bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Традиция нарративов о таинственных существах Кентукки
Authors: Rouhier-Willoughby Jeanmarie
Published: September 2021

This article studies legends and memorates about Kentucky cryptids and their socio-cultural roles in local and state identity. Kentucky cryptids are classified as one of three types: 1) natural creatures of unusual size or in an unusual habitat; 2) natural creatures as yet undocumented in biological classification systems; 3) creatures of supernatural or otherworldly origins. Built into the conception of Kentucky as a state are its frontier past and the beauty (and possible danger) of its wilderness. The stories about natural cryptids reinforce these core features of Kentucky identity. They emphasize pride in the state and in Kentucky heritage. Narratives about natural and supernatural cryptids also reveal contemporary concerns about environmental issues (pollution from coal mines and factories), United States and Kentucky history (racial policies), government and corporations (abuse of public trust, disrespect for the folk, and environmental degradation), and technology (railroads, dams).

Данная статья рассматривает легенды и былички о таинственных существах (криптидах) в штате Кентукки и их социокультурные роли в формировании местной идентичности и идентичности штата. Криптиды из Кентукки можно разделить на три типа: 1) природные существа необычного размера или живущие в необычной среде обитания; 2) природные существа, до сих пор незафиксированные в биологической классификации; 3) существа сверхъестественного или потустороннего происхождения. Образ Кентукки строится на основе его прошлого как пограничного штата, а также на основе красоты (и возможной опасности) его дикой природы. Рассказы о криптидах подкрепляют основные черты идентичности Кентукки. В них чувствуется гордость за штат и наследие Кентукки. В нарративах о природных и сверхъестественных существах также присутствует современная озабоченность, связанная с экологическими проблемами (загрязнением от угольных шахт и заводов), историей США и Кентукки (расовой политикой), правительством и корпорациями (злоупотреблением общественным доверием, неуважением к народу и ухудшением окружающей среды) и технологиями (железными дорогами, плотинами).
The Theme of Fear in Folklore Narratives by Descendants of Stolypin Migrants to Eastern Siberia
Authors: Миненок Елена Викторовна
Published: September 2021

Статья посвящена теме страха (рационального или иррационального) в семейных нарративах, записанных от потомков столыпинских переселенцев в Восточную Сибирь, проживающих в д. Жизневка Заларинского района Иркутской области. Наиболее часто тема страха встречается в местных быличках о лешем, причем и сегодня яркую эмоциональную реакцию вызывает не только любая потенциальная коммуникация со сверхъестественным существом (например, очень опасно наступить на след лесного, так как он обязательно уведет человека с собой), но и сам рассказ о ней. Обычным людям в таких рассказах противопоставляется «знающий человек», который умеет с помощью заговоров вернуть человека из леса. Зафиксированные фольклорные фабулаты и мемораты циклизуются вокруг местного знахаря-колдуна (переселенца из бывшего Быховского уезда Могилевской губернии), который, по словам рассказчиков, привез с собой книгу черной магии и умел общаться с духом леса. Свои «знания» он передал дочери, о которой также продолжают бытовать многочисленные мифологические рассказы. Именно к ней обращались в самых безнадежных случаях люди со всей округи (поиск самойбийц, повесившихся в лесу, заблудившихся и т. д.). Устные нарративы, записанные от потомков знахаря, отличаются интересными, редко встречающимися деталями магических практик, применяемых для того, чтобы обезопасить человека от лешего и преодолеть страх перед хозяином леса.

The article is devoted to the topic of fear (rational or irrational) in family narratives recorded from the descendants of Stolypin migrants to Eastern Siberia. These descendants live in the village of Zhiznevka in the Zalarinsky district of the Irkutsk province. The most common topic of fear is found in local bylichki about Master of Forest (leshiie), and even today, a vivid emotional reaction is caused not only by any potential communication with a supernatural character (e.g., it is very dangerous to step on the trail of a forest spirit because a person who did this will be kidnapped by the forest spirit), but also by the story itself. Ordinary people in such stories are contrasted with a “knowledgeable person” who knows how to bring people back from the forest-spirit with the help of magic spells. The recorded folklore fabulates and memorates are cyclized around the local healer-sorcerer (a migrant from the former Bykhovsky district of Mogilev province), who, according to the narrators, had brought with him a book of black magic and was able to communicate with the forest-spirit. He passed on his "knowledge" to his daughter, about whom numerous mythological stories are still existing. People from neighboring areas have visited her in the most hopeless cases (during searches for those who committed suicide in the forest or for those who got lost, etc.). Oral narratives recorded from the descendants of the healer included interesting, rarely encountered details of magical practices used to protect a person from the forest-spirit or overcome fear towards him.
Сибирь в памяти болгар Бессарабии
Authors: Водинчар Елена
Published: September 2021

В статията е направен опит да се анализират представите за Сибир у българите в Бесарабия (исторически от края на XVIII в. до началото на XX в. тази територия е в състава на Руската империя, от 1945 до 1991 г. - е в състава на СССР, от 1991 до наши дни е в границите на Молдова и Украйна). Биографичните разкази на родените през първата половина на ХХ в. българи, поколението, което пази спомена за преселването в Сибир в хода на Столипенската реформа (1906) и по време на колхозното строитерство и разкулачването (1946), показват наличието на два модела на възприемане на Сибир - позитивен и негативен, както и това, че вторият оказва значително влияние на представите за Сибир у съвременните поколения българи от Бесарабия.

