bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Поєднання ожиріння з різними інфекціями як міждисциплінарна проблема сучасної клінічної медицини
Authors: Pankiv I.V.
Published: December 2019

Огляд літератури присвячений проблемі коморбідності ожиріння й інфекцій. Розглядається підвищена схильність хворих на ожиріння до респіраторних, вірусних, післяопераційних та інших інфекцій. Одним із патогенетичних механізмів розвитку інфекцій у хворих на ожиріння є дисфункція клітинного й гуморального імунітету, індукована продукуванням жировою тканиною різних цитокінів, що мають імуномодулюючий ефект. Необхідні подальші дослідження в галузі епідеміології, вивчення механізмів розвитку й перебігу інфекцій у хворих на ожиріння, а також розробка тактики надання допомоги цій категорії пацієнтів. Продемонстровано позитивний вплив вітчизняного препарату Стифімол на зниження маси тіла за рахунок абдомінальної жирової тканини в осіб із надмірною масою тіла й ожирінням.
Стан йодного забезпечення дітей та жінок репродуктивного віку в західному регіоні України
Authors: Pasyechko N.V. , Chukur O.O. , Krytskyy T.I. , Bob A.O.
Published: December 2019

Актуальність. В Україні за останні роки спостерігається зростання частоти тиреоїдної патології. Абсолютна кількість випадків захворювання щитоподібної залози за останні 10 років зросла з 689 000 до 1 486 000, згідно з даними щодо поширення, що становить 941,6 і 4210,4 випадку на 100 000 населення відповідно. Частота патології щитоподібної залози (станом на 01.01.2018) становить 46 % від усіх ендокринологічних захворювань і посідає перше місце серед них. Основною причиною є незбалансованість мікроелементного і вітамінного складу в раціоні на тлі погіршення екологічної ситуації та техногенного забруднення довкілля. Метою дослідження було оцінити ступінь йодного дефіциту в населення західного регіону України та надати теоретичне обґрунтування подальшого подолання йододефіцитних станів. Матеріали та методи. Вивчення стану йодного забезпечення населення проводили серед вагітних жінок у першому триместрі вагітності (19–44 роки) та дітей шкільного віку (12–14 років), які проживають у західному регіоні України. Йодне забезпечення оцінювали з використанням неонатального скринінгу концентрації тиреотропного гормону в новонароджених, даних щодо частоти зоба за результатами пальпаторного обстеження, ультрасонографічного обстеження щитоподібної залози та медіани екскреції йоду з сечею. Результати. За даними неонатального скринінгу частота гіпертиреотропінемії становила в середньому 3,52 ± 0,30  % в популяції, що відповідає легкому ступеню йодної недостатності. За результатами ультрасонографічного обстеження щитоподібної залози частота виявлення зоба в дітей становить 38 %, а у вагітних жінок — 36 %, що є характерним для тяжкого ступеня йодного дефіциту. Результати визначення медіани йодурії в дітей показали недостатнє йодне забезпечення в 20 %, концентрація йоду в сечі в середньому становила 99,69 ± 35,42 мкг/л. У 30 % дітей спостерігалось надлишкове надходження йоду в організм, та 50 % обстежених дітей мали оптимальне забезпечення йодом. Нестачу йоду в раціоні вагітних було виявлено в 43,3 % обстежених (медіана йодурії 81,96 ± 42,53 мкг/л). У 26,7 % вагітних концентрація йоду в сечі відповідала нормальному інтервалу, надлишкове надходження йоду в організм при медіані понад 230 мкг/л було виявлене в 30 % вагітних. Висновки. Оцінка йодного забезпечення населення західного регіону України свідчить про тяжкий ступінь йодної недостатності, що вимагає термінового впровадження загальнонаціональної програми профілактики.
Супутня ендокринна патологія у хворих на цукровий діабет 2-го типу та її вплив на ефективність лікування
Authors: Krushinska Z.G.
Published: December 2019

Актуальність. Проблема поширеності коморбідної патології серед пацієнтів набуває нині все більшої актуальності. За умов коморбідності певні захворювання мають атиповий перебіг, підвищується ризик ускладнень, посилюється проблема поліпрагмазії, знижується прихильність пацієнтів до лікування. Мета: дослідити структуру та частоту супутньої ендокринної патології у хворих на цукровий діабет (ЦД) 2-го типу та її вплив на ефективність лікування. Матеріали та методи. У дослідженні взяли участь 2264 хворих на ЦД 2-го типу (1186 чоловіків та 1078 жінок), які протягом останніх п’яти років отримували медичну допомогу в умовах Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин. Досліджено частоту та структуру супутньої ендокринної патології у хворих на ЦД 2-го типу залежно від місця їх проживання, тривалості ЦД 2-го типу, індексу маси тіла (ІМТ), рівня глікованого гемоглобіну (HbА1с), медикаментозної тактики, наявності у хворого на ЦД 2-го типу інфаркту міокарда (ІМ), інсульту та синдрому діабетичної стопи (СДС). Результати. На частоту іншої ендокринної патології у хворих на ЦД 2-го типу не мають вірогідного впливу рівень HbА1с в осіб обох статей, наявність ІМ та інсульту у чоловіків, але мають суттєвий вплив територія проживання хворого, ІМТ та СДС у пацієнтів обох статей, помірний вплив — тривалість ЦД 2-го типу у хворих обох статей, ІМ та інсульт у жінок, на що слід зважати при веденні хворих на ЦД 2-го типу. Частота іншої ендокринної патології зростає при збільшенні ІМТ: у чоловіків — в 1,4 раза, у жінок — в 1,3 раза. Наявність у хворого на ЦД 2-го типу іншої ендокринної патології не справляє суттєвого впливу на ефективність лікування ЦД. Висновки. Потребує подальших наукових досліджень вивчення механізмів, які лежать в основі суттєво меншої частоти іншої ендокринної патології у хворих із СДС, суттєво більшої частоти іншої ендокринної патології у жінок, відсутності випадків дифузного зоба у жінок з ІМ та інсультом, поодинокі випадки — у чоловіків з ІМ та інсультом, а також більшої частоти первинного гіперпаратиреозу у хворих на ЦД 2-го типу з інфарктом міокарда.
Тиреотропний гормон: важливі фактори впливу, які потрібно врахувати
Authors: Rykova O.V.
Published: December 2019

