sajas su savijautos rodikliais.Tiriamąją imtį, tiriant visą generalinę visumą, sudarė 84 tiriamieji (31 vyras ir 53 moterys).Taikant apklausos raštu metodą atskleistas toks ugdytojų profesinės socializacijos kontekstas: ﬁ zinis aktyvumas lais-valaikiu, savijauta ir ﬁ nansinė padėtis. Tiriamųjų savijautą apibūdino atsakyti klausimai apie subjektyvų sveikatos vertinimą ir rūpinimąsi ja. Taip pat teirautasi apie rūkymą ir kaip dažnai per paskutinius 12 mėnesių juos vargino įvairūs psichosomatiniai ir somatiniai negalavimai.Tyrimo rezultatai atskleidė, kad ﬁ ziškai aktyvesni ugdytojai (vyrai ir moterys) iš paauglių tardymo izoliatoriaus ir pa-taisos namų rečiau nei mažiau aktyvūs išgyvena kylančią įtampą, rečiau patiria įvairius psichosomatinius, somatinius negalavimus ir mano, kad gyvena kaip dauguma šeimų Lietuvoje. Pastarojo teiginio atžvilgiu geriau savo ﬁ nansinę padėtį, lyginant su kitais Lietuvos gyventojais, vertina mažiau ﬁ ziškai aktyvūs tiriamieji.Fiziškai aktyvesnės moterys ir vyrai geriau nei mažiau aktyvūs vertina savo sveikatą, tačiau ﬁ ziškai aktyvesni vyrai, skirtingai nei moterys, rečiau linkę ja rūpintis.Nenustatyta teigiamo ryšio tarp ﬁ zinio aktyvumo ir rūkymo. Tai rodo, kad gerinant asmens savijautą, be ﬁ zinio akty-vumo, turėtų būti taikomos ir kitos sveiką gyvenseną propaguojančios proﬁ laktinio poveikio priemonės.Raktažodžiai: fizinis aktyvumas, savijauta, sveikatos vertinimas.
Lėtojo mokymosi poveikis vyrų rankos greitų tikslių izometrinių susitraukimų tikslumui ir stabilumui
Authors: Kavaliauskienė Edita , Skurvydas Albertas , Stanislovaitienė Jūratė , Stanislovaitis Aleksas , Masiulis Nerijus
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — ištirti lėtojo mokymosi poveikį vyrų rankos greitų tikslių izometrinių susitraukimų tikslumui ir sta-bilumui. Buvo tiriami jauni ﬁ ziškai aktyvūs vyrai dešiniarankiai. Tiriamieji buvo suskirstyti į eksperimentinę (n = 8; amžius 21,3 ± 0,5 m. ( x  ± SD), ūgis 182, 4 ± 6,5 cm, kūno masė 73,1 ± 5,7 kg) ir kontrolinę (n = 8; amžius 21,4 ± 0,6 m., ūgis 184,0 ± 3,8 cm, kūno masė 74,5 ± 3,9 kg) grupes. Tiriamieji, likus 4 dienoms iki tyrimo, buvo supažindinti su būsimo eksperimento eiga, pamokyti, kaip taisyklingai atlikti užduotį ir išmatuota jų maksimalioji valinga jėga (MVJ). MVJ buvo įvertinta  izokinetiniu dinamometru „Biodex System Pro 3“. Tiriamieji krūvį atliko  vyraujančia (dešine) ranka, kuri buvo nustatoma pagal Olﬁ eldo klausimyną (Hannay, 1986). Tiriamasis  pasodinamas į izokinetinio dinamometro kėdę, atlošo kampas — 90º. Dešine ranka lai-komasi už dinamometro rankenos, kaire — už diržo, pritvirtinto per juosmenį. Tyrimo metu tiriamieji buvo testuoti, t. y. atliko 20 greitų izometrinių raumenų susitraukimų (GIRS) 20% MVJ be grįžtamosios informacijos suteikimo (be GI) ir po 10 s poilsio — 20 GIRS 20% MVJ su GI. Tiriamieji, atlikdami pratimą taikant GI, izometrinio dinamometro ekrane matydavo jiems reikiamą 20% MVJ nubrėžtą liniją, kad galėtų mokytis pajusti, kokia raumenų susitraukimo jėga reikia atlikti bandymą, kad ji siektų 20% MVJ. Po testavimo tiriamieji mokėsi — atliko 3 serijas 20 GIRS 20% MVJ su GI. Eksperimentinė grupė tą patį tyrimą kartojo per 9 pratybas kas antrą dieną ir po 4 savaičių pertraukos. Kontrolinė grupė atliko tą patį tyrimą, tik dalyvavo pirmose ir devintose pratybose.Tyrimo rezultatai parodė, kad mokantis labiausiai pagerėjo tikslumas, atliekant pratimus be GI (apie 70%). Izo-metrinio susitraukimo stabilumas pagerėjo apie 35—40%, nepriklausomai nuo to, ar buvo testuojama su GI ar be jos. Taip pat nustatėme, kad po mokymosi pailsėjus keturias savaites tikslumas išliko tik atliekant pratimus su GI, o stabilumas sumažėjo atliekant juos tiek su GI, tiek be jos. Izometrinių balistinių susitraukimų tikslumas ir stabilumas kinta pagal mokymosi dėsnį — per pirmas dvejas pratybas išmokstama apie 50%. Taigi galima daryti išvadas, kad izometrinių susitraukimų tikslumas ir stabilumas atliekant juos su grįžtamąja infor-macija pakito panašiai dėl mokymosi: per pirmas pratybas tiriamieji išmoko daugiau nei per kitas, ir toks lygis išliko po keturių savaičių pertraukos. Atliekant susitraukimus be grįžtamosios informacijos daugiau pakito tikslumas nei stabilumas. Be to, po keturių savaičių poilsio izometriniai susitraukimai buvo atliekami stabiliai, bet netiksliai.Raktažodžiai: judesių mokymasis, izometriniai susitraukimai, tikslumas, stabilumas, grįžtamoji informacija.
