bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Design and Build a Network Security System Using Port Knocking, DMZ and IDS Techniques at SMA Negeri 1 Warungkiara
Authors: Somantri Somantri , Zulkarnaen Rahman , Gina Purnama Insany
Published: September 2023

The network security system of SMA Negeri 1 Warungkiara needs improvement to be more effective in safeguarding data integrity and confidentiality. Currently, it only relies on a filter rule security, which is not robust enough to fend off hacker attacks. Therefore, advanced security techniques such as Port Knocking, DMZ, and IDS are required. Port Knocking serves as additional authentication by accessing ports in a specific sequence to prevent unauthorized access. DMZ is used to isolate the internal network from direct attacks. IDS is used to detect suspicious activities and alert the administrator. The system was tested against various attacks such as port scanning, DDoS, and Ping of Death, and it was proven to reduce server resource usage from 34% to 6%. The test results show that this security system provides strong protection and preserves the integrity and confidentiality of data within the school network.
Aspect-Based Sentiment Analysis On FLIP Application Reviews (Play Store) Using Support Vector Machine (SVM) Algorithm
Authors: Nurul Hidayati  , Faqih Hamami  , Riska Yanu Fa’rifah
Published: September 2023

The development of fintech has driven the rapid growth of e-wallets like Flip, offering a convenient solution for interbank transfers without administrative fees. User reviews on the Play Store serve as crucial feedback for understanding the user experience. This research utilizes aspect-based sentiment analysis (ABSA) in combination with the SVM method to detect opinions, perceptions, and reviews pertaining to Flip's speed, security, and cost aspects. The objective is to provide valuable insights to both users and companies regarding their experiences with Flip in conducting financial transactions. The study employs a dataset comprising 13,500 preprocessed and cleansed data points, followed by TF-IDF vectorization. The data is divided into training and testing sets, utilizing techniques such as the train-test split and K-Fold Cross Validation to assess model performance. GridSearch analysis reveals that specific parameter combinations, notably C=1.0 and test_size=0.1, yield high accuracy across all aspects, with the linear kernel displaying the highest overall accuracy. Model evaluation is conducted using the confusion matrix and classification report, presenting accuracy, precision, recall, and F1-scores for each aspect. Notably, the Support Vector Machine model performs well, particularly in the speed, security, and cost aspects, where the cost aspect demonstrates exceptionally strong results. In summary, this study employs ABSA to analyze Flip application reviews, with the Support Vector Machine model showcasing impressive performance across various aspects, providing valuable insights for users and companies engaging with Flip's financial transaction services.Keywords: aspect-based sentiment analysis, support vector machine, reviews, Flip
Design and Construction of 2.4 Ghz Omnidirectional Antenna as Wireless LAN Transmitter (Case Study at Bukit Indah Campus, Malikussaleh University)
Authors: Tjut Adek Rizal , Rinaldi Rahmat , Sahputra Ilham , Mukhlis
Published: September 2023

Communication with a wireless system is one of the mainstay communications so that communication integration is achieved. For this reason, Malikussaleh University provides a wifi network on each campus, one of which is the Bukit Indah campus. So that the achievement of wifi access points on mobile devices needs to be improved so that it is achieved properly. Therefore it is necessary to optimize the placement of access points on the Malikussaleh University wifi network. Modeling an omnidirectional antenna that has a range of 360 ° is one solution. The method applied is to design and build an omnidirectional antenna on the Bukit Indah Campus of Malikussaleh University. Based on simulations on Mobile Radio, the largest network pathloss is 116.2 dB and the smallest is 102.0 dB. The results of omidirectional antenna testing conducted 5 times obtained the largest download speed worth 3.18 Mbps with 314ms ping at a distance of 30 meters and the smallest download speed worth 0.55Mbps with 195ms ping at a distance of 150 meters. The farther the distance of the antenna the lower the ping and packet loss, from the test results obtained an average ping of 267.8ms and the largest packet loss percentage of 0.4%. The ideal distance for this antenna is 30 to 110 meters and can even get a longer distance provided there are no obstacles. With this distance it is ideal for an assembled antenna with makeshift materials that we often encounter in everyday life.
Bibliography of Operating Room Planning 1969 – 1974
Authors: Antes E. Jean
Published: September 2023

The Robert Packer Hospital is embarking upon a construction program which will include a new operating room suite. So that the professionals involved in the planning may be informed upon those matters which are new in the field, some have requested the creation of a bibliography indexed by pertinent subject. They could then review this and choose those publications which they might consider helpful.
Co-infection of SARS-CoV-2 with human coronavirus OC43 in a patient with underlying lung disease: A case report
Authors: Mponponsuo Kwadwo , Murthy Yamini , Kanji Jamil , Tremblay Alain , Khan Daniyal , Conly John , Somayaji Ranjani
Published: September 2023

Co-infections with SARS-CoV-2 remain relatively rare and there is limited published data on the consequences of these events. We present the case of a 26-year-old man with SARS-CoV-2 and human coronavirus OC43 who had a severe infection resulting in prolonged hospitalization. Consideration of co-infections should be considered in high-risk patients.
Novel Board Game versus Active Case-Based Discussion to Teach Final-Year Veterinary Students the Diagnostic Approach to Clinical Cases
Authors: Vitale Valentina , Bonelli Francesca , Conte Giuseppe , Orsetti Chiara , Van Galen Gaby , Verwilghen Denis , Sgorbini Micaela
Published: September 2023

