bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Anti‐influenza A Virus Effects and Mechanisms of Emodin and Its Analogs via Regulating PPARα/γ‐AMPK‐SIRT1 Pathway and Fatty Acid Metabolism
Authors: Bei Yufei , Tia Boyu , Li Yuze , Guo Yingzhu , Deng Shufei , Huang Rouyu , Zeng Huiling , Li Rui , Wang Ge-Fei , Dai Jianping
Published: September 2021

The peroxisome proliferator‐activated receptor (PPAR) α/γ‐adenosine 5 ′‐monophosphate‐ (AMP‐) activated protein kinase‐ (AMPK‐) sirtuin‐1 (SIRT1) pathway and fatty acid metabolism are reported to be involved in influenza A virus (IAV) replication and IAV‐pneumonia. Through a cell‐based peroxisome proliferator responsive element‐ (PPRE‐) driven luciferase bioassay, we have investigated 145 examples of traditional Chinese medicines (TCMs). Several TCMs, such as Polygonum cuspidatum, Rheum officinale Baillon, and Aloe vera var. Chinensis (Haw.) Berg., were found to possess high activity. We have further detected the anti‐IAV activities of emodin (EMO) and its analogs, a group of common important compounds of these TCMs. The results showed that emodin and its several analogs possess excellent anti‐IAV activities. The pharmacological tests showed that emodin significantly activated PPARα/γ and AMPK, decreased fatty acid biosynthesis, and increased intracellular ATP levels. Pharmaceutical inhibitors, siRNAs for PPARα/γ and AMPKα1, and exogenous palmitate impaired the inhibition of emodin. The in vivo test also showed that emodin significantly protected mice from IAV infection and pneumonia. Pharmacological inhibitors for PPARα/γ and AMPK signal and exogenous palmitate could partially counteract the effects of emodin in vivo. In conclusion, emodin and its analogs are a group of promising anti‐IAV drug precursors, and the pharmacological mechanism of emodin is linked to its ability to regulate the PPARα/γ‐AMPK pathway and fatty acid metabolism.
Clinical Activity of Ripretinib in Patients with Advanced Gastrointestinal Stromal Tumor Harboring Heterogeneous KIT/PDGFRA Mutations in the Phase III INVICTUS Study
Authors: Bauer Sebastian , Heinrich Michael C. , George Suzanne , Zalcberg John R. , Serrano César , Gelderblom Hans , Jones Robin L. , Attia Steven , D'Amato Gina , Chi Ping , Reichardt Peter , Meade Julie , Su Ying , Ruiz-Soto Rodrigo , Blay Jean-Yves , von Mehren Margaret , Schöffski Patrick
Published: September 2021

Purpose:

Most patients with gastrointestinal stromal tumor (GIST) have activating mutations in KIT/PDGFRA and are initially responsive to tyrosine kinase inhibitors (TKI). The acquisition of secondary mutations leads to refractory/relapsed disease. This study reports the results of an analysis from the phase III INVICTUS study (NCT03353753) characterizing the genomic heterogeneity of tumors from patients with advanced GIST and evaluating ripretinib efficacy across KIT/PDGFRA mutation subgroups.

Patients and Methods:

Tumor tissue and liquid biopsy samples that captured circulating tumor DNA were collected prior to study enrollment and sequenced using next-generation sequencing. Subgroups were determined by KIT/PDGFRA mutations and correlation of clinical outcomes and KIT/PDGFRA mutational status was assessed.

Results:

Overall, 129 patients enrolled (ripretinib 150 mg once daily, n = 85; placebo, n = 44). The most common primary mutation subgroup detected by combined tissue and liquid biopsies were in KIT exon 11 (ripretinib, 61.2%; placebo, 77.3%) and KIT exon 9 (ripretinib, 18.8%; placebo, 15.9%). Patients receiving ripretinib demonstrated progression-free survival (PFS) benefit versus placebo regardless of mutation status (HR 0.16) and in all assessed subgroups in Kaplan–Meier PFS analysis (exon 11, P < 0.0001; exon 9, P = 0.0023; exon 13, P < 0.0001; exon 17, P < 0.0001). Among patients with wild-type KIT/PDGFRA by tumor tissue, PFS ranged from 2 to 23 months for ripretinib versus 0.9 to 10.1 months for placebo.

Conclusions:

Ripretinib provided clinically meaningful activity across mutation subgroups in patients with advanced GIST, demonstrating that ripretinib inhibits a broad range of KIT/PDGFRA mutations in patients with advanced GIST who were previously treated with three or more TKIs.
Roxadustat Improves Erythropoietin Antibody-Mediated Pure Red Cell Aplasia in a Patient with Hemodialysis
Authors: Li Sijia , Chen Xueqin , Hu Penghua , Wu Suijing , Ma Jianchao , Li Zhuo , Wu Xiuchuan , Wen Feng , Fu Xia , Feng Zhonglin , Tao Yiming , Li Bohou , Fu Lei , Huang Renwei , He Chaosheng , Shi Wei , Liang Xinling , Liu Shuangxin
Published: September 2021

Anemia is a common complication of chronic kidney disease (CKD). Recombinant human erythropoietin (rHu-EPO) is used extensively in patients with CKD. However, anti-erythropoietin (anti-EPO) antibody has been reported during rHu-EPO treatment, which causes pure red cell aplasia (PRCA). We presented a case of 75-year-old man, who underwent hemodialysis for 2 years. He developed PRCA during rHu-EPO treatment. The rHu-EPO was immediately discontinued, and the patient was given roxadustat treatment. After 6 months of roxadustat treatment, the anti-EPO antibody was disappeared, and hemoglobin recovered normal range. The results suggest that roxadustat can be used to treat patients with anti-EPO antibody-mediated PRCA without immunosuppressive therapy.
Changes of Gastric Juice Microenvironment in Patients with Fundic Gland Polyp and Hyperplastic Polyp
Authors: Gao He , Chang Lili , Wang Limin , Zhou Xiaona , Wang Ning
Published: September 2021

