bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
The Effect of a Nutritional Supplement on Growth and Body Composition in Short and Lean Preadolescent Boys following One Year of Intervention
Authors: Yackobovitch-Gavan Michal , Lazar Liora , Demol Sharon , Mouler Marie , Rachmiel Marianna , Hershkovitz Eli , Shamir Raanan , Phillip Moshe , Shvalb Naama Fisch
Published: September 2022

Introduction: Adequate nutrition plays an important role in linear growth throughout childhood, including puberty. However, not all children are willing or able to consume an adequate and balanced diet daily. We aimed to evaluate the 1-year effectiveness and safety of nutritional supplementation on linear growth, weight gain, and changes in body composition in short and lean peripubertal boys. Methods: A 1-year, 2-phase multicenter interventional study comprising 1–6 months of a double-blinded intervention with nutritional formula or placebo, followed by 6–12 months of an open-label extension with the nutritional formula for all participants. Results: The outcomes of the double-blinded intervention were reported previously. A total of 79/98 (81%) boys, aged ≥10 years, Tanner stages 1–3, completed the open-labeled extension phase. For this phase, a significant dose-response correlation (p < 0.05) was found of the consumption of the formula with Δ height-SDS, Δ weight-SDS, and Δ muscle mass (crude correlations and after adjustment for baseline age and end-of-study Tanner stage). In the extension phase and in the 12-month analysis, participants who were good formula consumers (intake ≥50% of the recommended dose) maintained their height-SDS, while poor consumers had a significant decline in their height-SDS (p = 0.028 and p = 0.009, between group difference in the extension phase and 12-month analysis, respectively). Between-group differences were not observed in the Tanner stage at any point of the study. No serious adverse events were reported. Conclusions: An intervention in healthy peripubertal boys suggests that 1-year consumption of a multi-nutrient, protein-rich nutritional supplement is efficacious and safe. The induced changes in growth and body composition, although modest, may be clinically significant. The effect of the formula on growth parameters was not mediated by enhancement of the pubertal tempo.
КЛІНІКО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ГАРЯЧКИ ЗАХІДНОГО НІЛУ В УКРАЇНІ НА СУЧАСНОМУ ЕТАПІ
Authors: Виноград Н. О. , Шуль У. А. , Юрченко О. О.
Published: September 2022

Гарячка Західного Нілу (ГЗН) – актуальне зооантропонозне природно-осередкове трансмісивне особливо небезпечне захворювання з планетарним поширенням, належить до пріоритетних проблем за медико-соціальними параметрами. Природні та антропургічні осередки ГЗН стабільні у часі. Їх структура та межі модифікуються під впливом багатьох природних і соціальних чинників. Клінічна маніфестація ГЗН у людей вкрай розмаїта зі значною часткою ней­роінвазивних форм.
Україна належить до ендемічних територій щодо ГЗН від 2006 р., але в останні двадцять років епідеміологічний нагляд щодо ГЗН не здійснювали в належних стандартах.
З метою оцінки клініко-епідеміологічних характеристик ГЗН у західноукраїнському регіоні нами серологічно обстежено 816 стаціонарних інфекційних хворих на сезонні гарячкові захворювання невстановленої етіології. ГЗН верифіковано у (12,6±1,2) % обстежених пацієнтів. Хворіли люди усіх вікових груп: від 2 до 72 років (середній вік 38,6 року), найбільша частка припадала на вікові групи 41-60 і 26-40 років. Серед хворих на ГЗН переважали жителі міст та особи жіночої статі, а серед груп населення – пенсіонери, школярі й різноробочі. Сезон епідемічного ризику припадав на травень-липень, хоча спорадичні випадки реєструвалися і в інші місяці року.
Клінічна маніфестація ГЗН була розмаїта, з ураженням однієї або декількох систем на фоні гіпертермічного синдрому. У цілому переважали хворі із ГРВІ-синдромокомплексом – (28,2±4,4) %, симптомами ураження дихальної системи – (26,2±4,3 %), гепатобіліарної системи і травного каналу – (25,3±4,3 %). У групі хворих з ураженням ЦНС переважали діти. Рівень захворюваності населення у цілому становив 22,0 на 100 тис. населення.
За показниками захворюваності на ГЗН обстежений регіон належить до гіперендемічних територій.
ПОГРАНИЧНІ НЕРВОВО-ПСИХІЧНІ РОЗЛАДИ У ВІЛ-ІНФІКОВАНИХ ОСІБ
Authors: Бойко Ю. І.
Published: September 2022