Traditional lectures, where students listen passively, often do not reflect the complexity of real-life decision-making situations. Furthermore, modern students are using online devices for daily activities, and this has a challenging side effect for educators, as many people these days can only maintain their focus if topics are discussed in concise and engaging ways. For these reasons, there is growing interest in the use of games for educational purposes. The aim of this study was to introduce a board game based on the Clue game for final-year veterinary students during their practical activity in large animal medicine. This type of learning process was compared with a classical case-based discussion and evaluated via a survey delivered to the students to both test their acquired knowledge and obtain their evaluation of the activity. A total of 49 students were enrolled in this study. While the board game was evaluated as being significatively better than the traditional class, no statistically significant differences were observed for the answers given to questions assessing their veterinary skills. The proposed game requires few resources other than a case-based visual materials and analyses from clinical patients, a board, two dice, and some imagination to create cases at the appropriate level for students’ knowledge. We conclude that this board game–based activity represents innovative techniques to teach clinical approaches in an interactive way with the same utility as a traditional class but is more enjoyable for the students.
КУЛЬТУРНИЙ СПРОТИВ – СКЛАДНИК СУЧАСНОЇ ВІЙНИ: ОГЛЯД 2022 РОКУ
Authors: Левченко Юрій Іванович
Published: September 2023

Стаття присвячена заходам культурних інституцій, які спрямовані на створення продуктів, що задовольняють культурні потреби українців в умовах повномасштабної російсько-української війни. Для телебачення та радіомовлення – це надання перевіреної інформації про події війни у форматі 24/7. У музиці – пісні, що підіймають настрій шляхом висміювання ворожої пропаганди та воєнних «досягнень» російської армії. Живопис – карикатури, які висміюють політично-воєнне керівництво держави-агресора, воєнні «успіхи» російських військ (знищення російської військової техніки в Чорнобаївці; затоплення крейсера «Москва»; звільнення острова «Зміїний» та ін.), реакцію росіян на війну в Україні, а також викривають воєнні злочини російських військових. Своєю чергою мурали та поштові марки, що присвячені героїчному захисту України та її героям. У театральному мистецтві – вистави про події сучасної війни. У музейній справі – виставки, створені зі знищеної на полі бою російської воєнної техніки та особистих речей російських солдатів. У видавничій справі – видання книг історико-мемуарного характеру про сучасні воєнні події. У бібліотечній справі – бібліографічні та інформаційні видання про події російсько-української війни. Освіта та наука – розрив співпраці з Російською Федерацією. Історія – переосмислення україно-російської/російсько-української історії на основі україноцентризму. Інтернет (YouTubeUA) – інформаційний (правдива інформація про війну і боротьба з фейками) та розважальний (висміювання держави-агресора) контент. Автор робить висновки, що основними культурними заходами, спрямованими на супротив російській воєнній агресії, є: допомога Збройним силам України та внутрішньо переміщеним особам; подання перевіреної інформації про події російсько-української війни; розрив відносин з Російською Федерацією у культурній сфері; відновлення діяльності культурних закладів в умовах війни; створення культурного продукту для підтримки військових та цивільного населення; психологічне розвантаження в умовах війни.
ІСТОРИКО-КРАЄЗНАВЧА ДІЯЛЬНІСТЬ ОЛЕКСАНДРА ДМИТРОВИЧА ТВЕРДОХЛІБОВА
Authors: Місостов Тотраз Юрійович
Published: September 2023

Стаття присвячена вивченню історико-краєзнавчої діяльності видатного дослідника Охтирщини Олександра Дмитровича Твердохлібова. Автором дано коротку характеристику розвитку історико-краєзнавчого руху на Лівобережній Україні наприкінці ХІХ – початку ХХ століть. Розглянуто плеяду дослідників, які вивчали історію Сумщини, при цьому виокремлено значення дослідницької роботи місцевих «провінційних» краєзнавців. Наведено короткі біографічні дані О. Д. Твердохлібова, зокрема висвітлено початковий шлях його становлення як історика і краєзнавця. Прослідковано наукові зв’язки видатного дослідника Охтирщини з Харківським університетом: його діяльність у складі Харківського історико-філологічного товариства при університеті, а також плідна співпраця і дружба з відомим харківським істориком-етнографом М. Ф. Сумцовим. Проаналізовано різні напрями історико-краєзнавчої діяльності О. Д. Твердохлібова, а також складено перелік його найбільш відомих праць. Автором зосереджено значну увагу на аналізі роботи видатного краєзнавця з вивчення різних аспектів історії Охтирки та місцевих повітів. Розглянуто його історичний екскурс стосовно розвитку релігійного життя громади Охтирщини, а також наукові розвідки щодо історії виникнення та розбудови окремих старовинних церковних споруд у регіоні. Детально проаналізовані дослідження О. Д. Твердохлібова з вивчення історії організації освітніх закладів Охтирки та загалом історії розвитку місцевої освіти. На основі детального вивчення праць дослідника виявлено його неабиякий інтерес до історії промислового розвитку Охтирщини, а також економіко-статистичних досліджень краю. Проаналізовані результати окремих етнографічних експедицій, які О. Д. Твердохлібов здійснював у вільний від педагогічної діяльності час. Відзначено вагомий внесок дослідника-краєзнавця в реалізації державних проєктів з вивчення старовинних місцевих народних промислів. Висвітлено також участь О. Д. Твердохлібова у ХІІ археологічному з’їзді в Харкові, зокрема його особистий внесок в організацію етнографічної виставки на цьому з’їздові. В заключній частині статті розглянуто фольклорно-літературну спадщину О. Д. Твердохлібова як перспективний шлях подальших досліджень у вивченні окремих напрямів діяльності цього видатного дослідника Сумщини.
ОБРАЗ РАДЯНСЬКОГО ОСВІТЯНИНА ДОБИ ДЕСТАЛІНІЗАЦІЇ (1953–1964 РОКИ) У ТВОРАХ ОЛЕСЯ ГОНЧАРА
Authors: Найденко Тарас Олександрович
Published: September 2023