Introduction: The aim of this study was to study the relationship between the formation of gastric fundic gland polyp and gastric hyperplastic polyp (HP) and the changes of gastric juice microenvironment. Methods: The proton-pump inhibitor (PPI) applications to patients were recorded. Gastric juices and biopsy polyps were collected for pathological examination, H. pylori tests, biomarkers, and MUC1, MUC2, MUC5AC expression measurement. Results: Among 34,892 patients, the detection rate of gastric fundic gland polyps was significantly higher than that of gastric HPs (p < 0.01). The incidence rate of gastric fundic gland polyp and gastric HP in PPI users (n = 3,886) was higher than that of non-PPI users (p < 0.01). The occurrence of polyp was positively related to the duration of PPI application and the H. pylori-positive rate. The bile reflux rate between fundic gland polys group (17.61%) and HPs (28.67%) was significantly different (p < 0.01). The levels of gastric juice Gastrin-17, epidermal growth factor (EGF) and MUC2 from patients with gastric fundic gland polyps and gastric HPs were higher than those in the control group (p < 0.01). However, patients with gastric fundic gland polyps and HPs had significantly lower gastric juice PGE2 and MUC5AC (p < 0.01). Conclusion: PPI application, H. pylori infection, and bile reflux are the potential risk factors for formation of fundic gland polyps and HPs. The potential mechanism of polyps’ formation can be related to the levels of Gastrin-17, EGF, MUC2, PGE2, and MUC5AC in gastric juice.
Development of Nivolumab/Ipilimumab-Associated Autoimmune Nephritis during Steroid Therapy
Authors: Gebauer Ellen , Bechtel-Walz Wibke , Schell Christoph , Erbel Michelle , Walz Gerd , Hermle Tobias
Published: September 2021

Immunotherapy using immune checkpoint inhibitors revolutionized therapies for a variety of malignancies. Nivolumab, an antibody blocking programmed cell death 1 protein, and ipilimumab that blocks cytotoxic T-lymphocyte-associated protein 4 effectively target tumor cells by disinhibiting the endogenous immune response. At the same time, unrestrained T-cell activation may trigger a range of immune-mediated side effects including kidney injury. Steroid therapy constitutes the mainstay of treatment of these adverse events, but dosage, route of administration, and approach to nivolumab re-exposure remain unclear. Here, we report the case of a 72-year-old male patient who developed severe nivolumab/ipilimumab-associated acute kidney injury while on oral steroid therapy for immune-mediated colitis. Acute interstitial nephritis was confirmed by renal biopsy. Administration of high-dose intravenous steroid doses was required to revert declining renal function.
Comparison of NICE Guideline CG149 and the Sepsis Risk Calculator for the Management of Early-Onset Sepsis on the Postnatal Ward
Authors: Kimpton Jessica Alexandra , Verma Amit , Thakkar Devangi , Teoh Sophia , Verma Aarti , Piyasena Chinthika , Battersby Cheryl ,   for the Neonatal Trainee-Led Research and Improvement Projects (NeoTRIPs)
Published: September 2021

Introduction: The NICE guideline CG149 has increased the number of well infants receiving antibiotics for suspected early-onset sepsis (EOS). The Kaiser Permanente sepsis risk calculator (SRC) has safely and dramatically reduced investigations and antibiotics for suspected EOS in the USA. This study evaluates the current management of suspected EOS against the NICE guideline CG149 and the SRC. Methods: This study is a prospective, multicentre, observational study across 13 neonatal units in London. Infants were born between June and August 2019 at ≥34 weeks gestation and commenced on antibiotics for suspected EOS and cared for on postnatal/transitional care wards. Data were prospectively recorded: risk factors, clinical indicators, investigations, and results. Outcome measures included the following: (1) incidence of EOS and (2) proportion of infants recommended for antibiotics by NICE versus theoretical application of SRC. Results: 1,066/8,856 (12%) infants on postnatal/transitional care wards received antibiotics, 7 of whom had a positive blood culture (group B Streptococcus = 6 and Escherichia coli = 1), making the EOS incidence 0.8/1,000 infants. Six hundred one infants had data for SRC analysis, which recommended “antibiotics” or “blood culture” for 130/601 (21.6%) infants using an EOS incidence of 0.5/1,000 versus 527/601 (87.7%) if NICE was applied. Conclusions: Currently, 12.0% of infants on postnatal/transitional care wards receive antibiotics for suspected EOS. The SRC could dramatically reduce antibiotic use, but further prospective studies are required to evaluate safety of SRC implementation.
ІННОВАЦІЙНІ МЕТОДИ ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ МЕДИЧНИХ СЕСТЕР
Authors: Рудницька Т.
Published: September 2021

У статті наведено результати педагогічного експерименту щодо формування професійної компетентності майбутніх медичних сестер в умовах медичного коледжу з використанням аналізу педагогічних ситуацій, так званого кейс-методу. Проведені дослідження показали рівень і критерії сформованості професійних компетенцій майбутніх медичних сестер та перспективи їх розвитку за допомогою інноваційних технологій і форм роботи.
ОЦІНКА СТАВЛЕННЯ МОЛОДІ ДО ПАРТНЕРСЬКИХ ПОЛОГІВ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ АНКЕТУВАННЯ
Authors: Маланчук Л. М. , Лісіна О. В. , Маланчук С. Л. , Мартинюк В. М. , Маланчук А. С.
Published: September 2021

У статті проведено аналіз анкетних даних користувачів соціальної мережі «Instagram» щодо ставлення до партнерських пологів.
ПІДХОДИ ДО НАДАННЯ ПАЛІАТИВНОЇ ДОПОМОГИ ДІТЯМ І ПІДЛІТКАМ З ОНКОЛОГІЧНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ: РОЛЬ МЕДИЧНИХ СЕСТЕР
Authors: Сивоконенко І. В. , Галіяш Н. Б.
Published: September 2021

