bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Генетическая идентификация, клинические особенности и распространение спиноцеребеллярной атаксии первого типа в Республике Саха (Якутия)
Authors: Goldfarb Lev , Платонов Федор
Published: December 2019

За последние полвека в Республике Саха (Якутия) зарегистрированы более 500 случаев аутосомно-доминантной спиноцеребеллярной атаксии 1-го типа (СЦА1). Болезнь приводит к длительной инвалидности и смерти, что является серьёзной проблемой для общественного здравоохранения. Заболеваемость СЦА1 в популяции саха, коренном населении Республики Саха (Якутия), непрерывно росла, начиная с 1970-х годов и в последнее время стабилизировалась на высоком уровне 45 – 53 на 100 тысяч благодаря принятым мерам по ограничению её дальнейшего распространения. В данном обзоре описаны результаты многолетнего изучения СЦА1, включая распространение на территории Республики Саха (Якутия) молекулярных, клинических, электрофизиологических и гистопатологических характеристик. У каждого исследованного пациента с СЦА1 обнаружена мутация в гене ATXN1 на хромосоме 6р22.3. Мутация представляет собой бесконтрольное увеличение числа тринуклеотидных CAG повторов в кодирующей области ATXN1 от 25 – 32 до 39 – 72 с потерей «мостика» САТ, предположительно препятствующего патологическому расширению тринуклеотидного тракта. Число непрерываемых CAG триплетов в ATXN1 гене коррелирует с возрастом начала и тяжестью заболевания. Нестабильность длины CAG тракта проявляется в мейозе: число CAG повторов в мутантном ATXN1 гене увеличивается при передаче от носителя-отца в среднем на 3,04 повтора и от носителя-матери на 0,182 повторов. Передача от одного поколения другому в популяции происходит в среднем на +1,614 повторов, что объясняет увеличение заболеваемости СЦА1. Пациенты из трёх пространственно удалённых районов Якутии имеют одинаковый гаплотип при исследовании с информативными маркерами, что подтверждает происхождение мутации от общего предка примерно 37 поколений тому назад. Больные СЦА1 в Монголии и Китае показывают иной гаплотип. Для определения тенденции к дальнейшему распространению СЦА1 рассмотрены коэффициенты фертильности носителей ATXN1 мутации и рассчитан индекс интенсивности отбора по Crow. Полученная оценка 0,19 указывает на то, что мутация имеет мало шансов быть устранённой из популяции без направленных предупредительных мер.
Академик РАН В.П. Казначеев. Выдающийся ученый и талантливый организатор медицинской науки Сибири и Арктики
Authors: Неустроева Татьяна
Published: December 2019

Vlail Petrovich Kaznacheev was born on July 17 1924 in the city of Tomsk. His scientific activity began in 1945 (after treating a wound received in the Great Patriotic War) with the study of transcapillary exchange and microcirculation. In 1963 he defended his doctoral dissertation and became the Head of the Novosibirsk State Medical Institute and led the Institute until 1970. Under the guidance and assistance of V.P. Kaznacheev, in 1971 the Siberian Subsidiary of the Academy of Medical Sciences of USSR was founded, which was soon transformed into the Siberian Branch of the Academy of Medical Sciences of the USSR. In 1980 he founded the Institute of Clinical and Experimental Medicine (ICEM). ICEM researchers began to conduct researches that analyzed the mechanisms of human adaptation to life in the North and other extreme situations. Vlail Petrovich trained 52 candidates and 30 doctors of sciences, published more than 800 scientific papers in the field of medicine, made 15 inventions and discoveries. He also published 52 monographs in Russia and abroad.
Genetic identification, clinical features and prevalence of Spinocerebellar ataxia type 1 in Sakha Republic (Yakutia)
Authors: Goldfarb Lev , Platonov Fedor
Published: December 2019

Over the past several decades, more than 500 cases of Autosomal dominant spinocerebellar ataxia type 1 (SCA1) have been identified in the Republic of Sakha (Yakutia) of North-Eastern Siberia. The disease leads to long-term disability and death, making it a serious public health burden. The prevalence of SCA1 in the indigenous Sakha population has been steadily increasing since the 1970s. It has recently stabilized at a level of 45-53 per 100,000 due to efforts undertaken to limit its further spread. We describe results of a multi-year study of SCA1 in the Sakha population, including molecular genetics, distribution, clinical, electrophysiological and histopathological characteristics. Each studied patient had a mutation in the coding region of the ATXN1 gene on chromosome 6p22.3. The mutation presents as an uncontrolled increase in the number of trinucleotide CAG repeats from normal 25-32 to 39-72 with a loss of a CAT bridge in the middle of the CAG stretch. The number of continuous CAG triplets in the mutant ATXN1 gene correlates with the age of onset and the severity of the disease. The instability of this genomic segment is manifested in meiosis: the number of CAG repeats in a mutant gene increases in transmission from the father by an average of +3.04 repetitions and from the mother by +0.182 repetitions. The total number of repeats transmitted from one generation to another in the Sakha population is on average +1.614, which explains the increase in SCA1 prevalence. Patients from three spatially separate geographic regions of the Republic have the same haplotype, which confirms the origin of the mutation from a common ancestor about 37 generations ago. SCA1 patients in Mongolia, China and the U.S. show a different haplotype. To determine the potential of SCA1 for further spread, the fertility rates of the ATXN1 mutation carriers were evaluated and the Crow selection index calculated. The resulting score of 0.19 indicates that the mutation has little chance of being eliminated from the population without targeted preventive measures.
A Brief Report on the Link between Perceived Coach Behaviour, Coach-Athlete Relationship Quality and Performance among South African Male Senior National Level Team Sport Para-Athletes
Authors: Jooste Julius , Kruger Ankebé , Wachsmuth Svenja
Published: December 2019

