bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
RNA Sequencing Analysis of Molecular Basis of Sodium Butyrate-Induced Growth Inhibition on Colorectal Cancer Cell Lines
Authors: Zhou Qianwen , Li Guiqin , Zuo Siyu , Zhu Wenjing , Yuan Xiaoqin
Published: February 2019

Butyrate is a short-chain fatty acid decomposed from dietary fiber and has been shown to have effects on inhibition of proliferation but induction of apoptosis in colorectal cancer cells. However, clinical trials have yielded ambiguous outcomes with regard to its antitumor activities. In this study, we aimed to explore the molecular mechanisms underlying the sensitivity of colorectal cancer cells to sodium butyrate (NaB). RNA sequencing was used to establish the whole-transcriptome profile in NaB-treated versus untreated colorectal cancer cells. Differentially expressed genes were bioinformatically analyzed to predict their possible involvement in NaB-triggered cell death, and the expression of eight dysregulated genes was validated by quantitative real-time PCR. We found that there were a total of 7192 genes (5720 upregulated and 1472 downregulated, fold-change ≥ 2 or ≤ 0.5 for upregulation or downregulation, q-value < 0.05) differentially expressed in NaB-treated cells as compared with the untreated controls. Gene Ontology and Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes pathway analysis demonstrated that the differentially expressed genes were enriched in DNA replication, cell cycle, homologous recombination, pyrimidine metabolism, mismatch repair, and other signaling pathways and may take part in NaB-induced cell death. Among the identified factors, the MCM2-7 complex might be a target of NaB. Our findings provide an important basis for further studies of the complicate network that might regulate sensitivity of colorectal cancer cells to NaB.
Development and Validation of a Novel Model to Predict Liver Histopathology in Patients with Chronic Hepatitis B
Authors: Guo Hongying , Zhu Beidi , Li Shu , Li Jing , Shen Zhiqing , Zheng Yijuan , Zhao Weidong , Tan Dan , Wu Jingwen , Zhang Xueyun , Jiang Qirong , Qi Xun , Mao Richeng , Yu Xueping , Su Zhijun , Zhang Jiming
Published: February 2019

It is still vague for chronic hepatitis B (CHB) patients with normal or mildly increasing alanine aminotransferase (ALT) level to undergo antiviral treatment or not. The purpose of our study was to establish a noninvasive model based on routine blood test to predict liver histopathology for antiviral therapy. This retrospective study enrolled 258 CHB patients with liver biopsy from the First Hospital of Quanzhou (training cohort, n=126) and Huashan Hospital (validation cohort, n=132). Histologic grading of necroinflammation (G) and liver fibrosis (S) was performed according to the Scheuer scoring system. A novel model, ATPI, including aspartate aminotransferase (AST), total bilirubin (TBil), and platelets (PLT), was developed in training cohort. The area under ROC curves (AUC) of ATPI for predicting antiviral therapy indication was 0.83 in training cohort and was 0.88 in the validation cohort, respectively. Similarly, ATPI also displayed the highest AUC in predicting antiviral therapy indication in CHB patients with normal or mildly increasing ALT level. In conclusion, ATPI is a novel independent model to predict liver histopathology for antiviral therapy in CHB patients with normal and mildly increased ALT levels.
Parallelism of Chemicostructural Properties between Filgrastim Originator and Three of Its Biosimilar Drugs
Authors: Gianoncelli Alessandra , Bertuzzi Michela , Guarienti Michela , Vezzoli Sara , Bonini Sara Anna , Mastinu Andrea , Sigala Sandra , Memo Maurizio
Published: February 2019

The approval and granting of marketing authorization for a putative biosimilar is based on strong comparability studies with its biological reference product. This is due to the complexity of the structure and nature of the manufacturing process of biological drugs. Hence, a rigorous analytical workflow for chemical characterization and clinical trials to evaluate the efficacy and safety is required to demonstrate their high similarities to the reference drug. This work is focused on the comparison of the originator of filgrastim with three of its biosimilars by evaluating their structural similarity and biological activity. Qualiquantitative analyses were performed by MALDI-TOF/TOF-MS and RP-HPLC-UV. An innovative functional assay using zebrafish as the animal model was developed to evaluate the biological activities of the drugs. The different analyses performed in this study highlighted the structural similarity of biosimilar drugs and their originator. This result was further confirmed by a similarin vivobiological activity.
Closure of Orocutaneous Fistula Using Submandibular Gland as a Pedicled Flap
Authors: Cansiz Erol , Gozen Emine Deniz , Yener Murat
Published: February 2019

Orocutaneous fistulas in the maxillofacial region may be due to tumor resection, osteoradionecrosis, or trauma, and these defects limit the function of the patients and effect aesthetic and also psychological condition. Articulation and nutrition are also affected by these fistulas. Local flaps can be used for the reconstruction of small- and medium-sized defects with ease. Submandibular gland with its rich blood supply from the facial artery is a practical and useful choice for the reconstruction of mandibular region defects.
Surgical Resection of Tracheal Diverticulum with Haemoptysis as Unusual Presentation
Authors: Toscano Leonardo , Terra Daniel , Salisbury Siul , Arechavaleta Nicolas
Published: February 2019

Tracheal diverticulum is defined as an air cyst located on the lateral wall, congenital or acquired. Most of them are asymptomatic, incidentally found on CT. The common symptoms are chronic cough, stridor, or recurrent respiratory infections. Asymptomatic diverticulum requires no treatment and managed conservatively while surgical excision is indicated in cases of local complications or symptom permanence. We report a case of tracheal diverticulum presented with haemoptysis, a rare symptom. The diagnosis was made with a CT that shows a 15 mm air image on the right lateral trachea wall. Due to symptoms’ persistence, we decide to perform surgery with a good outcome.
Xenointoxication of a Rabbit for the Control of the Common Bed Bug Cimex lectularius L. Using Ivermectin
Authors: Ridge Gale E. , Elmer Wade , Gaines Stephanie , Li Xiaolin , Schlatzer Danie , McClure-Brinton Kim , Sheele Johnathan M.
Published: February 2019