У статті досліджується репрезентація образу радянського освітянина у творчості Олеся Гончара періоду десталінізації (1953–1964 років). На основі аналізу листів, щоденників та прозових творів автора досліджується, як зображував і рефлексував роль освітян у радянському суспільстві в цей трансформаційний період Олесь Гончар. Завдяки проведеному аналізу його творів, стаття проливає світло на еволюцію сприйняття та зображення ним радянських педагогів, в час, коли країна зазнала значних політичних і соціальних змін після смерті Йосипа Сталіна. Образ освітянина поступово змінювався від «Таврії» та «Перекопу» й до «Собору». Відбувалася його еволюція від образу канонічного палкого вчителя-революціонера, агітатора та пристрасного ліквідатора неписьменності, до рядового й майже непомітного функціонера в «Тронці». Згодом, зміни досягають свого апогею у образі освітянина-захисника народних традицій, скарбів та духовних багатств в «Соборі». У творах цього періоду немає вчителів, яких можна було б вважати яскравими особистостями, всі освітяни, не зважаючи на зміни в системі, залишаються у баченні автора людьми-функціями. Проте у більшості творів Олеся Гончара цих років освітянин залишається мірилом моральності та порядності, захисником традиційних українських цінностей. Зважаючи на зміст щоденників Олеся Гончара з великою імовірністю він проходив в цей період схожі трансформації як громадянин та особистість. Отримані результати сприяють кращому розумінню культурних та інтелектуальних зрушень, які відбулися в цей вирішальний період радянської історії.
ЛИТУАНІСТИЧНІ СТУДІЇ ЮЛІУША БАРДАХА (1914–2010 РР.)
Authors: Хлібовська Ганна Миколаївна
Published: September 2023

У статті проаналізовано науковий доробок вченого-історика Юліуша Бардаха (1914–2010 рр.) – одного з найбільш відомих дослідників Великого князівства Литовського. Вказано, що його життєвий шлях, наукові інтереси пов’язані з теренами, об’єднаними в межах Великого князівства Литовського та Речі Посполитої. Зазначено, що на формування наукового профілю Юліуша Бардаха вплинули відомі дослідники історії права – Стефан Еренкройц, Ян Адамус та медієвіст Генрих Ловмянський. Перші наукові розвідки вченого з литуаністики з’явилися вже за доби міжвоєння під час його навчання у Вільнюському університеті імені Стефана Баторія. Надалі литуаністичні студії посідали чільне місце у науковому доробку дослідника, хоча до спектра його наукових зацікавлень входили питання історії держави і права, історіографії, методології історії. Вчений був співавтором узагальнюючих робіт із зазначених проблем і осібних досліджень. Використовуючи здобутки литуаністики у польській історіографії міжвоєнного періоду, Юліуш Бардах розширив проблематику досліджень, проаналізував відомі та запровадив до наукового обігу раніше невивчені історичні джерела, запропонувавши власне бачення джерелознавчих проблем. Основна увага звернена ним на функціонування політичного і суспільного механізму Великого князівства Литовського, соціальну структуру населення, причини та наслідки унійних процесів, історію кодифікації литовського права. Застосовуючи головно позитивістські методологічні підходи, науковець показав динаміку формування територіальних меж і державотворчих процесів на теренах Великого князівства Литовського, проаналізував статус ВКЛ після укладення Кревської та Люблінської уній. Історик зауважив, що частина литовських князів, починаючи від Вітовта, виступала проти інкорпорації Литви до Польщі. Тому Кревська унія не сформувала єдину державу. Литва і Польща фактично існували самостійно зі своїми правовими нормами. Єдине, що їх об’єднувало, – особа монарха. Натомість Люблінська унія, попри опір литовських князів, призвела до інкорпорації Великого князівства Литовського Королівством Польським. Розкрито отримані ВКЛ автономні права – окрему організацію влади, судочинство, власний скарб та військо. Юліуш Бардах стверджував, що зазначені чинники визначали ступінь самостійності ВКЛ. Унійні події розглянуто ним у контексті загальноєвропейських тенденцій. Вказано, що сформовані Кревською та Люблінською уніями моделі державного устрою в тому часі були властиві іншим європейським країнам. Аналізуючи Литовські статути, вчений стверджував, що зазначені правові акти були одними з найкращих прикладів офіційно кодифікованого права у тогочасній Європі. Вони поєднували елементи звичаєвого права поліетнічної держави, писемних правових джерел, західноєвропейські ідеї гуманізму. Вказано, що з наукової школи Юліуша Бардаха вийшло покоління дослідників-литуаністів, котрі продовжили справу свого вчителя.
ЕТИКА ВІЙНИ
Authors: Андрущенко Віктор Петрович
Published: September 2023

Від знаменитого шумерського царя Гільгамеша і до наших днів війни є постійними супутниками життя людей. Важко назвати відтинок світової історії, в якому б не було малого чи великого військового зіткнення. Люди не тільки обробляли землю чи випасали худобу, займались гончарством, полюванням чи рибальством, будували хати чи облаштовували свій побут, але й воювали. Причини війн, звичайно, різні. Когось приваблювали чужі землі, інші переймались пограбуваннями більш успішних і заможних народів, треті намагались підкорити собі сусідів, щоб жити за їх рахунок… При цьому вони грабували, руйнували життєву інфраструктуру, нищили матеріальні та духовні цінності, вбивали одне одного, калічили, забирали в полон, перетворювали в рабів, одним словом, воювали. Ініціаторів війн – тих, хто здійснює захоплення чужих земель, насильно оволодіває майном, матеріальними та духовними цінностями, – споконвіків називали завойовниками, окупантами. В свою чергу, тих, хто оборонявся, охороняв кого-, що-небудь від нападу, замаху, удару, ворожих, небезпечних дій, величали захисниками. Сучасна війна, яку веде проти України «старший брат», виявила найгірші, найбільш потворні риси цього злочинного етносу. Перейнявши антилюдську злобу і ненависть від ординської генетики, стократ посилені алкогольними засобами та облудливою ідеологією, росіяни у буквальному розумінні «розсекретили» й оприлюднили перед світом свою істинну злоякісну сутність руйнівників, вбивць, окупантів, загарбників. Людські якості їм не притаманні. Українці у всі часи боролись за власну свободу. В цій боротьбі визрівали найбільш високі і благородні морально-етичні якості, з якими нині вони захищають власну Батьківщину, народ і культуру. Цю істину має знати кожен. Вона має домінувати в школі і ЗВО, в культурі, духовному житті кожного, хто шанує людей і життя, мирну працю і справедливість.
THE RELATIONSHIP BETWEEN FAITH AND POLITICS IN THE FIRST PERIOD IN SALIM IBN ZEKWAN’S WORK “AS-SIRA”
Authors: Gasimov Azer Ali
Published: September 2023