A
fundamental feature in successful coaching outcomes and athlete performance is
rooted in the quality of the coach-athlete relationship which is impacted by
coaches’ way of being. This investigation examined whether perceived coach
behaviour associates with the coach-athlete relationship quality and self-rated
season performance among members from two South African male senior national
para-sport teams  (n = 23, M age =
32.65). The predictive utility of coaches’ perceived behaviour on the dyadic
relationship quality and athletes’ views on their own performance was also
determined. Cross-sectional quantitative data were collected by means of the
Coaching Behaviour Scale for Sport, Coach-Athlete Relationship Questionnaire
and a Likert-scale item recording athletes’
subjective rating of perceived standard of performance for the respective
competition season. The
team members’ reported fairly good standard of season performances and sound
relationship standings with their involved head coaches who were seen to exhibit
behaviours most illustrative of mental preparation, personal rapport, and
competition tactics. Inferences drawn from the correlation analyses advised
that particular adoptive coach behaviour in para-sport coaching appears to be a
meaningful construct associated with the establishment and maintenance of
relationships with athletes. Regression analyses also exposed coaches’
competition strategy behaviour to be a significant predictor of complementarity
in the coach-athlete relationship, which along with the noted positive
correlations provide a good basis for further exploration in similar sport
contexts.
A Floor Time Approach to Improve Learning Outcomes of the Body Roll to the Side in Adaptive Physical Education Learning: Classroom Action Research Study on Two Cerebral Palsy Students
Authors: Pramantik İda Ayu Dian , Burhaein Erick
Published: December 2019

This study aims to analyze the Floor Time Approach to Improve the Learning Outcomes of Rollers to the Side in Adaptive Physical Education Learning for Cerebral Palsy Students . This research is a class action research using the Kemmis & Mc Taggart model namely ). The study was conducted in 2 cycles, while each cycle contained four components ( planning, action, observation, and reflection ) . The participants of this study were two students in class I cerebral palsy (age) at State Special School (SLBN) 1 Bantul , Indonesia . The instruments used in this study were side roll learning test results, observation of student participation guidelines, teacher performance observation guidelines, and learning process documentation. Data analysis uses three stages and is accompanied by the calculation of indicators of success. The results showed the implementation of the floor time approach in improving the learning process especially in adaptive physical education subjects and other subjects in general. This also affects the ability to roll aside the first grade cerebral palsy students in SLBN 1 Bantul which also increased. The research was carried out in 2 cycles. The results of the first cycle score have shown an increase in ability but have not been able to reach the KKM. The next step is to take action in cycle II. The results of the acquisition of scores in the second cycle. The results of the acquisition score in the second cycle has increased, of the 2 subjects in 8 and 9 years old (M= 8.5) can reach the KKM that is 75%. Angga obtained a score of 76 , 67 %, “T” obtained a score of 86.67%. The conclusion of this study is that the floor time approach can be used to improve learning outcomes of side roll in adaptive physical education learning for cerebral palsy students.The contribution of this study is that the teacher or reader can adopt the learning design of cerebral palsy children with a floor time approach to adaptive physical education in this study.
Problematic issues of ecological (technogenic) safety management (regulatory aspect)
Authors: Chomik Mykola , Vavilova Nadiia , Karaieva Nataliia , Yefymenko Hanna
Published: December 2019

The article discusses some of the problematic issues of ecological (technogenic) safety management, which are normative in nature, and, to a greater extent, related to the imperfection of Ukrainian legislation in the aspects of the formation and implementation of state environmental policy. At the same time, for the authors, it seems interesting to focus on adapting the policy to a paradigm of a risk-based approach, taking into account the problems of technological safety (the state of protection of the population, territory, objects from the negative consequences of technological emergencies) of Crimea, eastern Ukraine and troops (forces) that take participation in the operation of the Joint Forces.

This is due to the fact that in the leading countries of the world funding for scientific research in the field of risk analysis and assessment is constantly increasing, scientific areas of risk research have been formed: in transport, industry, natural and man-made emergencies, special tasks, and professional safety activity, risk, in particular, during the performance of tasks in emergency situations of natural, man-made and military nature.

The results of the study can be used in organizing the liquidation of the consequences of emergency situations of various nature and in managing technogenic safety by minimizing the risk of personnel during the use of defense forces in emergency situations, including in the operation of the Joint Forces.
Türk İş Hukukunda Avrupa Birliği Yönergeleri Çerçevesinde Denkleştirme Uygulaması
Authors: MÜLAYİM Baki
Published: December 2019

Çalışma hayatında yaşanan gelişmeler, esnekleşme ihtiyacını ortaya çıkarmıştır. Bu ihtiyaç, iş hukukunda yeni kavramların ortaya çıkmasına neden olmuştur. Bu kavramlardan biri de denkleştirmedir. Avrupa Birliği, esnekleşmeye dair uygulamalara yönergelerinde yer vermiştir. Avrupa Birliğinde çalışma süreleri organizasyonunun belirli yönlerini düzenleyen ilk yönerge, 93/104/EC. sayılı Yönergedir. 2003/88/EC. Sayılı Yönerge, 93/104/EC. ve 2000/34/EC. sayılı Yönergelerini birleştirerek yürürlükten kaldırmıştır. 4857 sayılı İş Kanunumuz ile 93/104/EC. sayılı yönergeye uyum anlamında düzenlemeler yapılmıştır.