В статье сделана попытка проанализировать представления о Сибири болгар Бессарабии, исторически с конца XVIII до начала XX в. входившей в состав Российской империи, с 1945 по 1991 г. - в состав СССР, а в настоящее время находящейся на территории Украины и Молдавии. Анализ рассказов о переселении в Сибирь в ходе Столыпинской реформы 1906 г. и в процессе раскулачивания в 1946 г., записанных от старшего поколения бессарабских болгар, родившихся в первой половине XX столетия, обнаруживает наличие двух моделей восприятия Сибири - позитивной и негативной. В представлениях современных болгар Бессарабии наблюдается значительное влияние второй модели на первую.

The article analyzes views of Siberia on the part of Bulgarians from Bessarabia. From the end of the 18th to the beginning of the 20th century, Bessarabia was a part of the Russian Empire; then, from 1945 to 1991, it was part of the USSR; and currently it is located on the territory of Ukraine and Moldova. Stories about migration to Siberia during the Stolypin reform of 1906 and at the time of de-kulakization in 1946, recorded from the older generation of Bessarabian Bulgarians born in the first half of the 20 th century, reveal two opposing models of perception of Siberia - positive and negative. In the view of modern Bulgarians of Bessarabia, there is a significant influence of the second model on the first one.
Models of Self-Identification of Russian Bulgarians in Siberia: The Example of the Bulgarians of the Tyumen Region
Authors: Кляус Марина Петровна , Георгиев Галин
Published: September 2021

В статье рассматриваются представления болгарского населения Тюменской области о своей этнической идентичности на современном этапе, а также предложены и охарактеризованы модели самоидентификации российских болгар. Источниковой базой выступили интервью с болгарами Тюмени и Нижневартовска. Качественный анализ интервью позволил выявить проблему этнической самоидентификации потомков межнациональных браков, особенности опыта респондентов в выборе этничности, направления процессов межэтнического взаимодействия в быту, языкового и культурного взаимовлияния. В статье рассмотрены и проанализированы общественные организации болгар, социальные платформы и виртуальные этнические группы. Авторы приходят к выводу, что болгары, проживающие в Тюменской области, несмотря на немногочисленность и дисперсность проживания, сохраняют свою этническую идентичность, успешно интегрировавшись в социально-экономическое, политическое и культурное пространство этого Западно-Сибирского региона.

This article examines the ideas of the Bulgarian population of the Tyumen Region about its ethnic identity and proposes models of self-identification among Russian Bulgarians. Interviews with Bulgarians from Tyumen and Nizhnevartovsk were the source base. A qualitative analysis of the interviews revealed the problem of ethnic self-identification of the offspring of interethnic marriages; specifics of respondents’ experience in choosing ethnicity; and the nature of interethnic interaction in everyday life, including linguistic and cultural interaction. The article also considers public organizations of Bulgarians, social platforms and virtual ethnic groups. The authors conclude that the Bulgarians living in the Tyumen Region, despite their small number and geographic dispersion, retain their ethnic identity, successfully integrating into the socio-economic, political and cultural space of this West Siberian region.
“The Bulgarian Taiga” of Komi in Naive Cinema and Poetry
Authors: Кляус Владимир Леонидович
Published: September 2021

В статье осмысляется фотодокументальный и поэтический материал, посвященный жизни болгар в Коми АССР в 1960-1990 гг., когда они работали на совместном советско-болгарском предприятии по заготовке леса в Удорском районе республики. Видеоролики на основе фотографий из семейных архивов и стихи, написанные как воспоминания о жизни на севере в СССР, представляют собой своеобразную форму наивной кинодокументалистики и наивной поэзии. И именно это делает их важным источником изучения повседневности болгар - трудовых мигрантов

The article analyzes photo-documentary and poetic material devoted to the life of Bulgarians who worked on a joint Soviet-Bulgarian logging enterprise in the Udorsky District of the in the Komi Autonomous Soviet Socialist Republic in 1960-1990. Videos based on photos from family archives and poems written as memoirs of life in the north of the USSR are considered as a naive form of documentary film and naive poetry. This makes them an important source for studying the everyday life of Bulgarian migrant workers.
Village Festivals and Rites in Croatian Naive Art
Authors: Лагранская Софья Антоновна
Published: September 2021

Хорватское наивное искусство, зародившееся в небольшом селе Хлебине, неотделимо от обрядности, без которой невозможно представить течение деревенской жизни. Яркие и декоративные работы крестьянских художников крепко спаяны не только с народным искусством, но и с самим сельским бытом, с его ритмично повторяющимися циклами. В картинах хорватских живописцев особое внимание уделяется изображению различных семейных и календарных праздников. Прослеживаются в творчестве хлебинской школы и элементы архаических обрядов, сохранившиеся в культуре южных славян. Традиционные для хорватской деревни ритуалы не могли не оказать влияния на художников, они послужили плодородной почвой для создания яркой подстекольной живописи. Связь наивного и народного искусства по мере углубления в проблематику становится всё более и более явственной. Мышление хорватских наивных художников архетипично в том смысле, что под определенными образами и темами их творчества есть глубокая мифологическая основа: угадывается целый комплекс смыслов, присутствует ощущение первозданности природы и хрупкого слоя крестьянской цивилизации. Обращение к образам и символам земледельческих обрядов и праздников - это не просто дань традиции хлебинской школы, это внутренняя потребность выражения себя в этой вечной для художников, живущих на берегах Дравы, теме бытия крестьянского мира.

