bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Методика організації інформаційно-консультативного середовища закладу професійної освіти
Authors: Скрипник Людмила
Published: September 2023

У статті досліджено методику організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти. Встановлено, що організація інформаційно-консультаційного середовища – це процес створення цілісної системи, яка володіє всіма системними властивостями, а її компоненти – соціальний, просторово-предметний та психолого-педагогічний у єдності та взаємозв’язку, спрямовані на реалізація основної місії закладу професійної освіти.

Розроблено модель методики організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти, яка ґрунтується на наукових уявленнях щодо цілей, змісту, етапів і методів, а також соціальних очікувань стосовно результатів його функціонування у вирішенні провідних завдань закладу. Розроблена модель структурує формувальні впливи у цільовий, організаційно-змістовий та оцінно-результатний блоки, дозволяє реалізувати інформаційну, консультаційну, діагностичну, інтерактивну, координаційну, професійно-розвивальну, а також функції педагогічної та навчально-методичної підтримки в організації діяльності закладу професійної освіти.

З’ясовано, що для ефективного функціонування інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти необхідно впровадити такі основні інструменти, як створення та адаптація до вимог користувачів та ефективне функціонування веб-сайту закладу освіти, побудова інноваційного хабу та перехід на електронний документообіг та інформаційний обмін в сфері надання інформаційно-консультаційних послуг. Визначено послідовність кроків, що формують модель інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти, та етапи реалізації методики (підготовчий, формувальний та контрольно-корекційний). Визначено цільові орієнтири, провідні та додаткові засоби та критерії ефективності організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти.
Особистісно-професійні якості викладача та їх вплив на якість дистанційної освіти
Authors: Шемигон Наталя
Published: September 2023

У статті розглянуто вплив особистісно-професійних якостей викладачів на ефективність дистанційної освіти. Зазначено, що  з початком військових дій на території України, з лютого 2022  дистанційна форма освіти стала єдино можливою у більшості областей. Прискорилося інституційне відокремлення та конституювання дистанційної форми навчання у самостійний напрям, в той же час постійно виникають питання, щодо  факторів які забезпечують якість онлайн навчання.

У дослідженні серед основних факторів, що впливають на якість дистанційної освіти розглядаються професійно-особистісні якості викладацького складу закладів освіти. Проаналізовано такі складові професійно-особистісних якостей викладачів - мотивація та самоефективність, як чинників, що можуть визначати готовність викладача ефективно використовувати ресурси та можливості дистанційної освіти.

Було проведено дослідження рівня самоефективності та мотивації викладачів, що проходили курси підвищення кваліфікації в Українській інженерно-педагогічній академії. Дослідження самоефективності викладачів у дистанційному навчанні здійснювалося за допомогою шкали визначення самоефективності, модифікованої відповідно до потреб дослідження. Рівень мотивації до використання дистанційної освіти визначали за допомогою ставлення до дистанційної освіти.  Також досліджено рівень підтримки онлайн навчання з боку адміністрації закладів освіти та її можливий вплив на рівень мотивації та самоефективності викладачів.

З’ясовано, що більше половини опитаних 59,7% вважають дистанційну освіту зручним інструментом передачі знань. Перевірка за коефіцієнтом Пірсона виявила наявність позитивної кореляції +1 між сприятливим ставленням до дистанційної освіти та підтримкою з боку дирекції закладу освіти. Викладачі, які мали та мають підтримку щодо впровадження дистанційної освіти показують і сприятливе ставлення до онлайн навчання – 53%.

Перевірені дані, що пов’язані з результатами за шкалою самоефективності та рівнем підтримки з боку адміністрації закладу вищої освіти. Результати показали, що чим вищий рівень підтримки адміністрацією закладу освіти дистанційного навчання тим вищий показник самоефективності викладачів
Фактори формування і розвитку соціальної активності школярів на адаптивних засадах
Authors: Васильєва Марина , Білаш Яна
Published: September 2023

У статті здійснено спробу вивчення та проведення аналізу особливостей європейських практик забезпечення формування й розвитку соціальної активності школярів. Це зроблено з метою адаптації та імплементації корисного досвіду в Україні, зважаючи на її європейський вектор розвитку. Визначено важливість формування і розвитку соціальної активності дітей і молоді, що регламентовано в державних документах як значущу особистісну характеристику. Зважаючи на роль процесу соціального виховання, підкреслено вплив різних факторів на формування соціальної активності школярів.

На основі вивчення здобутків зарубіжних дослідників установлено найбільш впливові фактори, роль яких може змінюватися відповідно до вікових фаз життєдіяльності. Найбільш впливовим фактором у молодшому шкільному віці є батьки (сімейне оточення) дитини: позиція батьків що суспільно корисної діяльності, рівень їхньої участі у соціальних діях, організація соціального виховання дитини. Важливим фактором, який впливає на формування соціальної активності школяра в підлітковому віці виступають друзі: підкреслено роль друзів у мотивації дітей до участі в соціальних діях, агітації до участі в соціальних акціях разом з друзями. Ще одним фактором, який є впливовим на формування і розвиток соціальної активності в інформаційну добу, виступають соціальні мережі: акцентовано увагу на інформаційній, агітаційній, мобілізаційній функціях соціальних мереж. Розкрито роль закладу освіти, в якому навчається школяр: корисність європейського досвіду з організації роботи з дітьми з родин етнічних меншин, іммігрантів, з сімей з низьким соціально-економічним рівнем. Визначено роль громади у формуванні і розвитку соціальної активності школярів. Розкрито непрямий вплив позитивних змін у характеристиках дітей і молоді на розвиток спільноти.