Denkleştirme sayesinde çalışma süreleri esnekleştirilmektedir. İş Kanunumuzda esnekleşme, iki açıdan söz konusu olmaktadır. Biri çalışma süresinin haftanın çalışılan günlerine eşit dağıtılması kuralının ortadan kaldırılmasıdır. Diğeri, ise kanunda belirtilen referans dönemlerinde ortalama haftalık çalışma saatlerinin yasal haftalık çalışma süresini ve günde on bir saati geçemediği denkleştirmedir. Bu şekilde işveren, fazla çalışma ücreti ödemeksizin işçileri çalıştırabilir.

Çalışmamızda öncelikle 2003/88/EC. sayılı Yönerge hakkında açıklamalarda bulunulacaktır. 4857 sayılı İş Kanunumuzda denkleştirme uygulaması ve konu hakkındaki yargı kararlarına da çalışmamızda yer verilmiştir.
Türk- İsviçre Hukukunda Yapı Alacaklısı İpoteğine İlişkin Başlıca Sorunlar ve Çözüm Önerileri
Authors: ORAL Tuğçe
Published: December 2019

Makalede, öncelikle, yapı alacaklısı ipoteği kavramı ve bunun tescilini isteme hakkının hukuki niteliği üzerinde durulmuştur. Ardından, özellikle İsviçre’de 1.1.2012’de yürürlüğe konulan ZGB hükümlerindeki değişiklikler ve Almanya’da 1.1.2018 tarihinde BGB’de yürürlüğe konulan değişiklikler göz önüne alınmak suretiyle yapı alacaklısı kavramı incelenmiştir. Yapı alacaklısı kavramının yanında, yapı alacaklısı ipoteğinin muhatabının kim olduğu da irdelenmiştir. Bunun yanında, yapı alacaklısı ipoteğinin tescilinin talep edilebilmesi için gereken şartlar ele alınmıştır. Son olarak, yapı alacaklısı ipoteğinin diğer sınırlı ayni haklar karşısındaki sırası ve taşınmaz üzerinde kurulmuş olan diğer rehin haklarına nazaran önceliği üzerinde durulmuştur.
Achene Morphology of British and Irish Mayweeds and Chamomiles: implications for taxonomy and identification
Authors: Skilbeck Chris A. , Lynch Iris , Ellenby Maggie , Spencer Mark A.
Published: December 2019

Whilst determining the mayweed and chamomile specimens in the Natural History Museum’s British & Irish Herbarium we decided to produce a photographic guide and key to assist in the determination of these plants using achene morphology. Because of our observations, and in line with North American treatments, we propose recognising Matricaria discoidea subsp. discoidea and M. discoidea subsp. occidentalis as separate species. We also discuss possible introgression from Tripleurospermum maritimum subsp. phaeocephalum in northern parts of Birtain and Ireland, the implications for the taxonomy of Anthemis/Cota and Chamaemelum and the usefulness of achene glands in determination of specimens. Finally we consider the problems that may arise when using immature achenes and herbarium specimens for determination and we discuss the usefulness of being aware of changes in colour and form that occur during development, particularly as many collected specimens lacked ripe capitula.
Inland populations of Juncus balticus (Juncaceae) in Scotland
Authors: Amphlett Andy
Published: December 2019

Typically considered a coastal species in Great Britain, Juncus balticus Willd. also occurs inland as a native plant beside the Rivers Avon, Dulnain and Findhorn in NE Scotland (and beside the R. Lossie in the 19th Century). Here it is found at median altitude 290 m AOD (inter-quartile range, 249 - 341 m). It also occurs as a native at one inland loch-side, and was found beside another loch in the 19th Century. In total, J. balticus has been recorded beside inland rivers from 14 10 km grid squares. In its inland riverside habitat, J. balticus is overwhelmingly found within communities dominated by native plant taxa, primarily associated with infertile, moist to damp, weakly to moderately acid soils, with high levels of illumination. Few observers are familiar with seeing J. balticus at its inland sites, therefore it is possible that this species has been overlooked along other rivers and burns in NE Scotland, and perhaps elsewhere. The first record of J. balticus beside a road was in 1907, long before roads were widely treated with salt in the winter, but it was not until 1979 that a second roadside population was discovered. Roadside and trackside populations have now been found in 19 10 km grid squares. At most of these sites it is likely to be an accidental introduction. It is now more widespread on roadsides than along inland riversides. The isolated nature of the roadside populations indicates that there have been multiple independent colonisations. It is highly likely that additional roadside populations await discovery, and that further colonisation events will occur.
Conservation status of Sorbus cuneifolia (Rosaceae), Llangollen whitebeam
Authors: Rich Tim , Houston Libby , Bird Sarah , Morgan Vicky , Stockdale Ros , Jones Rhun , Goodwin Andrew , May Richard , Sheil David
Published: December 2019

A survey of the rare tree Sorbus cuneifolia T.C.G. Rich (Rosaceae), Llangollen whitebeam, was undertaken to inform a conservation programme as part of a collaborative project between Chester Zoo, the Clwydian Range and Dee Valley AONB, Denbighshire County Council and Natural Resources Wales. A field survey in September 2017 found 307 trees at Creigiau Eglwyseg (with another nine which were either S. cuneifolia or S. rupicola), and 8 trees at Blodwel Rock. The increase from 240 trees recorded in 1987 was attributed to differences in recording, though it has gone from Castell Dinas Bran. Tree growth indicators at Creigiau Eglwyseg show that the population is healthy with a wide range of tree sizes present and 66% of trees fruiting. Sorbus cuneifolia was confirmed as of conservation status ‘Endangered’; there are no immediate requirements for its conservation.
Euphorbia hyberna in England: native or naturalised?
Authors: Lucey John
Published: December 2019