Croatian naive art developed in the small village of Hlebine is inseparable from the rituals of village life. The bright, ornamental works of peasant artists are firmly tied not only to folk art, but also to rural life and its repetitive cycles. In the paintings of these Croatian artists specific attention is paid to the depiction of family and calendar holidays. Traditional Croatian village life has had a strong impact on the artists has served as fertile soil for the creation of bright colored painting. Elements of archaic rituals that are still preserved in the culture of the South Slavs may be seen in their works. The connection between naive and folk art becomes clearer as we delve deeper into it. The thinking of Croatian naive artists is archetypal in the sense that a deep mythological basis underlies certain images and themes of their work. A complex of meanings may be intuited; there is a sense of primeval nature and the fragile layer of peasant civilization. The appeal to images and symbols of agricultural rites and holidays is not just a tribute to the tradition of the Hlebine school; for artists living on the banks of the Drava it derives from an inner need to express themselves in these eternal themes of the peasant world.
“The Inner State of the Human Heart During a Righteous and a Sinful Life”: A Manuscript and a Modern Lubok of the Chasovennye Old Believers on the Yenisei
Authors: Быкова Екатерина Васильевна
Published: September 2021

В статье рассматриваются источники формирования визуального образа в старообрядческой лицевой рукописи матушки Македонии, созданной в 1950-1960-е гг. на Енисее, и современном лубке «Внутреннее состояние сердца человеческого при жизни праведной и греховной», нарисованном в 2011 г. в женских монастырях староверов-часовенных на Дубчесе в Красноярском крае. Сравнение вербального и визуального текстов в книге «Сердце человеческое», изданной большими тиражами в России в XVIII-XX вв., с одноименной лицевой рукописью м. Македонии, найденной в экспедиции в 2019 г., позволило установить прототипы копирования и переработки материалов для создания настенного листа. Впервые в научный оборот вводятся два письменных источника старообрядческой культуры середины ХХ-XXI вв. - лицевая рукопись и настенный лист, свидетельствующие о сохранении книжной и лубочной традиций при кардинальных трансформациях культурного пространства и времени в условиях развития современных технологий. Антропология лубка раскрывается через интерпретацию образа Человека и его «внутреннего состояния сердца», размышления о выборе жизненного пути - праведного и греховного. Компаративный анализ и комментирование картинки позволяют описать мироощущение и восприятие изобразительного источника. В целом традиция переписывания книг и создания народной картинки актуальна в старообрядческих общинах на Енисее, выполняет дидактическую и коммуникативную функции, о чем свидетельствуют рассказы информантов и артефакты, найденные в экспедициях Красноярского края.

This article examines the source of the visual imagery in an Old Believer illuminated manuscript of Mother Macedonia, created in the 1950s-1960s on the Yenisei River, and in the modern lubok “The Inner State of the Human Heart During a Righteous and a Sinful Life,” drawn in 2011 in Chasovennye Old Believer female monasteries on the Dubches River in the Krasnoyarsk Territory. Comparison of the illuminated manuscript with the book “The Human Heart,” published in large editions in Russia in the 18th - 20th centuries, reveals the materials used in creating the lubok. These two written sources, the illuminated manuscript and the lubok, that are here introduced to scholarship, testify to the perseverance of the book and lubok traditions despite fundamental changes in culture and technology. The anthropology of the lubok is revealed in the image of the “inner state of the heart,” reflecting a person’s choice of life path, righteous or sinful. Comparative analysis and commentary on the image allow us to better understand the worldview and perception of those who created it. In general, the tradition of copying books and creating popular prints is alive among the Old Believer communities on the Yenisei and performs didactic and communicative functions, as also evidenced by the stories of informants and artifacts found on expeditions in the Krasnoyarsk Territory.
Funeral “Shpruchs” in the Tradition of Russian Germans
Authors: Вайман Дмитрий Игоревич
Published: September 2021

В статье на основе полевых материалов рассматриваются особенности траурных шпрухов российских немцев. Основными источниками исследования стали материалы, собранные в немецких поселениях Урала и Сибири. Изучению траурных шпрухов предшествует исторический экскурс, раскрывающий некоторые особенности традиции шпрухов - цитат из религиозных текстов, пословиц и назиданий - в культуре российских немцев. Траурные цитаты рассматриваются как часть широкой традиции шпрухов, как культурное явление российских немцев. Траурные шпрухи представлены текстами в письмах, уведомляющих о смерти человека и предстоящих похоронах, текстами на крышке гроба и венках. Для траурных цитат была характерна своя стилистика оформления. Изначально тексты были выполнены на немецком языке готическим шрифтом. В локальных сюжетах тексты сопровождаются изображениями креста, ангелов. В некотором смысле и сам текст можно считать своеобразной формой украшения. К середине второй половины XX в. происходит постепенный отход от традиционной графики и переход в цитировании на русский язык. Большая часть шпрухов связана с религиозной тематикой. Прежде всего, это выдержки или прямые цитаты из Библии, кроме того, пословицы и иные высказывания. Траурные цитаты ориентируются на христианское понимание жизни и смерти. В текстах находят отражение представления, связанные с устоявшимися общественными, этическими нормами.

This article examines the funeral “shpruchs” (Ger. Sprüche, Rus. shprukhi) of the Russian Germans based on field materials collected in the German settlements in the Urals and Siberia. Shpruchs - short quotations from religious texts, proverbs and edificatory material - used in mourning are part of a long tradition among Russian Germans. They appear in letters announcing a person’s death and upcoming funeral and in texts on the coffin lid and wreaths. Funeral shpruchs have their own special design. In some contexts, the texts are accompanied by images of the cross and angels. In a sense, shpruchs themselves can be considered a form of decoration. Initially shpruchs were written in German in Gothic script; by the last quarter of the 20 th century, there was a gradual departure from traditional graphics and a transition to citation in Russian. Most funerary shpruchs are on religious themes. Predominantly, they are excerpts or direct quotations from the Bible, often proverbs. Mourning shpruchs focus on the Christian understanding of life and death and reflect well-established social and ethical norms.
The Eleventh Volume of the Series “Folklore” by the Institute of World Literature: From Tradition to Experiment
Authors: Дранникова Наталья Васильевна
Published: September 2021

Рецензия на: Фольклор: традиция и эксперимент: Сб. / Сост. В. М. Гацак; Отв. ред. В. Л. Кляус, Е. В. Миненок. - M.: ИМЛИ РАН, 2018. - 563 с. - (Фольклор).