Human bed bug infestations have undergone a recent global resurgence. The human antiparasitic drug ivermectin has been proposed as a strategy to help control bed bug infestations, but in vivo data are lacking. We allowed separate populations of the common bed bug, Cimex lectularius L., to feed once on a rabbit before and after it was injected subcutaneously with 0.3 mg/kg of ivermectin, and bed bug morbidity and mortality were recorded. Ivermectin levels in the rabbit were measured using high-performance liquid chromatography and mass spectroscopy. Ivermectin blood levels of ∼2 ng/mL caused reductions in bed bug fecundity, and levels of >8 ng/mL caused bed bug death and long-term morbidity including reductions in refeeding, mobility, reproduction, and molting. Gut bacterial cultures from the fed bed bugs showed that ivermectin altered the bed bug gut microbiome.
Physician Practice Patterns Associated with Diagnostic Evaluation of Patients with Suspected Mild Cognitive Impairment and Alzheimer’s Disease
Authors: Judge Davneet , Roberts Jenna , Khandker Rezaul Karim , Ambegaonkar Baishali , Black Christopher M.
Published: February 2019

The diagnostic process for patients presenting with cognitive decline and suspected dementia is complex. Physicians face challenges distinguishing between normal aging, mild cognitive impairment, Alzheimer’s disease, and other dementias. Although there is some evidence for improving attitudes towards the importance of prompt diagnosis, there is limited information describing how physicians approach this diagnostic challenge in practice. This was explored in the present study. Across-sectional survey of primary care and specialist physicians, in 5 European countries, Canada, and the United States, was conducted. Participants were asked about their use of cognitive screening tools and diagnostic technologies, as well as the rationales and barriers for use. In total, 1365 physicians participated in the survey, 63% of whom were specialists. Most physicians stated they use objective cognitive tools to aid the early detection of suspected mild cognitive impairment or Alzheimer’s disease in patients. The Mini-Mental State Examination was the most common tool used for initial screening; respondents cited speed and ease of use but noted its lack of specificity. Cerebrospinal fluid biomarker and amyloid positron emission tomography tests, respectively, had been used by only 26% and 32% of physicians in the preceding 6 months, although patterns of use varied across countries. The most commonly cited reasons for not ordering such tests were invasiveness (for cerebrospinal fluid biomarker testing) and cost (for amyloid positron emission tomography imaging). Data reported by physicians reveal differences in the approaches to the diagnostics process in Alzheimer’s. A higher proportion of primary care physicians in the United States are routinely incorporating cognitive assessment tools into annual visits, but this is due to country differences in clinical practice. The value of screening tools and regular use could be discussed further with physicians; however, lack of specificity associated with cognitive tools and the investment required from patients and the healthcare system are limiting factors.
Maxillary Sinus Natural Killer/T-Cell Extranodal Lymphoma Mimicking a Dentoalveolar Abscess
Authors: dos Anjos Ramos Erika Antonia , Munhoz Luciana , Milani Basílio Almeida , Barrese Tomás Zecchini , Viveiros Stephanie Kenig , Arita Emiko Saito
Published: February 2019

Extranodal natural killer/T-cell lymphoma (ENKL) is an aggressive and infrequent malignant neoplasm. Early sinonasal ENKL clinical symptomatology is often not specific which can mimic several clinical odontogenic processes such as dentoalveolar abscesses. A 41-year-old female was referred to our institution due to facial pain with skin rash, fever, and intraoral swelling in the left side of the maxillary region. Computed tomography (CT) revealed a soft tissue hypodense area in the left side with bone discontinuity in anterior and lateral maxillary sinuses. Initial laboratorial tests showed no alterations on hemogram, coagulation profile, and immune phenotype (CD3+/CD4+). However, the lesion progressed fastly showing an evident growth, so it was decided that an intraoral biopsy should be performed. The diagnosis was sinonasal ENKLs. This case is an example that the rare T-cell lymphoma can mimic an odontogenic lesion, thus puzzling the clinician. Fortunately, the rapid growth of the lesion prompted the correct diagnosis and early treatment.
An Efficient Hybrid Optimization Approach Using Adaptive Elitist Differential Evolution and Spherical Quadratic Steepest Descent and Its Application for Clustering
Authors: Nguyen-Trang T. , Nguyen-Thoi T. , Truong-Khac T. , Pham-Chau A. T. , Ao HungLinh
Published: February 2019

In this paper, a hybrid approach that combines a population-based method, adaptive elitist differential evolution (aeDE), with a powerful gradient-based method, spherical quadratic steepest descent (SQSD), is proposed and then applied for clustering analysis. This combination not only helps inherit the advantages of both the aeDE and SQSD but also helps reduce computational cost significantly. First, based on the aeDE’s global explorative manner in the initial steps, the proposed approach can quickly reach to a region that contains the global optimal value. Next, based on the SQSD’s locally effective exploitative manner in the later steps, the proposed approach can find the global optimal solution rapidly and accurately and hence helps reduce the computational cost. The proposed method is first tested over 32 benchmark functions to verify its robustness and effectiveness. Then, it is applied for clustering analysis which is one of the problems of interest in statistics, machine learning, and data mining. In this application, the proposed method is utilized to find the positions of the cluster centers, in which the internal validity measure is optimized. For both the benchmark functions and clustering problem, the numerical results show that the hybrid approach for aeDE (HaeDE) outperforms others in both accuracy and computational cost.
Fluid Circulations at Structural Intersections through the Toro-Bunyoro Fault System (Albertine Rift, Uganda): A Multidisciplinary Study of a Composite Hydrogeological System
Authors: Walter Bastien , Géraud Yves , Hautevelle Yann , Diraison Marc , Raisson François
Published: February 2019