Physical Activity of Female Students of the University School of Physical Education in Poznan on the Basis of IPAQ — Educational and Social Perspectives
Authors: Sokołowski Marek , Kaiser Alicja , Čepulenas Algirdas
Published: May 2019

In accordance with WHO’s motto: “my health in my hands”, contemporary approach to health issues concentrates on promoting active lifestyle of an individual. An individual’s lifestyle determines one’s health in 50—60%, (which makes it the most significant factor). Other determinants of an individual’s health – according to Marc Lalonde’s health fieldconcept – are: environment (21%), biomedical (16%), and healthcare services (10%). Physical activity is an essential element of healthy lifestyle. Polish society is characterized by a low level of physical activity. Therefore, it is necessary to take social and educational actions in order to shape attitudes, habits or skills within this range. Currently, particular expectations are directed towards physical education teachers, who are propagating health education in Polish schools. It is essential to instruct teachers, who should not only possess didactic skills, but also (or even primarily) — they should set an example by their own behaviour. Resulting from the above mentioned issue, the aimof this work was to characterize physical activity of female students at the University School of Physical Education in Poznań from the perspective of pro-health influence they might have as future PE teachers. The characteristics ofthe respondents are presented with reference to their place of residence and type of sports discipline they train. The research was based on the International Physical Activity Questionnaire (IPAQ). IPAQ is currently considered to be one of the best questionnaires used to analyse physical activity of people aged 15—69 years. For the analysis presented in this paper the shorter version of the questionnaire was used. It included seven questions concerning all types of physical activity (related to everyday life, work and leisure time). IPAQ is a method which makes use of metabolic equivalent — 1 MET. The research was carried on among female students of the full-time programme, specialization: physical education teacher. The calendar age of the students was 19.8 years. The results based on the analysis revealed that the examined students represented high and sufficient level of physical activity. Students training individual sports, as well as those living in cities with more than 100 000 inhabitants, reached higher values of MET coefficient than other respondentsKeywords: lifestyle, health behaviour, physical activity, IPAQ.
Prosocialaus ir antisocialaus elgesio skalės bei jaunimo vertybių sportinėje veikloje klausimyno adaptavimas lietuviams
Authors: Šukys Saulius
Published: May 2019

Tyrimu siekta aprašyti prosocialaus bei antisocialaus elgesio ir jaunimo vertybių sportinėje veikloje instrumentų adaptavimo etapus, jų tinkamumą įvertinant bandomuoju tyrimu. Tyrimo instrumentų adaptavimas lietuviams ir jų patikimumo patikrinimas vykdytas keturiais etapais. Per pirmą etapą atliktas Prosocialaus ir antisocialaus elgesio sportinėje veikloje skalės ir Jaunimo vertybių sportinėje veikloje klausimyno vertimas. Per antrą etapą atliktas ban-domasis tyrimas apklausiant 170 (32 merginos ir 138 vaikinai) sportuojančių studentų. Trečio etapo metu išskirti faktoriai ir įvertintas jų atitikimas autorių nurodytiems. Per ketvirtą — patikrintas adaptuojamos skalės ir klausimyno patikimumas.Taikant tiriamosios faktorių analizės matematinį modelį buvo išskirti keturi Prosocialaus ir antisocialaus elgesio ska-lės faktoriai, kurie atitiko autorių nurodytus. Nustatytas prosocialaus ir antisocialaus elgesio skalių tinkamas vidinis suderinamumas (nuo 0,79 iki 0,85), silpnas ryšys tarp sportininkų prosocialaus elgesio su komanda ir varžovais (r = 0,29; p < 0,01) bei tarp sportininkų antisocialaus elgesio su komanda ir varžovais (r = 0,31; p < 0,01). Vertinant Jaunimo vertybių sportinėje veikloje klausimyną išskirtos trys vertybių grupės: moralinės, gebėjimų ugdymo ir sta-tuso vertybės. Visų trijų vertybių skalių vidinis suderinamumas yra geras (nuo 0,70 iki 0,85). Nustatytas vidutinio stiprumo koreliacinis ryšys tarp gebėjimų ugdymo ir moralinių vertybių (r = 0,47; p < 0,01), gebėjimų ugdymo ir statuso vertybių (r = 0,50; p < 0,01).Nustatytas koreliacinis ryšys tarp moralinių vertybių ir prosocialaus elgesio tiek su komandos draugais (r = 0,34; p < 0,01), tiek su varžovais (r = 0,30; p < 0,01) bei neigiamas ryšys su negarbingu sportininkų elgesiu su varžovais (r = –0,29; p < 0,01). Tyrimo metu išskirtų faktorių, kurie sutampa su autorių nurodytais, bei prielaidų apie vertybių ir elgesio sportinėje veikloje sąsają patvirtinimas, geri vidinio skalių suderinamumo balai leidžia kalbėti apie adaptuotų tyrimo instru-mentų atitikimą validumo ir patikimumo reikalavimams.Raktažodžiai: prosocialus ir antisocialus elgesys, vertybės sportinėje veikloje, tyrimo instrumentų adaptavimas, patikimumas ir validumas.