Most modern authorities have considered Euphorbia hyberna to be native in Britain but with the possibility that it could have been introduced from Ireland. The results from a literature survey, on the historical occurrence of the species, strongly suggest that it was introduced and has become naturalised at a few locations in south-west England.
A Novel Amended Dynamic Round Robin Scheduling Algorithm for Timeshared Systems
Authors: Shafi Uferah , Shah Munam , Wahid Abdul , Abbasi Kamran , Javaid Qaisar , Asghar Muhammad , Haider Muhammad
Published: December 2019

Central Processing Unit (CPU) is the most significant resource and its scheduling is one of the main functions of an operating system. In timeshared systems, Round Robin (RR) is most widely used scheduling algorithm. The efficiency of RR algorithm is influenced by the quantum time, if quantum is small, there will be overheads of more context switches and if quantum time is large, then given algorithm will perform as First Come First Served (FCFS) in which there is more risk of starvation. In this paper, a new CPU scheduling algorithm is proposed named as Amended Dynamic Round Robin (ADRR) based on CPU burst time. The primary goal of ADRR is to improve the conventional RR scheduling algorithm using the active quantum time notion. Quantum time is cyclically adjusted based on CPU burst time. We evaluate and compare the performance of our proposed ADRR algorithm based on certain parameters such as, waiting time, turnaround time etc. and compare the performance of our proposed algorithm. Our numerical analysis and simulation results in MATLAB reveals that ADRR outperforms other well-known algorithms such as conventional Round Robin, Improved Round Robin (IRR), Optimum Multilevel Dynamic Round Robin (OMDRR) and Priority Based Round Robin (PRR)
Large Universe Ciphertext-Policy Attribute-Based Encryption with Attribute Level User Revocation in Cloud Storage
Authors: Lian Huijie , Wang Qingxian , Wang Guangbo
Published: December 2019

Ciphertext-Policy Attribute-Based Encryption (CP-ABE), especially large universe CP-ABE that is not bounded with the attribute set, is getting more and more extensive application in the cloud storage. However, there exists an important challenge in original large universe CP-ABE, namely dynamic user and attribute revocation. In this paper, we propose a large universe CP-ABE with efficient attribute level user revocation, namely the revocation to an attribute of some user cannot influence the common access of other legitimate attributes. To achieve the revocation, we divide the master key into two parts: delegation key and secret key, which are sent to the cloud provider and user separately. Note that, our scheme is proved selectively secure in the standard model under "q-type" assumption. Finally, the performance analysis and experimental verification have been carried out in this paper, and the experimental results show that, compared with the existing revocation schemes, although our scheme increases the computational load of storage Service Provider (CSP) in order to achieve the attribute revocation, it does not need the participation of Attribute Authority (AA), which reduces the computational load of AA. Moreover, the user does not need any additional parameters to achieve the attribute revocation except of the private key, thus saving the storage space greatly
A Combined Method of Skin-and Depth-based Hand Gesture Recognition
Authors: Sokhib Tukhtaev , Whangbo Taeg Keun
Published: December 2019

Kinect is a promising acquisition device that provides useful information on a scene through color and depth data. There has been a keen interest in utilizing Kinect in many computer vision areas such as gesture recognition. Given the advantages that Kinect provides, hand gesture recognition can be deployed efficiently with minor drawbacks. This paper proposes a simple and yet efficient way of hand gesture recognition via segmenting a hand region from both color and depth data acquired by Kinect v1. The Inception model of the image recognition system is used to check the reliability of the proposed method. Experimental results are derived from a sample dataset of Microsoft Kinect hand acquisitions. Under the appropriate conditions, it is possible to achieve high accuracy in close to real time
РЕКВИЕМ ПО ЛЕОНИДУ УШКАЛОВУ. «ОН МЕЖДУ НАМИ ЖИЛ…»
Authors: Козорог О. В.
Published: December 2019

Я знаю Леонида Ушкалова около тридцати лет. Когда я училась на последнем курсе нашего университета, он читал нам украинскую литературу Средневековья. Невысокий, коренастый, с красивыми усами. Задумчивый, он стоял перед нами и, казалось, размышлял вслух. Именно таким он запомнился мне в 1991 году, когда он распахнул перед нами двери в эпоху украинского барокко. Именно от него я узнала много интересных подробностей об украинской литературе. Леонид Ушкалов читал лекции негромким, глуховатым голосом, без всяких конспектов и книг, рассказывая о Григории Сковороде и Мелетии Смотрицком, Иоанне Вышенском и других выдающихся представителях украинской литературы.
ДОСЛІДЖЕННЯ СИМВОЛІКИ ТВАРИН У ПОЛЬСЬКОМУ ЛІТЕРАТУРОЗНАВСТВІ
Authors: Гайдук С. Є.
Published: December 2019