Regional fault structures along rift basins play a crucial role in focusing fluid circulation in the upper crust. The major Toro-Bunyoro fault system, bounding to the east of the Albertine Rift in western Uganda, hosts local fluid outflow zones within the faulted basement rocks, one of which is the Kibiro geothermal prospect. This major fault system represents a reliable example to investigate the hydrogeological properties of such regional faults, including the local structural setting of the fluid outflow zones. This study investigated five sites, where current (i.e., geothermal springs, hydrocarbon seeps) and fossil (i.e., carbonate veins) fluid circulation is recognized. This work used a multidisciplinary approach (structural interpretation of remote sensing images, field work, and geochemistry) to determine the role of the different macroscale structural features that may control each studied fluid outflow zones, as well as the nature and the source of the different fluids. The local macroscale structural setting of each of these sites systematically corresponds to the intersection between the main Toro-Bunyoro fault system and subsidiary oblique structures. Inputs from three types of fluid reservoirs are recognized within this fault-hosted hydrogeological system, with “external basin fluids” (i.e., meteoric waters), “internal basin fluids” (i.e., hydrocarbons and sediment formation waters), and deep-seated crustal fluids. This study therefore documents the complexity of a composite hydrogeological system hosted by a major rift-bounding fault system. Structural intersections act as local relative permeable areas, in which significant economic amounts of fluids preferentially converge and show surface manifestations. The rift-bounding Toro-Bunyoro fault system represents a discontinuous barrier for fluids where intersections with subsidiary oblique structures control preferential outflow zones and channel fluid transfers from the rift shoulder to the basin, and vice versa. Finally, this work contributes to the recognition of structural intersections as prime targets for exploration of fault-controlled geothermal systems.
A Case of Acquired Haemophilia A in a Patient with Chronic Myelomonocytic Leukaemia
Authors: Araki Takeshi , Ohata Shinya , Okamoto Kohei , Morimoto Kazuhide , Hiraishi Mana , Yamada Shinichiro , Mizuno Ishikazu , Sugimoto Takeshi
Published: February 2019

A 67-year-old male, with a known diagnosis of myelodysplastic syndromes with multilineage dysplasia (MDS-MLD) was admitted to our hospital with a primary complaint of subcutaneous bleeding in his left thigh. Laboratory data showed anaemia and prolongation of activated partial thromboplastin time (85.8 s, normal range 24–39 s) without thrombocytopenia. Coagulation factor VIII (FVIII) activity was less than 1% (normal range 60–150%), and a FVIII inhibitor was identified and quantified at 166 BU/mL to indicate a diagnosis of acquired haemophilia A (AHA). A recent, but sustained circulating monocytosis (>1 × 109/L) was observed, which combined with elevated numbers of neutrophil and monocytic cells in the marrow, suggested evolution of MDS-MLD to chronic myelomonocytic leukaemia (CMML), coinciding with AHA. Further analysis revealed a karyotype of 46, XY, i(14) (q10), which was the same abnormality previously identified in the patient. To treat bleeding caused by AHA, steroid and activated prothrombin complex concentrate were administered. Azacitidine (AZA) was used to treat CMML. During the clinical course, bleeding partially improved; however, subsequent acute myocardial infarction occurred on day 87. Worsening bone marrow failure was observed 4 months after the original admission, despite administration of AZA therapy, and the patient died due to bleeding from AHA. This case suggests that the evolution of MDS to CMML status can be associated with AHA conferring a bleeding tendency.
Brain Functional Reserve in the Context of Neuroplasticity after Stroke
Authors: Dąbrowski Jan , Czajka Anna , Zielińska-Turek Justyna , Jaroszyński Janusz , Furtak-Niczyporuk Marzena , Mela Aneta , Poniatowski Łukasz A. , Drop Bartłomiej , Dorobek Małgorzata , Barcikowska-Kotowicz Maria , Ziemba Andrzej
Published: February 2019

Stroke is the second cause of death and more importantly first cause of disability in people over 40 years of age. Current therapeutic management of ischemic stroke does not provide fully satisfactory outcomes. Stroke management has significantly changed since the time when there were opened modern stroke units with early motor and speech rehabilitation in hospitals. In recent decades, researchers searched for biomarkers of ischemic stroke and neuroplasticity in order to determine effective diagnostics, prognostic assessment, and therapy. Complex background of events following ischemic episode hinders successful design of effective therapeutic strategies. So far, studies have proven that regeneration after stroke and recovery of lost functions may be assigned to neuronal plasticity understood as ability of brain to reorganize and rebuild as an effect of changed environmental conditions. As many neuronal processes influencing neuroplasticity depend on expression of particular genes and genetic diversity possibly influencing its effectiveness, knowledge on their mechanisms is necessary to understand this process. Epigenetic mechanisms occurring after stroke was briefly discussed in this paper including several mechanisms such as synaptic plasticity; neuro-, glio-, and angiogenesis processes; and growth of axon.
SS18-SSX–Dependent YAP/TAZ Signaling in Synovial Sarcoma
Authors: Isfort Ilka , Cyra Magdalene , Elges Sandra , Kailayangiri Sareetha , Altvater Bianca , Rossig Claudia , Steinestel Konrad , Grünewald Inga , Huss Sebastian , Eßeling Eva , Mikesch Jan-Henrik , Hafner Susanne , Simmet Thomas , Wozniak Agnieszka , Schöffski Patrick , Larsson Olle , Wardelmann Eva , Trautmann Marcel , Hartmann Wolfgang
Published: February 2019

Purpose:

Synovial sarcoma is a soft tissue malignancy characterized by a reciprocal t(X;18) translocation. The chimeric SS18-SSX fusion protein acts as a transcriptional dysregulator representing the major driver of the disease; however, the signaling pathways activated by SS18-SSX remain to be elucidated to define innovative therapeutic strategies.

Experimental Design:

Immunohistochemical evaluation of the Hippo signaling pathway effectors YAP/TAZ was performed in a large cohort of synovial sarcoma tissue specimens. SS18-SSX dependency and biological function of the YAP/TAZ Hippo signaling cascade were analyzed in five synovial sarcoma cell lines and a mesenchymal stem cell model in vitro. YAP/TAZ-TEAD–mediated transcriptional activity was modulated by RNAi-mediated knockdown and the small-molecule inhibitor verteporfin. The effects of verteporfin were finally tested in vivo in synovial sarcoma cell line-based avian chorioallantoic membrane and murine xenograft models as well as a patient-derived xenograft.