Šuoliukų prieškrūvio poveikis merginų deguonies suvartojimo kaitai bėgant vidutiniu ir dideliu greičiu
Authors: Zaičenkovienė Kristina , Stasiulis Arvydas
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti 100 vertikalių didžiausių pastangų šuoliukų, atliekamų tiesiomis kojomis nušokus nuo 47 cm pakylos, poveikį deguonies suvartojimo kaitai bėgant vidutiniu ir dideliu aerobiniu greičiu. Būti tiriamos sutiko 9 ﬁ ziškai aktyvios  merginos, kurių amžius, ūgis, svoris, maksimalusis deguonies suvartojimas atitinkamai buvo 22,8 (4,1) m., 1,65 (0,48) m, 58,1 (4,7) kg ir 42,4 (6,0) ml / kg / min. Tiriamosios buvo testuojamos keturis kar-tus bėgimo takeliu. Visų tyrimų metu registruoti tiriamųjų kvėpavimo dujų apykaitos, ŠSD, subjektyviai suvokiamų pastangų, kraujo laktato koncentracijos rodikliai. Pradžioje norint nustatyti maksimalųjį deguonies suvartojimą ir ventiliacinius slenksčius, pagal kuriuos skaičiuotas pastovių krūvių (PK) intensyvumas, tiriamosios atliko nuosekliai didinamą krūvį.  Per kitus tris kartus buvo atliekami PK: po vieną vidutinio (90% pirmojo VS (ventiliacinio slenksčio)  ir didelio (pirmasis VS + 75% skirtumo tarp VS 2 ir VS 1) intensyvumo. Praėjus kelioms dienoms po kontrolinių PK, tiriamoji atlikdavo  prieškrūvį (100 šuoliukų  po nušokimų nuo 47 cm aukščio pakylos kas 20 s.). Praėjus vienai ir 24 valandoms po prieškrūvio buvo atliekami tie patys PK. Tiriamosios jautė vidutinišką blauzdos raumenų skausmą praėjus 24 valandas po prieškrūvio (3,7(1,2) balo). Tik atliekant vidutinio intensyvumo PK kai kurie VO 2  rodikliai pakito reikšmingai: praėjus vienai valandai po prieškrūvio greitosios kaitos fazės amplitudė ir vidutinės VO 2  reikšmės 4, 5 ir 6 krūvio minutę padidėjo. Praėjus 24 valandoms po prieškrūvio, taip pat abiem atvejais atliekant didelio intensyvumo PK, statistiškai reikšmingų šių rodiklių pokyčių nebuvo. Be to, praėjus 24 valandoms po prieškrūvio padidėjo SSP (subjektyviai suvokiamos pastangos) 3 ir 6 vidu-tinio intensyvumo PK minutę. Apibendrinant galima teigti,  kad ekscentrinis-koncentrinis blauzdos raumenų prieškrūvis (100 šuoliukų, atliekamų tiesiomis kojomis po nušokimo nuo 47 cm pakylos) praėjus vienai valandai po jo padidina deguonies suvartojimą pastovios būklės fazėje bėgant vidutiniu greičiu. Neturi reikšmingo poveikio ir šio rodiklio dydžiui praėjus 24 valan-doms po prieškrūvio, taip pat deguonies suvartojimo dydžiui ir jo kaitos greičiui bėgant dideliu greičiu bei šio rodiklio kaitos greičiui bėgant vidutiniu ir dideliu greičiu praėjus vienai ir 24 valandoms po prieškrūvio.Raktažodžiai: deguonies suvartojimas, subjektyviai suvokiamos pastangos, prieškrūvis, pastovus krūvis, bėgimas.
Eccentrically-Induced Fatigue in Voluntary Muscle Performance: the Effect of Muscle Length and Contraction Type
Authors: Skurvydas Albertas , Brazaitis Marius , Kamandulis Sigitas , Mickevičiene Dalia , Karanauskienė Diana
Published: May 2019

Research  background  and  hypothesis.  We  hypothesized  that  eccentric  exercise  (EE)  would  induce  muscle fatigue and damage, which are dependent not only on muscle length tested but and on contraction type (eccentric vs. concentric vs. isometric) as well.Research aim was to test the hypothesis.Research methods. Healthy untrained men (mean  ±  SD: age = 24.8  ±  3.7 years, n = 10) performed 10 series of 12 repetitions of eccentric knee contractions at 160 deg/s. The maximal voluntary isometric contraction force (MVC) of the quadriceps muscle, the maximal rate of torque development (RTD) and isokinetic torque at 30 deg/s were established before and after EE. All measures were performed at different knee angles. Besides, the EMG of the quadriceps muscle was measured.Research results showed a significant change in absolute values of RTD after EE (before EE: 3695 ± 803 N∙m/s and 2360 ± 695 N∙m/s at SL and LL respectively; after EE: 2574 ± 843 N∙m/s and 1517 ± 476 N∙m/s at SL and LL respectively). A significant difference between EMG (rms) in MVC was found after EE at LL and SL, i. e. in v.lateralis 0.32 ± 0.12 mV and 0.24 ± 0.1 mV and in r.femoris 0.25 ± 0.11 mV and 0.17 ± 0.07 mV respectively. All criteria of voluntary performance changed significantly after EE except for R TD, i.e. it increased after EE.Discussion and conclusions. We observed more changes in isokinetic torque at shorter muscle length after eccentric exercise-induced muscle fatigue and damage. The changes in MVC and RTD after eccentric exercise did not depend on the length of the muscle tested. Besides, relative RTD did not change after exercise.Keywords: eccentric, concentric and isometric contraction; muscle fatigue and damage; muscle length, muscle force; rate of muscle torque development.
The Residual Effect of Prior Drop Jumps on Cardio Respiratory Parameters during Moderate Cycling in Young Women
Authors: Baranauskienė Neringa , Stasiulis Arvydas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Unaccustomed prior drop jumps (PDJ) can cause muscle damage with  concomitant delayed onset muscle soreness (DOMS) and decreased concentric contraction performance efficiency,  but  the  residual  effect  of  PJD  on  cardio  respiratory  system  parameters  during  moderate  cycling  exercise  (MC) remains equivocal. We suppose that DOMS, induced of PDJ, has altered cardio respiratory system parameters during  MC exercises.Research aim of the study was to assess the residual effect of 100 prior drop jumps on cardio respiratory system  parameters kinetics during moderate cycling exercise. Research methods. On four different days 10 women performed one increasing and three (control, 45 min and  24 h after 100 drop jumps) MC (Ergoline-800, Germany) exercises. The cadence of cycling was 70 rpm. The oxygen  uptake (2 oV& ), carbon dioxide output (2 co V & ); minute ventilation ( E V ) and heart rate (HR) were continuously recorded  during MC. Subjects rated their perceived exertions at the end of MC, and the DOMS was rated 24 h after PDJ. Research results. After 24 h the subjects felt moderate DOMS (5.0(2.79)) according to 10 point scale. The 2 oV& ; 2 co V & and HR kinetics were unaltered by moderate DOMS after 45 minutes and 24 hours, but  E V tended to increase 45  minutes after PDJ. The negative correlation between DOMS and  2 oV&  (r = –0.52) was observed.Discussion and conclusion. Prior drop jumps seem not to have significant residual effect on cardio respiratory  parameters kinetics after 45 minutes or 24 hours, but they tend to increase  E V  after 45 minutes of recovery during  moderate cycling exercise in young women.Keywords: delayed onset muscle soreness, oxygen uptake, constant load.