Патологія щитоподібної залози є однією з найбільш поширених ендокринопатій, і саме ендокринолог встановлює діагноз і визначає тактику лікування. Але вона характеризується великою різноманітністю клінічних проявів, що потребують специфічного лікування, без якого неможливо досягнути ефективності. З ними пацієнт на першому етапі звертається до інших спеціалістів. Це обумовлює необхідність виключення даної ендокринопатії лікарями різних спеціальностей: кардіологами, гінекологами, неврологами, сімейними лікарями та іншими спеціалістами, тобто своєчасного включення визначення тиреотропного гормону (ТТГ), визнаного у світі як скринінговий тест, в алгоритм обстеження пацієнтів або направлення хворого на консультацію до ендокринолога. На підставі рівнів ТТГ визначається подальша тактика обстеження пацієнта. Сьогодні іноді трапляються ситуації, коли пацієнт обстежується в різних лабораторіях і отримані результати, за якими визначається гормональний статус пацієнта, дещо різняться. Які можливі причини дискордантних результатів? На що потрібно зважати? Які фактори слід враховувати при направленні на визначення рівня ТТГ і при інтерпретації результатів? Алгоритми інтерпретації: референтні межі чи діагностичні пороги? Чому на тлі достатньої дози препарату й дотримання режиму прийому лабораторія видає результати ТТГ, які свідчать про неефективність лікування? Відповіді на ці запитання ми дамо в даній статті з урахуванням деяких факторів впливу на рівні ТТГ.
Сучасні забруднювачі довкілля й їх негативний вплив на щитоподібну залозу
Authors: Voloshyn O.I. , Prysiazhniuk I.V. , Voloshyna L.O. , Pankiv I.V.
Published: December 2019

У контексті глобального зростання хвороб щитоподібної залози та необхідності пошуку причин цієї тенденції у статті наведена інформація щодо найбільш поширених хімічних забруднювачів довкілля та їх негативного впливу на функцію і структуру щитоподібної залози, можливих механізмів такої дії. Наведено також власні дослідження з ураження щитоподібної залози у хворих на остеоартроз, які проживали чи працювали в зонах екологічного неблагополуччя. Звернута увага на пріоритетність подібних досліджень з огляду на тенденції до прогресуючого погіршення довкілля.
Патогенез діабетичної ретинопатії: огляд літератури
Authors: Kyryliuk M.L. , Іshchenko V.A.
Published: December 2019

В огляді подані дані про патогенез діабетичної ретинопатії (ДР). Вказано на значущість підвищення активності поліолового шляху обміну глюкози, неферментативного глікування білків, активації протеїнкінази С, карбоангідрази, гемодинамічних змін і активності ренін-ангіотензинової системи в розвитку цукрового діабету та його мікросудинних ускладнень. Особлива увага приділяється ролі оксидативного стресу, факторів росту, а також метаболічного синдрому й ожиріння в розвитку і прогресуванні ДР.
Диастолическая функция левого желудочка в клинической практике кардиолога
Authors: Torbas O.O.
Published: December 2019

Нарушение диастолической функции левого желудочка остается актуальной проблемой современной кардиологии, создавая определенные трудности для диагностики и лечения, особенно у пациентов с артериальной гипертензией. В данном обзоре собраны современные данные и положения рекомендаций по диастолической дисфункции левого желудочка, представлены результаты новых исследований в области диастологии, а также предложено несколько удобных алгоритмов, которые может использовать врач-кардиолог для оценки вероятности повышения давления наполнения левого желудочка или наличия сердечной недостаточности с сохраненной фракцией выброса левого желудочка.
Особливості патоморфологічних змін головки стегнової кістки у хворих на остеоартроз кульшового суглоба
Authors: Gaiko G.V. , Brusko A.T. , Kalashnikov O.V.
Published: December 2019

Проведено морфологічне дослідження 63 головок стегнових кісток хворих на кокс­артроз IV стадії за Kellgren — Lawrence диспластичної та ідіопатичної етіології. Ви­значено, що особливості та вираженість патоморфологічних змін головки стегнової кістки залежать від етіології патологічного процесу та швидкості клінічного перебігу коксартрозу. Швидкий перебіг ідіопатичного коксартрозу характеризується статистично вірогідним збільшенням випадків кістоподібної перебудови кісткової тканини головки стегнової кістки та зменшенням вираженості кістково-хрящових розростань порівняно з патологічними змінами головок у хворих із помірним та повільним перебігом патологічного процесу. Диспластичний коксартроз характеризується вираженістю проявів кістково-хрящових розростань, втратою понад 50 % суглобового хряща головки стегнової кістки та нерівномірним ущільненням субхондральної кісткової тканини. Статистично вірогідних відмінностей патоморфологічних змін головок стегнової кістки між групами з різною швидкістю прогресування диспластичного коксартрозу не виявлено. Визначені особливості патоморфологічних змін у головці стегнової кістки при коксартрозі сприятимуть уточненню етіології та прогнозуванню клінічного перебігу захворювання.
Вопросы ранней диагностики и классификации анкилозирующего спондилита
Authors: Erdes Sh.F. , Bochkova A.G. , Dubinina T.V. , Rumyantseva O.A. , Smirnov A.V. , Lapshina S.A. , Myasoutova L.I. , Salikhov I.G.
Published: December 2019

-
Рентгенівська денситометрія в оцінці структурно-функціонального стану кісткової тканини в пацієнтів із недосконалим остеогенезом
Authors: Guk Yu.M. , Gayko O.G. , Zyma A.M. , Kincha-Polishchuk T.A. , Zotya A.V.
Published: December 2019

У роботі поданий сучасний погляд на застосування різних неінвазивних методик оцінки структурно-функціонального стану кісткової тканини, зокрема рентгенівської денситометрії, у пацієнтів із недосконалим остеогенезом. На підставі застосування рентгенівської денситометрії у 22 пацієнтів із недосконалим остеогенезом встановлено порушення структурно-функціонального стану кісткової тканини та виявлено значну втрату кісткової маси; відмічено, що ступінь втрати кісткової маси залежить від типу захворювання. Автори роботи вважають, що застосування рентгенівської денситометрії в дітей та підлітків є обов’язковим та доцільним при дослідженні пацієнтів із недосконалим остеогенезом, що дає можливість об’єктивно оцінити зміни в кістковій тканині та адекватно підійти до системи ортопедичної реабілітації цієї групи пацієнтів.
Клінічний випадок системного остеопорозу з множинними деформаціями тіл хребців у пацієнтки, інфікованої вірусом імунодефіциту людини
Authors: Dubetska G.I.
Published: December 2019