Results:

A significant subset of synovial sarcoma showed nuclear positivity for YAP/TAZ and their transcriptional targets FOXM1 and PLK1. In synovial sarcoma cells, RNAi-mediated knockdown of SS18-SSX led to significant reduction of YAP/TAZ-TEAD transcriptional activity. Conversely, SS18-SSX overexpression in SCP-1 cells induced aberrant YAP/TAZ-dependent signals, mechanistically mediated by an IGF-II/IGF-IR signaling loop leading to dysregulation of the Hippo effectors LATS1 and MOB1. Modulation of YAP/TAZ-TEAD–mediated transcriptional activity by RNAi or verteporfin treatment resulted in significant growth inhibitory effects in vitro and in vivo.

Conclusions:

Our preclinical study identifies an elementary role of SS18-SSX–driven YAP/TAZ signals, highlights the complex network of oncogenic signaling pathways in synovial sarcoma pathogenesis, and provides evidence for innovative therapeutic approaches.
Wirksamkeit und Sicherheit von Dupilumab bei ganzjähriger allergischer Rhinitis und gleichzeitigem Asthma
Authors: Lau Susanne
Published: February 2019

Background: Dupilumab, an anti-IL-4 receptor a mAb, inhibits IL-4/IL-13 signaling, key drivers of type 2/TH2 immune diseases (eg, atopic/allergic disease). In a pivotal, phase 2b study (NCT01854047), dupilumab reduced severe exacerbations, improved lung function and quality of life, and was generally well tolerated in patients with uncontrolled persistent asthma despite using medium-to-high-dose inhaled corticosteroids plus long-acting b2-agonists. Objective: To examine dupilumabʼs effect on the 22-item Sino-Nasal Outcome Test (SNOT-22) total score and its allergic rhinitis (AR)-associated items in asthma patients with comorbid perennial allergic rhinitis (PAR). Methods: A post hoc analysis reporting data from the phase 2b study for the 200 and 300 mg every 2 week (q2w) doses under investigation in phase 3 (NCT02414854) was carried out. PAR was defined at study entry as a specific response to typical perennial antigens (IgE >0.35 Ku/L). Results: Overall, 241 (61%) patients had PAR. In asthma patients with PAR, dupilumab 300 mg q2w versus placebo significantly improved SNOT-22 total score (least squares mean difference, 25.98; 95% CI, 210.45 to 21.51; P 5.009) and all 4 AR-associated symptoms evaluated (nasal blockage, 20.60; 95% CI, 20.96 to 20.25; runny nose, 20.67; 95% CI, 21.04 to 20.31; sneezing, 20.55; 95% CI, 20.89 to 20.21; postnasal discharge, 20.49; 95% CI, 20.83 to 20.16; all P < .01). Dupilumab 200 mg q2w demonstrated numerical, but not statistically significant, decreases in SNOT-22 total score (21.82; 95% CI, 26.46 to 2.83; P 5 .443 vs placebo) and in each ARassociated symptom. In patients without PAR, no differences were observed for these measures versus placebo. Conclusions: Dupilumab 300 mg q2w significantly improved AR-associated nasal symptoms in patients with uncontrolled persistent asthma and comorbid PAR.
Pflegeempfehlungen für die Basistherapie bei Rosazea
Authors: Gerber Peter Arne
Published: February 2019

Rosacea is a widespread inflammatory skin disease that is chronically recurrent and affects predominately the central parts of the face. Affected individuals typically react to numerous cosmetics with redness, burning, and/or worsening of the complexion. Consequently, there is a high demand for dermocosmetics that do not provoke such reactions and are suitable for use in rosacea. The present guideline of the Society for Dermopharmacy describes the requirements that dermocosmetics for use in rosacea should meet. They include, inter alia, methods to prove the efficacy of and tolerance to these cosmetics, as well as the product documentation that the manufacturer or the distributing company should make available to professionals, like dermatologists and pharmacists, counseling patients with rosacea.
Neuartige Verwendung von Fillern an Kinn, Nase und Händen - Empfehlungen und Risiken
Authors: Prager Welf
Published: February 2019

This is a time of exponential growth in the field of fillers. New types of fillers, with new properties, give new clinical outcomes in new demographics of patients. Younger patients and older patients, as well as male patients are now comfortable asking for fillers [1,2,3,4,5,6]. Fillers are not just for socialites and celebrities anymore. What are the novel uses of fillers? The sky's the limit: off-label uses of fillers are possibly more common than their on-label uses. Fillers are used in fingers, hands, arms, cleavages, buttocks, knees, feet, noses, necks, temples, foreheads, glabellas, upper eyelids, eyebrows, under eye circles, inside the orbit, into joint spaces, and around the genitals. Where there is a want or need for soft tissue augmentation, fillers are injected. As the options for different types of fillers increase, the applications expand, as well as push our knowledge and techniques. This chapter will discuss some of the novel uses of soft tissue fillers, specifically in the temples, jawline, chin, hands, fingers, nose, and infraorbital folds.
ОСОБЛИВОСТІ ПРО- Й АНТИОКСИДАНТНОЇ СИСТЕМ ТА ОБМІНУ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ В ПАЦІЄНТІВ ІЗ ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОЮ ВЕНТРАЛЬНОЮ ГРИЖЕЮ ЗА УМОВ КОМОРБІДНОСТІ
Authors: Рiatnochka V. I. , Melnyk N. A.
Published: February 2019

Вступ. Проблема рецидивів післяопераційних вентральних гриж (ПОВГ) продовжує залишатись однією з актуальних. Використання сітчастих імплантатів у лікуванні ПОВГ значно знизило кількість ускладнень та рецидивів, проте їх частота і надалі висока.

Мета дослідження – вивчити особливості про- й антиоксидантного статусу та обміну сполучної тканини в пацієнтів з ПОВГ за умов коморбідності залежно від типу комбінації її з PRF мембраною.

Методи дослідження. Обстежено 276 пацієнтів із ПОВГ (основна група та група порівняння), яких було розділено за типом імплантованої поліпропіленової сітки під час виконання операційного втручання, з метою оцінки стану метаболізму сполучної тканини.

Результати й обговорення. Було доведено, що застосування “легкої” сітки “Омега-2” в комбінації з PRF мембраною в хірургічному лікуванні пацієнтів з ПОВГ за умов коморбідності краще сприяє покращенню показників обміну сполучної тканини і прооксидантно-антиоксидантного статусу, ніж при використанні “легких” та “важких” сіток.