The Relation between Physical Activity and Health among Highly and Moderately Active Students
Authors: Linonis Vitas , Daniusevičiūtė Laura , Šulnienė Rasa , Šapokienė Loreta , Klizas Šarūnas , Mickevičius Vaidas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Lack of physical activity is influenced by a number of chronic non-infectious, mental (Corbin et al. 2001; Golden et al., 2004) and other diseases (Katzmarzyk et al., 2003). Students’ physical activity and nutrition research remains relevant, especially for those students the future profession of which is not related to physical activity and health. Research aim. The aim of the study was to estimate the relation between physical activity and health among highly and moderately active students.Research methods. All the subjects (n = 327) were grouped according to their physical activity levels. The group highly physically active students – female athletes (n = 32) and male athletes (n = 79) who were physically active more than 3000 minutes per week. The group of moderate physical activity included females (n = 47) and males (n = 169) who were physically active 600–3000 minutes per week (Ainsworth, Levy, 2004). The respondents filled in anonymous questionnaires: the International Physical Activity Questionnaire (IPAQ). The questions dealt with the time being physically active in the last seven days. The survey took place in February–April, 2012. Research results. The subjects in high physical activity group gave a subjective evaluation of their physical activity as high (53%) and moderate (32%). The subjects in the moderate physical activity group evaluated their physical activity as moderate (60%) and high (26%). All subjects in both groups indicated that their health was good. The headache symptoms, stomach, abdominal or back pains, sadness, depression, insomnia and dizziness were rare or not common at all to subjects in high (63%) physical activity group. Sadness, depression, nervous tension and irritability, and bad mood were common to subjects in moderate (59%) physical activity group. The subjects in high physical activity group had their meals three – four times per day (76%), but subjects in moderate group ate only two - three times per day (61%). Irregular lunch and dinner were common to subjects in moderate physical activity group (63%). Discussion  and  conclusions.  Research  results  showed  that  subjects  in  high  and  moderate  physical  activity groups gave correct subjective evaluations of their physical activity forms. Also subjects in high physical activity group had breakfast, dinner and supper on regular basis and they had balanced diets more often (p < 0.05).Keywords: physical activity, health, nutrition
Inconsistencies of Foot Type Classification
Authors: Sakalauskaitė Raminta , Satkunskienė Danguolė
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Literature analysis shows that researchers try to determine which method used for foot type estimation is the most reliable, and look for correlations between directly received foot measurements (indexes, angles) ignoring assessment scales. Given different medial longitudinal arch (MLA) assessment scales, the comparison, discussion and conclusions of the obtained data might be unreliable.Research aim of this study was to determine the reliability of foot type classification: a) to assess correlation links between results from various methods used to analyse foot; b) to identify foot type distribution according to medial longitudinal arch.Research methods. The MLA of 182 feet was assessed using four prevalent foot type evaluation methods: the Chipaux-Smirak Index (CSI), the Staheli Index (SI), the Clarke angle (CLA) and arch index by D. S. Williams (WAI). Pearson’s correlation was used to determine links between foot indexes. Research results. Very strong link was found between CSI and SI footprint indexes, while medium negative correlation was determined between Clarke angle with Chipaux-Smirak (CSI) and Staheli (SI) indexes. Average amount of low arch foot assessed according to the foot type classification scales by the four methods was 64.0  (SD = 65.5), normal foot 92.25 (SD = 51.77) and high arch foot 25.75 (SD = 35.33).Discussion and conclusion. Research showed that current foot arch classification was not reliable. The foot type classification scales presented by F. Forriol, L. T. Staheli, N. M. Clarke and D. S. Williams   define different medial longitudinal foot arch distribution by testing the same pairs of feet despite the correlative link intensity between foot arch indexes.Keywords: footprint, foot arch, assessment scale.
Peculiarities of Central and Peripheral Changes at Onset of Dosed and Maximal Exercise Tests
Authors: Zacharienė Birutė , Poderys Jonas , Trinkūnas Eugenijus , Buliuolis Alfonsas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Since varying types of physical workloads activate different physiological system activity at different degree, during dosed and maximal exercises the total effects can highlight the properties of central and peripheral mechanisms and reveal significant synergies between the central and peripheral cardiovascular processes. Research aim was to determine the peculiarities of central and peripheral indices of cardiovascular system while performing dosed and maximal exercise tests. Research methods. Two groups took part in the study – sportsmen-sprinters (16) and sportsmen – endurance group (11). The participants of the study performed Roufier exercise and 30 s maximal jump test with maximal efforts. The 12-leads ECG was registered continuously and the changes of heart rate (HR), JT interval and ratio JT/RR were analysed. Near-infrared spectroscopy was employed for continuous registration of the changes in oxygen saturation (StO 2 ) and arterial blood flow.Research  results.  The  results  obtained  during  the  study  showed  increasingly  changing  ECG  indices  while performing exercise load in both athlete groups but there was no statistically significant difference between groups while performing maximal exercise, thus oxygen saturation and arterial blood flow was statistically significantly faster and decreased more in sprint athlete group. Discussion  and  conclusion.  Dosed  and  maximal  exercise  test  indicated  the  peculiarities  of  cardiovascular function of athletes, although more differences between individual peculiarities of athletes can be revealed while performing a dosed exercise test and still more differences – while the maximal exercise tests are performed and during the recovery after exercising.Keywords: dosed and maximal exercise test, cardiovascular system, endurance, sprint.
