Підприємництво: сутність, особливості розвитку та державне регулювання в АПК
Authors: Добровольська Е. В. , Покотильська Н. В. , Вольський В.А. , Pokotylska N. 
Published: May 2024

Ефективність реалізації будь-яких господарських, виробничих, організаційних і навіть соціальних ініціатив, конкурентоспроможність суб’єктів товарообмінних відносин, а також створеного продукту (послуги) у загальному значенні залежить від підприємництва, підприємницької діяльності. Історично так склалося у світовій практиці й формуванні наукових концепцій пізнання світу, економічного та соціального життя, що організаційні, управлінські і обмінні операції на ринку стають практично упізнавані винятково за опосередкування підприємницькою діяльністю. Підприємництво як форма організації, зокрема механізм господарської взаємодії, практичного втілення та поширення новітніх, інноваційних способів взаємодії продуктивних сил та розвитку виробничих відносин, забезпечує наслідування економічних, соціальних ефектів людством для формування багатства. Розглянуто сутність поняття «підприємництво» та «підприємець», а також визначено особливості розвитку підприємницької діяльності в аграрній сфері. Встановлено, що підприємництво являє собою самостійну ініціативну діяльність, головним стимулом якої виступає прибуток. Охарактеризовано погляди науковців минулого і сучасності, які підкреслювали інноваційність як характерну рису підприємця. Розглянуто основи, на яких ґрунтується підприємницька діяльність. Доведено, що державне регулювання розвитку підприємництва в аграрному секторі – цілісність реалізованих протекціоністських заходів, що гарантують фінансову, бюджетну, правову, економічну, інвестиційну безпеку конкурентоспроможного функціонування суб'єктів підприємництва в ринковому середовищі з метою оптимізації умов і наслідків підприємницької діяльності, формування гідного рівня продовольчої безпеки держави, адаптації товаровиробників до сучасних умов нестабільності. Обґрунтовано, що фінансові витрати на державну підтримку сільськогосподарських товаровиробників повинні становити не менше 1% обсягу випуску сільськогосподарської продукції, за теперішніх 0,4%. Виявлено відсутність реальної податкової підтримки сільськогосподарських товаровиробників. Встановлено, що державна підтримка це одна зі складових механізму державного регулювання, налагоджена система пільгового фінансування пріоритетних галузей і суб'єктів малого і середнього підприємництва; система заходів нарощування адаптивності та конкурентоспроможності суб'єктів малого і середнього підприємництва в аграрному секторі контролюючого, виконавчого, законодавчого характеру. Виявлено, що основними завданнями державного регулювання малого і середнього підприємництва в аграрному секторі виступають: формування оптимальних фінансово-кредитних інструментів; удосконалення законодавчої та нормативно-правової платформи; стимулювання взаємодії суб'єктів малого і середнього підприємництва в аграрному секторі з логістичною і ринковою інфраструктурою; формування інформаційної культури і розвиток соціалізації малого і середнього підприємництва в аграрному секторі та ін. Обґрунтовано необхідність вирішення завдання формування адаптивної, комплексної та інтегративної системи державної підтримки малого та середнього підприємництва в аграрному секторі, яка гнучко й оперативно відображатиме вплив нестабільного ринкового середовища, створюючи адекватну логістичну інфраструктуру функціонування бізнесу на всіх рівнях ієрархії. На основі критичного аналізу виокремлено групи методик оцінки ефективності державної підтримки. Проведено аналіз методологічного апарату до оцінки ефективності державного регулювання аграрного сектора економіки. Визначено критерії оцінки ефективності державного регулювання в аграрній сфері. Запропонована методика оцінки ефективності державного регулювання аграрного сектору економіки, яка має бути спрямована, насамперед, на оцінку ступеня вирішення основних проблем, що перешкоджають розвитку галузі, та оцінку рівня впливу заходів державної підтримки. Проведено оцінку організаційно-економічних характеристик здійснення підприємництва, які становлять систему ідеологічних, організаційних, галузевих, природно-економічних чинників з використанням регіональних аналітичних даних. Практику представлення результатів підприємницького господарювання в агропромисловому комплексі проаналізовано на прикладі підприємств різних організаційно-правових форм господарювання та видів економічної діяльності. Здійснено аналіз економічної результативності та ефективності господарської діяльності підприємств регіону, діяльність яких пов’язана із традиційним сільським господарством та виробництвом аграрної продукції, та виявлено факт їх розвитку відповідно до кон’юнктури ринку, що становить головну можливість досягти мінімізації витрат, бути конкурентоспроможними та отримати максимальний прибуток. Досліджено стан та роль державної політики щодо стимулювання розвитку підприємництва в АПК, яка повинна зважати на сучасні умови господарювання агроформувань та забезпечувати таку політику регулювання, яка б спонукала сільськогосподарські підприємства виробляти готову продукцію з метою підвищення рівня ВВП країни. Виокремлено методи та інструменти державної підтримки підприємництва, що використовуються у практиці зарубіжних країн. Узагальнено передумови ефективності державної підтримки аграрного підприємництва. Показано, що в зарубіжній практиці переважає програмно-цільовий підхід державного регулювання аграрного сектору. Ключові слова: підприємництво, підприємець, державне регулювання, державна підтримка, державна політика, розвиток, аграрне виробництво.