-
Влияние антиостеопоротических средств на качество костной ткани: обзор литературы и результаты собственных исследований
Authors: Povoroznyuk V.V. , Dzerovich N.I. , Hans D.
Published: December 2019

.
Якість трабекулярної кісткової тканини у жінок, хворих на ревматоїдний артрит
Authors: Povoroznyuk V.V. , Karasevska T.A. , Dzerovych N.I.
Published: December 2019

Стаття присвячена вивченню показника якості трабекулярної кісткової тканини (TBS) у хворих на ревматоїдний артрит (РА). Обстежено 134 хворих на РА жінок віком від 31 до 78 років (середній вік — 52,4 ± 12,7 роки; зріст — 162,6 ± 6,4 см; маса — 68,5 ± 13,8 кг; середня тривалість захворювання — 9,1 ± 7,6 року). При вивченні впливу віку на структурно-функціональний стан кісткової тканини обстежених розподілили на п’ять груп за десятиріччями. З метою оцінки впливу глюкокортикоїдів (ГК) на показник якості трабекулярної кістки та мінеральної щільності кісткової тканини (МЩКТ) пацієнтів розподілили на три групи: 1-шу групу склали 37 пацієнтів, які не приймали ГК; 2-гу групу — 47 пацієнток, яким призначалися ГК тільки при загостренні на короткий, менше 6 міс., термін; 3-тю групу — 50 хворих, які системно отримували ГК у дозі ≥ 5 мг за преднізолоном понад 3 роки. Методом двохенергетичної рентгенівської денситометрії (Prodigy, GE Lunar, Мадісон, США) визначали МЩКТ на рівні поперекового відділу хребта, проксимального відділу стегнової та променевої кісток. Показник якості трабекулярної кісткової тканини поперекового відділу хребта визначали за допомогою методики TBS iNsight (Med-Imaps, Pessac, Франція). Встановлено, що починаючи з 50-річного віку вірогідно знижуються показники TBS L1-L4 (1,156 ± 0,140 проти 1,318 ± 0,155 у жінок вікової групи 30–39 років; t = 3,5; p = 0,001) та МЩКТ різних відділів скелета в жінок, хворих на РА. Прийом ГК асоційований із порушенням якості кісткової тканини. Виявлено, що при системному призначенні ГК (у 3-й групі порівняно з 1-ю групою) вірогідно нижчий показник TBS L1-L4 (1,147 ± 0,168 проти 1,250 ± 0,135; t = –3,07; p = 0,003), у той час як вірогідних змін показників МЩКТ поперекового відділу хребта та стегнової кістки встановлено не було. Протягом року спостереження показник TBS L1-L4 у 1-й групі зменшився на 1,4 %, у 3-й групі — на 5,8 %. Отже, визначення TBS L1-L4 є методикою, що дає можливість оцінити вплив ГК на кісткову тканину і динаміку втрати її в результаті лікування.
О нестабильности эндопротезов плечевого сустава у пациентов с застарелой травмой, осложненной повреждением нервных стволов
Authors: Gyulnazarova S.V. , Zubareva T.V. , Mamaev V.I.
Published: December 2019

Представлен способ прогнозирования нестабильности гемипротезов плечевого сустава у больных с несращениями, неправильно сросшимися переломами и переломовывихами проксимального отдела плечевой кости. Способ достаточно прост, основан на данных электронейромиографии, позволяет на дооперационном этапе предсказать нестабильность плечевого гемипротеза.
Информативность различных моделей FRAX в оценке риска остеопоротических переломов у женщин Украины
Authors: Povoroznyuk V.V. , Grigoryeva N.V.
Published: December 2019

.
Сравнительная оценка двух неинвазивных методов исследования плотности костной ткани у женщин узбекской популяции
Authors: Azizova D.Sh. , Azizova G.D. , Nurmukhamedova L.S.
Published: December 2019

40 женщин в возрасте 50–60 лет были обследованы ультразвуковым и рентгеновским методами денситометрии для оценки минеральной плотности костной ткани. Для постановки диагноза «остеопороз» или «остеопения» и назначения соответствующей терапии необходимо измерение плотности костной массы методом рентгенденситометрии. С целью выявления групп риска по нарушению минеральной плотности костной ткани у большой когорты женщин в постменопаузе вполне возможно применение ультразвуковой денситометрии.
Совершенствование лучевой диагностики гонартроза
Authors: Rustamova U.М.
Published: December 2019

Изучены мягкотканное состояние и костная структура сустава при остеоартрозе коленного сустава. Анализ проведен у 120 больных женского и мужского пола с первичным остеоартрозом коленного сустава. Изучена цифровая рентгенологическая и ультрасоно­графическая семиотика патологически измененного сустава. По результатам исследований установлена взаимосвязь дегенеративных изменений субхондральной кости с изменениями мениска, капсулы, связочного аппарата и др.
Оценка возможностей использования австрийской модели FRAX в прогнозировании риска остеопоротических переломов у украинских женщин
Authors: Povoroznyuk V.V. , Grigoryeva N.V.
Published: December 2019

В настоящее время методика FRAX является информативной и независимой в оценке риска остеопоротических переломов. С целью создания нормативных данных для австрийской модели алгоритма FRAX нами обследовано 3405 женщин в возрасте 40–89 лет. Анализ результатов FRAX выявил, что показатели FRAX-all и FRAX-hip соответственно 11,5 и 2,5 балла при использовании австрийской модели у постменопаузальных женщин являются критерием для начала терапии остеопороза. Показатели FRAX-all и FRAX-hip соответственно 7,0 и 1,5 балла при использовании австрийской модели у постменопаузальных женщин являются критерием для дополнительного обследования пациентов с помощью двухфотонной рентгеновской денситометрии.Разработанные нами критерии могут быть использованы для принятия решения о начале антиостеопоротической терапии, особенно при невозможности проведения рентгеновской денситометрии.
Иммунологические аспекты постменопаузального остеопороза
Authors: Povoroznyuk V.V. , Reznichenko N.A. , Maylyan E.A.
Published: December 2019