Functional Interaction of Pelvic Floor, Diaphragm and Trunk Muscles among Men with Prostate Cancer
Authors: Zachovajevienė Brigita , Šiupšinskas Laimonas , Zachovajevas Pavelas , Milonas Daimantas , Lapinskaitė Loreta
Published: May 2019

Research background and hypothesis. The absolute dominance of the isolated muscle presentation as the first and  last  word  in  muscular  anatomy  leaves  the  current  generation  of  therapists  unlikely  to  think  any  other  way (Myers,  2009).  Hypothesis:  functional  relationships  could  be  found  between  pelvic  floor,  diaphragm,  and  trunk muscles in men with prostate cancer.Research aim. The aim of the study was to evaluate functional associations between pelvic floor, diaphragm, and trunk muscles among men with prostate cancer. Research methods. The study included 81 male volunteers diagnosed with prostate cancer with measurements conducted one day before radical prostatectomy. Pelvic floor muscle strength and endurance were measured using “Peritron  9300”  device,  the  strength  of  diaphragm  –  with  “MicroRPM”,  the  strength  of  transversus  abdominis muscle – with “Stabilizer”. Trunk muscles were tested using tests for static postural endurance of abdominal and back muscles. Associations were estimated using Pearson’s correlation coefficient (r). Research results. Analysis of functional indicators of muscles demonstrated high linear associations between strength of pelvic floor and diaphragm (r = 0.79), between strength of diaphragm and exhalation muscles (r = 0.78), and between static endurance of abdominal and back muscles (r = 0.72). We determined moderate correlations between endurance of pelvic floor and strength of transversus abdominis muscle (r = 0.59), between strength of transversus abdominis and static endurance of abdominal muscles (r = 0.69), between strength of diaphragm and static endurance of abdominal (r = 0.56) and back muscles (r = 0.51), between the strength of exhalation muscles and static endurance of abdominal muscles (r = 0.57) and strength of pelvic floor (r = 0.65), between strength of pelvic floor and static endurance of back muscles (r = 0.50). Low correlations were found between strength of pelvic floor and transversus abdominis (r = 0.31) and static endurance of abdominal muscles (r = 0.44), between endurance of pelvic floor and exhalation muscles (r = 0.37), and finally between transversus abdominis and static strength of back muscles (r = 0.39). All correlations were statistically significant (p  < 0.01). Discussion and conclusions. The findings showed positive associations among different functional indicators of muscles: strength of pelvic floor correlates with endurance of pelvic floor muscles, static abdominal and back muscles, strength of diaphragm, and transversus abdominis muscles. The results of this study confirm that functional associations between pelvic floor, diaphragm, and trunk muscles exist.Keywords: abdominal muscles, static postural endurance, respiration, core stability.
Effect of General Versus Specialized Exercises on Movement Control of Lumbo- Pelvic Region in Subjects with Chronic Low Back Pain
Authors: Garbenytė Toma , Poškaitis Vytautas , Zaveckas Vidmantas , Šiupšinskas Laimonas , Gudas Rimtautas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Low back pain is a huge problem in the world. One of the main reasons why the low back pain problems arise is lumbo-pelvic motor control dysfunction. Specialized exercises are the basis of physical therapy for low back pain patients. Hypothesis: specialized exercises can be more effective for movement control of lumbo-pelvic region in subjects with chronic low back pain.Research aim was to assess the effect of general versus specialized exercises for movement control of lumbo-pelvic region in subjects with chronic low back pain.Research methods. The study involved 60 subjects with chronic low back pain, 29 women and 31 men, aged 21.5 years on average. All subjects were submitted to the Low Back Pain Duration and Beacke Habitual Physical Activity Assessment  questionnaires  (Baecke  et  al.,  1982).  Lumbo-pelvic  motion  control  was  evaluated  by  six Hannu Luomajoki movement control tests (Luomajoki et al., 2008). Specialized and general training programs were prescribed and performed under supervision of physical therapist. Video materials expert analysis was used for the evaluation of the study data.Research  results.  The  results  showed  that  a  specialized  training  program  was  more  effective  than  general exercises in improving movement control in lumbo-pelvic region for patients with low back pain.Discussion and conclusions. General exercise training program for general exercise group had no effect for all test results. Specialized exercise training program results showed that lumbo-pelvic movement control improved in five of the six control tests (p  < 0.05).Keywords: motor control, physical therapy program, stability, mobility.
Are there Any Differences in Simple and Random Choice Motor Task Performance between Young and Middle-Aged Adults?
Authors: Solianik Rima , Aleknavičiūtė Vaida , Skurvydas Albertas , Brazaitis Marius
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Most studies are based on elderly subjects’ results, so there is a need to explore if motor performance changes begin in the middle age. We hypothesize that (i) middle-aged subjects use “play it safe” strategy, which depends on the type of tasks (simple vs. random choice); (ii) middle-aged subjects will show higher intra-individual performance variability compared to young adults, furthermore, simple task will show  lower performance variability.Research aim was to establish if there were any movement performance differences during simple and random  choice motor task performance between young and middle-aged adults.Research methods. Middle-aged and young adults performed two speed-accuracy tasks. During simple task  participants had to reach the same target which appeared in the same place and during random choice task the target  appeared randomly in one of the three different places.Research results. Data showed that middle-aged group had slower (p < 0.05) reaction time and maximal velocity,  whereas movement path length was more accurate (p < 0.05) than that in the young adult group. Comparing different  tasks it was observed that during simple task reaction time was faster (p < 0.05) than in the random choice task in  both groups. Intra-individual variability of reaction time and maximal velocity was higher (p < 0.05) in the middle-aged group, whereas no changes were observed between different tasks.Discussion  and  conclusion.  Motor  performance  strategy  “play  it  safe”  is  already  observed  for  the  middle- aged population: they decrease maximal velocity and reaction time in order to make movement more accurate.  Additionally, they demonstrate task-independent higher intra-individual variability of reaction time and maximal  velocity showing changes in CNS integrity compared to young adults.Keywords: aging, speed-accuracy tasks, intra-individual variability.