Review of: Folklore: Tradition and Experiment: Col. papers. Comp. by V. M. Gatsak; Ed. by V. L. Klyaus, Ye. V. Minyonok. Moscow: IMLI RAS, 2018. 563 p. (Folklore).
The Folklore Tradition of the Svir River District in a New Edition
Authors: Иванова Татьяна Григорьевна
Published: September 2021

Рецензия на: Фольклорно-этнографические материалы по Подпорожскому рай- ону Ленинградской области: Из фондов Фольклорно-этнографического центра име- ни А. М. Мехнецова Санкт-Петербургской государственной консерватории имени Н. А. Римского-Корсакова. С аудиоприложением (DVD) / Ред.-сост. Г. В. Лобкова, К. А. Мехнецова. - СПб.: Композитор, 2019. - 560 с.: ноты; [16] ил.

Review of: Folklore and Ethnographic Materials on the Podporozhsky District of the Leningrad Region: From the Funds of the A. M. Mekhnetsov Folklore and Ethnographic Center of the St. Petersburg State Rimsky-Korsakov Conservatory. With an audio application (DVD). Ed. and comp. by G. V. Lobkova, K. A. Mekhnetsova. St. Petersburg: Kompozitor, 2019. 560 p.: notes; [16] ill.
Liver cirrosis and complication risk management
Authors: Bakulin Igor G. , Oganezova Inna A. , Skalinskaya Maria I. , Skazyvaeva Ekaterina V.
Published: September 2021

Liver cirrhosis (LC) takes the main place in the structure of the pathology of the digestive system in terms of the frequency of mortality, as well as in the development of fatal and poorly controlled complications, which requires the search for effective methods for preventing the progression of the disease and the development of complications. The article provides updated information on the role of the intestinal microbiota, as well as endotoxemia and increased intestinal permeability syndromes in the pathophysiology of LC and its complications. The results of recent meta-analyses of the impact of dysbiotic disorders on the prognosis of the LC and the options for their correction are presented. Understanding of the significance of involvement of gut microbiota in the pathogenesis of LC has become one of the levers of management of the risks of complications of LC. In this case, the livergut axis can be considered to be the leading link to the formation of most of the main complications of LC.
Roles of active forms of vitamin D in supporting innate immune systems and in reducing excess inflammation in COVID-19
Authors: Gromova Olga A. , Torshin Ivan I. , Chuchalin Alexander G. , Kozhevnikova Elena N. , Malyavskaya Svetlana I.
Published: September 2021

A reduced supply of micronutrient vitamin D leads to a more severe course of coronavirus infection (COVID-19). Vitamin D deficiency is combined with a decrease in innate antiviral immunity and excess of inflammation. Vitamin D supplementation stimulates the synthesis of antibacterial peptides and is important for weakening the cytokine storm, reducing excessive acute and chronic inflammation, and also for compensating for chronic comorbid pathologies. Active forms of vitamin D (alfacalcidol, etc.) are of particular importance for compensating for vitamin D deficiency in elderly patients, endocrine-immune dysfunction, sarcopenia, chronic renal failure (in which the metabolism of vitamin D in the kidneys is disturbed).
A medicinal liver injury with an immunomodulatory drug of natural origin. Case report
Authors: Reznik Elena V. , Yudin Denis V. , Gudilova Yulia Y. , Baikova Irina E. , Karmanova Sofya E. , Nikitin Igor G.
Published: September 2021

As practice shows, there are many alternative drugs that cause drug damage to the liver. A case of medicinal damage to the liver with an immunomodulatory herbal preparation Immunostimulating collection, which included St. John's wort, Elecampane, Kopeichnik, Echinacea, Licorice, Rosehip, is presented. A 39-year-old patient came to the clinic with complaints of yellowing of the skin, whites of the eyes, heaviness in the epigastrium after eating, lightening of feces, dark urine, sour taste in the mouth, bloating, pruritus, decreased appetite, pronounced general weakness, drowsiness 10 days after you start taking herbal immunostimulant. The diagnosis of drug damage to the liver was made taking into account the history and laboratory parameters, since the patient had negative markers of viral hepatitis and increasing of biochemical blood tests: alanine transferase up to 2800 U/l (norm up to 32 U/L), aspartate transferase up to 1776 U/l (norm up to 31 U/l), total bilirubin up to 577 U/l (norm up to 21 U/l), direct bilirubin up to 116 U/l (norm up to 4.3 U/l), alkaline phosphatase up to 112 U/l (norm up to 98 U/l). After the withdrawal of the immunomodulator and the appointment of therapy, including diet, enzyme replacement therapy, drugs clinical and laboratory manifestations of liver drug damage completely disappeared. This confirms the leading role of the immunoactive drug, which the patient took in the toxic effect on the liver.
Obesity as a risk factor for diseases of the digestive system
Authors: Andreev Dmitry N. , Kucheryavyy Yury A.
Published: September 2021