Наиболее распространенная форма остеопороза — постменопаузальный остеопороз, а главной его причиной является дефицит эстрогенов. Однако механизмы, обусловливающие потерю костной массы при дефиците эстрогенов, не ограничиваются моделью прямых регулирующих воздействий данных гормонов на клетки костной ткани и являются значительно более сложными. Полученные данные свидетельствуют о наличии взаимосвязи между иммунной системой и костной тканью и о существенной роли в патогенезе остеопороза иммунных механизмов. Научные исследования последних лет демонстрируют центральную и стимулирующую роль в регуляции функции остеокластов двух цитокинов — макрофагального колониестимулирующего фактора и лиганда активатора рецептора ядерного фактора κВ (RANKL). Кроме того, активность остеокластогенеза прямо зависит от продукции ряда цитокинов (TNF, IL-1, IL-6), которые получили название проостеокластогенных.Эстрогены способны подавлять продукцию RANKL, TNF, IL-1 и IL-6 благодаря влиянию на клетки иммунной системы как прямо, так и опосредованно — через ингибицию IL-7 и стимуляцию трансформирующего фактора роста бета (TGF-β). Кроме того, установлено, что дефицит эстрогенов приводит к увеличению продукции ­IL-17, который является мощным индуктором RANKL, других провоспалительных цитокинов и индуцирует потерю костной ткани.Таким образом, результаты проведенных в последние годы исследований существенно расширили наши представления о патогенезе постменопаузального остеопороза. На данный момент на клеточном и молекулярном уровне доказана важная, а может быть даже и ключевая роль иммунных факторов в развитии остеопоротических нарушений костной ткани при дефиците эстрогенов.
Влияние бисфосфонатов на консолидацию переломов
Authors: Dedukh N.V. , Povoroznyuk V.V.
Published: December 2019

.
Зміни структурно-функціонального стану кісткової тканини, рівня остеопротегерину в жінок з ішемічною хворобою серця в постменопаузі
Authors: Nishkumay O.I.
Published: December 2019

Епідеміологічні докази взаємозв’язку розвитку остеопорозу та серцево-судинних захворювань в менопаузі активно дискутуються. Метою дослідження було визначення змін структурно-функціонального стану кісткової системи, рівня остеопротегерину в жінок з ішемічною хворобою серця в постменопаузі.Проведено обстеження 148 пацієнток у постменопаузі, їх розподілено на групи залежно від наявності ішемічної хвороби та остеопорозу (середній вік 63,5 ± 5,9 року, тривалість постменопаузи в середньому — 6,10 ± 0,65 року). Усім було проведено денситометричне обстеження, визначення маркерів резорбції та формування кісток, остеопротегерину. Результати показали, що в пацієнток у постменопаузі з ішемічною хворобою серця при поєднанні з остеопорозом було визначено більш значне зниження показників Т-індексу, рівнів остеокальцину та остеопротегерину.
Магнитно-резонансная томография в диагностике конверсии костного мозга поясничного отдела позвоночника
Authors: Myagkov S.A.
Published: December 2019

В работе представлены данные о возрастной конверсии костного мозга поясничного отдела позвоночника на основании изучения магнитно-резонансных томограмм, полученных на низкопольном магнитно-резонансном томографе, у 60 пациентов в возрасте от 21 года до 76 лет. Среди пациентов было выделено 6 возрастных групп: 21–30, 31–40, 41–50, 51–60, 61–70 и старше 70 лет. В результате проведенных исследований были выявлены основные закономерности распределения желтого костного мозга в позвонках в виде 5 вариантов. При анализе конверсионных изменений костного мозга в поясничном отделе позвоночника выявлены некоторые закономерности в виде отсутствия I варианта у пациентов после 50 лет и IV варианта у молодых лиц, превалирования V варианта конверсии у лиц старше 60 лет.
Минеральная плотность и качество костной ткани, 10-летний риск остеопоротических переломов у украинских мужчин различного возраста
Authors: Povoroznyuk V.V. , Musiyenko A.S. , Dzerovich N.I.
Published: December 2019

.
Содержание меди и цинка в организме больных ревматоидным и псориатическим артритами
Authors: Volodkina N.A.
Published: December 2019

При ревматоидном и псориатическом артритах развивается Cu-Zn-микроэлементоз, который участвует в патогенетических построениях заболеваний. Концентрации в крови этих микроэлементов оказывают воздействие на распространенность, стадию и тяжесть патологического процесса, влияя на развитие внутрисуставных кальцификатов, выраженность дигитального артериита, патологии периферической нервной системы, нарушений диастолической функции левого желудочка сердца, а по уровням купремии и цинкемии можно оценивать характер течения патологического процесса. Повышенное содержание Cu в крови наблюдается у каждого второго больного псориазом, причем с возрастом у них уменьшается содержание Zn, которое определяется распространенностью суставного синдрома, а показатели содержания Cu в волосах зависят от характера суставного синдрома, выраженности сужения суставных щелей, субхондрального склероза и остеокистоза.
Оцінка мікроархітектури хребта за допомогою TBS допомагає розрізнити пацієнтів з основними остеопоротичними переломами та контрольну групу залежно та незалежно від МЩКТ: Східноєвропейське дослідження TBS
Authors: Vasic J. , Petranova T. , Povoroznyuk V. , Barbu C.G. , Karadzic M. , Gojkovic F. , Elez J. , Winzenrieth R. , Hans D. , Culafic Vojinovic V. , Poiana C. , Dzerovych N. , Rashkov R. , Dimic A.
Published: December 2019