Peculiarities of Selected Sport Performance in Women Olympic Handball
Authors: Vidūnaitė Gabija , Skarbalius Antanas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Sport contest model is the main indicator of athletes’ sport performance, which allows defining sports trends in general, predicting sports results and also designing directions for training. Research aim was to determine the alteration of goals (as a key indicator) scored by women in Olympic handball in order to carry out trends of modern women handball.Research methods. Data sets were gathered from the International Handball Federation (EHF) website (http://www.ihf-info.com) covering Olympic Games since Montreal (1976) till London (2012). The data was used from all 248 matches. Statistically significant differences between the independent samples were determined using Student’s t-values   of the criterion of a 95% significance level.Research  results.  In  the  period  of  36  years  women’s  handball  has  become  more  dynamic  as  teams  scored 10.2 goals more in London (25.1 ± 4.5) than in Montreal (14.9 ± 7.4). Teams representing the continent of Europe (23.3 ± 4.2) scored 2.2 goals more on average than teams from other continents (21.1 ± 6.1) during the Olympics. Though the mastery of European teams was better than that of others, the South Korean team, representing the Asian  continent, is the first in the rating ranks scale. Discussion and conclusions. Referring to the differences between scored and missed goals by teams which were  ess compared Montreal and London Olympic Games we suggest that the mastership of women’s handball is going  up and becoming more equal. The phenomenon of South Korean team has allowed to state that the final results in modern women’s handball might be determined not only by the body composition but by other indices of a team or  of an individual player’s fitness as well.Keywords: women’s elite sport, key indicators in team handball, national analyses.
Changes in Psychomotor Reactions and Hemodynamic Parameters during a Six Minute Walking Test for Men with Hearing Impairments
Authors: Mickevičienė Dalia , Balnys Vaidotas , Samėnienė Jūratė , Mickevičius Mantas
Published: May 2019

Background. Lately scientists abroad and in Lithuania have been interested in the peculiarities of motor learning and control. As the recent research shows, psychomotor parameters of persons with disabilities receive much attention from the community. However, we could find only a few scientific papers dealing with the psychomotor peculiarities of the disabled people, deaf people among. Research aim was to evaluate psychomotor reactions and hemodynamic indices of persons with hearing impairments, athletes and male persons who did not go in for sports.Methods. Twenty two young persons with hearing impairments took part in the study. Among them there were deaf  players  from  the  national  basketball  team  (age  23.80  ±  2.6  years),  (45.5%,  n  =  10).  Persons  with  hearing impairments who did not go in for sports were in the control group (age 21.75 ± 1.8 years), (54.5%, n = 12). Research was carried out in the Lithuanian Sports University (LSU) using the analyser of dynamic parameters DPA – 1 for human hand and leg movements in the laboratory of motor control.Results. Simple and complex reaction time was statistically different only after physical exercise between athletes with hearing impairments and those who did not go in for sports (p < 0.05). Simple psychomotor reaction time of athletes with inborn and acquired hearing impairments before and after exercise was not statistically significantly different. There were no significant changes in simple and complex reaction time and hemodynamic parameters (double product) of athletes with inborn hearing impairment after the 6-minute walking test.Conclusion. Simple and complex reaction time in athletes with hearing impairment and those who did not go in for sports was statistically different (p < .05) only after physical strain in sportsmen. Having tested simple psychomotor time reaction in deaf persons since birth and those with the acquired hearing impairment before and after exercise we found that there was no significant difference ( p > .05) between them, but the complex reaction time in subjects with acquired hearing impairment before and after exercise was shorter than in persons who were deaf since birth. However, the difference was also not significant (p > .05). There were also no significant changes in simple and complex reaction time and hemodynamic parameters (double product) in athletes who were deaf since birth after the 6 min walking test.Keywords: hearing impairment, psychomotor parameters, reaction time.
Towards a Sport Professionalization: the Situation of the Player Agents in the Lithuanian Football League A
Authors: Gobikas Mindaugas , Čingienė Vilma , Mason Daniel S.