Зроблено висновок про цінність і актуальність досвіду зарубіжних країн, який необхідно адаптувати до умов, традицій, існуючих напрацювань вітчизняних теоретиків і практиків для формування і розвитку соціальної активності школярів в Україні.
Управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання
Authors: Рожнова Тетяна
Published: September 2023

У статті здійснено теоретичний аналіз управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання. Підняті проблеми, які виникають під час організації освітнього процесу в умовах воєнного стану. Розглянуто зміст понять «управління», «управління закладом освіти», «змішане навчання». Із метою організації високоефективного освітнього процесу в умовах упровадження змішаного навчання в закладі загальної середньої освіти необхідно вивчати та враховувати особливості управлінської діяльності. Зазначено, що невід’ємною частиною управління є процес його здійснення, який складається із послідовних етапів і які прийнято називати універсальним управлінським циклом, а саме: розробка і прийняття рішення, моделювання, організація, регулювання, контроль, корекція та ін.. Акцентовано увагу, що головною метою управління є забезпечення стабільного функціонування та розвитку закладу освіти. Тому управлінська діяльність керівника закладу загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання потребує від нього високого рівня інформаційної  культури,  що  передбачає  широке  використання  в управлінському та освітньому процесах комп’ютерно-орієнтовних методів, електронних навчальних засобів та дистанційних форм навчання. Доведено, що дистанційне навчання є одним із напрямів управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання, а дистанційні технології навчання можна розглядати як природний етап еволюції традиційної системи освіти від дошки з крейдою до електронної дошки й комп'ютерних навчальних систем, від книжкової бібліотеки до електронної, від звичайної аудиторії до віртуальної аудиторії.

У статті визначено перспективи подальшого розгляду питання управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання.
Педагогічне моделювання формування управлінської компетентності майбутніх офіцерів – фахівців із фізичної культури і спорту збройних сил України на адаптивних засадах
Authors: Ягупов Василь , Шостак Роман
Published: September 2023

У статті запропонована педагогічна модель формування управлінської компетентності майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту Збройних сил України зі проектуванням і розкриттям змісту всіх її блоків – цільово-методологічного, змістовного, суб’єктного, методичного та результативного, які між собою взаємозумовлені та взаємопов’язані і тільки в комплексі забезпечують досягнення дослідницької мети.

Цільово-методологічний (містить мету та підпорядковані їй основні завдання щодо формування управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин у процесі професійної підготовки в системі військової освіти згідно з провідними положеннями системного, компетентнісного, контекстного та суб’єктного методологічних підходів); змістовний (містить систему їх управлінських знань); суб’єктний (містить процес взаємодії суб’єкта викладання – викладача (-ів) і суб’єкта навчальної діяльності – курсанта (-ів)); методичний (містить організаційні форми, методи, методичні прийоми та методику формування управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин у процесі професійної підготовки в системі військової освіти); діагностувально-результативний (містить критерії і показники діагностування сформованості управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин; рівні її сформованості (низький, достатній, оптимальний, прогресивний).
Використання комунікативних вправ для розвитку м’яких навичок у студентів на заняттях англійської мови
Authors: Діденко Жанна , Максимова Ірина , Нікішина Анжела
Published: September 2023

Стаття присвячена проблемі розвитку м’яких навичок у студентів, а саме комунікативних навичок, на заняттях англійської мови за допомогою комунікативних практик. У дослідженні розкривається поняття “комунікативна компетенція”, як здатність особистості поєднувати знання мови та вміння спілкуватися з людьми. Наведені зразки спеціально розроблених вправ для набуття студентами комунікативної компетенції для розвитку комунікативних вмінь. Також наведені класифікації м’яких навичок багатьма дослідниками і акцентується увага на тому факті, що у всіх виділені окремо комунікативні навички, що свідчить про їх важливу роль у житті людини та її успішності. Мета статті - визначити роль комунікативних вправ в організації та мотивації студентів та запропонувати комплекс вправ, які можна використовувати для різних форматів навчання на всіх етапах уроку англійської мови, спрямованих на формування та розвиток комунікативних м’яких навичок. Розроблені вправи допоможуть набути вмінь створювати презентації, переконувати, працювати у команді, виявляти лідерські навички студентів економічних спеціальностей. У статті звертається увага на доцільність використання комунікативних вправ для розвитку комунікативної компетенції, яка забезпечує особистість здатністю застосовувати в конкретному виді спілкування знання мови та поєднувати її з життєвою ситуацією. Були досліджені специфічні якості комунікативних вправ, які мають бути творчими, для використання нестандартних рішень, інтерактивними для залучання більшого круга студентів, інформативними для підтримання інтересу до вправ. Були наведені приклади комунікативних практик для прискорення формування та розвитку важливих навичок у студентів. Вважається, що існує недостатньо розроблених вправ на набуття м’яких навичок студентів, не всі навички, які класифіковані по групам, беруться до уваги і практикуються на заняттях. Сучасність потребує більш ретельних досліджень цієї сфери.
Застосування моделі учня першого класу для супроводу адаптації першокласників з особливими освітніми потребами до навчання
Authors: Лупінович Світлана , Лапшина Ірина
Published: September 2023