У статті аналізуються праці польських літературознавців, присвяче-ні зображенню тварин та їх символіці в літературі. Автор підкреслює, що літературознавці по-різному окреслюють специфіку та сутність символі-ки образів тварин. Тим не менш, можна виділити два напрямки символі-ки тварин у літературі: антропоморфізм (проектування людських якостей на тварини) та зооморфізм (уявлення людей як тварин). Антропоморфізм цілісно не відтворює природнє життя тварин, бо антропоморфічний текст завжди має на меті увиразнити типові риси схожості між твариною та людиною. Основним об’єктом зооморфічного тексту виступає людина. Приписувані їй бестіарні риси зазвичай дозволяють авторові художнього твору більш детально та точно, ніж в антропоморфічному тексті, змалювати і тварину. Таким чином, змальовується водночас характер і людини, і тварини. Отже, антропоморфізм і зооморфізм втілюють різні підходи до подолання відмінностей між людьми і тваринами, а також до трактування схожості між ними. Наголошується, що важливою проблемою символіки тварин є презентація у літературних творах питання: чи можливе взаєморозуміння між людиною та твариною. Автор констатує, що багато польських літературознавців присвятили свої праці дослідженню символіки образів тварин у польській і світовій літературі. Наведені приклади вказують на те, що у польському літературознавстві є праці, у яких аналізується так звана історія зображення тварин у літературі загалом (К. Ґурскі, А. Мартушевска, В. Пшибила, П. Зих, В. Варгас, К. Обремскі, Ґ. Скотніцка), символічне використання образу певної тварини у творі (Л. Ґінкова, А. Хоєцкі), символіка тварин у творах конкретного автора (К. Ґурскі, Ю. Бахуж, Я. Дата) або конкретної літературної епохи (С. Кобєлюс, А. Мартушевска, А. Осіньска-Шпур, Я. Котарска, М. Слівіньскі, В. Ґутовскі, Е. Кузьма, Д. Домбровска).
ЕРОТИЧНІ ЖЕСТИ В ПОЕЗІЇ І ЛІТЕРАТУРНИХ СИМФОНІЯХ АНДРІЯ БЄЛОГО: ВІД «ЗОЛОТА В БЛАКИТІ» ДО «КУБКУ ЗАМЕТІЛІ»
Authors: Гармаш Л. В.
Published: December 2019

У роботі зроблено аналіз еротичних жестів в ліриці і в симфоніях Андрія Бєлого як структурно значущих елементів художнього тексту, які розглядаються в контексті творчості одного з найбільш відомих російських символістів. Встановлено кореляти між жестом як поетичним прийомом і світоглядними установками автора «Золота в блакиті» і літературних сим-фоній. Пластика тіла (руху, пози, погляди, міміка, жести) займала значне місце в житті і творчості письменника, який використовував для передачі жесту найрізноманітніші засоби (інтонацію, ритм, паузи тощо). У ранніх творах Андрія Бєлого в достатку зустрічаються різні типи жестів – словесні, голосові, а також відповідні певним жестам графічні знаки. Жести є органічною частиною ліричного щоденника, супроводжуючи відносини героя-поета і його коханої Вічності, дані в двох збігання планах – Аmor sacro і Amor profano. Ці два плани організують просторову і смислове вертикаль, визначальну спрямованість жестів в симфоніях і ліриці поета. Система еротичних жестів організована за принципом дзеркальних відображень, втілюючи символістські уявлення про те, що світ земний є подобою, нехай ілюзорним і недосконалим, світу горішнього. Паралелі, що виникають між двома видами любові, визначають амбівалентний характер жестів, їхню одночасну наявність у двох планах буття, що припускає поєднання в одному жесті еротичних і містичних (релігійних) конотацій. У ранній творчості Андрія Бєлого жести виконують дві основні функції: вони допомагають передати внутрішній стан героїв та служать засобом комунікації між ними. Жестові питання, запрошення, звернення зазвичай мають відповідь. Жести у Бєлого часто омонімічні, що у випадку з еротичними жестами призводить до роз-миття кордонів між тілесним і духовним, земним і божественним первнями.
(НЕ)ДОСЛІДЖЕНІ ГАЛИЦЬКІ ДИСКУРСИ: З ПРИВОДУ ПРОЄКТУ «ЗНАННЯ-ВЛАДА-НАСОЛОДА. СЕКСУАЛЬНІСТЬ У ПОЛЬСЬКІЙ ТА УКРАЇНСЬКІЙ ПРОЗІ ГАЛИЧИНИ ЗЛАМУ ХІХ І ХХ СТОЛІТЬ» (1)
Authors: Ґлінянович К.
Published: December 2019

У статті проаналізовано вибрані проблеми післявоєнних компара-тивістичних досліджень польської та української літератур Галичини 1837–1914 рр. Представлено зміни інтерпретаційних парадигм щодо цих літератур, вказано тематичні та теоретичні «білі плями» і їхнє ідеологічне підґрунтя – націоналізм, який прийшов на зміну інтернаціоналізму. Цій новій залежності літературознавства чинить опір сучасне постколоніальне осмислення Галичини. Вказано на необхідність застосування в дослідженнях антропологічних категорій, таких як иншість та ідентичність, марґіналізація та трансгресивність, публічне та приватне, ґендерне і сексуальне. У цьому контексті наголошено на доцільности залучити до галицьких студій дискурс сексуальности у розумінні Мішеля Фуко. Цей дискурс використано як ключ до аналізу суспільних, національних, ґендерних відносин, репрезентованих у прозі українських (І. Франко, О. Кобилянська, Н. Кобринська, Л. Марто-вич), польських (К. Абґарович, С. Ґрудзинський) та майже зовсім забутих руських (Ф. Калитовський, В. Хиляк) письменниць та письменників. У цьому контексті досліджено, як галицькі літератури вписувалися у проєкти вирішення політичних і побутових відносин між різними суспільними, національними та ґендерними групами галицького пограниччя. Увага до сексуальности та її зв’язок зі знанням/владою замінює дотеперішнє очищування культури від історії тіла, його функцій і завдань та відкриває дорогу до розуміння одного з важливих способів конструювання української та польської ідентичности в Галичині.
СЕКС І НАСИЛЬСТВО В ПОВІСТІ «КАМІННА ДУША» ГНАТА ХОТКЕВИЧА
Authors: Лук’янова О. С.
Published: December 2019