Currently, the global prevalence of obesity among the worlds adult population is about 650 million people, which makes it possible to consider this chronic metabolic disease as a non-infectious pandemic of the 21st century. It has been proven that obesity is associated with several gastroenterological diseases, while the mechanisms of these associations are extremely heterogeneous and multifactorial. Hypertrophy and hyperplasia of adipocytes in obesity lead to a change in the profile of adipokine production (a decrease in adiponectin, an increase in leptin), an increase in the production of pro-inflammatory cytokines (interleukin-1, 6, 8, tumor necrosis factor ), C-reactive protein, free fatty acids, as well as active forms of oxygen (superoxide radicals, H2O2). All the above induces the development of chronic slowly progressive inflammation, oxidative stress, and insulin resistance. In addition, peptides secreted by adipocytes (adiponectin, leptin, nesfatin-1 and apelin) can modulate gastrointestinal motility, acting both centrally and peripherally. The qualitative and quantitative changes in the intestinal microbiota observed in obese patients (increased Firmicutes and decreased Bacteroidetes) lead to a decrease in the production of short-chain fatty acids and an increase in the intestinal permeability due to disruption of intercellular tight junctions, which leads to increased translocation of bacteria and endotoxins into the systemic circulation. Numerous studies have demonstrated the association of obesity with diseases of the esophagus (gastroesophageal reflux disease, Barretts esophagus, esophageal adenocarcinoma, esophageal motility disorders), stomach (functional dyspepsia, stomach cancer), gallbladder (cholelithiasis, gallbladder cancer), pancreas (acute pancreatitis, pancreatic cancer), liver (non-alcoholic fatty liver disease, hepatocellular carcinoma), intestine (diverticular disease, irritable bowel syndrome, colorectal cancer).
Approach to Ischemic Stroke
Authors: Wunder Meaghan
Published: September 2021

An approach to managing acute ischemic stroke includes recognition, investigations, treatment, and secondary prevention.  Firstly, facial drooping, limb weakness and slurred speech are some common signs that should raise the suspicion for stroke.  Upon presentation, investigations, including the national institute of health stroke scale and a CT head, should be done to rule out intracranial hemorrhage and diagnose an ischemic stroke. The treatment principles for an acute ischemic stroke focus on removing or dissolving the occlusion to maintain or reinstate perfusion of the brain.  Finally, patients suffering ischemic stroke should be admitted to the acute stroke unit and monitored for complications. Basic medical management of comorbidities should also be considered to prevent subsequent ischemic episodes. This article will explain each of these processes in more detail to help develop a basic approach to the management of an acute ischemic stroke.
COVID-19, Social Media, and Policy: Suggestions for Canada’s Health Messaging Response
Authors: Elmi Parham
Published: September 2021

COVID-19 has impacted the lives of many Canadians physically, emotionally, and financially. This commentary focuses on suggestions on how to use social media platforms to target Canadians to promote public COVID-19 related health messaging. Policy strategies that limit the use of algorithms for social media in an effort to eliminate opinion silos and provide users with a more well-rounded view of current events are explored.
ГУРТОК ЯК ОСНОВНА ФОРМА ОРГАНІЗАЦІЇ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ В ПОЗАШКІЛЬНІЙ ОСВІТІ
Authors: Ворона Л. І.
Published: September 2021

У статті проведено аналіз дефініції «гурток» та розкрито теоретичні й методичні засади гурткової роботи. Автор акцентує увагу на тому, що саме гуртки посідають важливе місце в позашкільній діяльності. Саме гурткова робота є основною формою освітнього процесу в закладах позашкільної освіти. Гурток у позашкіллі має великі можливості у соціалізації дітей та підлітків. Автор зосереджує увагу на актуальності вивчення питання гурткової роботи в закладах позашкільної освіти, що зумовлена потребою впровадження в організацію роботи гуртка інноваційних та інтерактивних методів навчання, ігрової діяльності. Гурткова робота має великий потенціал для організації навчання, виховання та дозвілля, розвитку здібностей і вмінь дітей у вільний від навчання час та спрямовується на забезпечення потреб особистості у творчій самостійній діяльності за інтересами, стимулювання її творчого самовдосконалення та задоволення потреб дітей і молоді в особистісному й професійному самовизначенні відповідно до їх задатків і здібностей. Сучасна гурткова робота – це освітній процес, що дає можливість реалізувати замовлення особистості – бути всебічно розвиненою, креативною, мобільною, обізнаною, пристосованою до життя. Гурток – креативне середовище, що виховує та є мотиваційним фактором постійної спрямованості на творчість, сприяє формуванню в учнів мотивації до творчого самовираження як життєтворчості, гарантує позитивну емоційну насиченість освітньої діяльності, її орієнтацію на цінності та запити учнів; забезпечує активне співробітництво та співтворчість суб’єктів педагогічної взаємодії, взаєморозвиток педагога та вихованців. Виокремлено мету гурткової роботи – задовольняти потребу й цікавість дитини до певного виду діяльності, підтримувати та розвивати задатки, загальні та спеціальні здібності, активізувати творчість, своєчасно виявляти обдарованість, здійснювати допрофесійну підготовку.
РОЗВИТОК ІДЕЇ ІНДИВІДУАЛІЗАЦІЇ ПРОБЛЕМНОГО НАВЧАННЯ УЧНІВ У ВІТЧИЗНЯНІЙ ПЕДАГОГІЦІ В 50-ТІ – 70-ТІ РОКИ ХХ СТОЛІТТЯ
Authors: Пісоцька М. Е. , Кадашевич К. О.
Published: September 2021