Педіатрична паліативна допомога має на меті покращити життя та зменшити страждання дітей і підлітків, які живуть зі загрозою для життя, та їхніх близьких. Медичні сестри, які працюють в онкологічних відділеннях, мають важливе значення у наданні паліативної допомоги дітям і підліткам з онкологією. У статті описано підходи до надання паліативної допомоги дітям та подано огляд літератури, пов’язаної з фізичною, психологічною, соціальною та духовною сферами паліативного догляду за дітьми та підлітками, хворими на рак.
ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ РОЗВИТКУ ПРОФЕСІЙНОЇ МОБІЛЬНОСТІ МАЙБУТНІХ БАКАЛАВРІВ СЕСТРИНСЬКОЇ СПРАВИ
Authors: Ткалич О. В.
Published: September 2021

За умов безперервного зростання і розвитку сучасної системи охорони здоров’я виникають нові вимоги до професійно-особистісної характеристики бакалаврів сестринської справи. Вони, зокрема, зумовлюють необхідність оновлення змісту професійної підготовки медсестер-бакалаврів, формування особистісних та професійних якостей. Пріоритетною для затребуваного бакалавра сестринської справи стає професійна мобільність, яка дає змогу оперативно реагувати на будь-які професійно значущі зміни, ефективно діяти в складних ситуаціях, приймати самостійні професійно грамотні та ефективнірішення.
СУЧАСНІ УЯВЛЕННЯ ПРО РОЗВИТОК ОСТЕОАРТРОЗУ, МЕТОДИ ДІАГНОСТИКИ І ЛІКУВАННЯ
Authors: Борейко О. О.
Published: September 2021

У статті розглянуто загальні відомості та клінічні прояви остеоартрозу, сучасні підходи до його ліку­ван­ня. Крім того, здійснено спробу визначити сутність комплексного підходу до лікування і реабілітації хворих на остеоартроз. Проаналізовано проблему лікування та реабілітації населення України з дегенеративними захворюваннями опорно-рухового апарату, яка залишається невирішеною. Здійснено аналіз та доведено, що «симптоматичне» та «базове» лікування остеоартрозу не повністю відновлює функціональну активність, а в довгостроковій перспективі призводить до прогресування дегенеративного процесу. Крім того, аналіз результатів нашого дослідження показав, що формально призна­­чене лікування спричиняє великі та безглузді витрати бюджетних коштів та надає пацієнтам впевненості в ефективності лише хірургічних методів лікування.
РОЛЬ ВІТАМІНУ D ТА ЙОГО РОЛЬ НА РІЗНИХ ЕТАПАХ СТАНОВЛЕННЯ ЖІНОЧОГО ОРГАНІЗМУ
Authors: Наумова Л. В. , Мілевська-Вовчук Л. С. , Наумова У. О. , Бойко Ю. В.
Published: September 2021

Резюме. Вітамін D відіграє важливу роль на усіх етапах формування жіночого організму, починаючи від ембріонального періоду і до глибокої старості. Нестача або дефіцит цього вітаміну проявляється розвитком дисметаболічних розладів, збільшенням кардіоваскулярного ризику, збільшує частоту новоутворень ендометрія, молочних залоз, яєчників, товстої кишки та супроводжує низку інших гіперпроліферативних захворювань. У деяких дослідженнях [1, 2] показано взаємозв’язок між дефіцитом вітаміну D і функціонуванням головного мозку, а також зi старінням.
Мета дослідження – проаналізувати дослідження останнього десятиліття щодо впливу вітаміну D на жіночий організм, а також фактори ризику, патогенезу та причин виникнення захворювань, спричинених недостатнім вмістом вітаміну D.
Матеріали і методи. Здійснено аналіз доступних інформаційних ресурсів мережі «Internet», іноземних фахових видань, медичної бази даних MEDLINE/PubMed за останні десять років. Застосовано метод інформаційного пошуку та аналітико-порівняльний.
Результати. Експериментальні та клінічні роботи останнього десятиліття спрямовані на вирішення численних проблем, зокрема встановлення ролі вітаміну D у патогенезі низки захворювань, проведені численні дослідження щодо пояснення основних патогенетичних механізмів впливу на організм та навіть наведено доведення щодо позитивного впливу на сповільнення росту ракових пухлин. Цікаві дані були отримані авторами, які після опитування дівчат-підлітків за різними шкалами депресії відмітили достовірне зниження ступеня прояви депресивних симптомів після 9-ти тижневого курсу прийому вітаміну D [10].
Висновки. Протягом багатьох років вітамін D розглядали як харчовий компонент, який відіграє важливу роль у метаболізмі кісткової тканини. Сьогодні ж він відомий як стероїдний гормон, який має важливу регуляторну роль у різних фізіологічних системах людського організму, включаючи імунну. Переконливі дані ілюструють зв’язок між дефіцитом вітаміну D і різними інфекційними та неінфекційними захворюваннями.
ПОРІВНЯЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА ЗАХВОРЮВАНОСТІ НА ТУБЕРКУЛЬОЗ ЗАГАЛЬНОГО НАСЕЛЕННЯ ТА ПРАЦІВНИКІВ ЗАКЛАДІВ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я В УКРАЇНІ ТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ
Authors: Іванова Н. В. , Криницька І. Я. , Гецько Н. В. , Гомелюк Н. М. , Марущак М. І.
Published: September 2021