Метою дослідження була оцінка клінічної ефективності моделі, що поєднує показники мінеральної щільності (МЩКТ) і мікроархітектури (TBS) кісткової тканини хребта, щодо виявлення остеопоротичних переломів. Східноєвропейське багатоцентрове дослідження (Сербія, Болгарія, Румунія, Україна) оцінювало роль TBS у рутинній клінічній практиці як доповнення до МЩКТ. Усі відскановані дані були отримані на денситометрах Hologic Discovery й GE Prodigy звичайним способом, що застосовується в клінічній практиці. Клінічні значення МЩКТ хребта і TBS для всіх типів остеопоротичних переломів (All-OP Fx) додатково були проаналізовані методом двохетапного дерева класифікації (МЩКТ супроводжувалось аналізом тертилів TBS). Були визначені чутливість, специфічність і точність виявлення переломів, а також був розрахований Net Reclassification Index (NRI). Дослідження включало 1031 жінку віком 45 років і старше з різних країн Східної Європи. Клінічні центри були перехресно відкалібровані за МЩКТ і TBS. Як і очікувалось, мінеральна щільність кісткової тканини хребта і TBS корелювали помірно (r2 = 0,19). Показник поширеності для всіх типів остеопоротичних переломів (All-OP Fx) становив 26%. Пацієнти з переломами мали значимо нижчі показники TBS і МЩКТ хребта, ніж особи без переломів (p = 0,01). Показник TBS асоціювався з наявністю переломів навіть після поправки на вік і МЩКТ хребта з OR (odds ratio) 1,27 [1,07–1,51]. Показники МЩКТ хребта за Т-критерієм –2,5 і нижче та TBS нижнього тертиля були подібні з погляду чутливості (35 проти 39%), специфічності (78 проти 80%) і точності (64 проти 66%). Комбінація МЩКТ хребта і TBS приводила до значного підвищення чутливості (+28%) і точності (+17%) порівняно з використанням тільки МЩКТ хребта, у той час як специфічність покращувалась помірно (+9%). Загальний коефіцієнт ефективності комбінації, визначений за допомогою NRI, становив 36%. Поєднане застосування МЩКТ хребта і TBS істотно зменшило кількість суб’єктів, які потребують додаткової діагностики МЩКТ, із 7 до 2. Ми показали, що в східноєвропейській когорті використання TBS як доповнення до МЩКТ хребта дозволяє правильно класифікувати більше ніж третину з усіх пацієнтів. Крім того, кількість осіб, які потребують додаткової діагностики, зменшилась до 2. Щоб оцінити вигоду використання TBS для системи охорони здоров’я, необхідно провести додаткові економічні дослідження.
Отличается ли показатель качества трабекулярной костной ткани у практически здоровых мужчин и женщин европеоидной расы? Создание нормативной базы данных показателя качества трабекулярной костной ткани (TBS) для мужчин
Authors: Povoroznyuk V.V. , Del Rio L. , Di Gregorio S. , Michelet F. , Dzerovych N. , Musiienko A. , Winzenrieth R.
Published: December 2019

-
Эффективность экстракта мартинии душистой (Сустамар) при остеоартритах, поясничной боли и фибромиалгии: обзор исследований
Authors: Savustyanenko A.V.
Published: December 2019

В обзоре представлены результаты исследований клинической эффективности Harpagophytum procumbens (гарпагофитум, мартиния душистая, африканский полевой лютик) при мышечно-скелетной боли. Фармакологические эффекты мартинии душистой связаны с тем, что она подавляет образование и высвобождение из макрофагов провоспалительных цитокинов IL-1β, IL-6 и TNF-α, ингибирует экспрессию циклооксигеназы 2-го типа (COX-2) и индуцибельной NO-синтазы (iNOS) в фибробластах и тормозит развитие перекисного окисления липидов, что приводит к подавлению воспалительной реакции и вторично — к развитию обезболивающего эффекта и хондропротекции. Клиническое применение. Экстракт мартинии душистой (препарат Сустамар) при остеоартрите снижал выраженность боли в среднем на 25–50 % и увеличивал подвижность суставов примерно на 35–50 %; при поясничной боли уменьшал ее выраженность на 40–50 %, боль полностью исчезала у 2,5–20 % пациентов; был эффективен при генерализованной и локализованной формах фибромиалгии. Прием экстракта мартинии душистой при любых видах мышечно-скелетной боли приводил к тому, что примерно 60 % пациентов уменьшали дозу или полностью прекращали прием нестероидных и стероидных противовоспалительных средств. Возможно, эффективность экстракта мартинии душистой соответствует эффективности стандартной дозы рофекоксиба 12,5 мг, однако эти данные требуют уточнения. Безопасность. При приеме экстракта мартинии душистой легкие побочные эффекты (в основном диспептического характера) возникали примерно у 3 % пациентов, что не превышало соответствующую частоту при приеме плацебо. Длительное применение экстракта мартинии душистой (вплоть до 1 года) безопасно и не связано с развитием токсических эффектов. Приверженность к проводимому лечению среди пациентов составляет 96,4 %. Переносимость экстракта мартинии душистой, по-видимому, превышает таковую у селективных ингибиторов COX-2. Выводы. Экстракт мартинии душистой представляет собой эффективное и безопасное средство для лечения мышечно-скелетной боли. Для дальнейшего изучения данного препарата необходимо проводить более крупные исследования более высокого качества.
Новые возможности в лечении остеоартроза коленных и тазобедренных суставов
Authors: Grigorieva N.V.
Published: December 2019

-
Остеоартроз в различных экологических регионах. Сообщение 1. Связь с состоянием атмосферы
Authors: Sinyachenko O.V. , Naumenko N.V. , Mikuksts V.Ya.
Published: December 2019

Цель работы — определить клинико-патогенетическую связь остеоартроза (ОА) с экологическим состоянием атмосферы регионов проживания больных. Материал и методы. Под наблюдением находились 133 больных первичным ОA в возрасте 58,9 ± 0,8 года. Оценивали уровень выбросов различных ксенобиотиков в атмосферу 33 городских и сельских регионов. Результаты. Выраженное загрязнение вдыхаемого воздуха вызывает частое развитие реактивного синовита, повышение темпов прогрессирования суставного синдрома, формирование субхондрального склероза, лигаментоза, остеоузур, интраартикулярных тел Гоффа, поражения позвоночника, что в первую очередь связано с нагрузкой выбросов в атмосферу основных отраслей промышленности, сельского хозяйства и транспорта, с концентрациями в воздухе аммиака, 3,4-бензпирена, фенола, диоксидов азота и серы, а в отношении спондилопатии — диоксида углерода. Выводы: выявлены определенные клинико-патогенетические связи ОА с экологическим состоянием окружающего воздуха.
Фармакологическая коррекция нарушений ремоделирования при замедленной консолидации чрезвертельного перелома бедренной кости на фоне системного остеопороза
Authors: Buklemishev Yu.V. , Ogarev Ye.V. , Khoranova Zh.V. , Rodionova S.S.
Published: December 2019