У статті схарактеризовано підходи до тлумачення ключових понять дослідження, надано власні їх визначення, згідно з якими індивідуалі- зація навчання трактується як процес, спрямований на розвиток інди- відуальності, формування індивідуальної стратегії самовизначення та самореалізації, що передбачає найповніше урахування індивідуальних особливостей кожного його учасника, реалізацію системи індивідуалізо- ваних способів і прийомів, взаємозумовлених дій вчителя та учнів на всіх етапах навчальної діяльності; проблемне навчання – як вид навчання, що передбачає створення вчителем на уроці проблемних ситуацій та органі- зацію їх вирішення на рівні навчальних можливостей учнів. На основі аналізу психолого-педагогічної літератури розкрито сутність принципу проблемності, мету проблемного навчання, психологічну структуру проблемної ситуації, розумові дії учнів щодо її вирішення. Наведено фактори, які сприяли актуалізації ідеї індивідуалізації проблемного навчання у 50-ті роки; напрями досліджень вітчизняних педагогів та психологів, що слугували у ці часи науковим підґрунтям для розвитку в подальшому індивідуалізації проблемного навчання; нормативні документи, положення яких були підставою для активної розробки теорії індивідуалізації проблемного навчання вітчизняними науковцями у 60-ті – 70-ті роки. Підкреслено визнання науковцями однією з основних вимог до організації проблемного навчання його здійснення на межі трудності, тобто в зоні найближчого розвитку учнів; визначення у якості показника трудності ступеня узагальнення, якого повинен досягти учень у процесі виявлення нового знання в проблемній ситуації; обґрунтування важливості поступового зростання рівня складності проблеми для розвитку учнів; виділення певних індивідуально-типологічних особливостей школярів як умов ефективності проблемного навчання, умовних рівнів вирішення проблемних ситуацій, підстав для переводу школярів з досягнутого рівня на вищий. Наголошено на зведенні науковцями різних рівнів проблемності у ранг об'єктивної основи для виділення різних методів навчання; доведенні ефективності здійснення індивідуалізації на всіх етапах проблемного навчання, застосування конкретних способів диференціації проблемного навчання учнів на уроці, обрання певних критеріїв реалізації проблемного навчання з огляду на індивідуальні особливості учнів.
ПРИНЦИПИ ПОБУДОВИ ЕФЕКТИВНОГО ОНЛАЙН-НАВЧАННЯ
Authors: Боднар Т. О.
Published: September 2021

У даній статті розглядається проблема ефективності під час навчального процесу у віртуальному середовищі. Доведено, що за сучасних тенденцій, коли студенти і освітяни все частіше зустрічаються з цифровою дистанційною освітою, супутньою проблемою постає втрата мотивації та ефективності під час віддаленого навчання. У зв’язку з пандемією, що видозмінила навчальний процес, перехід на навчання в онлайн форматі був необхідним, і таке поняття, як ефективність, під час віртуального навчання поступово втрачається, від чого в діях студентів почала прослідковуватись мінімальна залученість, взаємодія з викладачами та одногрупниками в ході лекцій/практичних, та нерідко стикаються з поняттям прокрастинації. Після введення обмежень відвідування закладів вищої освіти кількість обговорень, запитів в глобальній мережі про те, як залишатись продуктивним перебуваючи на дистанційному віртуальному навчанні, значно зросла. Сьогодні відсутні чіткі правила чи стандарти продуктивного навчання онлайн. У даній статті було проаналізовано принципи, критерії побудови ефективного онлайн-навчання для студентів та викладачів, зокрема: експертність, змістовність, формат проведення, зворотній зв’язок та інші на основі думок американських дослідників, освітян та практик американських університетів, які здійснювали власні дослідження проблеми впливу цифрових технологій на мотивацію студентів та викладачів у вищій освіті. Було детально розглянуто основні дев’ять принципів побудови ефективного онлайн-навчання з метою переконання в тому, що інформаційні технології завжди займатимуть місце в житті сучасного студента та викладача, відповідно, з нашого боку є потреба розвитку власної гнучкості, адаптивності в нових навчальних умовах, при цьому, в результаті, залишатись продуктивними, вмотивованими, з якісними знаннями. Пропонується безліч варіантів, як не втратити ефективності, отримуючи-подаючи навчальний матеріал крізь екран монітору, які варто проаналізувати і за можливості використовувати на практиці для успішного подання та отримання знань.
МЕТОДИЧНІ ЗАСОБИ ВИКЛАДАННЯ МЕТЕОРОЛОГІЇ НА ЗАНЯТТІ З АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ ДЛЯ СУДНОВОДІЇВ
Authors: Кулікова І. Ю.
Published: September 2021

У статті розглянуто основні методичні прийоми навчання метеорології для офіцерів палуби. Проаналізовано праці науковців із питань метеорології для судноплавства та зосереджено увагу на їхній інтерпретації терміна «метеорологія» та питаннях навчання, які пропонуються студентам кафедри судноводіїв (Б. Лю, К. Тейлор, Л. Хассе, Л. Сі, Т. Грис, В. Стенлі Вілсон). Визначено роль метеорології в безпечній навігації, а саме: результат методів прогнозування наслідків унаслідок суворих погодних умов, аналізу метеорологічних даних, дії відповідно до морських публікацій («Адміралтейські напрямки плавання», «Керівництво по входу до порту», повідомлення NAVTEX), які передбачені та регулюються ІМО (Міжнародна морська організація), щоб уникнути морських надзвичайних ситуацій. Запропоновано на занятті морської англійської мови для офіцерів палуби такі методи навчання для ефективності: перевернутий клас, дизайнерське мислення, самонавчання, гейміфікація, соціальні медіа, безкоштовні інструменти онлайн-навчання. Представлено детальний опис планування навчального заняття відповідно до тем, де всі згадані методи навчання поєднувалися і давали можливість говорити про метеорологію для безпечної навігації. Модуль складається з трьох тем, кожна з яких має п’ять уроків на основі підходу EASA (Занурення, Дія, Вивчення, Дія). Після кожної теми було визначено професійні компетенції: вміти читати та описувати карти погоди, описувати стан моря за шкалою Бофорта; звітувати про погодні умови згідно з повідомленням NAVTEX, й основна компетенція всього модуля полягає у тому, щоб говорити про метеорологічну інформацію для безпечної навігації. Запропоновано оцінку професійних навичок студентів, отриманих після модуля: комп'ютерний тест на навчальній платформі Moodle – 24 різні тести відкритого/закритого типу – 5 балів; усна професійна компетентність – 10 питань – 10 балів. Перевірено доречність, плавність, точність відповідей студентів під час говоріння. Зроблено висновок про корисність та ефективність методичних прийомів під час теми «Метеорологія» на занятті морської англійської мови для офіцерів палуби.
ПРИНЦИП ДІАЛОГІЗМУ У ПРОЦЕСІ НАВЧАННЯ УСНОГО МОВЛЕННЯ ІНОЗЕМНИХ СТУДЕНТІВ
Authors: Фоміна І. Л.
Published: September 2021