Висновки. Використання в хірургічному лікуванні хворих на ПОВГ за умов коморбідності “легкої” сітки “Омега-2” в комбінації з PRF мембраною сприяє кращій позитивній динаміці про- й антиоксидантного статусу за дослідженими біохімічними показниками, ніж при застосуванні “легких” та “важких” сіток (p<0,05), а також призводить до найбільш вагомого поліпшення показників метаболізму сполучної тканини за дослідженими параметрами (p<0,05) порівняно з використанням “легких” та “важких” сіток.
ОСОБЛИВОСТІ ЕНЕРГОЗАБЕЗПЕЧЕННЯ М’ЯЗОВОЇ ОБОЛОНКИ КЛУБОВОЇ КИШКИ ПРИ РЕЗЕКЦІЯХ РІЗНИХ ОБ’ЄМІВ ПЕЧІНКИ
Authors: Tatarchuk L. V. , Shulgay A. G. , Hnatjuk M. S.
Published: February 2019

Вступ. Видалення великих об’ємів печінки може супроводжуватися виникненням пострезекційної портальної гіпертензії. Остання призводить до морфологічної перебудови органів басейну ворітної печінкової вени, ураження їх структур, змін енергетичного забезпечення структур, які при пошкодженнях клубової кишки у названих патологічних умовах досліджено недостатньо.

Мета дослідження – вивчити особливості енергетичного забезпечення м’язової оболонки клубової кишки при резекціях різних об’ємів паренхіми печінки.

Методи дослідження. Дослідження проведено на 45 білих щурах-самцях, яких поділили на 3 групи: 1-ша нараховувала 15 інтактних тварин; 2-га – 15 щурів, у яких було видалено 31,5 % паренхіми печінки; 3-тя – 15 тварин після резекції 58,1 % паренхіми печінки. Евтаназію експериментальних тварин здійснювали шляхом кровопускання за умов тіопенталового наркозу через місяць від початку досліду. Стан енергетичного забезпечення м’язової оболонки клубової кишки при пострезекційній портальній гіпертензії вивчали, визначаючи в ній рівні АТФ, АДФ та АМФ. Гістологічні препарати клубової кишки фарбували гематоксилін-еозином, за Ван-Гізон, Маллорі, Вейгертом, толуїдиновим синім. Гістостереометрично визначали товщину м’язової оболонки клубової кишки, відносні об’єми міоцитів, строми, пошкоджених міоцитів, стромально-міоцитарні відношення. Кількісні показники обробляли статистично.

Результати й обговорення. У щурів через місяць після резекції 58,1 % паренхіми печінки спостерігали розширення печінкової ворітної вени, повнокров’я і розширення брижових вен та видимого венозного русла тонкої і товстої кишок, спленомегалію, асцит. Виявлені зміни свідчили про наявність портальної гіпертензії. Слизова оболонка клубової кишки повнокровна, набрякла, з поодинокими осередками точкових крововиливів. У стінці клубової кишки через місяць після резекції 58,1 % паренхіми печінки виявили дистрофію, некробіоз епітеліоцитів, міоцитів, ендотеліоцитів, стромальних структур, інфільтративні та склеротичні процеси. При видаленні 58,1 % цього органа відносні об’єми строми збільшилися на 17,5 %, пошкоджених міоцитів – у 20,5 раза, стромально-міоцитарні відношення – на 21,1 %, що вказувало на значне ураження м’язової оболонки клубової кишки. При виявленому ураженні клубової кишки виражено в м’язовій оболонці знизились рівні АТФ, АДФ, АМФ, що свідчило про суттєве погіршення енергозабезпечення досліджуваної структури.

Висновки. Резекція великих об’ємів паренхіми печінки призводить до розвитку пострезекційної портальної гіпертензії, cуттєвого погіршення енергетичного забезпечення м’язової оболонки, пошкоджень структур оболонок та судинного русла клубової кишки. Ступінь зниження енергетичного забезпечення м’язової оболонки залежить від видаленого об’єму паренхіми печінки та вираження пошкоджень структур клубової кишки.
ВМІСТ КАДМІЮ І ЦИНКУ В ЕКОСИСТЕМІ ПРИКАРПАТТЯ РЕГІОНУ ТА ВПЛИВ КАДМІЄВОЇ ІНТОКСИКАЦІЇ НА МІКРОЕЛЕМЕНТНИЙ СТАТУС ОРГАНІЗМУ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИХ ТВАРИН
Authors: Nechitaylo L. A.
Published: February 2019

Вступ. Серед заходів, які повинні забезпечити охорону здоров’я людини та середовища її проживання від техногенних металів, важливе місце займає контроль вмісту металів у ґрунті, воді, організмі людини і тварин.

Мета дослідження – провести порівняльний аналіз рівня кадмію та цинку в ґрунтах і водоймах рівнинної, передгірської та гірської зон Прикарпаття, а також вивчити вплив кадмієвої інтоксикації на мікроелементний склад печінки і нирок експериментальних тварин.

Методи дослідження. Об’єктом досліджень слугували ґрунти і водойми різних географічних зон Прикарпаття. Кадмієву інтоксикацію моделювали на білих щурах-самцях, яких поділили на 2 групи: контрольну – вводили фізіологічний розчин, дослідну – внутрішньом’язово вводили кадмію хлорид у дозі 1/10 LD50. Концентрацію мікроелементів в об’єктах довкілля, органах і тканинах експериментальних тварин визначали методом атомно-абсорбційної спектрофотометрії на спектрофотометрі С-115 ПК.

Результати й обговорення. У роботі наведено результати визначення вмісту кадмію та цинку в ґрунтах і питній воді рівнинної, передгірської та гірської зон регіону. Встановлено, що в ґрунтах рівень кадмію та цинку в усіх досліджуваних зонах перебував у межах нормативних показників. Однак результати контролю рівня кадмію в питній воді вказують на зростання його концентрації з перевищенням гранично допустимих норм в 1,5–2 рази в рівнинній і передгірській зонах та на мінімальний рівень – у гірській. Це спонукало до вивчення впливу кадмієвої інтоксикації на організм експериментальних тварин. Отримані дані свідчать про те, що в організмі експериментальних тварин, які тривало споживали питну воду з підвищеним вмістом кадмію, спостерігали його накопичення в печінці й нирках.