In the book “as-Sira”, Salim ibn Zekwan has presented the essential codes of the Kharijites/Ibadi thought and the relationship between faith and politics in the early period. In “as – Sira” he reflected the specific examples of the Kharijites/Ibadi thought in faith and action context by using explanation of events of the time of Hazrat Osman and Hazrat Ali. Also, Salim has become one of the important figures of this thought by evaluating political events in the context of faith. Religion is one of the most effective values in the life of an individual and society. It is a motivation that influences, directs and gives enthusiasm and spirit to the individual and society. Therefore, religion does not serve any political, legal, individual and social purpose. Also, it cannot be sacrificed to a false belief or thought and fanaticism. When religious texts are taken out of their context, they can be misunderstood. One of the problematic reasons for religious fanaticism is the commentaries that contradict the purpose when they assign a meaning to divine orders and apply them to daily life. It causes chaos and discomfort trying to force your own political and intellectual views as absolute truths and imposing them on others. As a result of that people are directed to the wrong direction and purpose, they are divided, grouped, separated and become enemies to one another. Thus, religion, which its real purpose is making people live in unity, equality and sense of brotherhood, appears as a problem and chaos by being got off its point. Especially, it turns into means of violence, oppression and chaos in the hands of some malicious people. The Holy Quran has established the faith as high and sacred value principles. It invites people to believe in these values independently and gives people the freedom to accept or reject the values of Islamic faith. It does not accept any pressure or direction on this subject. Allah has not given a right to anyone or organization to make pressure or coercion in worships. The Quran has ordered Prophet Muhammad to preach revelation and not to put pressure upon this issue.
ПОГЛЯДИ МИТРОПОЛИТА АНДРЕЯ ШЕПТИЦЬКОГО ЩОДО ПРАВ ТА ОБОВ’ЯЗКІВ СВЯЩЕННОСЛУЖИТЕЛІВ
Authors: Гоголь Василь Володимирович , Габлей Наталія Григорівна
Published: September 2023

В статті здійснено комплексне теоретичне дослідження поглядів митрополита Андрея Шептицького щодо прав та обов’язків священнослужителів УГКЦ, зокрема: здійснення духовного наставництва для населення, поширення релігійної освіченості, побудова громадянського суспільства тощо. У праці розглянуто базові права та обов’язки священнослужителів, які були надані їм ще за часів Костянтина Великого, а згодом змінені та обмежені у різні історичні епохи за різних умов. Особливу увагу приділено поглядом митрополита Андрея Шептицького щодо прав і обов’язків, що регулюють певні ділянки життя священнослужителя. Детальніше розглянуто зафіксовані у законодавстві права та обов’язки (право на працю, на участь у політичному житті, на суспільну активність, на освіту, культурну діяльність та інше). У праці послідовно висвітлено й інші питання, пов’язані із економічним, політичним та суспільним життям священнослужителів. У статті визначається, що у своїх багато численних працях митрополит Андрей приділяв значну увагу громадянським правам та обов’язкам, оскільки час, в якому діяв митрополит був особливий, сповнений боротьби з режимами, що були на теренах нашої держави, а саме австро-угорський, польський, радянський. Досліджено його погляди щодо побудови незалежної держави на моральних християнських засадах, яке має бути за участі духовенства. Також проаналізовано цікавий погляд Глави Греко-Католицької Церкви, що виховання в народу взаємної толерантності і духовності має відбуватися через працю священнослужителів. Для цього важлива роль відводиться обов’язку священнослужителя давати належні знання своїй пастві, щоб поєднати церковне та національне життя. Досліджено, що важлива роль Церкви є відвести належне місце матеріальним цінностям і виявити їх відношення до цінностей вічних. Щодо цієї позиції, то митрополит підкреслював, що священнослужитель, згідно зі своєю позицією, мав би відстоювати правильне трактування земних благ і на власному прикладі показувати їхню вартість; душпастир зобов’язаний бути зразковим для суспільства, яке формується. Таким чином, зазначено, що священнослужитель мусить бути провідником народу, який скеровує його в напрямку моральності, а бачення митрополита щодо розвитку народу включає такі елементи: знання, виховання патріотизму та побудова громадського життя на християнських засадах.
ПОЕТИКА ЯК МЕТОДОЛОГІЧНИЙ ІНСТРУМЕНТ ДОСЛІДЖЕННЯ ФІЛОСОФСЬКО-КУЛЬТУРНИХ ЯВИЩ
Authors: Гончаренко Катерина Сергіївна
Published: September 2023

У розвідці розглядається концепт «поетики» як інструменту методології, який у філософії та культурі може бути застосований до аналізу тексту. Відтак якщо в традиційних літературних, культурологічних etc. підходах – поетика декларувала головні творчі принципи та правила тексту, то наразі ми можемо вважати її одним з конститутивних методів у вивченні механізмів його створення та функціонування. Точкою опори до контекстуального визначення методологічного поетичного прийому взято сучасність/ contemporary, в якій текст є відкритою структурую та горизонтом множинних міждисциплінарних тлумачень та інтерпретації. Головним джерелом до розуміння та пояснення методології поетики виступають розвідки структуралізму та постструтуралізму.
КОНТЕМПЛЯТИВНІ СТУДІЇ: СТАН І ПЕРСПЕКТИВИ ГАЛУЗІ
Authors: Колесник Ігор Миколайович
Published: September 2023