Статтю присвячено дослідженню принципу діалогізму у процесі навчання усного мовлення іноземних студентів, викладено теоретичний аналіз щодо принципу діалогізму. Загальновизнано, що на заняттях студент повинен отримати різні вміння та навички вести усне мовлення. Насамперед саме це вміння допоможе студентам не лише адаптуватися до нової країни, а й повноцінно спілкуватися як у процесі навчання, так і в повсякденному житті. Визначено, що у процесі навчання принципу діалогізму іноземні студенти в першу чергу мають засвоїти основні одиниці діалогічного мовлення, а саме: репліка як стимул, інша репліка як відповідь чи реакція, що неодмінно ґрунтується на правильно побудованій логічній системі мовної взаємодії: питання – відповідь, питання – контрпитання, повідомлення – питання, повідомлення – запрошення або прохання, повідомлення – згода або незгода, повідомлення-наказ чи повідомлення-прохання – емоційна реакція. Констатовано, що у процесі навчання діалогу студент отримує не лише навички усного мовлення, а й уміння вільно взаємодіяти з представниками іншомовної культури, тому що добір лексики, її опрацювання, запам’ятовування якихось окремих мовних зразків чи мовних цілісних конструкцій сприяє не тільки швидкому вивченню нової для них мови, а й виходу в монологічне мовлення. Зроблено акцент на тому, що у процесі навчання усному мовленню необхідно дотримуватися принципу «від простого до складного». Це допоможе на початковому рівні навчання відшліфувати правила наголосу слів та ритміки речень; дізнатися про основні типи інтонаційних конструкцій нової для них мови. З’ясувалося, що тематична спрямованість навчальних діалогів повинна відповідати найтиповішим мовним ситуаціям, нову лексику, що вводиться у діалоги, обов’язково необхідно пов’язувати з певною темою. Отже, основне комунікативне завдання є тією рушійною силою, яка виводить студента в самостійну мовленнєву діяльність. Одним з актуальних чинників кращого засвоєння усного мовлення іноземними студентами є діалог.
МІСЦЕ КРЕАТИВНОСТІ У ПРОФЕСІЙНОМУ ЗРОСТАННІ ПЕДАГОГА-МУЗИКАНТА
Authors: Міщенко С. П.
Published: September 2021

У статті актуалізоване розуміння, що сьогодні одними з важливих напрямів реформування вищої освіти в Україні є гуманізація освітньої діяльності та спрямування навчально-виховного процесу ЗВО на формування творчої особистості майбутнього фахівця, створення умов для розкриття здібностей, талантів та обдарувань студентів. У ході вирішення проблеми пошуку місця креативності у професійній підготовці педагога-музиканта автор звертається до історичних основ виникнення цього поняття, досліджує перехід його з психології до педагогіки, аналізує існуючі концепції на наукові погляди на трактування поняття креативності. Автором доведено, що творча особистість – це креативна особистість, яка внаслідок впливу зовнішніх чинників набула необхідних для актуалізації творчого потенціалу додаткових мотивів, особистісних утворень, здібностей, що сприяють досягненню творчих результатів в одному чи кількох видах творчої діяльності. У публікації зроблено висновок про те, що специфіка діяльності педагога-музиканта у своїй основі має креативний зміст. Творча діяльність педагога-музиканта зумовлює наявність у його структурі креативності як особистісної якості. Відомим є той факт, що педагог-музикант відноситься до категорії творчих особистостей, а тому його креативність можна трактувати як невід’ємну особистісну властивість, що дає йому змогу реалізувати творчий потенціал у практичній діяльності (музикуванні, співі, учителюванні тощо). Визначено, що креативність займає чільне місце в структурі особистості педагога-музиканта та є важливою для його педагогічної діяльності. Проаналізовані концепції і підходи до вивчення феномена креативності дали змогу вибрати серед професійних якостей педагога-музиканта креативність як одну з провідних та важливих. Автор наголошує, що педагогічна діяльність педагога-музиканта у своїй сутті є творчою, адже відзначається різноманітністю, складністю і специфікою предмета, що викладається. Вона має вміщувати вмотивованість до вибраної діяльності, розвинуті спеціальні здібності, інтелектуальну ініціативність та креативність як особистісну якість, що дасть змогу педагогу-музиканту самореалізуватися у творчості.
ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ ЗАСОБІВ МАТЕМАТИЧНОГО МОДЕЛЮВАННЯ ДЛЯ ФОРМУВАННЯ ІНФОРМАЦІЙНОЇ КУЛЬТУРИ МАЙБУТНЬОГО ЛІКАРЯ
Authors: Остапенко Е. М.
Published: September 2021