У статті обґрунтовано ефективність модельного підходу щодо організації педагогічного супроводу процесу адаптації першокласників до навчання. Автори подають власне бачення розробки та застосування моделі учня першого класу. Нормативною основою для створення моделі автори пропонують Державні стандарти початкової освіти і рекомендації Міністерства освіти і науки з організації адаптаційного періоду у початковій школі. Увага приділяється дуальному підходу взаємодії учителя і учнів, який полягає у персоніфікації підходів до кожної дитини і, одночасно, універсалізації та стандартизації методів навчання через формування динамічних груп учнів за рівнями адаптивності.Стаття також містить алгоритм реалізації корекційної діяльності учителя початкових класів через акумуляцію потенціалу динамічних груп.

В полі уваги знаходиться період адаптації першокласників до навчання, який є складним як для самих першокласників, так і для вчителя. Інклюзивне навчання суттєво ускладнює діяльність педагога в цей період і потребує додаткової уваги до дитини з особливими освітніми потребами. Учитель початкових класів об'єктивно виступає керівником процесу адаптації учнів. Порівняно з батьками, спеціалістами і адміністраторами початкової школи саме він проводить більше часу з учнями першого класу під час здійснення освітнього процесу. Розроблена модель першокласника з першого дня навчання систематизує діагностичні процедури вчителя, зменшує хаотичний збір інформації та спрямовує діяльність вчителя на досягнення стратегічної мети. Розроблена модель організує взаємодію педагогів, батьків і вузьких спеціалістів. Показники моделі дозволяють вчителю вчасно звернутися за кваліфікованою допомогою щодо того чи іншого учня.  Важливим є і зворотний зв’язок, коли вчитель наповнює модель показниками, наданими йому батьками чи вузькими спеціалістами, що дозволяє йому краще розуміти ті чи інші дії учнів і вибирати адекватні методи корекції у  складних ситуаціях.
Сучасні тенденції ефективності розвитку організаційної культури (на прикладі університетів провінції Сичуань, КНР)
Authors: Кравченко Ганна , Дзін Лань
Published: September 2023

Організаційна культура є стратегічним чинником розвитку освітньої організації. Аналіз досвіду педагогічних надбань теоретиків і практиків із питань управління закладами вищої освіти обґрунтовує значення проєктування розвитку організаційної культури. Виходячи з цього саме поняття «організаційна культура» закордонні дослідники визначають як систему знань; набір символів, традицій, положень; сукупність цінностей та переконань; філософію організації. Встановлено, що у дослідників при визначенні значення поняття «організаційної культури»,  спільним є те, що в його основу закладено саме цінності організації, які є унікальними для кожної конкретної організації та визнаються більшістю її співпрацівників.  Зазначено, що  формування організаційної культури це процес, який передбачає  визначення таких складових, як ціннісної, нормативної, мотиваційної, результативної складової трудової поведінки, їх усвідомлення і сприйняття як керівником так всіма членами науково-педагогічного  колективу. Звернено увагу, що досліджуваний феномен управління організаційною культурою університетів КНР, у своїй динаміці, обумовлений чинниками: домінування політичного підґрунтя і національної культури у виробленні стратегій управління організаційною культурою; урахування глобалізаційних і глокалізаційних контекстів розвитку університетів.

У змісті статті чітко визначені сучасні тенденції розвитку організаційної культури закладів вищої освіти КНР. До сучасних тенденцій розвитку організаційної культури віднесено тенденцію глобалізації у цільових і змістових орієнтирах управління розвитком; тенденцію інтеграції у межах соціальної і культурологічної стратегій управління розвитком; тенденцію створення єдиного інформаційного освітнього середовища; тенденцію інституалізації; тенденцію індивідуалізації і персоналізації; тенденцію оцінки результатів діяльності. Отже, виходячи з цього перспектива подальших досліджень передбачає розробку інструментарію визначення ефективності розвитку організаційної культури закладів вищої освіти з метою обґрунтування та вибору стратегії розвитку організації.
Формування профілю викладача закладу вищої освіти на основі компетентнісного підходу
Authors: Борова Тетяна , XIXI Yang
Published: September 2023

Стаття присвячена висвітленню результатів аналізу питання формування профілю викладачів закладів вищої освіти на основі компетентнісного підходу у різних країнах світу. Проаналізовані основні документи, які регламентують та визначають діяльність викладача закладу вищої освіти. Виокремлено основні напрями забезпечення якості освіти у Європейському українському вимірі та через підвищення рівня професійності викладачів.

