La crítica de Barragán hacia la publicidad de la vida moderna y su visión sobre la espiritualidad del arte encarnada en su obra arquitectónica: 1940-1980
Authors: Curiel Gámez Fernando 
Published: December 2021

L'arquitectura que Luis Barragán va desenvolupar a partir de la dècada dels anys cinquanta és de les manifestacions arquitectòniques més fidels cap a aquells indicis que van marcar una tendència que qüestionava els postulats ortodoxos de l'Arquitectura de l'Estil Internacional a Mèxic. El següent article revela alguns dels postulats teòrics-filosòfics des d'on Barragán criticava els temps moderns i els preceptes ètics-estètics que van impactar en les seves decisions projectuals en aquell moment. La investigació duta a terme a l'arxiu de La Fundació d'Arquitectura Tapatía Luis Barragán va abordar, en una primera instància, la biblioteca de l'arquitecte a partir d'una anàlisi descriptiva de les col·leccions de llibres i revistes. Aquesta anàlisi va permetre triar quatre llibres els autors dels quals van ser freqüentats per Barragán en múltiples ocasions. Posteriorment es van revisar les transcripcions de les entrevistes fetes a l'arquitecte mexicà entre el 1939 i el 1976. En analitzar els continguts d'aquestes fonts, vam adonar una relació propera entre la publicitat de la vida moderna –concepte que l'arquitecte mexicà va reprendre del filòsof espanyol José Gaos a les seves entrevistes- i les múltiples nocions teòriques-filosòfiques que Barragán llegia al voltant de la preponderància de la vida pública sobre la privada i l'angoixa. Addicionalment, els continguts d'aquests autors coincidien en el paper de l'espiritualitat de l'art i la pertinença en aquell moment històric. L'article fa una exposició d'aquests continguts per finalment deduir conclusions que tracen les possibles rutes biogràfiques i intel·lectuals que es van concretar en certes qualitats espacials pròpies de l'arquitectura que Barragán va desenvolupar en aquell moment.

The Architecture developed by Luis Barragán from the 1950’s is one the most truthful architectonic expressions to those evidences that marked the beginning of an inclination which questioned the International Style Architecture’s orthodox postulates in México. The next article unveils some of the theoretical-philosophical postulates from which Barragán criticized modern times and the ethical-esthetical precepts embodied in his architectural work during that moment. The present research work developed at Fundación Tapatía de Arquitectura Luis Barragán started with a descriptive analysis of Luis Barragán’s principal books’ collections and magazines. This analysis allowed selecting four books whose authors Barragán frequented on several occasions. Afterwards, transcripts of interviews done to Barragan, especially those realized between 1939 and 1976, were reviewed. The analysis of all these sources allowed to detect a relation between the publicity of modern life – a concept Barragán took from the Spanish philosopher José Gaos several times in his interviews- and the multiple theoretical-philosophical ideas that Barragán highlighted in his books read about the prevalence of public life over the private one and about angst. In addition, concepts mentioned by these authors matched with the idea of the spiritual role of arts and its relevance at that historical moment. This article exposes all these contents and traces conclusions about some hypothetical biographical-intellectual routes which were embodied in certain spatial qualities of Luis Barragán’s work since 1950’s.

La arquitectura que Luis Barragán desarrolló a partir de la década de los años cincuenta es de las manifestaciones arquitectónicas más fieles hacia aquellos indicios que marcaron una tendencia que cuestionaba los postulados ortodoxos de la Arquitectura del Estilo Internacional en México. El siguiente artículo desvela algunos de los postulados teóricos-filosóficos desde donde Barragán criticaba los tiempos modernos y los preceptos éticos-estéticos que impactaron en sus decisiones proyectuales en aquel momento. La investigación llevada a cabo en el archivo de La Fundación de Arquitectura Tapatía Luis Barragán abordó en una primera instancia la biblioteca del arquitecto a partir de un análisis descriptivo de las colecciones de libros y revistas. Dicho análisis permitió elegir cuatro libros cuyos autores fueron frecuentados por Barragán en múltiples ocasiones. Posteriormente se revisaron las transcripciones de las entrevistas hechas al arquitecto mexicano entre 1939 y 1976. Al analizar los contenidos de estas fuentes, dimos cuenta de una relación cercana entre la publicidad de la vida moderna –concepto que el arquitecto mexicano retomó del filósofo español José Gaos en sus entrevistas- y las múltiples nociones teóricas-filosóficas que Barragán leía en torno a la preponderancia de la vida pública sobre la privada y la angustia. Adicionalmente, los contenidos de estos autores coincidían en el papel de la espiritualidad del arte y su pertinencia en aquel momento histórico. El artículo hace una exposición de estos contenidos para finalmente deducir conclusiones que trazan las posibles rutas biográficas-intelectuales que se concretaron en ciertas cualidades espaciales propias de la arquitectura que Barragán desarrolló en ese momento.