Резюме. Туберкульоз є глобальною проблемою системи охорони здоров’я як одна з 10 провідних причин смерті у світі. За даними ВООЗ, Україна належить до 27 країн світу, в яких зосереджено 85 % захворюваності на туберкульоз, і посідає 4 місце у світі за його поширеністю. Особливості епідемічної ситуації із туберкульозу загострили і зробили соціальнозначущою проблему хвороби на туберкульоз працівників закладів охорони здоров’я.
Мета дослідження – провести порівняльний аналіз захворюваності на туберкульоз серед загального населення та працівників закладів охорони здоров’я в Україні та Дніпропетровській області.
Матеріали і методи. Матеріалами з вивчення епідемічного процесу була державна статистична звітність: аналітично-статистичні довідники «Туберкульоз в Україні» Державної установи «Центр громадського здоров’я МОЗ України» та Державного закладу «Центр медичної статистики МОЗ України» за 2019 і 2020 рр. та звітно-облікові форми 8 і 33.
Результати. Встановлено, що незважаючи на зниження показників захворюваності й смертності від туберкульозу за проаналізований п’ятирічний період часу (2015–2019 рр.) в Україні, епідеміологічна ситуація у Дніпропетровській області залишається напруженою, особливо за показником захворюваності на туберкульоз/ВІЛ (24 на 100 тис. населення у 2019 р. – друге місце в Україні) та випадками туберкульозу з множинною лікарською стійкістю (787 у 2019 р. – перше місце в Україні). Показники захворюваності на туберкульоз у працівників закладів охорони здоров’я як протитуберкульозних, так і загальнолікувальної мережі у Дніпропетровській області перевищують аналогічні дані в Україні. Аналіз захворюваності на туберкульоз працівників протитуберкульозних закладів у Дніпропетровській області показав, що найбільший середній показник захворюваності на 100 тис. населення спостерігався серед середнього медичного персоналу – 506,8.
Висновки. Захворюваність на туберкульоз у працівників закладів охорони здоров’я як протитуберкульозних, так і загальнолікувальної мережі у Дніпропетровській області перевищує аналогічні дані в Україні. Найвища захворюваність на туберкульоз серед медичних працівників Дніпропетровської області спостерігається у середнього медичного персоналу. Це вимагає суворого дотримання принципів інфекційного конт­ролю та оптимізації підходів до виявлення, лікування та профілактики туберкульозу в медичних працівників.
ВПЛИВ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ НА ДИНАМІКУ ЕНЗИМНОЇ ЛАНКИ АНТИОКСИДАНТНОГО ЗАХИСТУ В КІРКОВОМУ І МОЗКОВОМУ ШАРАХ НИРКИ ЗА УМОВ ДВОБІЧНОГО ВИДАЛЕННЯ ГОНАД У ПЕРІОД ПІЗНІХ ПРОЯВІВ ТРАВМАТИЧНОЇ ХВОРОБИ
Authors: Луців І. І. , Гудима А. А. , Попович Д. В.
Published: September 2021

Резюме. Останніми роками відмічають значне зростання частки жінок у постменопаузальному періоді. Природня інволюція, в основі якої лежить зниження рівня естрогенів, суттєво змінює реактивність і резистентність організму жінки до різноманітних факторів навколишнього середовища. Однак до останнього часу поза увагою дослідників залишається дослідження ролі дефіциту естрогенів у порушенні антиоксидантного захисту за умов травматичної хвороби, що сприяло б пошуку напрямків патогенетично обґрунтованої корекції.

Мета дослідження – з’ясувати вплив двобічної оваріоектомії на ензимну ланку антиоксидантного захисту в кірковому і мозковому шарах нирки у пізній період краніоскелетної травми (КСТ).

Матеріали і методи. Експерименти виконано на 54 нелінійних білих щурах-самках масою 200–220 г. Гіпоестрогенний стан виконували шляхом оперативного видалення гонад із подальшим моделювання КСТ. Через 1 і 2 місяці посттравматичного періоду в кірковому та мозковому шарах нирки визначали суперосиддисмутазу (СОД) та каталазну активність.

Результати. Через 1 місяць посттравматичного періоду в тварин без гонадектомії СОД- і каталазна активність кіркового і мозкового шарів нирки істотно знижувалися порівняно з контролем. Через 2 місяці експерименту досліджувані ензими нормалізувалися, що вказує на домінування в організмі саногенних механізмів. Нанесення травми гонадектомованим тваринам супроводжувалося більшим пригніченням СОД- і каталазної активності кіркового і мозкового шарів нирки через 1 місяць посттравматичного періоду. На такому ж рівні досліджувані ензими залишалися й через 2 місяці експерименту.

Висновки. В умовах краніоскелетної травми через 1 місяць посттравматичного періоду в кірковому і мозковому шарах нирки відмічають порушення ензимної ланки антиоксидантного захисту, яке виявляють зниженням, порівняно з контролем, СОД- та каталазної активності. В гонадектомованих щурів виявлені порушення суттєво більші й не стихають через 2 місяці експерименту, що вказує на вагому роль антиоксидантної дії естрогенів у патогенезі травматичної хвороби.
ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ КАРАГІНАНІВ ЯК ХАРЧОВИХ ДОБАВОК
Authors: Копаниця О. М. , Гудима А. А. , Мялюк О. П. , Ліснянська Н. В. , Кліщ І. М.
Published: September 2021

Резюме. Серед харчових добавок полісахариди добре відомі як функціональні добавки, які мають високу молекулярну масу, добре розчиняються у воді й використовують їх для поліпшення текстури кінцевої продукції. В останні десятиріччя карагінани стали одними з найпопулярніших гідроколоїдів у харчовій промисловості.

Мета дослідження – проаналізувати літературні джерела щодо особливостей використання карагінанів як харчових добавок.

Матеріали і методи. У дослідженні опрацьовано наукові публікації за останнє десятиліття, які доступні у мережі «Internet», ключовими словами були «карагінан», «харчові добавки», «Е407».

Результати. Широке використання каппа-карагінану пов’язане з його здатністю до підвищення в’язкості водних розчинів та гелеутворення, застосовують у харчовій, легкій та аграрній промисловостях. А також при виробництві консерв, м’ясних і молочних продуктів. Карагінанам притаманні властивості імуноад’ювантів: вони здатні надавати як імуностимулювальний, так і імуносупресорний ефекти. Їх вплив на імунну систему носить дозозалежний характер. У високих концентраціях ці полісахариди не мають імуносупресорної дії, імовірно, унаслідок цитотоксичності відносно супресорних клітин. Водночас карагінан при низьких дозах стимулює активацію супресорних макрофагів і пришвидшує їх дозрівання. Деяка суперечливість даних про фармакологічну дію цих полісахаридів може бути зумовлена некоректним порівнянням результатів, отриманих у різних експериментальних умовах, на різних структурних типах карагінанів. При цьому дуже важливим є спосіб введення полісахариду і його доза.