Зазначені функції викладача з огляду на Стратегічний розвиток суспільства. Визначені сутнісні характеристики діяльності викладача через основні понятійні характеристики. Розглядаються основні компетентності професійної складової викладача. Зроблено висновок щодо професійної компетентності сучасного фахівця, яка є узагальненою характеристикою особистості фахівця, що ґрунтується на знаннях, уміннях, навичках; у здатності та готовності до професійної діяльності, яка базується на знаннях і досвіді, особистісному ставленні й професійно-значущих якостей та відповідальності за результати праці. Досліджено, що сучасні підходи до моделювання складу професійної компетентності різняться, проте ґрунтуються  на загальному теоретичному уявлення про склад, структуру та функції соціального досвіду, що містить досвід пізнавальної діяльності, досвід застосування способів діяльності; досвід професійних відносин; рефлексія.

Проаналізовано поняття профіль викладача та компетентнісний профіль викладача. Визначено профіль викладача як сукупність професійних компетентностей, що відповідають вимогам до посади та ґрунтуються на індивідуальних особливостей викладача до саморозвитку. Також профіль викладача ЗВО можна розглядати в межах визначених професійних компетентностей у відповідності до його посади.

Розглянуто характеристику вимог до посади викладача в Україні та інших країнах світу.
Консалтингові послуги в закладах вищої освіти
Authors: Драгунова Віра
Published: September 2023

Анотація. У статті здійснено теоретичний аналіз консалтингової діяльності в закладах вищої освіти. Виокремлено сутність та понятійно-термінологічний апарат досліджуваної тематики. Розглянуто зміст понять «консалтинг», «консалтингова послуга», «функції консалтингу». Акцентовано увагу на змінах в усіх сферах життя, які рухають економіку, науку, культуру, освіту, промисловість та зумовлюють розвиток консалтингу. Зазначено, що стрімке зростання консультаційних послуг зумовлює розвиток консультаційної діяльності та передує значним втратам спричиненими через допущення помилок керівниками при управлінській діяльності тощо. Сфера консалтингової діяльності в системі вищої освіти України розширилась від професійного навчання до вирішення проблем в управлінні закладом освіти, у трудових відносинах, службі в органах державної влади, соціальному забезпеченню тощо. У статті висвітлено специфіку консалтингу, розкрито особливості педагогічного консультування в сучасній освітній діяльності та виокремлено особливості надання споживачам консалтингових послуг. Розкрито суть консультаційної функції, яка ґрунтується в наданні допомоги менеджерам освіти, аналізі, розробці, наданні та моніторингу ефективності реалізації запитуваних позицій. Виокремлено основні функції консалтингу в закладах вищої освіти. Охарактеризовано напрями співпраці консалтингових кампаній та закладів вищої освіти. Наголошено на правовому забезпеченні освітньої діяльності, науково-методичному супроводі освітнього процесу та управлінського консалтингу. Окреслено масштабні перетворення у всіх сферах людського життя, які надають можливість закладам вищої освіти ефективно пристосовуватись до умов змінного зовнішнього середовища використовуючи консалтингові послуги в галузі освіти, ґрунтуючись на необхідності використання професіоналізму та більш глибокого досвіду працівників-професіоналів консалтингових організацій. Розглянуто труднощі та суперечності, притаманні становленню інформаційно-консультативного середовища закладу вищої освіти та розвитку консалтингових послуг в освітній галузі.
Педагогічні умови формування духовних потреб студентської молоді на адаптивних засадах
Authors: Захарова Ганна , Максимова Ірина , Діденко Жанна
Published: September 2023

Стаття присвячена одній з проблем формування духовності студентів, яка є актуальною, і належить до проблеми соціального характеру, оскільки пов`язана с таким поняттям, як формування особистості. Основні проблеми аналізу потреб полягають у встановленні їх складу, ієрархії, кордонів, рівнів і можливостей задоволення. Ці проблеми тісно взаємопов'язані. Зокрема, ієрархія потреб багато в чому обумовлена рівнями їх задоволення. В наш час дуже часто можна почути заклики про підняття національної свідомості людини, та виховання справжнього громадянина. А поштовхом і основою для цього є, в першу чергу, виховання духовної особистості. А саме тому в статті розглядаються педагогічні умови формування духовних потреб студентської молоді, виявлено рівні сформованості духовних цінностей студентів. В статті проаналізовано роботи педагогів минулого так і сучасних вчених з даної проблеми.  Дано аналіз поняттю «духовна культура», у статті проаналізовано рівні сформованості духовних цінностей студентів. Розглянуто  принципи та задачі, які потрібні для здійснення формування духовності молоді. Було  виділено наступні складові поняття духовної культури студентів, дано характеристику кожній з них та показано як на ці складові духовної культури відбувається вплив завдяки таким блокам навчальної діяльності: операційно-дійовий, спонукальна, міжособистісні та ділові взаємини викладача і студента.

На основі результатів теоретичного аналізу вітчизняної та зарубіжної психолого-педагогічної літератури з досліджуваної проблеми, емпіричного досвіду навчально-виховної роботи зі студентами, аналізу структури духовності обґрунтовано педагогічні умови розвитку духовних цінностей студентів. У роботі було виділене основні умови формування духовності особистості. Також зроблено дослідження понять інтеграція та міжпредметні зв`язки.
Трансверсальна компетентність магістра з професійної освіти як засіб адаптації до професійної діяльності й особистісного розвитку
Authors: Лучанінова Ольга
Published: September 2023

У статті робиться акцент на важливості трансверсальних компетентностей як засобу адаптації, адже освіта, придбавши статус четвертого виміру, стає процесом безперервним, як і постійний розвиток молодої людини як особистості. Наголошено, що філософія є базисом трансверсальних компетентностей.

