Деокупація як інструмент відновлення територіальної цілісності України: загальнотеоретична характеристика та тенденції законотворчості
Authors: Kaminska N. V. 
Published: June 2022

Метою статті є розкриття теоретичних та практичних аспектів забезпечення територіальної цілісності як стратегічного завдання Української держави, її внутрішньої та зовнішньої політики в сучасних умовах на основі аналізу доктринальних і нормативних джерел, діяльності уповноважених органів та посадових осіб державної влади, експертів та міжнародної спільноти, громадськості. Визначення проблем кваліфікації окупації та анексії територій України, агресії як міжнародних злочинів, загалом врегулювання збройного конфлікту на сході України, включаючи притягнення винних до відповідальності, а також відновлення територіальної цілісності України зумовили потребу обґрунтування механізмів деокупації та подальшої реінтеграції окремих районів Донецької і Луганської областей, Автономної Республіки Крим.
Наукова новизна полягає у систематизації нормативно-правових актів, пов’язаних із забезпеченням прав і свобод громадян та правового режиму на тимчасово окупованих територіях. Вивчення доктринальних джерел дозволило констатувати відсутність уніфікованої термінології у даному напрямі, потребу конкретизації визначень низки категорій, правових інструментів, належне їх закріплення у конституційному, військовому, безпековому, кримінальному та іншому галузевому законодавстві України. Йдеться, зокрема, про механізми деокупації, гарантії відновлення та збереження територіальної цілісності Української держави, непорушності державних кордонів тощо. Проаналізовано стан і перспективи, основні тенденції законотворчості з питань деокупації.
Висновки. На основі комплексного підходу сформульовано визначення механізму деокупації як сукупності принципів, форм, методів, засобів, що використовуються органами державної влади, суб’єктами міжнародного права, інститутами громадянського суспільства та іншими суб’єктами для успішного забезпечення деокупації та подальшої реінтеграції тимчасово окупованої території України. Забезпечення деокупації та реінтеграції тимчасово окупованих територій України передбачає поєднання форм і засобів деокупації та реінтеграції військового, політичного, інституційно-організаційного, правового, соціально-економічного, інформаційно-ідеологічного та іншого характеру.
Акцентовано на необхідності належної та своєчасної державної підтримки та захисту прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, інших вразливих категорій населення з тимчасово окупованих територій України. Важливим є усунення прогалин у національному законодавстві стосовно порядку притягнення до відповідальності за неправомірні дії, що посягали на конституційний лад і територіальну цілісність держави, її суверенітет, а також відшкодування заподіяних збитків. Так, на часі ратифікація Україною Римського статуту Міжнародного кримінального суду, з урахуванням зобов’язань за Угодою про асоціацію 2014 р., що зумовлює прийняття спеціального законодавства, внесення змін і доповнень до існуючих нормативно-правових актів у даній сфері. Поряд з цим, безумовно необхідними є консолідація українського народу і національної єдності, утвердження національної ідеї та свідомості.