Висновки. Встановлено істотні відмінності вмісту кадмію та цинку в ґрунтах і водойомах рівнинної, передгірської та гірської зон Прикарпаття.

Відзначено, що в організмі експериментальних тварин при кадмієвій інтоксикації кадмій накопичується в печінці та нирках, що супроводжується порушенням рівня есенціальних елементів цинку і міді.
ОСОБЛИВОСТІ СТАНУ ПРООКСИДАНТНОЇ СИСТЕМИ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОМУ ПЕРИТОНІТІ НА ТЛІ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ
Authors: Dziubanovskyi I. Ya. , Verveha B. M. , Pidruchna S. R. , Melnyk N. A.
Published: February 2019

Вступ. Гострий перитоніт усе частіше призводить до розвитку тяжких післяопераційних ускладнень, збільшується відсоток летальних випадків. Цукровий діабет продовжує залишатися однією з актуальних проблем медицини, оскільки він є одним із найпоширеніших ендокринних захворювань зі стійкою тенденцією до зростання.

Мета дослідження – вивчити особливості прооксидантного статусу в організмі піддослідних тварин при змодельованому гострому поширеному перитоніті на тлі цукрового діабету порівняно тваринами з експериментальним гострим поширеним перитонітом.

Методи дослідження. У роботі використовували 56 білих щурів. Цукровий діабет моделювали шляхом внутрішньочеревного введення стрептозотоцину фірми “Sigmal” з розрахунку 7 мг на 100 г маси тіла щура, гострий поширений перитоніт – введення 0,5 мл 10 % профільтрованої калової суспензії в черевну порожнину досліджуваних тварин. Визначали показники прооксидантного статусу в сироватці крові 1-шу, 3-тю, 7-му доби від початку моделювання перитоніту.

Результати й обговорення. Було доведено, що при гострому перитоніті на тлі цукрового діабету більшою мірою зростали маркери вільнорадикального окиснення порівняно з групою тварин зі змодельованим гострим перитонітом. Відмічали статистично значиме підвищення таких прооксидантних показників, як ТБК-активні продукти, гідропероксиди ліпідів, окисна модифікація білків (р<0,05).

Висновки. У тварин з гострим поширеним перитонітом на тлі цукрового діабету суттєво активуються вільнорадикальні процеси окиснення, що підтверджено статистично значимо вищими рівнями ТБК-активних продуктів, гідро пероксидів ліпідів, окисної модифікації білків нейтрального та основного характеру порівняно з групою тварин із змодельованим гострим поширеним перитонітом. Виявлена інтенсифікація процесів окиснення вказує на значну активацію факторів агресії організму при гострому поширеному перитоніті на тлі цукрового діабету.
ПОРІВНЯЛЬНА АНАТОМО-ІМУНОГІСТОХІМІЧНА ХАРАКТЕРИСТИКА СЕЛЕЗІНКИ ПРЕДСТАВНИКІВ КЛАСІВ ПТАХИ І ССАВЦІ
Authors: Goralskiy L. P. , Dunaievska O. F. , Yaroshenko T. Ya.
Published: February 2019

Вступ. Необхідними для оцінки імуноморфології селезінки є анатомо-імуногістохімічні дослідження, які дозволяють вивчити розподіл лімфоцитів залежно від її мікроскопічної будови.

Мета дослідження – вивчити особливості розподілу Т- і В-лімфоцитів різних кластерів у селезінці залежно від анатомічної будови органа в представників класів Птахи і Ссавці.

Методи дослідження. Селезінку відбирали у клінічно здорових голуба, курки, кроля, свині у фазу морфофункціональної зрілості. Матеріал фіксували в 10–12 % розчині нейтрального формаліну, промивали 24–48 год, зневоднювали в спирті, заливали в парафін і виготовляли гістозрізи на мікротомі МС-2 товщиною 4–6 мкм, фарбували гематоксиліном Ерліха та еозином. Субпопуляції лімфоцитів (СD4, 8, 19, 20) виявляли за допомогою мишачих моноклональних антитіл (DAKO, Данія). Візуалізацію проводили, використовуючи систему детекції DAKO EnVision FLEX+ (DAKO, Данія), з додатковим забарвлюванням гематоксиліном Майєра (DAKO, Данія) та перенесенням у середовище Eukitt (Німеччина).

Результати й обговорення. Форма селезінки не залежить від класу тварин: еліпсоподібна в курки та сильно видовжена у голуба, кроля, свині. Лімфоїдні вузлики ссавців, на відміну від птахів, мають у своїй будові мантійну і маргінальну зони та світлий центр. Лімфоїдна тканина селезінки хребетних тварин класів Птахи і Ссавці сформована значною кількістю лімфоцитів з маркерами СD4+, СD8+, СD19+, СD20+. Такі субпопуляції лімфоцитів у червоній пульпі селезінки голуба, курки, кроля, свині розміщувались поодиноко й дифузно, в білій пульпі вони найчастіше утворювали ланцюги або скупчення. Серед популяцій В-лімфоцитів у кроля та свині домінували лімфоцити СD19+ ((83,69±8,74) і (75,14±7,13) шт. на 1 ум. од. пл. відповідно), у птахів – СD20+ ((73,91±6,21) і (38,45±2,47) шт. 1 на ум. од. пл. відповідно в голуба та курки). Імунорегуляторний індекс дорівнював 2,0 у курки, 1,85 у голуба, 1,82 у кроля; 1,71 у свині. Це вказує на розвиненість клітинних і гуморальних механізмів імунітету.

Висновок. У процесі еволюційного розвитку ускладнюється та вдосконалюється будова селезінки. Лімфоцити СD4+, СD8+ домінують у періартеріальній зоні та періартеріальних лімфоїдних піхвах, СD19+, СD20+ – у структурах лімфоїдних вузликів.
ВПЛИВ СОЛЕЙ ВАЖКИХ МЕТАЛІВ І ГЛІФОСАТУ НА ЛІПІДНИЙ ОБМІН
Authors: Korda M. M. , Dumukhalska Ye. B. , Yaroshenko T. Ya.
Published: February 2019

Вступ. Свинець, як і всі важкі метали, є протоплазматичною отрутою, що викликає зміни в усіх органах та тканинах. Потрапляючи в організм, він порушує ферментативні реакції, пригнічує імунобіологічну резистентність організму, синтез білків, ліпідів, вуглеводів та їх метаболізм. Порушення обміну ліпідів та ліпопротеїнів відіграє важливу роль у різних патологічних процесах, сприяє розвитку серцево-судинних захворювань, захворювань печінки, нирок та ін.