.
Матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю «Кістково-м’язова система: від дитинства до старості» (м. Донецьк, 27–29 листопада 2013 року)
Authors: Valiyeva K.N. , Gyulnazarova S.V. , Ganzha A.A.
Published: December 2019

Наведені тези науково-практичної конференції «Кістково-м’язова система: від дитинства до старості», що відбулася 27-29 листопада 2013 року у м. Донецьк (Україна). Були представлені сучасні досягнення в травматології та ортопедії.
Інформаційне забезпечення доказової охорони здоров’я. частина І
Authors: Puzanovа О.H. , Gruzeva T.S.
Published: December 2019

Висвітлено роль інформаційної складової доказової охорони здоров’я, основні підходи та методики пошуку доказів у комп’ютерних базах доказової медицини, принципи систематизації та наявні класифікації її інформаційних ресурсів.
Остеоартроз в различных экологических регионах. Сообщение 2. Связь с состоянием питьевой воды
Authors: Siniachenko O.V. , Naumenko N.V. , Iermolaieva M.V. , Mikuksts V.Ya.
Published: December 2019

Целью работы стала оценка клинико-патогенетических связей остеоартроза (ОА) с качественным составом питьевой воды в зонах проживания больных. Материал и методы. Под наблюдением находились 133 больных первичным ОA в возрасте 58,90 ± 0,83 года. Оценивали в 33 городских и сельских регионах уровни жесткости и минерализации питьевой воды, концентрации в ней хлоридов, сульфатов, фосфатов и нитратов, содержание токсичных микроэлементов (Ba, Li, Ni, Pb). Результаты. Низкое качество питьевой воды в регионах проживания людей способствует развитию ОА в более молодом возрасте, что в последующем определяет интегральную тяжесть артикулярного синдрома, характер костно-деструктивных изменений в суставах (развитие остеопороза, остеоузур, хондромных тел), формирование манифестного реактивного синовита (концентрации хлоридов и нитратов), темпы прогрессирования заболевания, появление внутрисуставных отложений кальцинатов, остеофитоза и эпифизарного остеопороза (степень минерализации и жесткости воды). Тяжесть ОА и темпы прогрессирования костно-деструктивных изменений со стороны суставов зависят от уровня микроэлементов, которые определяют распространенность суставного синдрома, развитие узелков Гебердена и/или Бушара, спондилопатии, степень реактивного синовита, остеопороза, субхондрального склероза, лигаментоза, интраартикулярных хондромных тел и тел Гоффа, а высокое содержание Pb является фактором риска неблагоприятного течения заболевания. Выводы: выявлены определенные клинико-патогенетические связи ОА с качественным составом питьевой воды в регионах проживания больных.
Досвід консервативного лікування хворих із протрузіями та грижами міжхребетних дисків у поєднанні з нестабільністю поперекового відділу хребта
Authors: Pashkov O.Ye. , Fishchenko Ya.V. , Perepechai O.O.
Published: December 2019

Досліджували дані 40 хворих із нестабільністю та грижею диска в поперековому відділі хребта. Провели аналіз близьких (1 місяць) та віддалених (1,5 роки) результатів консервативного лікування, а також вивчили їх характер і особливості в ранньому та віддаленому періодах. Застосування поєднання мануальної терапії та тракції неприпустимо як метод консервативного лікування грижі диска, поєднаної з нестабільністю. Доцільною є реабілітація пацієнта (цілеспрямоване відновлення надійності функціонування хребта в умовах фізіологічних побутових і виробничих навантажень).
Гіперурикемія та структурно-Функціональний стан кісткової тканини (мінеральна щільність та якість) у чоловіків різного віку
Authors: Dubetska H.S.
Published: December 2019

-
Особливості формування капсули суглоба після антенатальної дії антигену
Authors: Fedotchenko A.V.
Published: December 2019

У роботі із застосуванням морфометричного, гістологічного, гістохімічного та статистичного методів досліджена динаміка становлення капсули кульшового суглоба білих лабораторних щурів протягом постнатального періоду після внутрішньоплідного введення антигену. Встановлено, що антенатальна дія антигену призводить до збільшення кількості лімфоцитів, зокрема PNA+-лімфоцитів, у капсулі суглоба. На цьому тлі спостерігається збільшення частки клітин, основної речовини та еластичних волокон при одночасному зменшенні вмісту колагенових волокон, порушення розподілу полісахаридів та фібробластів, що вказує на розвиток диспластичних процесів у кульшовому суглобі та може розглядатися як провідний рушійний фактор розвитку коксартрозу. Експериментально отримано доліхостеномелію як візуальний клінічний прояв дисплазії.
Новые подходы к организации образовательного процесса в Кыргызской государственной медицинской академии имени И. К. Ахунбаева
Authors: Zurdinov A. , Kutmanova A.
Published: December 2019

В статье обсуждается пересмотр подходов к организации и осуществлению медицинского образования в КГМА, представлен анализ технологических принципов построения учебного процесса на основе компетенций и использования модульного обучения. Освещены принципы компетентностного подхода в высшем медицинском образовании согласно ГОС «третьего поколения», представлены новые технологии обучения.
Современные подходы к реформированию системы здравоохранения
Authors: Shekera O.
Published: December 2019

В статье представлены современные подходы к реформированию системы здравоохранения. Стратегии и реформы, отвечающие интересам прогресса, варьируют в разных  институциональных условиях в широком диапазоне и зависят от структурных и политических ограничений.
Сучасні молекулярно-генетичні методи діагностики не госпітальної пневмонії у дорослих
Authors: Dzublyk I. , Obertynska O. , Boiko Y.
Published: December 2019

визначення спектру вірусних збудників у розвитку негоспітальної пневмонії у дорослих за допомогою молекулярно – генетичних технологій, а саме сучасних методів ампліфікації нуклеїнових кислот.
Концепція надання екстреної медичної допомоги при масовому ураженні
Authors: Gudima A.
Published: December 2019