Мета роботи – встановлення клінічних особливостей пограничних нервово-психічних розладів у хворих на ВІЛ-інфекцію у I клінічній стадії недуги.

Пацієнти і методи. Здійснили порівняльне дослідження пограничних нервово-психічних розладів (ПНПР) при I клінічній стадії ВІЛ-інфекції (основна група – 86 хворих) та в осіб з несправжньопозитивним скринінговим тестом на ВІЛ (група порівняння – 43 пацієнти).

Результати досліджень. При клініко-психопатологічному обстеженні встановлено, що усі 100,0 % пацієнтів основної групи страждають клінічно вираженими ПНПР. У групі порівняння зазначена симптоматика проявлялася у (67,4±7,1) % осіб (Р<0,001) і характеризувалася відносно легшою клінікою.

Найчастіше у пацієнтів з ВІЛ-інфекцією реєструються: органічні психічні розлади (F06-F07) – (32,6±5,1) %; розлади зрілої особистості та поведінкові розлади (F60-F61) – (27,9±4,8) %; поєднані психічні порушення (F60-F61; F06-F07; F40-F48; F30-F39) – (20,9±4,4) %; невротичні розлади (F40-F48) – (12,7±3,6) %; афектні розлади (F30-F39) – (5,8±2,5) %.

Виявлена психічна патологія залежить від преморбідного фону і впливу ВІЛ-інфекції. Зокрема у преморбідних психічно гармонійних осіб після отримання інформації про інфікування ВІЛ формуються невротичні та афектні розлади.

Переважання органічних психічних розладів у пацієнтів в досліджених групах пояснюється тим, що ВІЛ-інфекція нашаровується на попередній преморбідний фон, змінений вживанням психоактивних речовин, черепномозковими травмами і хронічними соматичними захворюваннями (хронічні гепатити В і/або С, венеричні хвороби).

Частота розладів зрілої особистості обумовлюється несприятливими мікросоціальними факторами в дитячо-підлітково-юнацькому віці та патологічним розвитком особистості після інфікування ВІЛом.

Вплив ВІЛ-інфекції на психічне здоров’я пацієнтів проявляється в достовірно частішому «нашаруванні» органічних, невротичних, афектних порушень на наявні розлади особистості.
УДОСКОНАЛЕННЯ КОМПЛЕКСНОГО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ЛОКАЛІЗОВАНУ СКЛЕРОДЕРМІЮ, ПОЄДНАНУ З ЛАЙМ-БОРЕЛІОЗОМ
Authors: Штокайло К. Б.
Published: September 2022

Мета дослідження – порівняти клінічну ефективність двох схем комплексного лікування хворих на локалізовану склеродермію (ЛС) за наявності у них супутнього Лайм-бореліозу (ЛБ) із використанням бензилпеніциліну натрію або доксицикліну гідрохлориду.

Пацієнти і методи. Спостерігали 45 хворих віком від 20 до 64 років із ЛС, поєднаною з ЛБ, у тому числі чоловіків було 11 (24,4 %), жінок – 34 (75,6 %). Пацієнти лікувалися амбулаторно і стаціонарно протягом 2015-2021 рр. у КУТОР «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер» Контрольну групу склали 25 донорів крові, які за віком і статтю суттєво не відрізнялися від обстежених хворих.