Мета дослідження – вивчити комбіновану дію солей важких металів (Плюмбуму і Купруму) та фосфорорганічного пестициду раундапу на показники ліпідного обміну в плазмі крові щурів.

Методи дослідження. Досліди проводили на лабораторних нелінійних білих статевозрілих щурах-самцях, яким внутрішньошлунково протягом 30-ти днів вводили водні розчини Плюмбум ацетату, Купрум сульфату і гліфосату (у формі гербіциду раундапу). Порушення ліпідного обміну в уражених тварин визначали за зміною у сироватці крові загальних ліпідів, тригліцеридів, загального холестеролу, ліпопротеїнів високої та низької щільності.

Результати й обговорення. Встановлено, що при введенні щурам водних розчинів Плюмбум ацетату, Купрум сульфату і раундапу в комбінації та окремо призвело до зниження в плазмі крові уражених тварин вмісту ліпопротеїнів високої щільності, тригліцеридів, підвищення вмісту загальних ліпідів, загального холестеролу та ліпопротеїнів низької щільності.

Висновок. Введення щурам Плюмбум ацетату, Купрум сульфату і раундапу призвело до порушення показників ліпідного обміну в крові тварин.
ДОСЛІДЖЕННЯ ЕЛЕМЕНТНОГО СКЛАДУ ГРУШІ ЗВИЧАЙНОЇ ЛИСТЯ СОРТУ НОЯБРСЬКА
Authors: Pinkevych V. O. , Novosel O. M.
Published: February 2019

Вступ. Мінеральні елементи є кофакторами ферментів, складовими частинами вітамінів, гормонів, усіх клітин і тканин організму, вони необхідні для його нормальної життєдіяльності: підтримки гомеостазу, перебігу біохімічних, ферментативних, пластичних, гормональних, регуляторних та обмінних процесів, є обов’язковою і незамінною частиною раціону харчування. Їх дефіцит, надлишок чи дисбаланс в організмі може спричинити певні захворювання, синдроми, порушення або патологічні стани. Об’єктом дослідження були груші звичайної листя сорту Ноябрська, заготовлені в Івано-Франківській області в серпні 2018 р. Груша звичайна даного сорту широко культивується на території України у приватних і фермерських господарствах, особливо в західних регіонах та Придністров’ї.

Мета дослідження – вивчити якісний склад та кількісний вміст мінеральних елементів у груші звичайної листі сорту Ноябрська.

Методи дослідження. Елементний склад груші звичайної листя сорту Ноябрська изначали методом атомно-абсорбційної спектрометрії на базі відділу аналітичної хімії ДНУ НТК “Інститут монокристалів” НАН України.

Результати й обговорення. Одержані результати проведених експериментальних досліджень свідчать про наявність у груші звичайної листі сорту Ноябрська 19 мінеральних елементів. У найбільшій кількості в сировині накопичувалися K (2185 мг/100 г), Ca (1140 мг/100 г), Mg (380 мг/100 г), P (85 мг/100 г), Si (76 мг/100 г) і Al (62 мг/100 г), у найменшій – Cu (0,23 мг/100 г), Ni (0,11 мг/100 г) та Mo (0,047 мг/100 г). Вміст важких металів перебував у межах допустимих концентрацій.

Висновки. Методом атомно-абсорбційної спектрометрії у груші звичайної листі сорту Ноябрська ідентифіковано та визначено кількісний вміст 19 мінеральних елементів. Одержані експериментальні дані буде використано в подальшій роботі при прогнозуванні фармакологічної активності досліджуваної сировини, лікарських засобів на її основі, а також з метою стандартизації та розробки методів контролю якості сировини.
ГУМОРАЛЬНІ ЗМІНИ У КРОВІ ДОСЛІДЖУВАНИХ ТВАРИН ПРИ ГІПЕРЕРГІЧНОМУ ТИПІ ЗАПАЛЬНОЇ РЕАКЦІЇ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОГО ГАСТРОДУОДЕНІТУ
Authors: Bondarchuk V. I.
Published: February 2019

Вступ. На сьогодні доведено той факт, що провідним фактором розвитку і прогресування різноманітних захворювань є не причина, яка викликала патологічний стан, а порушення, зумовлені зміненими, посиленими чи, навпаки, послабленими імунними процесами в організмі.

Мета дослідження – оцінити гуморальні зміни у крові тварин при гіперергічному типі запальної реакції за умов експериментального гастродуоденіту.

Методи дослідження. Експерименти виконано на щурах масою 180–200 г. В усіх тварин моделювали гострий гастродуоденіт. Гіперергічний тип запальної реакції моделювали шляхом внутрішньом’язового введення пірогеналу на фізіологічному розчині, нормоергічний – без додаткового введення будь-яких речовин. Для виконання експериментів щурів поділили на 3 групи (6 тварин у кожній). Вміст імуноглобулінів (Ig) класів А, М, G у сироватці крові визначали за методом Е. Ф. Чернушенко. Обробку результатів виконували у відділі системних статистичних досліджень у програмному пакеті Statsoft STATISTIСA.

Результати й обговорення. У щурів з гіперергічним типом запальної реакції рівень циркулюючих імунних комплексів (ЦІК), порівняно з контролем, був вищим: на 7-му добу дослідження – на 84 % (р<0,05), на 10-ту – на 89,4 % (р<0,05). При порівнюванні показників тварин цієї групи з показниками щурів із нормоергічним типом запальної реакції виявлено, що вміст ЦІК був більшим: на 7-му добу дослідження – на 7,3 % (р<0,05), на 10-ту – на 6,3 % (р<0,05). У щурів з гіперергічним типом запальної реакції рівень імуноглобулінів усіх трьох класів був вищим: IgА на 7-му добу дослідження – на 76 % (р<0,05), на 10-ту – на 78,2 % (р<0,05); IgМ на 7-му добу дослідження – на 24,4 % (р<0,05), на 10-ту – на 23,4 % (р<0,05); Ig G на 7-му добу дослідження – на 69 % (р<0,05), на 10-ту – на 70,1 % (р<0,05). Вміст імуноглобулінів класів A, M, G та циркулюючих імунних комплексів у сироватці крові тварин усіх груп на 10-ту добу дослідження збільшувався.