Published: May 2019

The aim of the research was to identify and evaluate the peculiarities and necessity of a player agent’s profession in the Lithuanian sports sector.The methods of the research: the analysis of a scholarly literature and a standardized interview. 30 Lithuanian Football League A (LFLA) players who did not have a player agent answered the interview’s questions. The majority of the LFLA players do not employ a player agent, however they all recognize the necessity of these professionals in the professional sports industry. Low salaries, the lack of information about player agents and their practice, poor player agents’ reputation were identiﬁed as the main reasons for not having an agent.Keywords: the work of a player agent, professional sport, Lithuanian Football Leag
Raumenų anaerobinio darbingumo ir centrinės nervų sistemos funkcinės būklės rodiklių ryšys
Authors: Sadzevičienė Rita , Kudirkaitė Jūratė , Poderys Jonas
Published: May 2019

Šio tyrimo tikslas — palyginti Vingeito testu nustatomų anaerobinio darbingumo, CNS darbingumo ir funkcinės būklės rodiklių ryšį. Klasikiniais Tepingo ir Vingeito testais buvo registruojami funkciniai rodikliai, o vertinant jų panašumą — lyginami registruojamų rodiklių pokyčiai testavimo metu. Vingeito testu buvo nustatomas sportininkų raumenų anaerobinio darbo galingumas ir anaerobinio darbo talpa. Specialia kompiuterine programa Tepingo testu buvo vertinamos CNS funkcinės būklės ir darbingumo rodiklių normalizuotos reikšmės: CNS paslankumas, asimetrija, nuovargis, bendras CNS darbingumas, anaerobinis darbingumas ir anaerobinio darbingumo talpa. Palyginę leng-vaatlečių, lavinančių ištvermę ir greitumo jėgą, rodiklius aptikome, kad greitumo jėgos sportininkai CNS paslankumo rodikliais pranoksta ištvermės sportininkus, tačiau pastarųjų CNS nuovargio rodikliai yra geresni. Vingeito testo metu registruojamas maksimalusis raumenų darbo galingumas buvo kur kas didesnis greitumo jėgos grupėje, tačiau krūvio pabaigoje raumenų darbo galingumas jau buvo mažesnis nei ištvermės grupėje. Lygindami Vingeito testo raumenų darbo galingumo ir Tepingo testo rankos judesių dažnio rodiklių pokyčius, aptikome stiprią koreliaciją tarp jų. Va-dinasi, didelio meistriškumo sportininkų anaerobinis darbingumas labai priklauso nuo CNS funkcinės būklės, todėl Ukrainos mokslininkų sukurta Tepingo testo duomenų vertinimo metodika gali būti taikoma didelio meistriškumo sportininkų anaerobinio darbingumo pokyčiams vertinti tomis situacijomis, kai didžiausių pastangų reikalaujantys testai yra nepageidautini ar gali modiﬁkuoti priešvaržybinio rengimosi eigą.Raktažodžiai: griaučių raumenys, raumens ilgis, mažų dažnių nuovargis, atsigavimas, veloergometrinis fizinis krūvis, aktyvus poilsis.
Parametrinio mokymo poveikis jaunesniojo mokyklinio amžiaus (8—10 m.) vaikų judesių kūrybingumui
Authors: Bakienė Rima
Published: May 2019

Judesių, veiksmų, jų derinių išmokimo, praktinio taikymo galimybių tikslingumo kintamomis sąlygomis, naujų judesių kūrimo ir kitų klausimų sudėtingumas neleidžia apsiriboti vien tik tradiciniais judesių, veiksmų mokymo metodais, o verčia ieškoti naujų pedagogikos, psichologijos, ﬁ ziologijos ir kitais mokslais paremtų metodų, priemonių, koncep-tualiai pagrįsti naujų, sudėtingesnių judesių, veiksmų ir jų derinių mokymo veiksmingumą vaikų amžiaus tarpsniais (Beek, Lewbel, 1995; Skurvydas, 1998; Schmidt, Wrisberg, 2000 ir kt.). Judesių, veiksmų išmokimas veiksmingas tik tada, kai išmoktą judesį, veiksmą vaikas geba taikyti naujomis sąlygomis, kai įgytas įgūdis ilgai atsimenamas, patvarus (Schmidt, 1988, 1991; Skurvydas, Gedvilas, 2000). Mokslinė problema: ar veiksmingas parametrinis mokymas jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikus mokant atlikti sudėtingus judesius, veiksmus naujomis sąlygomis? Tyrimo tikslas — nustatyti ir įvertinti, kaip parametrinis judesių mokymas veikia jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikų sudėtingų judesių išmokimo kūrybingumą. Norint išsiaiškinti parametrinio ir standartinio mokymo poveikį jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikų judesių kūrybingumui, buvo atliktas pedagoginis eksperimentas, kurio metu tirti 45 (24 berniukai ir 21 mergaitės) Kauno mie-sto N vidurinės mokyklos trečios klasės mokiniai. Pedagoginiame eksperimente dalyvavo dvi mokinių klasės (grupės): kontrolinė ir eksperimentinė. Kontrolinė mokinių grupė — tai standartinio mokymo vaikų grupė, eksperimentinė — pa-rametrinio mokymo grupė. Atlikus eksperimentą galima teigti, kad parametrinis sudėtingų judesių mokymo metodas pasikeitus išorės sąlygoms (krypčiai ir atstumui), bet nekeičiant judesių struktūros, yra veiksmingesnis vaikų gebėjimui atkurti ir pritaikyti anksčiau išmoktus judesius, jų derinius naujomis sąlygomis — judesių kūrybingumui. Lyties požiūriu tirtų 8—10 metų mergaičių ir berniukų naujų, sudėtingų judesių, jų derinių atsiminimo, atkūrimo ir pritaikymo naujomis sąlygomis (judesių kūrybingumo praėjus ilgesniam laikui) kiekybiniai ir kokybiniai rodikliai geresni buvo berniukų (p < 0,05).Raktažodžiai: parametrinis mokymas, mokymas kintamomis ir standartinėmis sąlygomis, jaunesnysis mokyklinis amžius, judesių kūrybingumas.