Мета статті розкриває трансверсальні компетентності магістрів з професійної освіти як засіб адаптації до професійної діяльності й особистісного розвитку; з’ясовує роль викладача й магістранта в цьому процесі; передбачає надання методичних рекомендацій щодо розвитку цих компетентностей на прикладі дисциплін професійного спрямування.

Методологічний аспект наукової праці забезпечується аналізом наукових робіт, порівнянням загальних компетентностей у професійній підготовці магістрів різних спеціальностей, узагальненням інформації, опитуванням та його результатами.

Результативність роботи підтверджується з’ясуванням прояву трансверсальної компетентності у здатностях здобувачів освіти до аналізу й синтезу, міждисциплінарних знань, здатності до самостійного навчання, співпраці й комунікації, спроможності проявляти лідерські якості, використовувати тайм-менеджмент при плануванні. У статті визначається, що трансверсальні компетентності є необхідними в різних ситуаціях, галузях і професіях; вони є одночасно перехідними і зв’язуючими містками між освітніми й філософськими парадигмами, концепціями, об’єднуючи  різне в ціле.

З’ясована думка магістрів щодо поняття «трансверсальні компетентності» та їх функціонального призначення; проведено зіставлення загальних компетентностей магістрів з металургії і професійної освіти.

У статті доводиться, що настав час імплементації трансверсальних компетентностей в освітні програми; нові концептуальні ідеї трансверсальності сприяють розробці моделі випускника інноваційного типу.

Стаття має наукову новизну, що полягає в узагальненні теоретичних підходів до трансверсальних компетентностей, ролі викладача в цьому процесі й висновках щодо цієї проблеми.

Практична значущість наукової роботи підтверджується запропонованими методичними рекомендаціями щодо розвитку трансверсальних компетентностей у магістрів із професійної освіти засобами педагогічних технологій у процесі вивчення професійно спрямованих дисциплін.
Адаптивне управління закладами освіти в умовах воєнного стану в Україні
Authors: Єльникова Галина , Жук Михайло , Кретович Світлана
Published: September 2023

У статті розкривається адаптивний характер управління закладами освіти в період введення воєнного стану в Україні. Наголошується на необхідності свідомого використання адаптивних процесів для збереження соціально-педагогічної системи з метою забезпечення її освітньої функції. Акцентується увага на повномасштабному вторгненню Російської федерації на територію суверенної України. Війна глобально змінила умови життєдіяльності українців і соціальних структур у вигляді організацій і підприємств, що функціонують в Україні. Необхідність забезпечення ефективного управління закладами освіти в нестабільних умовах обумовила потребу вивчення і розроблення механізмів використання адаптивних процесів в управлінській діяльності учасників освітнього процесу.

Відзначається, що за згаданий період у педагогічній літературі з’явилися наукові праці, які описують стан організації та проведення освітнього процесу в закладах освіти різного рівня функціонування. Освітні аналітики характеризують особливості управлінської діяльності в процесі мінливих ситуацій, показують необхідність оволодіння оперативними методами і формами прийняття управлінських рішень, що є притаманним воєнному часу.

Вчені НПУ імені М. П. Драгоманова розглядають гібридний характер війни в Україні та особливості здійснення педагогічної діяльності в таких умовах. Автори статті відзначають появу досліджень щодо розвитку української освіти в умовах невизначеності та мінливості і наголошують на недостатньому висвітленні використання адаптивного управління в соціально-педагогічних системах. У меті дослідження вказується не тільки доцільність використання адаптивного управління українською освітою, а й її адаптації до тренду 4.0 у повоєнний період.

З’ясовується, що попри великих втрат при здійсненні воєнних дій, учасники освітнього процесу здійснювали онлайн-навчання і досягли певних успіхів у 2022 році, отримавши 22 медалі, що вибороли на міжнародних учнівських олімпіадах.

У статті досліджуються механізми адаптивних процесів, що спонтанно або цілеорієнтовано відбуваються в освітньому процесі в умовах нестабільності і невизначеності. Розглядаються «тріади» взаємодії і взаємовпливу адаптивних процесів, сутнісної основи пристосування і суті розвитку освіти. Така взаємодія підтверджує, що адаптивне управління сприяє позитивному перетворенню української освіти.

У тексті виокремлюються проблеми в організації та здійсненні освіти в період воєнного стану в Україні. Аналізуються можливі напрями розвитку освіти в повоєнний період і визначається доцільним спрямовувати розвиток української освіти на запровадження освіти 4,0. Зазначається, що подальші дослідження запровадження адаптивного управління освітніми системами будуть проводитися як у воєнний, так і повоєнний періоди.
Експериментальна перевірка організаційно – педагогічних умов розвитку професійної компетентності вчителів початкової школи
Authors: Batsula Nataliіa
Published: September 2023

The Ministry of Education and Science of Ukraine has developed the Concept of implementation of state policy in the field of general secondary education reform "New Ukrainian School" for the period until 2029, new educational standards are being prepared and implemented. In this regard, there is a need for highly qualified personnel capable of creative work and professional development. This is what directed our research to the experimental verification of the organizational and pedagogical conditions for the development of the professional competence of primary school teachers in the system of methodical work and solving the issue of diagnosing the level of development of the professional competence of primary school teachers. The experimental verification involved several stages of scientific research: exploratory and theoretical, experimental, generalized, each of which was aimed at solving specific tasks.