У статті розглянуто основні аспекти нової галузі – контемплятивних студій. Це галузь, яка поєднує у собі інтереси прикладних і гуманітарних наук, відіграє роль майданчика для співпраці, обміну знаннями та досвідом поміж дослідниками із різних дисциплін: когнітивних наук, нейронаук, медицини, філософії, педагогіки, психології, культурології, релігієзнавства тощо. Історія галузі зумовлена кількома важливими етапами: діалогом релігійних і духовних традицій світу (кінець XIX ст.), змінами і імміграційною політикою на Заході у XX ст., посиленням уваги до східних духовних практик і трансляції цих практик завдяки живим носіям із Азії. Зрештою, у науці формуються осередки дослідників медитації, йоги та інших феноменів, які нині узагальнюються під спільним поняттям контемплятивних практик. Можна умовно виділити дві великі гілки у наукових дослідженнях: контемплятивну науку (коґнітивні студії, нейронауки, медицина тощо) і контемплятивні студії (переважно гуманітарна освіта). У статті також проаналізовано основні поняття та ідеї, які застосовуються методологічно фахівцями галузі: «контемпляція», «контемплятивні практики», «досвід» (від першої, другої та третьої особи). Нові методології у навчанні мають на меті побудувати довіру до суб’єктивного досвіду, створити сприятливе освітнє середовище діалогу між практиками і формування на основі цих двох попередніх кроків ширшої, поглибленої ціннісно та осмисленої картини світу. Основними перспективами контемплятивних студій є створення освітніх форматів, які включають особистий досвід, навички створення спільного поля смислів і далі на основі втіленого пізнання краще розуміння природи свідомості людини. Надалі ці відкриття мають застосовуватися у філософії, на практиці у мистецтві та інших креативних формах реалізації людини.
ОСОБЛИВОСТІ КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ В АНТИЧНІЙ ФІЛОСОФСЬКІЙ ДУМЦІ ПЕРІОДУ КЛАСИКИ
Authors: Крижановська Тетяна Олександрівна
Published: September 2023

Стаття присвячена розгляду критичного мислення як феномену, основні особливості якого, як показано в цій роботі, склались у період класичного періоду античної філософії. Філософське визначення критичного мислення постає у вигляді складного комплексного завдання. Можемо говорити про три точки уваги: перша – операціональна; критичне мислення має бути раціональним, логічно обґрунтованим, цілеспрямованим; друга – аксіологічна, має бути готовність людини до критичного перегляду своїх глибинних ціннісних переконань та світоглядних настанов; третя – соціальна, можливість доводити свою думку, не завжди погоджуватись із загальноприйнятими речами, чути та розуміти інших. Крім того, можна говорити про: 1) критичне мислення як динамічний процесуальний феномен; 2) критичне мислення як метод; 3) критичну думку як сформований та усталений феномен. Ці значення, на нашу думку, постали ще в класичній античній філософії. Сократ намагався привернути увагу співрозмовників до відомих речей та наповнити їх новими сенсами, які перевертали традиційні погляди. Аксіологічний та соціальний смисл критичного мислення був закладений саме Сократом. Платон продовжує лінію свого вчителя, але розвиває методологічний інструментарій критичного мислення, показує хиби, які можуть заважати отриманню істинного знання: небажання почути іншого або навіть острах перед думкою іншого; схильність людини входити в такий стан, коли емоції переважають розум; прийняття правдоподібності без будь-яких доказів; звуження кола підтверджень та аргументів для отримання знання, що призводить до неповноти доказів; нечесність. Операціональний смисл критичного мислення розвивається Арістотелем, який вважав, що людина має не пригадувати смисли, а вчитись на досвіді їх формулювати, розуміючи, що критичне мислення має свої особливості, немає вічних і єдиних смислів, вони можуть бути альтернативними.
ПРИЧИНИ ТА СУПЕРЕЧЛИВІСТЬ МАСОВІЗАЦІЇ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Рилова Ольга Юріївна
Published: September 2023

У другій половині ХХ століття у всьому світі спостерігалися вражаючі масштаби розширення систем вищої освіти. Після Другої світової війни цей феномен незалежно від регіональних та національних особливостей набув всезагального характеру. Однак в Україні масовізація вищої освіти має свою власну динаміку, яка визначається особливостями історичного, політичного, культурного, соціального та економічного розвитку нашої країни. Дослідження феномена масовізації вищої освіти в Україні дозволяє виділити деякі суперечливі тенденції. З одного боку, рівень охоплення населення вищою освітою продовжує зростати навіть у періоди кризи; в той час як після закінчення навчання спеціалісти з вищою освітою стикаються з реальністю, яка не здатна запропонувати їм можливості для професійної самореалізації; в умовах економічної нестабільності та постійного коливання рівня бідності, поглиблення соціальної нерівності, яка в свою чергу призводить до нерівності у сфері освіти. З іншого боку, збільшення попиту на вищу освіту в Україні та відповідно розширення мережі закладів вищої освіти суперечать національній стратегії сталого розвитку. Метою даної статті є аналіз соціально-економічного розвитку України, що впливає на формування суперечливих тенденцій, які призводять до масовізації вищої освіти. Для досягнення цієї мети досліджуються причини масовізації вищої освіти в Україні; розглядаються наслідки цього феномена в контексті продуктивного розвитку та соціального розшарування суспільства, а також акцентується увага на зміні функціоналу закладів вищої освіти, спричиненій масовізацією.
КІНЕЦЬ «ПРИВАТНОГО» У ДИСКУРСІ НАСИЛЬСТВА КРІЗЬ МОРАЛЬНУ РИТОРИКУ
Authors: Ткаченко Валерія Вікторівна
Published: September 2023

Актуальність запропонованої роботи зумовлена тезою про те, що «стать – це предикат страху». Тема насильства ніколи не втрачає своєї актуальності, вона лише трансформується і розглядається під різними кутами зору. Але тема домашнього та гендерного насилля особливо актуалізувалася в Україні у останні кілька десятків років. Розглядаючи тему насильства як соціального феномену, автор наголошує на тому, що ми, як пострадянська країна були у полоні низки міфів та стереотипів, замовчування, заляканості, упередженості та слабкості правової системи. Ще до повномасштабної війни 2022 року Україна стала на шлях Європейського розвитку та вирішення цієї проблеми. Набули розвитку юридичні аспекти дослідження цієї теми, створювались притулки для жінок, надавалась уся необхідна їм допомога. Але головним фактором, на думку автора, є ментальні зміни у суспільстві та підходи до висвітлення цієї проблеми. Автор вбачає одним із рішень цієї проблеми у моральній риториці та підняття дихотомії «Я» – «інший» між жертвами та суспільством. Розповідаючи реальні історії насильства, суспільство піднімає цю тему на новий рівень, привертає увагу до проблеми, надаючи шанс жінці бути почутою, а іншим – шанс на безпеку та обізнаність. «Щоб не повторилось з іншою» – такий наратив будується у дихотомії «Я» – «Інший». У дослідженні автор спирається на порівняльний, дедуктивний, герменевтичний методи. Висновки, що представлені у кінці роботи, можуть бути невеликим доповненням до профілактики та боротьби із гендерним та домашнім насильством, формуванням відповідних уявлень у свідомості людей сучасного українського суспільства.
KULTUROWE I PSYCHOLOGICZNE ASPEKTY KINEMATOGRAFII – NEGATYWNE SKUTKI FILMU
Authors: Bandarzewska Weronika , Burek Paulina , Gliszczyńska Sabina
Published: September 2023