Lietuvos jaunųjų slidininkų rengimo europos olimpinių dienų festivaliui charakteristika
Authors: Kančauskaitė Jurgita , Milašius Kazys
Published: May 2019

Jaunųjų Lietuvos slidininkų rengimo pagrindinis uždavinys — parengti juos taip, kad būdami suaugusiais siektų puikių sportinių rezultatų. Siekti gerų rezultatų jaunių grupėje — nėra svarbiausias uždavinys. Todėl negalima tikėtis, kad labai suintensyvinus treniruotės vyksmą iki 20 metų amžiaus galima parengti didelio meistriškumo slidininkus. Pasaulio čempionato ir olimpinių žaidynių slidinėjimo nugalėtojai dažniausiai būna 22—36 metų amžiaus. Lietuvoje dar nepakankamai ištirtas jaunųjų 15—16 metų slidininkų rengimas, todėl kyla mokslinė problema, kaip Lietuvoje, esant speciﬁ nėms socialinėms, klimatinėms sąlygoms, geriau suplanuoti jaunųjų sportininkų rengimą, kad jie galėtų kuo geriau atstovauti Lietuvai jaunimo, o vėliau ir suaugusiųjų varžybose. Šio tyrimo objektas — Lietuvos jaunųjų slidininkų ﬁ zinio krūvio, ﬁ zinių ir funkcinių galių kaita per treniruotės metinį ciklą.Tyrimo tikslas — išnagrinėti ir apibendrinti jaunųjų 15—16 m. amžiaus Lietuvos slidininkų rengimo ypatumus. Iša-nalizavome sportininkų rengimo dokumentus, sportininkų dienoraščius, apibendrinome VPU Sporto mokslo instituto laboratorijoje atliktų tyrimų duomenis. Lietuvos jaunųjų slidininkų atliktą krūvį palyginome su tokio pat amžiaus sportininkų ﬁ zinio krūvio modelinėmis charakteristikomis (Čepulėnas, 2001). Tiriamųjų grupę sudarė Lietuvos jaunių slidinėjimo rinktinės nariai: trys vaikinai ir trys merginos, kurie rengėsi ir dalyvavo Europos olimpinių dienų žiemos festivalyje.Fizinio krūvio apimties per metinį ciklą analizė rodo, kad merginų treniruotės krūvis atitinka jų amžiaus slidininkių modelines charakteristikas, tačiau visų slidininkių treniruotės krūvis buvo per mažo intensyvumo. Vaikinų krūvis taip pat viršijo modelinėse charakteristikose nurodomo krūvio apimtį, tačiau ir jis buvo pernelyg mažo intensyvumo. Vaikinai per daug treniravosi I intensyvumo zonoje, per mažai — III—IV. Slidininkų organizmo adaptacijos prie ﬁ zinių krūvių tyrimai parodė, kad sportininkų funkcinė galia kito banguotai. Tyrimai, atlikti varžybų laikotarpio pradžioje, parodė, kad sportininkų ﬁ zinė ir funkcinė galia buvo vidutinio lygio. Ne visi sportininkai varžybų laikotarpio pradžioje buvo pasiekę geriausią funkcinės galios lygį — jie nepasiekė lite-ratūros šaltiniuose rekomenduojamo. Svarbiausiose sezono varžybose — Europos olimpinių dienų festivalyje (Šveicarijoje) — sportininkai pasirodė vidu-tiniškai, užimdami vietas 3 ir 4 dešimtuke.Raktažodžiai: slidinėjimas, jaunųjų sportininkų rengimas, fizinės ir funkcinės galios, fizinis krūvis.
Sporto psichologijos ir edukologijos paradigma pasaulyje ir Lietuvoje
Authors: Motiejūnaitė Kristina , Skurvydas Albertas
Published: May 2019

Naujoji mokslo paradigma — naujas mokslinis raštingumas, nauja mokslo kultūra, kurios pagrindiniai bruožai — mąstymo kritiškumas, abejonė, nuolatinė tiesos paieška ir nesibaigiantis dialogas su gamta, žmogumi, visuomene. Iki šiol vyraujant klasikinei mokslo paradigmai, sudėtingos susireguliuojančios sistemos tiriamos atitrūkusiais nuo tikrovės ir neinformatyviais tyrimo būdais (Skurvydas, 2001). Klasikinio mokslo atstovai ieško absoliučiai „tvirtų“ mokslinės tiesos apibrėžimo kriterijų (Kuhn, 1970; Carnap, 1996). Naujosios mokslo paradigmos šalininkai teigia, kad pagrindinis mokslo tikslas — artėti link didesnio realybės aiškumo supratimo, nes neįmanoma atskleisti universalios tiesos (Prigogine, 1997; Sagan, 1997; Kauffman, 2000).Tyrimo tikslas — nustatyti, kokia mokslinių tyrimų paradigma vyrauja pasaulio ir Lietuvos sporto psichologijos ir edukologijos moksliniuose straipsniuose. Tikslui pasiekti buvo iškelti uždaviniai: išanalizuoti ir įvertinti Lietuvos sporto psichologijos ir edukologijos mokslinių tyrimų paradigmą, išanalizuoti ir įvertinti pasaulio sporto psichologijos mokslinių tyrimų paradigmą. Tyrimo objektas — sporto psichologijos ir edukologijos mokslinių tyrimų paradigma. Atsitiktiniu būdu buvo pasirinkti ir išanalizuoti 102 socialinių mokslų srities straipsniai, publikuoti Lietuvos ir užsienio moksliniuose žurnaluose: 29 sporto psichologijos krypties ir 73 edukologijos krypties publikacijos. Mokslo paradigma buvo nagrinėjama, kaip mokslinės publikacijos atitinka šiuolaikinius pasaulinius reikalavimus. Jei publikacija neatiti-ko šių reikalavimų, buvo priskiriama klasikinei mokslo paradigmai, jei atitiko — naujajai. Vertinimo kriterijai sudaryti remiantis moksliniams straipsniams keliamais reikalavimais, pateiktais R. A. Day knygoje „How to Write and Publish a Scientiﬁ c Paper“ (1979), J. R. Thomas ir J. K. Nelson knygoje „Research Methods in Physical Activity“ (1990), Lietuvoje publikuojamuose moksliniuose žurnaluose „Ugdymas. Kūno kultūra. Sportas“ ir „Sporto mokslas“.Atlikta mokslinių straipsnių, publikuotų Lietuvos („Sporto mokslas“ ir „Ugdymas. Kūno kultūra. Sportas“) ir pasau-lio („Journal of the Philosophy of Sport“, „The Sport Psychologist“, „Journal of Sport Sciences“, „Scandinavian Journal of Medicine and Science in Sport“, „Journal of Sport and Exercise Psychology“) moksliniuose žurnaluose, analizė ir vertinimas remiantis šiuolaikiniais moksliniams straipsniams keliamais reikalavimais parodė, kad pasaulyje ir Lietuvoje vyrauja klasikinė sporto psichologijos bei edukologijos mokslo paradigma.Raktažodžiai: klasikinė mokslo paradigma, naujoji mokslo paradigma, sporto psichologija, edukologija.