Висновки. Широке використання карагінанів як природного, так і синтетичного походжень надихає науковців глибше досліджувати механізм їх дії на рівні цілого організму.
The SOE Channel of Monetary Policy Transmission: Evidence from China's Economic Stimulus Package
Authors: Chen Wenbin , Han Shi-Zhuan , Li Jie , Zhou Tianhang
Published: September 2021

We examine the state-owned enterprises (SOEs) channel in monetary policy transmission in the context of China's 2008 stimulus package. Using a difference-in-difference approach, we show that the higher SOE share in the cities after the stimulus package, the more bank loans issued in the cities. Furthermore, we find that the role of SOEs in monetary policy transmission is more significant in underdeveloped cities and cities with a high level of government intervention. We adopt propensity score matching difference-in-difference to deal with potential endogeneity problem. The baseline results also survive a series of robustness tests.
The Vanishing Interest Income of Chinese Banks
Authors: Kauko Karlo
Published: September 2021

Chinese banks likely have more nonperforming loans (NPLs) than officially reported. Banks’ NPLs often deviate from Benford's law.  As hidden NPLs earn no interest income, loan quality problems may erode the gross interest income of banks. Using stochastic frontier analysis, we estimate the interest income of a hypothetical profit-maximizing Chinese bank with no credit quality problems. Taking the deviation of actual interest income from the calculated efficient income, we then attempt to reveal the amount of hidden NPLs in Chinese banks. Our results uncover a substantial weakening in the quality of Chinese bank loan portfolios in 2016.
The correct authorship spelling of Cardamine hunanensis (Brassicaceae)
Authors: WU LEI , AL-SHEHBAZ IHSAN A.
Published: September 2021

N/A
Improvement of the Cloud Microphysics Scheme of the Mesoscale Model at the Japan Meteorological Agency Using Spaceborne Radar and Microwave Imager of the Global Precipitation Measurement as Reference
Authors: Ikuta Yasutaka , Satoh Masaki , Sawada Masahiro , Kusabiraki Hiroshi , Kubota Takuji
Published: September 2021

In this study, the single-moment 6-class bulk cloud microphysics scheme used in the operational numerical weather prediction system at the Japan Meteorological Agency was improved using the observations of the Global Precipitation Measurement (GPM) core satellite as reference values. The original cloud microphysics scheme has the following biases: underestimation of cloud ice compared to the brightness temperature of the GPM Microwave Imager (GMI) and underestimation of the lower-troposphere rain compared to the reflectivity of GPM Dual-frequency Precipitation Radar (DPR). Furthermore, validation of the dual-frequency rate of reflectivity revealed that the dominant particles in the solid phase of simulation were graupel and deviated from DPR observation. The causes of these issues were investigated using a single-column kinematic model. The underestimation of cloud ice was caused by a high ice-to-snow conversion rate, and the underestimation of precipitation in the lower layers was caused by an excessive number of small-diameter rain particles. The parameterization of microphysics scheme is improved to eliminate the biases in the single-column model. In the forecast obtained using the improved scheme, the underestimation of cloud ice and rain is reduced. Consequently, the prediction errors of hydrometeors were reduced against the GPM satellite observations, and the atmospheric profiles and precipitation forecasts were improved.
The longitudinal associations between perfectionism and academic achievement across adolescence
Authors: Endleman Shari , Brittain Heather , Vaillancourt Tracy
Published: September 2021

The directionality and longitudinal course between perfectionism and academic achievement throughout adolescence remains unclear as most studies rely on cross-sectional or short-term data and many examine these associations in university students who do not represent the full spectrum of learners. Moreover, most studies are hampered by their reliance on student-reported grades. We rectified these issues by examining the longitudinal relation between self-reported perfectionism and teacher-rated academic achievement (grade point average) in a sample of 604 Canadian adolescents followed prospectively from Grade 7 to Grade 12. Using path analysis, results demonstrated a positive relation between academic achievement and perfectionism. In particular, academic achievement positively predicted self-oriented perfectionism (SOP) at every time point. Academic achievement also positively predicted socially prescribed perfectionism across every time point. At no time point did either form of perfectionism predict academic achievement, highlighting that perfectionism is more likely an outcome of academic achievement, rather than an antecedent. Results also demonstrated that the cross-lagged effect from academic achievement to SOP was stronger at the transition from middle school to high school compared to pathways in all subsequent years. Overall, such findings imply that adolescents who experience academic success are more likely to experience increases in levels of perfectionism, which may increase their vulnerability to stress.
Hematopoietic stem cell transplantation for infants with high-risk KMT2A gene–rearranged acute lymphoblastic leukemia
Authors: Takachi Takayuki , Watanabe Tomoyuki , Miyamura Takako , Moriya Saito Akiko , Deguchi Takao , Hori Toshinori , Yamada Tomomi , Ohmori Shigeru , Haba Masami , Aoki Yuki , Ishimaru Sae , Sasaki Shinya , Ohshima Junjiro , Iguchi Akihiro , Takahashi Yoshiyuki , Hyakuna Nobuyuki , Manabe Atsushi , Horibe Keizo , Ishii Eiichi , Koh Katsuyoshi , Tomizawa Daisuke
Published: September 2021