Niniejszy artykuł przybliża tematykę możliwych konsekwencji wynikających z oddziaływania filmu na oglądającego. Autorki podejmują próbę przedstawienia negatywnych skutków, będących konsekwencją kontaktu ze specyficznym rodzajem kina. Z jednej strony zauważa się znaczenie filmu dla podtrzymywania szkodliwych społecznie stereotypów, dotyczących, np. postrzegania chorób psychicznych czy wizerunku kobiet i mężczyzn (społecznie przypisywanych ról czy oczekiwań). Z drugiej strony podkreśla się istnienie szeregu negatywnych skutków, wynikających z bardzo wczesnej ekspozycji na telewizję i inne materiały audiowizualne. Podejmując rozważania nad wpływem kina, w artykule opisano także czym cechują się nieodpowiednie treści filmowe i w jaki sposób młodzi widzowie naśladują zachowania bohaterów filmowych. W dalszych częściach tekstu czytelnik zapozna się z nowym pojęciem, obrazującym kino wywołujące negatywne doświadczenia poznawcze i emocjonalne. Artykuł zamykają podrozdziały, dotyczące odpowiedzialności twórców w zakresie tworzenia dzieł mogących mieć negatywny wpływ na oglądających (niekiedy nawet niezależnie od wieku). Autorki poruszają temat granic twórczości czy etyki produkcji filmu, wymieniając w tym kontekście kilka rodzajów etyczności tworzenia dzieła audiowizualnego. Celem artykułu jest podkreślenie, iż mimo wiązania filmu z pozytywnymi aspektami - rozrywką, odpoczynkiem czy formą sztuki, może mieć on także negatywny wpływ na widza. Podkreśla się potrzebę prowadzenia badań empirycznych, dotyczących długofalowych konsekwencji obejrzanego filmu na różnorodnych widzów. Film, bez odpowiedzialnych i świadomych postaw odbiorców (konsumentów), stanowić może niebezpieczne narzędzie. Jak wiadomo przemysł filmowy pozostaje niezwykle dochodową gałęzią działalności komercyjnej, co niektórych twórców może skłaniać do masowego «testowania» granic publiczności.
«КУЛЬТУРНИЙ ДЕТЕРМІНІЗМ»: ЕВОЛЮЦІЯ ТЕОРІЇ ТА ВИЗНАЧАЛЬНІ ЧИННИКИ
Authors: Гостєва Оксана Викторівна
Published: September 2023

У статті досліджується еволюція теорії культурного детермінізму та його визначальні чинники. На основі теоретичного аналізу розкрито поняття детермінізму, яке у застосуванні до наукового дослідження набуває форми основного, вихідного принципу. Встановлено, що вчення про культурний детермінізм знайшло широке розповсюдження в наукових дослідженнях, пройшовши певні етапи. У статті досліджено еволюцію концепції детермінізму від давнини до його інтерпретації у сучасності. Сучасне бачення культурного детермінізму увібрало у собі всі попередні вчення, узагальнивши їх. У досліджені наголошено, що саме філософська доктрина детермінізму продовжує відігравати важливу роль у дослідженнях культури. Виокреслено «детермінізм культурний» та представлені основні етапи його становлення в культурологічних дослідженнях. Інтерпретація культурного детермінізму характеризується розширювальним тлумаченням поняття культури, що означає, що культура описується як чинник, який визначає всі інші. Зазначено, що значний влив на становлення культурного детермінізму у наукових дослідженнях здійснила школа культурної антропології. В статті проаналізовано уявлення у наукових поглядах про визначальні чинники культурного детермінізму. Встановлено, що визначними чинниками культурного детермінізму постають цінності (тому числі релігійні), традиції, звичаї, символи, архетипи. Зроблено висновок, що «культурний детермінізм» (cultural determinism) означає перетворення нових видів і способів людської діяльності (нововведень) у соціальні норми і зразки, які забезпечують їх інститутаційне оформлення, інтеграцію і закріплення у культурі суспільства.
ВЗАЄМОЗВ’ЯЗОК ТЕЛЕБАЧЕННЯ, КУЛЬТУРИ І СУСПІЛЬСТВА: КУЛЬТУРОЛОГЧНИЙ АНАЛІЗ ЗАРУБІЖНОГО ДИСКУРСУ
Authors: Купрій Тетяна Іванівна
Published: September 2023