Based on the above, we clarified the concept of "organizational and pedagogical conditions": it is a complex of interconnected and mutually conditioned components that ensure the continuity of the teacher's professional growth. We considered organizational and pedagogical conditions as: macro conditions, meso conditions, micro conditions.

In order to carry out constant observation, fixation and determination of the level of development of professional competence of primary school teachers in the system of methodical work, we have developed: a basic factor-criterion model for determining the effectiveness of methodical work in relation to the development of professional competence of primary school teachers, a factor-criterion submodel for determining the level of development of professional competence of primary school teachers in system of methodical work; factor-criterion submodel of determining the professional competence of primary school teachers in the system of methodical work. Experimental verification of the level of development of the professional competence of primary school teachers in the system of methodical work involved the identification of the level of its development: low (algorithmic), medium (partially searching); sufficient (creative), high (adaptive and innovative) and based on defined criteria: informational and technological, adaptive and active, communicative and pedagogical, analytical and reflective.
Дослідження процесу формування та трансформації державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти в Україні
Authors: Коврига Олена
Published: September 2023

У статті розкрито концептуальні аспекти формування та трансформації державної політики забезпечення якості вищої освіти в Україні. Досліджено загальні основи формування державної політики забезпечення якості вищої освіти в Україні. Проаналізовано історічний аспект трансформації державної політики забезпечення якості вищої освіти в Україні.  Виділено напрями удосконалення формування та реалізації державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти. Визначено основні проблеми функціонування державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти в Україні, серед яких є: підвищення конкурентоспроможності закладів вищої освіти у глобальному просторі освітніх послуг; дотримання гласності оцінювання; унікальності робіт; захисту інтелектуальної власності; створення системи випереджаючої освіти. Охарактеризовано діяльніть інституцій державної влади, які втілювали в життя державну політику у сфері забезпечення якості вищої освіти. На основі аналізу правового забезпечення якості вищої освіти зазначено, що наразі існує значний перелік законопроектів, які варто взяти до уваги при формуванні нової державної політики забезпечення якості вищої освіти в Україні, адже наразі, сучасні суспільні відносини в сфері забезпечення якості вищої освіти потребують більшого спектру можливостей впровадження механізмів підвищення такої якості, наприклад, затвердження стандартів вищої освіти за відповідною спеціальністю. Визначено, що способами удосконалення якості вищої освіти в Україні є: процедури, що мають якісно відрізнятися своєю доступністю для суспільства; автономія закладів вищої освіти; використання інтернаціоналізації як інструменту забезпечення якості освіти; зацікавлення студентів в активній участі щодо прийняття рішень у сфері забезпечення якості вищої освіти  у контексті всесвітньовизнаної системи цінностей та національної практики вищої освіти.
Процесно-компетентнісна організація електронного навчання: приклад бізнес-освіти
Authors: Lepeyko Tetyana , Pushkar Oleksandr , Karaszewsky Robert
Published: September 2023

The urgency of the problem. The change in the nature of the activities of employees at enterprises, the emergence of new trends in on-the-job training, the entry into the market of new e-learning tools require a review of the conceptual provisions for the creation of e-learning systems at the workplace.

The purpose of the article is to justify the new concept of creating e-learning systems on the example of business administration.

To achieve the goal of the research, general scientific methods of analysis, synthesis and generalization, the method of semantic compression, formalization methods, structural modeling, recognition methods (cluster analysis), the method of structuring educational material according to the logical model "result - activity - means" were used. The evaluation of the effectiveness of pedagogical tools was carried out on the basis of methods of personal questionnaires and factor analysis.

Main results. A fundamentally new approach to the organization of electronic learning space, based on the author's concept, is proposed and substantiated. It has been established that there is a certain differentiation of formal, informal and informal education technologies. Didactic scenarios and individual learning trajectories are based on andragogic and acmeological paradigms. In order to build an information space and e-learning, scenarios for taking into account cross-cultural features and differences in perception during learning the material are proposed. The model of the subject area of knowledge is built as a multi-level network structure, based on the principle of conceptualization, which involves abstracting from minor details of the properties of objects to a single metaobject - a concept.

The results of the study can be applied in practice by teachers by taking into account the provisions of the concept in the process of creating electronic learning systems.
Корпоративне навчання як новий бренд методичної служби в закладі загальної середньої освіти
Authors: Kutenskaya Inna
Published: September 2023

Methodical work in a modern school is an integral system of interrelated activities based on the achievements of psychological and pedagogical science, advanced pedagogical experience and aimed at improving the professional skills of teachers, developing the creative potential of each teacher in particular and the entire teaching staff in order to increase the effectiveness of the educational process.

The content of the article reveals the questiona new approach to the organization of methodological work, which is the most important link in the system of continuous training of members of the teaching staff and is aimed at enriching and developing the creative potential of teachers.