The role of allogeneic hematopoietic stem cell transplantation (HSCT) for infants with acute lymphoblastic leukemia (ALL) and KMT2A gene rearrangement (KMT2A-r) is controversial in terms of both its efficacy and potential for acute and late toxicities. In Japanese Pediatric Leukemia/Lymphoma Study Group trial MLL-10, by introducing intensive chemotherapy, indication of HSCT was restricted to patients with high-risk (HR) features only (KMT2A-r and either age <180 days or presence of central nervous system leukemia). Of the 56 HR patients, 49 achieved complete remission. Forty-three patients received HSCT in first remission including 38 patients receiving protocol-specified HSCT with conditioning consisting of individualized targeted doses of busulfan, etoposide, and cyclophosphamide. Three-year event-free survival (EFS) of 56.8% (95% confidence interval [CI], 42.4% to 68.8%) and overall survival of 80.2% (95% CI, 67.1% to 88.5%) were accomplished. Univariable analysis showed that Interfant-HR criteria and flow cytometric minimal residual disease (MRD; ≥0.01%), both at the end of induction and at the end of consolidation (EOC), were significantly associated with poorer EFS. In the multivariable analysis, positive MRD at EOC was solely associated with poor EFS (P < .001). Rapid pretransplant MRD clearance and tailored HSCT strategy in the MLL-10 trial resulted in a favorable outcome for infants with HR KMT2A-r ALL. However, considering the high rate of potentially life-threatening toxicities and the risk of late effects, its indication should be further restricted or even eliminated in the future by introducing more effective therapeutic modalities with minimal toxicities. This trial was registered at the University Hospital Medical Information Network Clinical Trials Registry (UMIN-CTR) as #UMIN000004801.
Circulating tumor DNA for comprehensive noninvasive monitoring of lymphoma treated with ibrutinib plus nivolumab
Authors: Bruscaggin Alessio , di Bergamo Lodovico Terzi , Spina Valeria , Hodkinson Brendan , Forestieri Gabriela , Bonfiglio Ferdinando , Condoluci Adalgisa , Wu Wei , Pirosa Maria C. , Faderl Martin R. , Koch Ricardo , Schaffer Michael , Alvarez John D. , Fourneau Nele , Gerber Bernhard , Stussi Georg , Zucca Emanuele , Balasubramanian Sriram , Rossi Davide
Published: September 2021

To advance the use of circulating tumor DNA (ctDNA) applications, their broad clinical validity must be tested in different treatment settings, including targeted therapies. Using the prespecified longitudinal systematic collection of plasma samples in the phase 1/2a LYM1002 trial (registered on www.clinicaltrials.gov as NCT02329847), we tested the clinical validity of ctDNA for baseline mutation profiling, residual tumor load quantification, and acquisition of resistance mutations in patients with lymphoma treated with ibrutinib+nivolumab. Inclusion criterion for this ancillary biological study was the availability of blood collected at baseline and cycle 3, day 1. Overall, 172 ctDNA samples from 67 patients were analyzed by the LyV4.0 ctDNA Cancer Personalized Profiling Deep Sequencing Assay. Among baseline variants in ctDNA, only TP53 mutations (detected in 25.4% of patients) were associated with shorter progression-free survival; clones harboring baseline TP53 mutations did not disappear during treatment. Molecular response, defined as a >2-log reduction in ctDNA levels after 2 cycles of therapy (28 days), was achieved in 28.6% of patients with relapsed diffuse large B-cell lymphoma who had ≥1 baseline variant and was associated with best response and improved progression-free survival. Clonal evolution occurred frequently during treatment, and 10.3% new mutations were identified after 2 treatment cycles in nonresponders. PLCG2 was the topmost among genes that acquired new mutations. No patients acquired the C481S BTK mutation implicated in resistance to ibrutinib in CLL. Collectively, our results provide the proof of concept that ctDNA is useful for noninvasive monitoring of lymphoma treated with targeted agents in the clinical trial setting.
A genome-wide scan to identify signatures of selection in two Iranian indigenous chicken ecotypes
Authors: Rostamzadeh Mahdabi Elaheh , Esmailizadeh Ali , Ayatollahi Mehrgardi Ahmad , Asadi Fozi Masood
Published: September 2021

Background

Various regions of the chicken genome have been under natural and artificial selection for thousands of years. The substantial diversity that exits among chickens from different geographic regions provides an excellent opportunity to investigate the genomic regions under selection which, in turn, will increase our knowledge about the mechanisms that underlie chicken diversity and adaptation. Several statistics have been developed to detect genomic regions that are under selection. In this study, we applied approaches based on differences in allele or haplotype frequencies (FST and hapFLK, respectively) between populations, differences in long stretches of consecutive homozygous sequences (ROH), and differences in allele frequencies within populations (composite likelihood ratio (CLR)) to identify inter- and intra-populations traces of selection in two Iranian indigenous chicken ecotypes, the Lari fighting chicken and the Khazak or creeper (short-leg) chicken.

Results

Using whole-genome resequencing data of 32 individuals from the two chicken ecotypes, approximately 11.9 million single nucleotide polymorphisms (SNPs) were detected and used in genomic analyses after quality processing. Examination of the distribution of ROH in the two populations indicated short to long ROH, ranging from 0.3 to 5.4 Mb. We found 90 genes that were detected by at least two of the four applied methods. Gene annotation of the detected putative regions under selection revealed candidate genes associated with growth (DCN, MEOX2 and CACNB1), reproduction (ESR1 and CALCR), disease resistance (S1PR1, ALPK1 and MHC-B), behavior pattern (AGMO, GNAO1 and PSEN1), and morphological traits (IHH and NHEJ1).

Conclusions

Our findings show that these two phenotypically different indigenous chicken populations have been under selection for reproduction, immune, behavioral, and morphology traits. The results illustrate that selection can play an important role in shaping signatures of differentiation across the genomic landscape of two chicken populations.
The relationship between the effect-site concentration of propofol and sedation scale in children: a pharmacodynamic modeling study
Authors: Jang Young-Eun , Ji Sang-Hwan , Lee Ji-Hyun , Kim Eun-Hee , Kim Jin-Tae , Kim Hee-Soo
Published: September 2021

Background

Continuous infusion of propofol has been used to achieve sedation in children. However, the relationship between the effect-site concentration (Ce) of propofol and sedation scale has not been previously examined. The objective of this study was to investigate the relationship between theCeof propofol and the University of Michigan Sedation Scale (UMSS) score in children with population pharmacodynamic modeling.