У статті наголошено на значенні телебачення як своєрідного інституту, невіддільної частини соціокультурного життя сучасного суспільства, як чинника радикального повороту в його функціонуванні, як потужного інструменту для передавання культурних цінностей і формування громадської думки. Акцентовано, що саме культурологічні дослідження роблять визначальний внесок у роздуми про те, як культура, суспільство і повсякденна практика нерозривно пов’язані між собою і можуть бути проблематизовані за допомогою засобів комунікації – зокрема, телебачення. Розглянуто концепції представників різних наукових шкіл і напрямів у вивченні медіа, телебачення, його взаємозв’язку із культурою та суспільством загалом. Зокрема, Р. Вільямса, який визначає телебачення явищем, що взаємопов’язує три важливі процеси: технологічний, інституційний та культурний, і пропонує два підходи до вивчення телебачення: з точки зору його технологій; як форму вираження культури. Звернено увагу на переконання Е. Антунеса та П. Б. Ваза про те, що концепції, які ґрунтуються на технологічних аспектах, суттєво обмежують дослідження телебачення як одного з видів нових медіа, насправді телебачення відіграє важливу роль у посередництві культурних та ідеологічних цінностей завдяки таким жанрам, як новини, фільми, серіали та ін. З’ясовано, що Х. Мартін-Барберо розглядає телебачення як спосіб інтерпретації світу, пропонуючи поняття посередництва, акцентування уваги на часових аспектах і множинності культурних матриць. У свою чергу С. Голл підкреслив важливість соціального та культурного контексту, пропонуючи розглядати практику перегляду телебачення як процес переговорів між глядачем і текстом, як тип дискурсивного конфлікту. Вказано на необхідність звернення особливої уваги на зв'язок телевізійного споживання із культурним капіталом, який є важливим предиктором моделей споживання телебачення. Зазначено, що зміни, які відбуваються у звичках глядача, динамічно пов’язані з технологією, і з самою телевізійною індустрією, це перехідний момент, коли галузь намагається знайти шляхи та рішення, щоб залишитися прибутковою і привабливою для глядача. Констатовано реконфігурацію телевізійної індустрії, яка поступилася місцем торрентам і потоковим передачам в інтернеті, – по суті, телебачення сконфігурувало себе як важливий агент, у якому переплітаються культурні практики сучасного суспільства. Практики, сконструйовані аудиторією, змусили телевізійну індустрію переосмислити себе, надавши докази зміни гегемоністських і контргегемоністських уявлень про те, що можна вважати «телебаченням».
ЦІННІСНО-ЕКЗИСТЕНЦІЙНІ ПОШУКИ ЛЮДИНИ В ЕКСТРЕМАЛЬНИХ СИТУАЦІЯХ НА ПРИКЛАДІ ФІЛЬМІВ «ВТОРГНЕННЯ ВИКРАДАЧІВ ТІЛ» (1956, 1978, 1993, 2007)
Authors: Миславський Володимир Наумович , Мухін Олександр Юрійович
Published: September 2023

В статті розглянуто ціннісні та екзистенційні пошуки, які постають перед людиною в умовах екстремальної ситуації. Виявлено та охарактеризовано основні питання та протиріччя, які виникають перед особистістю у процесі вибору між довірою до близьких та власним виживанням, між самовіддачею та доцільністю ризику в умовах різних небезпек, і яким чином людина вирішує ці дилеми. Дану проблематику розглянуто на матеріалі теми протистояння людства та інопланетян, що представлена у фільмі жанру наукової фантастики «Вторгнення викрадачів тіл» (1956, реж. Д.Сігел) та його рімейків «Вторгнення викрадачів тіл» (1978, реж. Д.Кауфман), «Викрадачі тіл» (1993, реж. А.Феррара), «Вторгнення» (2007, реж. О.Шіршбігель, Д.Майктіг). За допомогою компаративного, системного та аксіологічного методів було виявлено, які вчинки головних героїв фільму можуть бути ціннісним взірцем в умовах небезпеки, а які є протипоказанням, і як кожна з екранізацій розкриває дані цінності. В результатах дослідження виявлено моральні риси та цінності, яким слідують люди в екстремальних ситуаціях, та важкі психологічні ризики, на які їм доводиться йти у цій обстановці. Окрім того, в роботі проаналізовано специфіку теми протистояння людей та інопланетян, яка є однією з центральних в кінофантастиці, і викликає значний інтерес і дискусії серед глядачів та наукової спільноти. В дослідженні розкрито, як саме серія фільмів «Викрадачі тіл» розширює проблематику відносин людей та прибульців у порівнянні з іншими стрічками кінофантастики, і які нові риси вона надає цій сюжетній схемі жанру.
КУЛЬТУРА ЯК ПЕРЕМОГА ПРАВА НАД ІНСТИНКТОМ
Authors: Сошніков Андрій Олександрович , Могільова Світлана Валентинівна
Published: September 2023

У статті основною ідеєю є розуміння історії як процесу розвитку, подібного до зростання ембріона, який відбувається у часі під впливом різних людей з більшим або меншим вкладом. Ця концепція передає дві ключові думки: по-перше, те, що ми робимо у теперішньому, може визначати майбутнє; і по-друге, майбутнє не зумовлено. Результатом цього розвитку є культура. Ми можемо розділяти матеріальну культуру та духовну культуру, хоч вони тісно пов’язані. Як будь-яка інша фізична істота, людина повинна задовольняти свої базові потреби та створювати мирне середовище для процвітання. Всі форми розвитку відбуваються в раціональному суспільстві, де люди діють навмисно, балансуючи свої потреби та бажання, визнаючи те, що необхідно та можливо. Людський розум дозволяє нам долати наші базові інстинкти та адаптуватися до нових реалій. Тоді як інстинкт тягне нас до звичних поведінкових патернів, розум і роздуми дозволяють нам долати ці тенденції. Перевага людства полягає у його здатності приймати зміни та відкидати шкідливі звички, тим самим просуваючи прогрес та розвиток. Закон можна розуміти як суворий набір правил, що описують очікування суспільства. Поряд із законом виникає мораль як третій елемент. Мораль є більш високорівневою системою, яка спрямовує нашу поведінку і допомагає нам приймати етичні рішення. Процес розвитку часто відбувається в контрасті, наприклад, коли індивідуальні права виникають з верховенства закону, проте безпека цих прав може бути наражена на загрозу з боку влади або сильних лідерів. Зрештою, прогрес досягається за рахунок балансу індивідуалізації та співробітництва. Суспільство має зберігати індивідуальні свободи, одночасно просуваючи колективні цілі та спільні цінності. Долаючи наші інстинкти і приймаючи розум і мораль, ми можемо побудувати більш справедливе та рівноправне суспільство, яке буде вигідним для всіх.
ТОМІЗМ І РЕФОРМАЦІЯ XVI СТОЛІТТЯ: КОНТРОВЕРСІЙНА ІСТОРІЯ ВІДТОРГНЕННЯ ТА ПРИЙНЯТТЯ
Authors: Шиманович Андрій Олександрович
Published: September 2023