Стаття присвячена аналізу повісті Гната Хоткевича «Камінна душа», написаної на початку ХХ століття. Незважаючи на виражений етнографічний елемент, твір доцільно розглядати в контексті актуальної модерністської проблематики, зокрема проблеми сексуальності, у тому числі й жіночої, з одного боку, й посиленої маскулінізації світу, що супроводжувалася рито-рикою насильства та жорстокості, – з іншого. Психоаналітика «Камінної душі» актуалізує нераціональний, тілесний і біологічно конкурентний бік людини, виявляючи близькість до «філософії життя» з її ідеєю чуттєвого, інстинктивного буття. Сексуальний натуралізм повісті Хоткевича виявляється не лише в змалюванні пристрастей усередині любовного трикутника, у творі знаходимо зображення випадків сексуальних девіацій – оргії, німфоманії, садизму. Загалом, атмосфера культурного й повсякденного життя на межі століть була просякнута ірраціональними хвилями агресії – страйки, демонстрації, вуличний терор, революційні заворушення, агресивна політизація суспільства тощо. Захоплення агресивною «життєвою силою», романтизація хаосу й насилля як джерел цієї сили створюють передумови для міфологізації агресії й насильства (насамперед в авангардній культурі) напередодні Першої світової війни. «Камінна душа» є надзвичайно жорстоким твором, що містить багато сцен насилля; часто насильство спрямоване проти беззахисних людей – жінок і дітей. Головні чоловічі персонажі повісті демонструють сильний садистський потяг як сексуального, так і несексуального характеру, адже садизм може сублімуватися в деспотизм, жадобу абсолютної влади над іншою істотою. У розвідці ми намагалися з’ясувати психологічні й соціальні причини такої деструктивної поведінки поза романтичною ідеалізацією. Окремим напрямом подальших досліджень може стати проблема домашнього насильства, легалізованого патріархальними нормами.
АЛЮЗІЯ ЯК ЗАСІБ ДЕМОНСТРАЦІЇ ІРОНІЧНОЇ ІНТЕНЦІЇ НАРАТОРА У ТВОРАХ СТАНІСЛАВА ДИГАТА
Authors: Остапович М. О.
Published: December 2019

В статті проаналізовано підходи до вибору алюзій, що слугують засо-бами творення авторської іронічної інтенції, окреслено їхню роль в тексті як світоглядних, стилістичних, національних маркерів, подано можливі шляхи до трактування смислового навантаження, яке вони несуть. Дискурс роману проаналізовано за допомогою методів компаративістики (зіставлен-ня алюзії, втіленої в художньому образі авторського тексту та можливому джерелі даного засобу), історично-порівняльного підходу (аналіз конкретних історичних реалій, зображених у романі, прийомів творення тексту, притаманних даній епосі та польській культурі), рецептивної поетики та методу читацького відгуку (можливості відчитування іронічних інтенцій, культурних знаків, розуміння роману на рівні ідеального реципієнта), пост-структуралізму та деконструктивізму (аналіз кожного художнього прийому пошарово, виявлення внутрішньої структури алюзій), біографічного підхо-ду (щоденникові записи самого С. Дигата, спогади сучасників, друзів, донь-ки дали можливість виявити можливе смислове навантаження, приховане в конкретній алюзії). Наукова вартісність дослідження полягає в конкретизації розуміння алюзії як засобу, що здатен творити іронічну інтенцію, дозволяє підійти до визначення поняття «іронія» відповідно до світоглядних, літературозначих та культурних норм епохи. В ході дослідження з’ясовано, що С. Дигат використовував алюзію як найбільш продуктивний засіб формування іронічної інтенції. За допомогою даного засобу письменник акцентував увагу на проблемах відсутності кри-тичного мислення сучасників, інфантилізації суспільства, фікційності національних дискурсів та художніх підходів в літературі, кіно. Алюзія провокує реципієнта до активного процесу читання, співтворення нових смислів, гри із знаками літератури і культури в цілому; застосовуючи іронію, автор прагне відокремити симулякри від смислово, онтологічно наповнених знаків. Іронічна гра, яку забезпечує використання алюзії, перетворює текст на діалогічну, поліфонічну структуру.
ЛИРИКА ДМИТРИЯ БУРАГО 2000-Х–2010-Х ГГ. ВЕРСИФИКАЦИОННЫЙ АСПЕКТ. СМЕНА СТИЛЕЙ. (Дмитрий Бураго. Избранное. – Киев, 2018)
Authors: Костенко Н. В.
Published: December 2019

Обширный том избранных стихотворений Дмитрия Бураго, опубликованный к его 50-летнему юбилею, составлен из текстов, которые создавались в последние три десятилетия – с середины 80-х гг. до конца 2000-х гг. – в период смены эпох и смены стилей. С точки зрения стилевой динамики большой интерес представляют стихотворения 2000-х–2010-х гг., которые в поэтической речи имеют существенные отличия от более ранних книг 1980-х – 1990-х гг., особенно первой «Эхо мертвого города» (1984-1989 гг.).
І Я ТАМ БУВ … (КІЛЬКА ШТРИХІВ ДО ДІАЛЕКТНОЇ КАРТИНИ СУМЩИНИ)
Authors: Сагаровський А. А.
Published: December 2019