У статті викладено послідовність проведення педагогічного експерименту й аналіз його результатів щодо перевірки ефективності формування інформаційної культури майбутнього лікаря засобами математичного моделювання. Констатувальний етап експерименту включав: збирання даних, потрібних для проведення дослідження; розроблення критеріїв, показників і рівнів сформованості інформаційної культури. Для досягнення цього зі студентами Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова проводилися бесіди та тестування. Під час цього етапу педагогічного експерименту були вибрані основні педагогічні засоби і методи, що використовуються в практиці для формування інформаційної культури майбутнього лікаря, було застосовано цілеспрямоване педагогічне спостереження, анкетування, опитування, бесіди. Питання носили переважно проєктний характер, студенти моделювали ситуацію, уявляли свою поведінку і власні дії. Дослідження, проведені під час констатувального етапу педагогічного експерименту, показали, що вихідний рівень сформованості інформаційної культури майбутнього лікаря в експериментальній і контрольній групах наближено однаково низький за всіма компонентами. На формувальному етапі педагогічного експерименту здійснювалося дослідження рівня сформованості інформаційної культури майбутнього лікаря засобами математичного моделювання за такими критеріями: інформаційним, техніко-технологічним, загальнофізичним, творчим, рефлексивним та вербальним. Аналіз результатів експерименту дає змогу констатувати, що використання у навчанні студентів медичних ЗВО запропонованих організаційно-педагогічних умов і моделі позитивно позначається на формуванні інформаційної культури майбутнього лікаря засобами математичного моделювання. В експериментальній групі спостерігалося збільшення кількості студентів із високим і середнім рівнями сформованості інформаційної культури майбутнього лікаря, що підтверджує висунуту гіпотезу.
СОЦІАЛЬНА ПОСЛУГА ЗА БЮДЖЕТНИЙ КОШТ ЯК ЕЛЕМЕНТ ПІДГОТОВКИ СОЦІАЛЬНИХ ПРАЦІВНИКІВ ДО ПРОФЕСІЙНОГО САМОВИЗНАЧЕННЯ
Authors: Саранча І. Г.
Published: September 2021

Пропонований науковий огляд стосується питань підготовки спеціалістів соціальної та освітньої сфер. Зокрема, це стосується питання підготовки соціальних працівників, що має відбуватися в умовах зміни підходів до надання послуг, анонсованих державою. Так, окремо розкривається питання передачі повноважень органів виконавчої влади з числа надавачів послуг недержавним організаціям, об’єднанням громадян та приватним особам для здійснення обслуговування населення певної територіальної громади на засадах доступності та відкритості через механізм реалізації соціальної послуги за бюджетний кошт. Основна увага приділяється питанню використання пропонованого державою механізму для практичної підготовки студентської молоді до професійного самовизначення. Оскільки основне завдання вищої освіти – підготувати компетентного фахівця в певній сфері, ми розглядаємо дане питання в рамках психолого-педагогічної, психологічної, соціально-педагогічної та/чи соціально-реабілітаційної практики, а також у межах волонтерської діяльності в позанавчальному процесі. Так, через включення в процеси надання соціальних послуг за бюджетний кошт та в рамках співпраці вищих навчальних закладів із громадськими організаціями відбувається якісна підготовка спеціалістів. У таких умовах соціальний працівник, майбутній соціальний педагог, фахівець із соціальної роботи тощо знайомляться безпосередньо з практикою використання набутих знань під час надання послуг населенню відповідно до державних стандартів і включаються в усі процеси роботи – від ведення документації, розуміння супутніх юридичних питань, соціально-економічного та соціокультурного ефекту, співпраці з відповідними органами виконавчої влади, комунальними закладами та іншими установами і до питання власне алгоритму співпраці з отримувачами послуг. Усе це сприяє глибокому розумінню майбутнім фахівцем власних можливостей та відповідальності, які належатимуть до його компетенції у разі вибору того чи іншого професійного напряму: власне роботи в закладах освіти, соціальних установах чи громадських організаціях.
ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНИХ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ ЯК ЗАПОРУКА УСПІШНОЇ ПЕДАГОГІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Стасенко О. А.
Published: September 2021

У статті наголошується на тому, що вдосконалення державних стандартів в освітній галузі є одним із ключових напрямів реформування системи підготовки майбутніх учителів фізичної культури, оскільки педагогічна діяльність фахівця, який формує особистість дитини, певною мірою складна. Визначено, що підготовка студента як майбутнього вчителя фізичної культури неможлива без усвідомлення себе як суб’єкта педагогічної діяльності, яка повинна включати як набуття спеціальних знань, умінь та навичок, так і формування професійних компетентностей відповідно до вимог сучасних закладів середньої освіти. Узагальнено досвід фахової підготовки майбутніх учителів фізичної культури, який набувається у процесі вивчення психолого-педагогічних, медико- біологічних та спеціальних дисциплін. Установлено, що одним із першочергових завдань фахової підготовки майбутніх учителів фізичної культури, які постають перед сучасною системою вищої педагогічної освіти, є ефективний пошук та використання оптимальних шляхів підвищення ефективності навчальних технологій, спрямованих на формування професійних компетентностей майбутніх педагогів. Доведено, що формуванню професійної компетентності у закладах вищої освіти педагогічного профілю має приділятися велика увага. Майбутні учителі фізичної культури повинні вміти різноаспектно вирішувати комплексні завдання і проблеми в галузі фізичної культури, керуючись принципами толерантної комунікації, творчої й інноваційної професійної діяльності у виробничих ситуаціях, що характеризуються невизначеністю умов та вимог сьогодення. Обґрунтовано структуру особистості вчителя фізичної культури, в якій знаходять своє відображення загальні та фахові (предметні) компетенції, а також програмні результати навчання (знання), уміння й комунікація. Акцентується увага на оволодінні системою практичних умінь та навичок займатися головними видами і формами раціональної фізкультурної діяльності в закладах середньої освіти; збереженні й зміцненні здоров’я, розвитку і вдосконаленні психофізичних можливостей, якостей та властивостей особистості; набутті досвіду творчого використання фізкультурно-оздоровчої та спортивно-масової діяльності для досягнення особистих і професійних цілей; формуванні загальної культури, гуманістичної спрямованості, компетентності, педагогічних здібностей та педагогічної техніки; умінні спілкуватися з колегами, учнями та їхніми батьками.