Given the practical implementation of the tasks of the State National Program "Education (Ukraine of the XXI century)," the urgent task is to adapt teachers to educational requirements. An important role in ensuring the reform of education is played by the modernization of scientific and methodological work in an educational institution through the introduction of modern educational, management technologies, stimulating professional growth of personnel, increasing their professional skills, in particular; through the effective application of effective forms and methods of adult learning, tools, computer learning systems and information network interaction.

A model of the system of organization of methodological work in the institution of general secondary education has been developed. It is determined that methodical work with pedagogical personnel occurs by differentiation of pedagogical potential and requires the presence (or formation) of information and technological competence among pedagogical workers, which is advisable to do through corporate training.

Therefore, in the present (the emergence and dissemination of a large amount of information), a key feature of the system of methodological work with pedagogical personnel should be the ability to obtain the necessary skills in time to be able to meet immediate educational needs. The article determined that the most effective method in this case is corporate training. The priority of which is the acquisition of relevant knowledge, skills and abilities to increase the efficiency of any institution in general and institutions of general secondary education in particular.
Вплив педагогічної комунікації на ефективність освітнього процесу в закладах загальної середньої освіти
Authors: Brynko Vitalii , Kravchenko Наnna
Published: September 2023

Teachers' communication skills are one of the key factors that influence the quality of learning and student development. Teacher-student interaction can influence students' attitudes to learning, motivation, ability to cooperate and learn independently. Effective communication is a key factor in learning success. It not only helps to ensure that the material is learned correctly, but also keeps students motivated and creates a favourable emotional climate in the classroom. This can only be achieved through good communication techniques, such as listening and speaking, using positive and supportive language, and presenting material in a clear, understandable and engaging way. Its impact on learning effectiveness depends on the quality of communication itself, which includes various forms and methods of communication, such as verbal and non-verbal communication.

The study of the impact of pedagogical communication on the effectiveness of the educational process involves the study of various aspects, such as the emotional side of communication, interaction between teacher and student, the use of different methods of interaction, and others. In a world of profound social and economic changes, the reform of the education system should promote the establishment of a person as the highest social value.

Therefore, understanding how pedagogical communication affects the effectiveness of the educational process is very important for improving the quality of education in secondary schools.

The article analyses the current state of pedagogical communication in general secondary education institutions and its impact on the effectiveness of educational and management processes in these institutions. Therefore, we see the study of technologies focused on the personal influence of participants in the educational process on the development of communication competencies of teachers and managers as a prospect for further research in this area.
Побудова моделі цифрової культури педагогів
Authors: Германсон Галина
Published: September 2023

У статті здійснено аналіз таких понять як цифрова педагогіка та цифрова культура,  досліджено основні елементи цифрової культури, на основі яких побудовано власну модель цифрової культури педагога.

Мета статті полягає в досліджені моделей цифрової культури педагогів та побудові власної моделі цифрової культури, у розумінні, оцінці та покращенні рівня цифрової компетентності педагогів щодо використання сучасних цифрових технологій у навчальному процесі

На основі методологічного аналізу світових та українських наукових джерел, визначено, що цифрова культура педагога – це набір знань, навичок і умінь, необхідних педагогу для успішного використання цифрових технологій в освітньому процесі. Цифрова культура педагога включає в себе розуміння основних понять та принципів цифрової сфери; уміння користуватися цифровими пристроями та програмним забезпеченням; ефективне знаходження, оцінка та використання цифрових ресурсів; етичні аспекти використання технологій. Аналізуючи поняття цифрової педагогіки визначено, що під цифровою педагогікою розуміють галузь освіти, яка використовує цифрові технології для покращення процесу навчання і набуття знань. Цифрова педагогіка включає в себе використання різних електронних пристроїв, комп'ютерних програм, онлайн-ресурсів та інших інструментів з метою покращення якості освіти.

Результативність роботи підтверджується створенням власної модель цифрової культури педагога. Дана модель охоплює інформаційну компетентність; технологічну компетентність; комунікативну грамотність; креативність та інноваційність; критичне мислення та етичні аспекти.

Стаття має наукову новизну, що полягає в узагальненні теоретичних підходів до класифікації і узагальненні цифрових компетентностей педагога, порівнянні різних моделей цифрових культур та створенні власної моделі.

Практична значущість наукової роботи підтверджується запропонованою моделлю цифрової культури педагога, яка допоможе розробити стратегії та програми для підвищення цифрової компетентності педагогів: навчання в межах професійного розвитку, впровадження менторської підтримки, створення спільнот для обміну досвідом та розробку ресурсів для самостійного навчання
Від медіаграмотності до медіакультури керівника закладу загальної середньої освіти: управлінський аспект у реаліях сьогодення
Authors: Білик Надія
Published: September 2023

До загальних завдань медіаосвіти відносимо завдання, спрямовані на підвищення медіаграмотності особистості та створення сприятливого медіасередовища. Закцентовано увагу на реалізації зростаючих вимог до розвитку медіаграмотності та медіакультури керівника закладу загальної середньої освіти.

Окреслено управлінський аспект розвитку медіакультури керівника в освітньому процесі закладу загальної середньої освіти.

Сформульовано мету статті: розглянути підходи до інтерпретації дефініцій «медіаграмотність» і «медіакультура», дослідити змінність їхніх значень із розвитком соціальних комунікацій людства; визначити, на яких аспектах медіакультури зосереджує увагу керівник закладу загальної середньої освіти.