The article deals with the phonetic features of the northern Ukrainian subdialect of the village of Dubovichi, Krolevets District, Sumy Region. Before that, Serhiy Ivanovich Doroshenko described the dialectal features of Buryn and Putivl districts in a decent manner.The Ukrainian population from the territories of modern Sumy region and some neighboring ones actively participated in the settling of the present Belgorod and Voronezh regions of the Russian Federation, which is confirmed by both actual speaking characteristics and anthroponymy, the facts of which were also recorded by the author. The author tried to make a more complete, more objective picture of the natural speech of Sumy region, in particular the phonetic (vocal) of his subsystem, and to correlate some dialects of this territory with that or another language (northern or southeast). The author focuses on the peculiarities of the vocal subsystem in detail such as akanye, vowels of heterogeneous creation, positional phonemes, and comments on facts and compares them with the corresponding phenomena of neighboring subdialects described by the famous dialectologist S. I. Doroshenko. A. A. Sagarovsky records signs of the development of the subsystem consist-ing in leveling, losing the «exotic» northern dialect traits and considers the subdialect as a transition to the south-eastern (Slobodan) type.
ФУНКЦІОНАЛЬНИЙ ПІДХІД ДО ВИВЧЕННЯ СКЛАДНИХ СЕМАНТИЧНИХ КАТЕГОРІЙ
Authors: Глотова О. В.
Published: December 2019

The article deals with the problems of the theory of functional grammar, which occupy a central place in modern linguistics. Its topicality is determined by the priority tasks of modern syntax, having the purpose to find out a methodological foundation of the study of fundamental semantic categories with a complex formal-content structure, what can be achieved basing on functional approach. The objective is to focus on different views to studying such categories within the framework of functional analysis, and to find the possibility to analyze the means belonging to different language levels in a single system basing on the commonality of their semantic functions. There exist various means of expressing a definite semantic meaning both at the level of a composite sentence, and at the level of a simple sentence. An algorithm for the analysis of complex functional-semantic categories is proposed.
СЛОВО ЛОБОДА В ОНОМАСТИЧНОМУ ТА АПЕЛЯТИВНОМУ АСПЕКТАХ
Authors: Поповський А. М.
Published: December 2019

Every word in any language in the process of long historical development of society undergoes certain changes in the word-building structure, acquiring peculiar semantic meanings in the context of multi-genre works. In this regard, the word loboda is of great scientific interest, as it has become particularly popular in folklore records, business language, fiction, as well as in the mass media of the XX-XXI centuries. Unfortunately, it has never been the subject of a special scientific research, which determined the purpose of its processing on the basis of bright illustrative material, fixed in the memorials of the past and present day. Such an approach to the study of linguistic units will help to identify the evolutionary factors that influenced their active functioning and the formation of the national language and literary norms of the Ukrainian language. Equally important in such studios is also the educational element of artistic word in the spiritual enrichment of the younger generation world perception. The article analyzes the semantics of the word loboda in Ukrainian popular speech as a common weed, harmful in cereal crops and for the health of people during its flowering, as well as as a consuming vegetation for herbivorous and life-saving human food during the Holodomor in Ukraine. The author determines the anthroponymic organization based on this word and artistic means of using it in folk art, fiction, and journalism. Particular attention is drawn to the appearance of a negative image of Volodka Loboda and those real bearers of last names, who entered the historical milestones of Ukraine as prominent personalities of military affairs, science, art, sports, and are an instructive example for subsequent generations.
СКЛАДНЕ РЕЧЕННЯ В СИНТАКСИЧНІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ ПОЕТИЧНОЇ МОВИ ВІКТОРА БОЙКА (на матеріалі збірки «Назовсім»)
Authors: М. В. Голтвеницька , Переяслов В. О. , Ткач О. В.
Published: December 2019

The problems of syntactic organization of artistic language have repeatedly been addressed by domestic scientists of different generations. However, the peculiarities of the implementation of complex syntactic constructions in the syntactic structure of poetic language as a form of realization of the artistic vision of the world are still an actual subject of linguistic research. Victor Boiko is one of the poets whose poetry concerning its syntactic organization has not been under scientific consideration. The paper is aimed to find out the peculiarities of the representation of complex structures of different types in the poetic writings from the collection “Nazovsim” by V. Boiko. To achieve the stated goal, it is necessary to identify and characterize all types of the syntactical units, to investigate ways of their implementation, and their artistic and expressive potential in the poems by the Kharkiv poet. The results of the actual material analysis show that the syntactic space of the poetic language of V. Boiko forms complex constructions that vary in their structure and semantic filling, together with simple sentences. As elements of the compositional structure of the poetic text, they can act as a basis, verbalizers of the main idea and conclusion from all expressed. Complex constructions implemented in the studied poetic writings have not only a narrative communicative content, but also a questionable and exclamatory ones; in harmonious interweaving they enrich the pattern of the poetic canvas. The author of the article concludes that in the organization of the syntactic space of the analyzed works by Victor Boiko an important role is played by various types of complex syntactic constructions (complicated, complex, asyndetic complex sentences, and multicomponent complex structures with different types of clauses); the analyzed syntactical units reveal the properties of the adherent expressive means (parcelled and unfinished constructions) and show significant potential as an artistic and figurative means while disclosing various philosophical issues (the end of human life, the preservation of human memory, human indifference and fake caring, the unity of a man and nature).
СЕМАНТИКА ПРЕДИКАТІВ МІСЦЕПЕРЕБУВАННЯ В РЕЧЕННЯХ СУЧАСНОЇ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ
Authors: Жовтобрюх В. Ф.
Published: December 2019