У статті здійснено аналіз ступеня впливу томістської схоластичної традиції на чільних носіїв реформаційних ідей початку XVI ст. – Мартіна Лютера, Жана Кальвіна та Ульріха Цвінґлі – та на рух Європейської Реформації загалом. У процесі проведення цього дослідження автором було з’ясовано, що початкова стадія Реформації ознаменувалася появою незалежних один від одного рухів із відмінними богословськими акцентами та неоднаковим ставленням до філософської традиції, започаткованої св. Томою Аквінським. Передусім, будучи виховані як пізньосередньовічні католики, отці-засновники Реформації стикнулися із множинністю напрямів всередині схоластичної мислительної традиції (томізм, альбертизм, скотизм, окамізм, августиніанство), що негативно позначилося на їх рецепції середньовічної схоластики, а також на бажанні задіяти напрацювання мислителів-схоластів у власних богословських програмах. З’ясовано, що на ранній стадії свого інтелектуального формування У. Цвінґлі зазнав помітного впливу з боку св. Августина, Іоанна Дунса Скота та гуманіста Еразма Ротердамського, натомість праці св. Томи істотним чином не вплинули на цюрихського реформатора. Відсутність прямих посилань на праці схоластів у творах Ж. Кальвіна дослідники трактують як замасковане небажання женевського діяча Реформації оприявнити свою залежність від них із полемічних причин. Щоправда, деякі дослідники воліють говорити про дуальну суперечливу особистість Кальвіна, котра поєднувала у собі: 1) філософськи налаштованого криптотоміста із раціоналістичними нахилами та прагненням до впорядкування, структурованості та систематизації, а також 2) теолога із розумінням християнства як живої, парадоксально-динамічної релігії. М. Лютер вирізнявся своїми гострими публічними атаками на філософію Аквіната. Втім у приватних листах німецького реформатора знайдено надійні свідчення про вибіркове приватне дослідження Лютером філософії св. Томи. Насамкінець слід зазначити, що на зламі XVI–XVII століть виникло автентичне і самобутнє інтелектуальне явище, яке увійшло в історію під назвою «протестантська схоластика». Причиною появи цього напряму стало впровадження і подальша фіксація протестантської теології в низці європейських університетів.
ФЕСТИВАЛЬНИЙ РУХ В УКРАЇНІ: ГЕНЕЗА ТА СУЧАСНІСТЬ
Authors: Ясюк Тамара Леонідівна
Published: September 2023

У статті розглянуто фестивальний рух в його історичному аспекті, показані механізми міжкультурного діалогу народної та масової культури у соціокультурному вимірі сучасності на прикладі відомих фестивалів. Висвітлена специфіка проведення фестивалів у період російсько-української війни. Фестивальна культура сьогодні посідає особливе місце в сучасному культурно-комунікаційному просторі. Сприяючи розвитку національної духовної культури, фестивалі популяризують художню спадщину країни в контексті демонстрації культурних, мистецьких досягнень їх учасників, презентації самобутніх творчих надбань. Нині для України надзвичайно важливим є не тільки збереження національної культури, мистецтва та спадщини, але й донесення всьому світу правди про Україну та війну на нашій землі. Одним із таких дієвих культурних інструментів, який дозволяє виконати поставлені завдання, є фестивальний рух в Україні, котрий зазнав суттєвих змін, переорієнтувавшись на підтримку морального духу людей та підтримку Збройних Сил України.
КОРЕЙСЬКА МОВА В УКРАЇНІ: ІСТОРІЯ, МОВНА НОРМА, ВОЄННІ БУДНІ
Authors: Візітів Юлія Миколаївна , Сатієвський Артем Анатолійович
Published: September 2023

Корейська національна меншина України, порівняно з іншими, має недовготривалу історію співжиття з титульною українською нацією. Проблема незнання корейською діаспорою рідної мови є результатом безжальних депортацій та політики асиміляції спершу Російською імперією, потім керівництвом СРСР. Лише в останні тридцять років, уже за часів незалежної України, українські корейці на практиці успішно реалізовують законодавчо закріплені мовно-культурні права. В українській історіографії відсутнє комплексне дослідження, присвячене цій проблемі, тобто вивченню історії відкриття шкіл з корейською мовою викладання, роботи офлайн та онлайн мовних курсів, аналізу розмаїття навчальних заходів, націлених на опанування та популяризацію корейської мови не лише в середовищі діаспори, але й серед усіх тих, хто цікавиться корейською культурою та історією тощо. З цього і випливає актуальність даної наукової статті. Мета статті – розкрити передумови, причини та наслідки розвитку корейської мови в Україні як ідентифікатора нації в іно-етнічному середовищі. Завдання –прослідкувати та проаналізувати причини незнання поколіннями корейців, народжених у СРСР, мови своєї історичної батьківщини, здійснюючи мікроаналіз окремих фрагментів наративних інтерв’ю, отриманих українськими медійниками у респондентів – представників корейської меншини; проілюструвати травматичну пам’ять поколінь корейців, позбавлених можливості вивчати рідну мову; показати корейську ініціативу на місцях, націлену на вирішення мовного питання, а також підтримку своєї діаспори посольством Республіки Корея в Україні; окреслити роль такого явища як мовне волонтерство серед громадян України та Південної Кореї; донести до громадськості виклики, з якими стикається освітня галузь під час війни. Новизна дослідження криється у самому формулюванні теми. Перспективними видаються подальші наукові пошуки наративу, пов’язаного з вивченням історії, культури корейської національної меншини в Україні, зокрема мовної проблеми. У статті охоплено три центри, де були створені належні бази та умови для вивчення мови – Харків, Черкаси та Мелітополь. Уже понад рік ініціативна корейська громада бореться з викликами війни, наслідками тотальної русифікації комуністичним режимом поколінь корейців; демонструє характер і стійкість, викристалізовуючи цінності багатонаціонального населення України.