Застосували дві схеми комплексного лікування хворих на ЛС, поєднану з ЛБ. Відповідно до цього усіх пацієнтів розподілили на дві групи. У групу 1 увійшли 22 хворих, які отримували лікування тривалістю 21 день: бензилпеніцилін внутрішньом’язово по 1 млн О? Д 6 разів на добу, плаквеніл по 0,2 г 2 рази на день всередину трьома п’ятиденними курсами з триденними проміжками, карсил по 2 таблетки 3 рази на добу, аевіт по 100 тис. ОД 1 раз на добу, 2,5 % розчин тіотриазоліну по 4,0 мл внутрішньом’язово, гель солкосерилу місцево. У пацієнтів групи 2 (23 особи) у зазначеній схемі лікування бензилпеніциліном замінили на прийом доксицикліну гідрохлориду всередину по 100 мг двічі на день.

Ефективність застосованих схем комплексного лікування хворих оцінювали на 30-й день після його закінчення. Порівнювали динаміку клінічних проявів недуги, місцевих змін і рівнів цитокінів у сироватках крові пацієнтів: прозапального ІL-6 і протизапального ІL-10. Для оцінки активності вогнищ ЛС використали модифікований локалізований індекс тяжкості шкіри – the modified Localized Skin Severity Index (mLoSSI).

Результати. Застосування доксицикліну гідрохлориду замість бензилпеніциліну в комплексному лікуванні хворих на ЛС, асоційовану з ЛБ, сприяло швидшому зникненню загальних і місцевих проявів запалення вогнищ морфеа, що підтверджує зменшення mLoSSi у 2,9 проти 1,5 разу. Доксицикліну гідрохлорид, порівняно з бензилпеніциліном, забезпечив швидше зникнення гарячки та болю голови, суттєвіше зменшення відсотка пацієнтів із втомою/загальною слабкістю, болем і припухлістю суглобів. Апробована схема комплексного лікування з використанням доксицикліну гідрохлориду порівняно з бензилпеніциліном дозволила суттєвіше знизити концентрацію прозапального цитокіну IL-6 у крові пацієнтів – у 2,3 проти 1,1 разу і підвищити вміст протизапального IL-10 – у 2,1 проти 1,1 разу відповідно.

Висновки. Доксицикліну гідрохорид доцільно застосовувати замість бензилпеніциліну в комплексному лікуванні хворих на локалізовану склеродермію, асоційовану з Лайм-бореліозом.
100-РІЧЧЯ З ДНЯ НАРОДЖЕННЯ ПРОФЕСОРА ВАСИЛЯ ПИЛИПОВИЧА ЛІПКОВСЬКОГО
Authors: Avtoriv Kolektyv
Published: September 2022

Наведено біографічні дані й творчий доробок В.П. Ліпковського – доктора медичних наук, професора, відомого вченого-інфекціоніста, трудова діяльність якого пов’язана з Чернівецьким та Одеським медичними інститутами (сьогодні – університетами).
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕБІГУ АКУШЕРСЬКИХ УСКЛАДНЕНЬ В ЗАЛЕЖНОСТІ ВІД ФУНКЦІОНАЛЬНОГО СТАНУ ДИХАЛЬНОЇ СИСТЕМИ У ВАГІТНИХ З ХРОНІЧНИМ ОБСТРУКТИВНИМ ЗАХВОРЮВАННЯМ ЛЕГЕНЬ
Authors: Геряк С. М. , Олексяк О. І.
Published: September 2022

Мета дослідження – проаналізувати особливості перебігу акушерських ускладнень в залежності від функціонального стану дихальної системи у вагітних з хронічним обструктивним захворюванням легень.

Матеріали та методи. Обстежено 47 вагітних жінок із ХОЗЛ. Вагітні з основної групи залежно від ступеня бронхообструкції були поділені на ІА (23 жінки з легким ступенем бронхообструкції) та ІБ (24 жінки з помірним ступенем бронхообструкції) підгрупи. Контрольну групу склали 28 практично здорових вагітних жінок. Проведено порівняльний аналіз акушерських ускладнень, встановлено зміни функціональнго стану дихальної системи, що відіграють роль у розвитку цих ускладнень.