Methods

A total of 30 patients (aged 3 to 6 years) who underwent surgery under general anesthesia with propofol and remifentanil lasting more than 1 h were enrolled in this study. Sedation levels were evaluated using the UMSS score every 20 s by a 1 μg/mL stepwise increase in theCeof propofol during the induction of anesthesia. The pharmacodynamic relationship between theCeof propofol and UMSS score was analyzed by logistic regression with nonlinear mixed-effect modeling.

Results

The estimatedCe50(95% confidence interval) of propofol to yield UMSS scores equal to or greater thannwere 1.84 (1.54–2.14), 2.64 (2.20–3.08), 3.98 (3.66–4.30), and 4.78 (4.53–5.03) μg/mL forn = 1, 2, 3, and 4, respectively. The slope steepness for the relationship of theCeversus sedative response to propofol (95% confidence interval) was 5.76 (4.00–7.52).

Conclusions

We quantified the pharmacodynamic relationship between theCeof propofol and UMSS score, and this finding may be helpful to predict the sedation score at the targetCeof propofol in children.

Trial registration

http://www.clinicaltrials.gov(No.:NCT03195686, Date of registration: 22/06/2017).
Prevalence and physical characteristics of locomotive syndrome stages as classified by the new criteria 2020 in older Japanese people: results from the Nagahama study
Authors: Taniguchi Masashi , Ikezoe Tome , Tsuboyama Tadao , Tabara Yasuharu , Matsuda Fumihiko , Ichihashi Noriaki ,   on behalf of the Nagahama Study group
Published: September 2021

Background

The Japanese Orthopaedic Association (JOA) proposed the concept of locomotive syndrome (LS) in 2007 for detecting high-risk individuals with mobility limitation. In 2020, the JOA revised the clinical decision limits and introduced LS stage 3, which carried the highest-risk for LS compared to the conventional stages, 1 and 2. The purpose of this study was to characterize the prevalence, comorbidities, and physical characteristics in each LS stage, as per the LS criteria 2020.

Methods

We analyzed 2077 participants (64.9% women; mean age, 68.3 ± 5.4 years) from the Nagahama Study aged ≥60 years. Participants were classified into 4 groups, non-LS and LS stages 1, 2, and 3, based on a 25-question Geriatric Locomotive Function Scale. The prevalence of comorbidities (sarcopenia, osteoporosis, diabetes mellitus, low back pain [LBP], and knee pain) were investigated. Physical characteristics were measured based on the physical performance tests including gait speed, five-times chair-stand, single-leg stand, and short physical performance battery; muscle strength tests including grip, knee extension, hip flexion, and abduction; and body-composition analysis including muscle quantity and quality. Differences in the prevalence of comorbidities between LS stages were tested using the chi-square test. The general linear model was performed for univariate and multivariate analyses with post-hoc test to compare the differences in physical characteristics among the LS stages.

Results

The prevalence of LS increased with age, and the mean prevalence of LS stages 1, 2, and 3 were 24.4, 5.5, and 6.5%, respectively. The prevalence of comorbidities, including sarcopenia, osteoporosis, LBP, and knee pain, increased with worsening LS stage. Physical performance tests were significantly different between LS stages 2 and 3; and muscle strength differed significantly between LS stages 1 and 2. Additionally, in terms of body composition analysis, muscle quality but not muscle quantity showed significant differences among all the LS stages.

Conclusions

Our findings suggest that muscle strengthening and dynamic training, including balance training in LS stage 1 and 2, respectively, were needed for preventing the LS progression. Individuals with LS stage 3 should perform dynamic training and muscle strengthening exercises while receiving treatment for comorbidities.
Peripapillary vessel density measurement of quadrant and clock-hour sectors in primary angle closure glaucoma using optical coherence tomography angiography
Authors: Lin Yongdong , Chen Shirong , Zhang Mingzhi
Published: September 2021

Background

The purpose of this study was to investigate diagnostic ability of peripapillary vessel density of primary angle closure glaucoma (PACG) eyes in quadrant and clock-hour sectors by optical coherence tomography angiography (OCTA).

Methods

This was a cross-sectional study on forty-one PACG patients (41eyes) and twenty-seven healthy subjects (27 eyes). All subjects underwent OCTA (DRI OCT Triton; Topcon Corporation, Tokyo, Japan) and peripapillary retinal nerve fiber layer (RNFL) thickness imaging with swept-source optical coherence tomography (OCT). The peripapillary vessel density of quadrant and clock-hour sectors was quantified by imageJ software. The diagnostic capability of OCTA and OCT parameters was evaluated by the areas under the receiver operating characteristics curves (AUCs). Pearson correlation analysis or Spearman correlation test was used to evaluate the correlation between vessel density parameters and related factors.

Results

Compared with the control group, the peripapillary vessel density of glaucomatous group was lower to different degrees in the four quadrants and each clock-hour sectors, and vessel density reduced most at 7 o’clock. The difference between the diagnostic ability of peripapillary vessel density and peripapillary RNFL thickness was not statistically significant, except 4 o’clock and inferior quadrant. The inferior quadrant peripapillary vessel density had the best diagnostic value (AUC0.969), followed by the 7 o’clock vessel density (AUC0.964), average vessel density (AUC0.939) and the 7 o’clock RNFL thickness (AUC0.919). The average peripapillary vessel density was correlated with average RNFL and visual field (VF) mean deviation (P < 0.001).

