Tromboelastometrija mikrovaskulāro lēveru kājiņas trombozes riska novērtēšanā traumu pacientiem, kuriem tiek veikta ķirurģiska rekonstrukcija. Promocijas darba kopsavilkums
Authors:   ,   Rīgas Stradiņa universitāte, Stepanovs Jevgeņijs 
Published: February 2025

Neņemot vērā attīstību tehniskajā aspektā, mikrovaskulāro lēveru kājiņas tromboze tāpat rada nozīmīgu risku. Lai gan biežāk tieši ķirurģiskas problēmas veicina lēveru kājiņas trombozi, vairākiem preoperatīvi identificējamiem faktoriem ir potenciāls ietekmēt lēveru kājiņas trombožu biežumu un transpozīcijas iznākumu. Traumas izraisītas hiperkoagulācijas diagnostika ir sarežģīta. Pēdējos gados viskoelastiskās metodes, tā skaitā rotācijas tromboelastometrija (RTE), tiek daudz izmantotas koagulācijas sistēmas aktivitātes monitorēšanai, diemžēl nav daudz pētījumu, kuros apskatīta viskoelastisko testu spēja paredzēt mikrovaskulāro lēveru kājiņas trombozi. Mūsu darba mērķis bija izvērtēt RTE spēju agrīni prognozēt mikrovaskulāro lēveru kājiņas trombozes risku pacientiem ar traumām, kuriem tiek veikta ķirurģiska rekonstrukcija, ar īpašu interesi par laika periodu, kas pagājis no traumas līdz rekonstrukcijai, sadalot pacientus divās apakšgrupās – agrīnās ķirurģijas un vēlīnās ķirurģijas. Pētījuma laikā tika ievākti katra pacienta dati par operācijas veidu, ķirurģiskajiem parametriem un demogrāfiskajiem rādītājiem. Pirms operācijas tika iegūts asins paraugs RTE un standarta koagulācijas testiem. Mēs izvērtējām galvenos mikrovaskulāro lēveru trombozes riska faktorus visā pētītajā populācijā un salīdzinājām galvenos mikrovaskulāro lēveru trombozes riska faktorus agrīnās un vēlīnās ķirurģijas apakšgrupās. Mūsu rezultāti parādīja, ka trombogēnas blakusslimības, ilgs operācijas laiks, hiperfibrinogenēmija standarta asins analīzēs un hiperkoagulācija RTE testos var novest pie augstākas pēcoperācijas mikrovaskulāro lēveru kājiņas trombozes incidences, lai gan riska faktori lēveru kājiņas trombozei var atšķirties starp agrīnās un vēlīnās ķirurģijas pacientiem. Mēs parādījām, ka RTE datu novērtējums var būt ērts līdzeklis hiperkoagulācijas noteikšanai, lai gan tā prognostiskā vērtība mainās atkarībā no pagājušā pēctraumas laika perioda. RTE konstatētā hiperkoagulācija var palielināt mikrovaskulāro lēveru trombozes iespējamību, īpaši pacientiem, kuriem tiek veikta plānveida operācija (vēlīnās ķirurģijas apakšgrupa), vēlāk nekā 30 dienas pēc traumas. Pavadošās patoloģijas, saistītas ar paaugstināto tendenci uz trombu veidošanos, arī palielina lēveru trombozes risku. Pretstatā agrīnās ķirurģijas apakšgrupā pirmo 30 dienu periodā pēc traumas svarīgāka loma mikrovaskulāro lēveru trombozes riska noteikšanā bija tieši mikrovaskulāras operācijas ilgumam. Mēs rekomendējam laikus izvērtēt katru pacientu, kuram ieplānota mikrovaskulāra brīva lēvera ķirurģija, īpašu uzmanību pievēršot datiem par laiku, kas pagājis pēc traumatiskā notikuma, pacienta slimības vēsturei un pirmsoperācijas koagulācijas testu rezultātiem, tādējādi nodrošinot rūpīgāku pirmsoperācijas izvērtēšanu un individuālus ieteikumus anestezioloģiskai un ķirurģiskai taktikai.
Promocijas darbs izstrādāts Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas anestezioloģijas nodaļā un Latvijas Mikroķirurģijas centrā. Aizstāvēšana: Klīniskās medicīnas promocijas padomes atklātā sēdē 2025. gada 25. februārī plkst. 14.00 Hipokrāta auditorijā, Dzirciema ielā 16, Rīgas Stradiņa universitātē, un attālināti, tiešsaistes platformā Zoom.
3.2. klīniskā medicīna; apakšnozare – anestezioloģija un intensīvā terapija.
Atslēgvārdi: mikrovaskulārā rekonstruktīvā ķirurģija; brīvais lēvers; tromboze; riska izvērtēšana; rotācijas tromboelastometrija; posttraumatiskā hipokoagulācija.