У статті наведено основні проблемні питання організації і надання екстреної медичної допомоги у масових випадках та намічено шляхи їх вирішення.
Роль і діяльність міжнародних громадських організацій по захисту навколишнього середовища. Правові питання
Authors: Shekera O. , Tsarenko A.
Published: December 2019

Важливе значення у підвищенні ефективності екологічної політики та формуванні екологічної культури має активізація природоохоронної діяльності громадян, масових громадських організацій і рухів. У статті проаналізована діяльність міжнародних та українських громадських організацій та досліджені основні чинники, що перешкоджають здійсненню права громадян на безпечне життя і здорове довкілля.
Профілактика ендокринних захворювань (цукровий діабет)
Authors: Bodnar P.
Published: December 2019

.
Фитотерапия и лечение цистита: современные тенденции
Authors: Ivanov D.D.
Published: December 2019

Лечение инфекций нижних мочевых путей, в частности цистита, остается актуальной проблемой современности. Широкая распространенность заболевания, формирование резистентных штаммов этиологических микроорганизмов, изменение микробиоты, ограниченный арсенал противомикробных мероприятий обусловливают ежегодную смену рекомендаций по рациональному лечению цистита. Последние рекомендации Европейской ассоциации урологов (2019) значительно ограничивают применение антибиотиков, в частности фторхинолонов, среди которых при отсутствии внутриклеточных возбудителей, на наш взгляд, цефалоспорины 3-го поколения в трехдневном режиме остаются приоритетными. Национальный опыт свидетельствует о широком успешном применении уроантисептиков группы современных нитрофурантоинов, резистентность к которым документируется у очень ограниченного количества людей с циститом. Учитывая то, что цистит встречается в основном у женщин, считаем целесообразным рекомендовать как препарат первой линии нифуратель, который имеет широкий спектр действия и одновременно эффективен при специфическом и неспецифическом вульвовагините и бактериальном вагинозе, нередко являющемся провоцирующим фактором цистита, для приема в течение 5–7 дней. Среди альтернативных безрецептурных препаратов, которые успешно формируют доказательную базу, следует отметить фитониринговый препарат. Для поддержания функции и снижения риска обострений воспалительных заболеваний мочеполовой системы применяются диетические добавки, содержащие проантоцианидин А 36 мг и метилтиониния хлорид, назначаемые на 10 дней. Эти соединения наряду с нифурателем также успешно используют для приема профилактической редуцированной дозы однократно на ночь в течение одного — шести месяцев.
Почечная ассоциация. Клинические руководства по острому поражению почек (ОПП), август 2019
Authors: Kanagasundaram Suren , Ashley Caroline , Bhojani Sheetal , Caldwell Alma , Ellam Timothy , Kaur Amrit , Milford David , Mulgrew Chris , Ostermann Marlies , Ivanov transl. D.D. , Kuchma transl. I.
Published: December 2019

No abstract
Почечная ассоциация. Клинические руководства по беременности и болезням почек
Authors: Wiles Kate , Chappell Lucy , Clark Katherine , Elman Louise , Hall Matt , Lightstone Liz , Mohamed Germin , Mukherjee Durba , Nelson-Piercy Catherine , Webster Philip , Whybrow Rebecca , Bramham Kate , Ivanov transl. D. , Kuchma transl. I.
Published: December 2019

No abstract
Лечение артериальной гипертензии у беременных
Authors: Taran O.I.
Published: December 2019

Синдром артериальной гипертензии (АГ) может иметь место при развитии беременности как предшествующая патология, а также быть клиническим симптомом нефропатии беременных. АГ любого происхождения является фактором риска развития нефропатии (преэклампсия/эклампсия), вызывает осложнения самой беременности (отслойка плаценты, преждевременные роды, мозговые сосудистые нарушения, развитие диссеминированного внутрисосудистого свертывания, полиорганная недостаточность), значительно повышает риск заболеваемости и смертности матери, плода и новорожденного. К негативным последствия АГ во время беременности относят более тяжелое ее течение после окончания беременности, более осложненное течение следующей беременности. АГ повышает риск внутриутробной задержки развития и внутриутробной гибели плода. Не решена проблема тактики и выбора антигипертензивной терапии с учетом негативного влияния некоторых групп антигипертензивных препаратов на общую гемодинамику беременной, плацентарное кровообращение, задержку развития плода, возникновение пороков его развития. Доказательная база препаратов, направленных на лечение осложнений у беременных с АГ с их влиянием на развитие плода, недостаточна. В данной статье выполнен краткий обзор современных подходов к лечению АГ беременных невазодилататорными и вазодилататорными селективными бета-блокаторами. С позиции нефролога, по данным результатов проведенных исследований, назначение селективных бета-блокаторов во ІІ–ІІІ триместре беременности не представляет угрозы для организма матери и плода, а в І триместре наиболее безопасным и эффективным большинству исследователей представляется вазодилататорный селективный бета-блокатор небиволол. Однако что касается срока назначения препарата, то исследовательских работ на доказательном уровне все же недостаточно для окончательной рекомендации назначать небиволол в I триместре беременности.
Псориатическая нефропатия: сущность, спектр клинических проявлений и доказательства поражения почек при псориазе
Authors: Golovach I.Yu. , Yehudina Ye.D.
Published: December 2019

