Pronunciation- and accent-related beliefs, attitudes, and pronunciation learning strategies of English language teacher trainees in Hungary
Authors: Baranyi-Dupák Karina 
Published: January 2025

A tanárok tanulási és tanítási gyakorlatára meggyőződéseik, korábbi tapasztalataik és képzettségük is hatással vannak. Korábban a kutatások a tanári nézeteket különböző készségekre, különösen a nyelvtanra vonatkozóan vizsgálták. Bár az idegen nyelvi kiejtéssel kapcsolatos nézetekre vonatkozóan más nyelvi készségekhez képest kevesebb eredmény áll rendelkezésre (Baker és Murphy, 2011), a kiejtés érthetőségét leginkább befolyásoló szempontokkal számos tanulmány foglalkozott már (pl. Hahn, 2004; Munro és Derwing, 2001, 2006). A szakirodalom rámutat, hogy a kiejtést gyakran elhanyagolják az osztálytermekben időhiány és tanári bizonytalanság miatt (Burgess és Spencer, 2000; Breitkreutz és mtsai., 2001; Macdonald, 2002). Ahhoz, hogy a kiejtés ugyanolyan figyelmet kapjon, mint a többi nyelvi készség, és teljes mértékben beépüljön a nyelvtanulási folyamatba, elengedhetetlen, hogy ki- és átértékeljük jelenlegi helyzetét. A disszertáció a tanári nézetek, illetve az idegen nyelvi kiejtéstanulás és -oktatás metszéspontjára fókuszál. Bár a kiejtésoktatás és -tanulás több évtizedes elhanyagoltság után egyre nagyobb figyelmet kap (Derwing és Munro, 2022), továbbra is kevéssé kutatott téma (Tsang, 2021), ezért a disszertáció két, ezzel kapcsolatos területen jelentkező kutatási űrt kíván csökkenteni: egyrészt az idegen nyelvi kiejtésoktatás tanári nézeteinek (pontosabban a tanárok kiejtéssel kapcsolatos attitűdjei és meggyőződései) területén, másrészt a kiejtésoktatás és -tanulás területén. A disszertáció a tanári nézetek elméletére támaszkodik, különösen Borg (2003) tanári nézeteket és Macalister (2014) kialakuló tanári nézeteket leíró keretrendszerére, illetve az idegennyelv-elsajátítás (second language acquisition) szakirodalmának kiejtés tanításával és tanulásával kapcsolatos kutatásaira. Jelen disszertáció célja a magyar angoltanárjelöltek angol akcentusokkal kapcsolatos attitűdjeinek, a célnyelvi akcentussal és a célnyelvi kiejtés tanulásával és tanításával kapcsolatos hiedelmeinek, a formális és informális kiejtéstanulással kapcsolatos tapasztalatainak és a kiejtés javítására használt stratégiáinak feltárása. A vizsgálatban 128 magyar anyanyelvű másodéves angoltanárjelölt vett részt a 2020-as, 2021-es és 2022-es év tavaszi szemeszterében, egy integrált angol nyelvi készségfejlesztő kurzus keretein belül. A résztvevők kérdőívet töltöttek ki, mely az angol anyanyelvi akcentusokkal és kiejtéssel kapcsolatos hiedelmekre, attitűdökre és tapasztalatokra vonatkozó kérdéseket tartalmazott. Emellett a résztvevők által vezetett naplók segítségével feltérképeztem, milyen kiejtéstanulási stratégiákat használnak a résztvevők a shadowing technikájának gyakorlása közben. A kutatási kérdések megválaszolásához a leíró statisztikán túl kvalitatív tartalomelemzést alkalmaztam. Az eredmények alapján a résztvevők egyértelmű preferenciát mutattak a standard anyanyelvi akcentusok és az anyanyelvi ejtésmód iránt. A kiejtés tanításával és tanulásával kapcsolatos hiedelmek tekintetében az eredmények feltárták, hogy egyrészt a tanárjelöltek saját magukra nézve fontosnak tartják az angol anyanyelvi akcentusmodell követését, de a leendő nyelvtanulóik számára nem feltétlenül, másrészt, hogy az angol anyanyelvi akcentust elérhető célnak vélik, illetve, hogy koncentráció és utánzás segítségével tudatosan befolyásolhatónak tartják angol akcentusukat. Az eredmények rávilágítottak továbbá a résztvevők kiejtést befolyásoló tényezőkkel, valamint az osztálytermi kiejtéstanítás fontosságával kapcsolatos nézeteire. A résztvevők válaszaiból az is kiderült, hogy általában véve elégedettek a kiejtési készségükkel, de több javítandó aspektust is megneveztek. Bár az intonáció és a hangsúly elsajátítását kihívásnak tekintették, a magánhangzók nehézségét kissé alábecsülték. A résztvevők kiejtéstanulási tapasztalatai azt jelzik, hogy az osztálytermi környezetben több és konkrétabb kiejtéssel kapcsolatos visszajelzésre lenne szükség, illetve, hogy az iskola első éveiben nagyobb hangsúlyt kellene fektetni a kiejtés fejlesztésére. A résztvevők kiejtésfejlesztési stratégiái alapján megállapítható a kognitív stratégiák iránti preferencia, illetve, hogy a kiejtés fejlesztésére alkalmazott stratégiáik nem túl változatosak. A résztvevők naplói rávilágítottak arra, hogy milyen kiejtéssel kapcsolatos problémák merülhetnek fel a shadowing gyakorlása során, hogy milyen kiejtéstanulási stratégiákat alkalmaztak a hallgatók ezek áthidalására, és hogyan reflektáltak bizonyos kiejtési jelenségekre. Az eredmények alapján érdemes lenne nagyobb figyelmet szentelni a kiejtéstanításnak a tanárképzésben, különös tekintettel a tanárjelöltek nézeteire. A disszertáció rámutat továbbá a shadowing alkalmazási lehetőségeire a kiejtés tudatosságának javítása, valamint változatosabb kiejtéstanulási stratégiák elsajátítása és használata céljából.