Conclusions

In PACG, the diagnostic ability of the peripapillary vessel density is equivalent to the peripapillary RNFL thickness. Understanding spatial characteristics of the peripapillary vessel density in PACG may be helpful for clinical diagnosis and monitoring the progress of diseases.
Collusion of α-Synuclein and Aβ aggravating co-morbidities in a novel prion-type mouse model
Authors: Lloyd Grace M. , Dhillon Jess-Karan S. , Gorion Kimberly-Marie M. , Riffe Cara , Fromholt Susan E. , Xia Yuxing , Giasson Benoit I. , Borchelt David R.
Published: September 2021

Background

The misfolding of host-encoded proteins into pathological prion conformations is a defining characteristic of many neurodegenerative disorders, including Alzheimer’s disease, Parkinson’s disease, and Lewy body dementia. A current area of intense study is the way in which the pathological deposition of these proteins might influence each other, as various combinations of co-pathology between prion-capable proteins are associated with exacerbation of disease. A spectrum of pathological, genetic and biochemical evidence provides credence to the notion that amyloid β (Aβ) accumulation can induce and promote α-synuclein pathology, driving neurodegeneration.

Methods

To assess the interplay between α-synuclein and Aβ on protein aggregation kinetics, we crossed mice expressing human α-synuclein (M20) with APPswe/PS1dE9 transgenic mice (L85) to generate M20/L85 mice. We then injected α-synuclein preformed fibrils (PFFs) unilaterally into the hippocampus of 6-month-old mice, harvesting 2 or 4 months later.

Results

Immunohistochemical analysis of M20/L85 mice revealed that pre-existing Aβ plaques exacerbate the spread and deposition of induced α-synuclein pathology. This process was associated with increased neuroinflammation. Unexpectedly, the injection of α-synuclein PFFs in L85 mice enhanced the deposition of Aβ; whereas the level of Aβ deposition in M20/L85 bigenic mice, injected with α-synuclein PFFs, did not differ from that of mice injected with PBS.

Conclusions

These studies reveal novel and unexpected interplays between α-synuclein pathology, Aβ and neuroinflammation in mice that recapitulate the pathology of Alzheimer’s disease and Lewy body dementia.
Unclogging the effects of the Angiojet® thrombectomy system on kidney function: a case report
Authors: Roper Tayeba , Amaran Muhammad , Saha Prakash , Breen Cormac , Game David
Published: September 2021

Background

AngioJet® is an increasingly used method of percutaneous mechanical thrombectomy for the treatment of patients with arterial and venous thromboses. AngioJet® has been shown to cause intravascular haemoylsis universally. We report the case of a 29 year old patient who underwent AngioJet® thrombectomy and post-procedure developed a stage 3 Acute kidney injury (AKI.) requiring renal replacement therapy (RRT), secondary to intravascular haemolysis. We aim to explore the mechanism and potential risk factors associated with developing AKI in these patients and suggest steps to optimise patient management.

Case presentation

A 29 year old Caucasian male who developed a stage 3 AKI, requiring RRT, following AngioJet® thrombectomy for an occluded femoral vein stent. Urine and laboratory investigations showed evidence of intravascular haemolysis, which was the likely cause of AKI. Following a brief period of RRT he completely recovered renal function.

Conclusions

AKI is an increasingly recognised complication following AngioJet® thrombectomy, but remains underappreciated in clinical practice. AKI results from intravascular haemolysis caused by the device. Up to 13% of patients require RRT, but overall short-term prognosis is good. Pre-procedural risk factors for the development of AKI include recent major surgery. Sodium bicarbonate should be administered to those who develop renal impairment. Renal biopsy is high risk and does not add to management. Increased clinician awareness and vigilance for AKI post-procedure can allow for early recognition and referral to nephrology services for ongoing management.
3D modelling of an Asbad (Persian windmill): a link between vernacular architecture and mechanical system with a focus on Nehbandan windmill
Authors: Zarrabi Mahsa , Valibeig Nima
Published: September 2021

Asbads (Persian windmills) present a multifaceted view of using heritage science. These mills are no longer in use due to advances in technology and the advent of new grinding systems. Windmills show perfect harmony between vernacular architecture and mechanical system. This paper aims to review and analyze the mechanism of one of these windmills in Iran and illustrate how these historical buildings can bridge the gaps between these two science branches for better understanding of cultural heritage. To that purpose, a precise 3D modelling of mechanical components and architectural elements is provided based on architectural survey, photographs and sketches. This study addresses how vernacular architecture, with the specific flexibility, can be considered as one of the most useful tools for human beings. Thus, one of the Iranian windmills in Nehbandan was selected through field studies to be modelled. In this construction, local materials such as wood, adobe and stone are used. Findings reveal that windmills and their architectural flexibility are consistent with mechanical components and address environmental needs.
Stenting deferral in primary percutaneous coronary intervention: exploring benefits and suitable interval in heavy thrombus burden
Authors: Magdy Ahmed M. , Demitry Salwa R. , Hasan-Ali Hosam , Zaky Mohamed , Abd El-Hady Mohamed , Abdel Ghany Mohamed
Published: September 2021

Background

Deferred stenting, despite being successful in early studies, showed no benefit in recent trials. However, these trials were testing routine deferral; not in patients with heavy thrombus burden.

Results

This is a prospective, Randomized Clinical Trial that included 150 patients who presented with STEMI, patients were allocated into three equal groups after the coronary angiography ± primary intervention and before stenting of the culprit lesion; group (A) included 50 patients with early deferral of stenting, group (B) included 50 patients with late deferral and group (C) included 50 patients with immediate stenting. No-reflow was significantly higher in group C, while Final TIMI flow grade 3 and MBG grade 3 were significantly higher in group A and B than group C; p = 0.019 and < 0.001 respectively, with no significant difference between groups A and B, only the thrombus resolution in group B was significantly higher than group A; p < 0.001. Finally, 6-months, over-all MACE was significantly higher in group C (34.7% vs. 14.6% and 16.3%, p = 0.029).

Conclusions

Stent deferral was proved to be better than immediate stenting after recanalization of IRA, in achieving TIMI III flow, reducing risk of 6 months MACE, and restoration of myocardial function in a subset of STEMI patients presenting with large thrombus burden. While, no significant difference was found between both deferral times in final TIMI flow, or clinical outcomes.