Спираючись на наукові напрацювання щодо дефініцій медіаграмотністі та медіакультури, розкрито їхню наукову сутність, визначено медіаграмотність як результат медіаосвіти, а саме здатності експериментувати, використовувати, аналізувати, оцінювати та передавати знання, вміння, навички.

Розкрито підходи до розвитку інформаційно-аналітичної компетентності керівника закладу загальної середньої освіти, реалізація яких уможливлює організацію повноцінної системної його підготовки до професійної діяльності та шляху від медіаграмотності до медіакультури у системі неперервної освіти.

Розвиток медіакультури керівника закладу загальної середньої освіти в умовах неперервної освіти розглянуто як спеціально організований, компетентнісно зорієнтований освітній процес.

Зазначено, що Полтавською академією неперевної освіти ім. М. В. Остроградського проводяться курси підвищення кваліфікації, тренінги, майстер-класи з метою розвинення медіаграмотності та медіакультури керівних, науково-педагогічних і педагогічних працівників.

Стаття може бути корисною для керівників закладів загальної середньої освіти, відповідних працівників органів управління освітою та закладів системи неперевної освіти.
Індивідуальна освітня траєкторія в сучасній українській вищій освіті як інструмент адаптивності її середовища
Authors: Shevchenko Alexander , Zhoga Ruslan
Published: September 2023

The adaptability of modern education depends on a number of technical and organizational factors, including the provision of the educational process with computer technology, the ability of all participants in the educational process to use cloud technologies, the readiness of the administration of higher education institutions (HEI) to create conditions for studying students according to individual educational trajectories. Adaptability allows HEI to compete on the market of educational services, to maintain the level of education in the unfavorable conditions of a prolonged pandemic and war, to change the content of disciplines in accordance with the rapid development of science and technology. Our research demonstrated the possibilities of predicting the success of individual educational trajectories using the trend method, which works on the basis of the widely used Microsoft Excel office program. The individual educational trajectories of students (separately from each other) studying music and forming valeological competence while studying the valeological discipline "Health Pedagogy" were analyzed. Trend forecasting, based on the use of qualitative indicators of competencies, showed fairly accurate results (with an error of approximately 10%), which allows us to recommend the forecasting method for use by higher education institutions, regardless of the student's study profile. We have also identified four conditions for ensuring the adaptability of higher education: a large number of optional disciplines, the possibility of changing the forms of education, the pace of learning (depending on the abilities and health of students), crediting the results of studies in similar disciplines in other institutions of higher education and in non-formal education. The method proposed by us for predicting the success of training according to an individual educational trajectory can be considered adaptive, because it allows evaluating the results of training in different specialties.
Адаптивна модель прогнозування професійного розвитку працівників закладів освіти в умовах ризику та невизначеності
Authors: Гладкова Валентина , Рябова Зоя , Пікож Тамара
Published: September 2023

У статті розглянуті питання професійного розвитку/саморозвитку працівників закладів освіти. Проаналізовано сутність поняття «професійний саморозвиток». Акцентовано увагу на важливості професіоналізму сучасного фахівця та шляхах його досягнення. Зокрема, обґрунтовано важливість маркетингових комунікацій, як механізму професійного саморозвитку. Виділено 5 рівнів професіоналізму: до-професіоналізм, професіоналізм, супер-професіоналізм (майстерність), псевдо-професіоналізм, пост-професіоналізм. Наведені показники, за якими можна судити про рівень професіоналізму: професійно важливі якості; професійні знання, уміння та навички; акмеологічні інваріанти; професійна мотивація/самомотивація; здатність до саморегуляції та стресостійкість; адаптивність (особливо в умовах невизначеності та ризику). Основними шляхами у структурі професіоналізму діяльності працівника закладу освіти є: формування продуктивної Я-концепції фахівця-професіонала; виявлення акмеологічного потенціалу працівника, розвиток резервів його функціональних можливостей при виконанні професійної діяльності; розвиток творчого потенціалу працівника закладу освіти; розвиток мотивації професійних досягнень у професійній діяльності; формування професійної готовності працівника до високоефективної освітньої діяльності, в тому числі в екстремальних умовах, ризику та невизначеності; розвиток акмеологічної компетентності працівника закладу освіти. Представлена структура адаптивної моделі прогнозування професійного розвитку/саморозвитку працівника освіти в умовах невизначеності та ризику протягом усього свідомого життя. Ця структура містить такі блоки: цільовий (ціль, завдання), методологічний (методологічні засади), аналітичний (рівні професіоналізму, психологічні бар՚єри, акмеологічні чинники), технологічний (місія, акмеограма, авторська система саморозвитку, реалізація запланованого), результативний (прагматичний і психологічний результати). Для прогнозування траєкторії професійного розвитку/саморозвитку (особливо в екстремальних умовах ризику та невизначеності)  доцільно застосовувати механізми акме-ф՚ючерингу та кате-дікризінгу. Розроблена на засадах фундаментальної та синергетичної акмеології адаптивна модель прогнозування професійного розвитку/саморозвитку працівника закладу освіти складає підставу для розробки акмесинергетичної технології професійного розвитку/саморозвитку та здійснення процесу самореалізації на шляху досягнення рівня майстерності («Акме»).