Висновок. Найбільш значні зміни імунологічних показників виявлено у тварин з гіперергічним типом запальної реакції, а зміни гуморального імунітету супроводжувалися зростанням рівня імуноглобулінів класів А, М, G та циркулюючих імунних комплексів, упродовж 10-ти діб.
ГЕНДЕРНІ ОСОБЛИВОСТІ ЖИРНОКИСЛОТНОГО ТА ЛІПІДНОГО СПЕКТРА ПЛАЗМИ КРОВІ В МЕШКАНЦІВ РІВНИННИХ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ З РІЗНИМ ТРОФОЛОГІЧНИМ СТАТУСОМ
Authors: Kedyk A. V. , Rishko M. V.
Published: February 2019

Вступ. В організмі людини близько половини всієї енергії утворюється шляхом окиснення вищих жирних кислот. На сьогодні кількість досліджень, під час яких вивчали б зміни жирнокислотного і ліпідного спектра плазми крові залежно від висоти проживання та індексу маси тіла, є обмеженою.   

Мета дослідження – виявити гендерні особливості жирнокислотного і ліпідного спектра плазми крові в мешканців рівнинних населених пунктів Закарпатської області з надмірною масою тіла та ожирінням.

Методи дослідження. Обстежено 107 осіб з різним трофологічним статусом – мешканців Ужгородського району Закарпатської області (рівнинні населені пункти), в яких визначали показники жирнокислотного і ліпідного спектра плазми крові.

Результати й обговорення. Показники ліпідограми в жінок виявилися гіршими, ніж у чоловіків, через вищий рівень загального холестеролу та холестеролу ліпопротеїнів низької щільності. У жінок вміст насичених жирних кислот був більшим за рахунок пальмітинової ((765,00±30,60) мкг/мл проти (644,50±40,00) мкг/мл серед чоловіків, р=0,02) та стеаринової кислот ((214,80±10,30) мкг/мл проти (175,70±9,00) мкг/мл серед чоловіків, р<0,01). Крім того, жінки мали значно вищий сумарний рівень поліненасичених жирних кислот порівняно з чоловіками ((1546,40±39,90) мкг/мл проти (1214,00±53,10) мкг/мл, р<0,01), насамперед через більший вміст ω-6 поліненасичених жирних кислот ((1446,60±37,20) мкг/мл проти (1132,90±49,10) мкг/мл, р<0,01).

Висновки. Показники ліпідного спектра плазми крові в жінок були гіршими, ніж у чоловіків. У жінок визначався більший вміст як окремих насичених жирних кислот, так і сумарних ω-6 поліненасичених жирних кислот, що вказує на вищу схильність до атерогенезу та розвитку прозапальних судинних змін. Отримані результати частково можна пояснити пременопаузою та початковою менопаузою в обстежених жінок.
Manipulation of the Rhetoric of Peace and the Deconstruction of Pacifism in Euripides’ Suppliant Women
Authors: Daneš Jaroslav
Published: February 2019

Many scholars in the past thought that in the Suppliant Women Euripides rejected war in principle; they supported their views with reference to the spatial and visual prominence of the suffering mothers of the war dead on the stage and to three passages in which peace or an inactive life are celebrated and argued for. In this paper I focus on the rhetoric of peace and quietism in those three passages, which were recited and spoken by the Theban Herald and Adrastus, respectively. I will try to demonstrate that Euripides subverted their protestations of peace either by exposure of the manipulation of the rhetoric of peace or by putting them into an apparently unfitting frame. If this is proved then what is known as the pacifist’s interpretation remains unsupported.
The People as a Collective Character in the Story of the Widow of Ephesus (Petronius, Satyrica 111-112)
Authors: Costantini Leonardo
Published: February 2019

This study offers an interpretation of the people as a collective character in Petronius’ novella of the widow of Ephesus. Through discussing the importance of their role within the economy of the story, it becomes clear that the traditional Roman values they praise become progressively opposed to the widow’s behaviour in the second part of the story. This analysis also makes it possible to appreciate fully the impact of the finale on the internal audience, and specifically on Lichas, who empathises both with the crucified husband and with the traditional views of this collective character. Following this interpretation of the people as a collective character, the Appendix presents a new argument to preserve a Vergilian quotation (A. 4.39) that editors generally expunge at Petr. 112.2.
Always Know What You’re Asking When You Ask It: Questions, Answers, and the Enduring Legacy of Jonathan Z. Smith
Authors: Crews Emily D.
Published: February 2019

This article considers the work of Jonathan Z. Smith, with particular focus on his essay “When the Bough Breaks.” After a brief summary of the essay, I will place it and its contributions within the broader context of my interactions with Smith and his work, reflecting on the ways in which Smith’s scholarship has allowed me to understand the vital relationship between the questions we ask as scholars and the answers we offer.
Does climate warming influence sexual chemical signaling?
Authors: Groot Astrid T. , Zizzari Z. Valentina
Published: February 2019

Global climate is changing at a rapid pace and the pivotal question is if the rate and extent of species’ responses to stressful events enable them to persist in a changing world. Although the consequences of rapid environmental changes on animal life-history traits are receiving considerable attention, our understanding of how temperature fluctuations affect sexual chemical communication in animals is scarce. Male-female interactions often depend on pheromone detectability and sudden shifts in environmental temperature are expected to disrupt communication between potential mates. Whether organisms can adapt to temperature-induced changes at both signaller and receiver levels is virtually unexplored. In this perspective paper, we first provide a broad overview of the sex pheromone pathway, from biosynthesis to detection, and outline the importance of chemical-based mate choice. Finally, through several study cases, we highlight how thermal stress may interfere with chemical communication between the sexes, and discuss the potential evolutionary consequence of temperature stress.