In propositions of existence, these predicates are combined with an irreferenced name, whose existence is reported by the sentence. The irreferent name of the subject is not mentioned in the previous text and is entered into the fund of knowledge of the addressee of the broadcast with the possibility of further its characterization. The sentence states the presence of the subject, and the local predicates describe the qualitative signs of the subject of being from different positions. Such communicative load is carried by all verbs, which according to the corresponding logical-grammatical conditions transmit the significance of localization. Despite the fact that the local predicates transmit different lexical meanings, they have common categorical attributes: lack of process value and static. The subject of being remains unchanged during a specific time interval within which the event described occurs. The static sign corresponds most to the ontological nature of existence. Categorical semantics imposes an imprint on the meaning of verbal lexeme. The use of such verbs determines the semantic modifications of existential sentences. The structure of the semantics of various verbs contains components of modifying value, which help to create a figurative picture of existential states. The use of the designated verbal lexeme contributes to the enrichment of the semantics of the existential sentence and the expansion of its expressiveness. Prospects for the study of existential sentences are related to the analysis of those elements of the semantics of the sentence, which are determined by the lexical meaning of the verb in the position of the local predicate.
ПУБЛІЧНИЙ ВИСТУП ЯК РЕАЛІЗАЦІЯ ОРАТОРСЬКОЇ МАЙСТЕРНОСТІ
Authors: Гамова Г. І.
Published: December 2019

Based on the analysis of domestic and foreign scientific research into the basics of linguistic communication, the paper determines the theoretical principles of public speaking in all spheres of human activity: educational, scientific, political, legal, business, economic, etc., which suggests the objective of the present paper. The urgency of the problem explored in the paper is stipulated by the need for every educated person whose professional occupation is closely related to language and communicative activity to learn the notions and basic categories of scientific, pedagogical, official and business, and political discourse as a type of communication that is held on the basis of the official language, acquires different forms of manifestation (oral, written, paralingual etc.). It has been found that the said type of linguistic communication is regulated by the strategies and tactics of its participants; is brought to life as a synthesis of cognitive, linguistic, social, psychological, ethical, gender, ethnic factors; is specified by a particular range of questions; and results in forming a variety of speech genres: speeches, messages, reports at scientific conferences, political debates, business negotiations, discussions, interviews, briefings etc. It has been proved that today the efficacy of communication is geared directly to the development of the oratory skills of communicants – to their ability to suggest ideas in a logical way, correctly, conclusively, and figuratively, that is with masterly skill. The skills of eloquence are developed in the course of rhetoric training, which helps to master the verified-by-experience system of techniques, means, figures and patterns intended to achieve the communication goal – a productive cooperation. The communicants have been suggested a methodology of a quality preparation for public speaking and making reports, mastering the speech techniques, verbal and non-verbal means of communication, skillful conducting of business conversations, negotiations, professional maintaining of their own views in debates and discussions, skillful delivery of university classes. The recommendations given will be useful for teachers, lawyers, journalists, managers, politicians, business people for whom the skills of communication and public speeches make up their professional qualification features, requiring the orator’s perfect arrangement of speech, mastery of means of logical influence over the listeners, rhetoric expressive means, knowledge of language etiquette formulae. Thus, the speaker’s oratory skills are expressed through their mastery of the oratory style, the manner in front of the audience, strategies of coping with anxiety, ability to give prompt answers, appeal to the opponent in a discussion or debate.
РАДІСТЬ ЯК ЦІННІСНО-СМИСЛОВИЙ ФЕНОМЕН У ТЕКСТІ КНИГИ СПОГАДІВ ІРИНИ ЖИЛЕНКО «HOMO FERIENS»
Authors: Заоборна М. С.
Published: December 2019

The article presents the phenomenological approach to the individual-author’s reflection of joy as a value sense generated in the process of text production. The topicality of the study is determined by the need to comprehend the essential phenomena, which comprise certain aspects of a person’s outlook related to emotions in the process of life activity. Linguistic boundaries of the problems are largely due to the specific feature of the text, which is consistent with its ability to actualize the phenomena of the world, where the author’s consciousness reaches, with the help of the means of the lingual code. The purpose of the article is to present the text of the book of memoirs «Homo feriens» in the aspect of individually-authoring comprehension of the knowledge about the emotional plan of the person, which is connected with the realization of the phenomenon of joy as a universal sense. In accordance with the goal the following tasks have been put: to highlight text segments that correlate with the translation of value sense of «joy»; trace the deployment of a defined value sense under the modus radical; to define lingual signals for actualization of value sense; to characterize the phenomenon of joy in the aspect of the dichotomy of apriori and aposteriori senses. The suggested method of phenomenological analysis revealed the intentional presence of the phenomenon of joy in the mind of the writer. The reason for this was the allocation of a semantically integral system of author idiogloses, which in the text statements express a personally-subjective value relationship, which is realized as an intention, the implementation of which leads to the discursive deployment of sense, fixed by the outline in the text of the supraphrase unities, marked by the specificity of the modus-like organization of the deep structures in the text. The results of the analysis produce generalizations that are relevant to apriori and aposteriori character perception of the phenomenon of joy as a text sense: 1. The reflection of joy as the current apriori text sense is carried out within the context being formed by means of the lexicalsemantic and syntactic organization of supraphrase unities, and is characterized by the outline of the faces that reveal individual and authorial accents in understanding of this phenomenon in view of the actualization of other phenomena relevant to its comprehension, intentionally present in the mind of the writer. 2. The embedding of the basic textual sense, fulfilling the author’s intention, is accompanied by the generation of specific aposteriori sense, denoted by the affirmation of the phenomenon of joy as a value and associated with the actualization of the so-called author’s formulas in the structure of supraphrase unities.