Псориаз — это хроническое воспалительное заболевание, которое характеризуется высокой степенью коморбидности, прежде всего с сердечно-сосудистыми заболеваниями, диабетом, обструктивной болезнью легких, артериальной гипертензией и артритом. Эта коморбидность наиболее ярко проявляется у молодых пациентов и при тяжелых формах заболевания. Недавние исследования указывают на существование связи псориаза с поражением почек. Эта ассоциация обусловлена тем, что аутоиммунные воспалительные процессы, составляющие основные патогенетические звенья развития псориаза, могут вызывать повреждение клубочков, приводя к субклинической гломерулярной дисфункции. Почка также является органом-мишенью для классических кардиоваскулярных факторов риска и сердечно-сосудистых заболеваний, частота которых значительно повышена у пациентов с псориазом. Кроме того, некоторые лекарственные препараты, используемые для лечения псориаза, являются нефротоксичными. Псориатический артрит и употребление нестероидных противовоспалительных препаратов могут увеличить риск поражения почек у пациентов с псориазом. Таким образом, выделяют три возможные ассоциации поражения почек с псориазом: иммуноопосредованное повреждение почек, хроническое повреждение почек, обусловленное ассоциированными коморбидными заболеваниями, и лекарственно-индуцированное поражение почек. В данном обзоре литературы мы хотели привлечь внимание читателей к этой недавно описанной сопутствующей патологии и подчеркнуть важность раннего выявления хронической болезни почек, так как данный процесс является необратимым. При ведении пациентов с псориазом, особенно в случаях проведения системной терапии, необходимо регулярно контролировать уровень скорости клубочковой фильтрации, общий анализ мочи и степень альбуминурии. Следует проявлять особую настороженность при тяжелых формах псориаза и сопутствующем псориатическом артрите, поскольку в этих случаях риск развития псориаз-ассоциированной нефропатии значительно возрастает
Звернення головного редактора
Authors: Ivanov D.D.
Published: December 2019

No abstract
Изменения пуринового метаболизма при раке желудка
Authors: Syniachenko O.V. , Aliiev R.F. , Iermolaieva M.V. , Bondar V.G.
Published: December 2019

Актуальность. Рак желудка (РЖ) считается актуальной проблемой онкологии, что объяс­няется его высокой распространенностью и смертностью вследствие него, запоздалой диагностикой заболевания, анатомо-топографическими особенностями поражаемого опухолью органа и низкой результативностью существующих методов лечения. Роль дисметаболизма пуринов в процессах канцерогенеза остается недостаточно изученной, а его клиническая значимость требует уточнения. Увеличение содержания мочевой кислоты в крови является фактором риска развития и дальнейшего тяжелого течения РЖ. Считается, что пуриновые основания относятся к опухолевым биомаркерам, но их диагностическая и прогностическая значимость при РЖ остается неизученной. Цель: оценить состояние пуринового метаболизма у больных РЖ, установить клинико-патогенетическую значимость выявленных изменений. Материалы и методы. Под наблюдением находились 88 больных РЖ (все мужчины) в возрасте от 29 до 79 лет (в среднем 60 лет). Локализация опухолевого процесса в выходном отделе желудка имела место в 76 % случаев, в теле — в 16 %, в антральном отделе — в 3 %, а тотальное поражение отмечено у 2 % от числа обследованных пациентов. Аденокарцинома диагностирована в 72 % наблюдений, аденогенный недифференцированный РЖ — в 18 %, плоскоклеточный — в 8 %, перстневидноклеточный — в 2 %. Соотношение IА, IB, IIA, IIB, IIIA, IIIB и IV стадий РЖ составило 1 : 3 : 9 : 12 : 6 : 5 : 6. Прорастание опухоли в селезенку установлено в 15 % случаев, в поджелудочную железу — в 7 %, в печень — в 6 %, в пищевод — в 3 %, в диафрагму — в 2 %, в желчный пузырь — в 1 %. Метастазы в лимфатические узлы обнаружены в 60 % наблюдений РЖ, в отдаленные органы — в 14 %. В сыворотке крови изучали уровни продуктов пуринового метаболизма — мочевой кислоты, оксипуринола, аденина, гуанина, ксантина, гипоксантина, активностей ксантиноксидазы, ксантиндезаминазы, аденозиндезаминазы и 5-нуклеотидазы. Результаты. Изменения пуринового метаболизма установлены у всех больных РЖ, в том числе по сравнению с контрольной группой здоровых лиц уровень мочевой кислоты был выше в 2,0 раза, оксипуринола — в 4,5 раза, аденина – на 16 %, активности ксантиноксидазы — в 2,1 раза, ксантиндезаминазы — на 33 % и аденозиндезаминазы — в 7,1 раза, повышенные показатели которых констатированы соответственно в 99, 84, 39, 90, 53 и 100 % случаев, зависят от степени тяжести течения опухолевого процесса, тотального поражения желудка, прорастания опухоли в печень, поджелудочную железу и пищевод, наличия метастазов в парааортальные лимфатические узлы, печень, легкое, скелет и головной мозг, а нарушения обмена пуринов ухудшают трехлетнюю выживаемость пациентов на фоне выполненного хирургического, медикаментозного и лучевого лечения. Выводы. Изменения пуринового метаболизма участвуют в патогенетических построениях РЖ, отражают особенности течения опухолевого процесса, причем параметры мочевой кислоты и аденина имеют прогностическую значимость.
Гастроинтестинальные проявления системных васкулитов: спектр клинических симптомов, диагностика и лечение
Authors: Golovach I.Yu. , Yehudina Ye.D.
Published: December 2019

Системные васкулиты представляют собой гетерогенную группу заболеваний, которые характеризуются воспалением стенок кровеносных сосудов и классифицируются в зависимости от типа и размера вовлеченных в патологический процесс сосудов. Гастроинтестинальная система может быть вовлечена в патологический процесс при первичных и вторичных васкулитах. Поражение желудочно-кишечного тракта (ЖКТ) чаще всего встречается при IgA-васкулите, АНЦА-ассоциированных васкулитах, узелковом полиартериите и синдроме Бехчета. Исходами воспалительного поражения сосудов являются аневризмы или окклюзии в брыжеечных, печеночных или селезеночных сосудах с развитием воспаления, эрозий и/или язв, которые могут привести к перфорации, кровотечению и непроходимости желудка и кишечника и быть важной причиной заболеваемости и смертности у пациентов с васкулитами. Клинические признаки поражения ЖКТ при системных васкулитах обычно неспецифичны, к ним относятся лихорадка, боль в животе, тошнота, рвота, диарея и кровотечение. Диагностика базируется главным образом на визуализации при помощи катетерной ангиографии, компьютерной томографической и/или магнитно-резонансной ангиографии, эндоскопии с проведением гистопатологического исследования. Лечение поражения ЖКТ зависит от типа васкулита и обычно включает применение высоких доз глюкокортикоидов, иммунодепрессантов, таких как циклофосфамид, азатиоприн или микофенолата мофетил, и биологических препаратов. В данном обзоре литературы представлены данные о патофизиологии, клинических данных, диагностике, лечении и исходе поражения ЖКТ при различных типах системных васкулитов.