Результати. При обстеженні вагітних із ХОЗЛ основної групи спостерігалася виражена тенденція до прогресування у них в другій половині вагітності симптомокомплексу, який характерний для ХОЗЛ: хронічний кашель (34,8 % у ІА та 62,5 % у ІБ підгрупі), задишка (34,8 % та 41,7 % відповідно), виділення мокротиння (26,1 % та 37,5 % відповідно), відчуття стиснення в грудях (21,7 % та 33,3 % відповідно) (р0,05).

Зі зниженням показників зовнішнього дихання відмічали вищу частоту розвитку акушерських та перинатальних ускладнень у цих пацієнток. Найчастіше мале місце дисфункція плаценти (56,5 % у ІА та 66,7 % у ІБ підгрупі), загроза передчасних пологів (у 34,8 % та 54,2 % відповідно), СЗРП (у 13,0 % та 16,7 % відповідно), мала вага дітей при народженні (30,4 % та 41,7 % відповідно) (р≤0,05).

Висновки. У вагітних жінок з ХОЗЛ в другій половині гестації спостерігається погіршення функції зовнішнього дихання, яке супроводжується збільшенням частоти акушерських та перинатальних ускладнень, що потребує розробки сучасних підходів до ведення таких пацієнток з метою попередження акушерської патології.
АЛГОРИТМ ЛІКУВАННЯ ЗОВНІШНЬОГО ГЕНІТАЛЬНОГО ЕНДОМЕТРІОЗУ ІЗ ЗАСТОСУВАННЯМ НОВИХ МОЛЕКУЛЯРНИХ МАРКЕРІВ
Authors: Покровенко Д. А. , Медведєв М. В.
Published: September 2022

Мета дослідження – підвищити ефективність комплексного лікування зовнішнього генітального ендометріозу шляхом створення алгоритму з урахуванням особливостей клітинно-молекулярних маркерів.
Матеріали та методи. Все дослідження включило в себе чотири основні етапи: огляд літератури, ретроспективне дослідження ефективності медикаментозної терапії ендометріозу, проспективне дослідження з визначенням експресії мікро-РНК let-7 та mir-9 у сироватці крові жінок із зовнішнім генітальним ендометріозом (далі ЗГЕ) різного ступеня тяжкості порівняно із групою контролю, розробку та перевірку ефективності нового алгоритму з урахуванням мікро-РНК let-7 та маркерів оваріального резерву (АМГ, КАФ). В основній проспективній частині досліджено зразки сироватки крові 88 жінок репродуктивного віку (від 21 до 45 років): контрольної групи жінок, які не мали даних за ендометріоз, у яких було проведено лапароскопічне втручання з іншого приводу, і групи ендометріозу, яку було поділено на дві підгрупи за класифікацією ASRM I–II і III–IV стадій. Останнім етапом було створення нового алгоритму на основі вже існуючих із використанням клітинно-молекулярних маркерів та перевірка його ефективності (група перевірки ефективності алгоритму, n=32).
 Результати дослідження та їх обговорення. Проведений аналіз за Манном – Уїтні показав достовірну різницю показників мікро-РНК let-7 між групами пацієнток з ендометріозом і пацієнток із групи контролю. На основі отриманих даних ROC-аналіз продемонстрував переваги мікро-РНК let-7 (чутливість, специфічність, прогностична цінність позитивних і негативних результатів) порівняно з мікро-РНК mir-9 та раковим антигеном CA-125. Медіана значення показника мікро-РНК let-7 склала 4,43 (0,88; 17,77), mir-9 – 0,11 (0,04; 0,56) (p>0,05), у групі дослідження 1 середнє значення let-7 8,43±2,41; у групі 2 – 3,96±1,28 (ДІ 95 %); таким чином показник експресії мікро-РНК let-7 «4» було обрано для застосування в новому алгоритмі.
При оцінці ефективності алгоритму рівень антимюллерового гормону до лікування в групі перевірки алгоритму становив 1,03±0,22 та після – 0,98±0,19 (р=0,35), кількість антральних фолікулів – 9,84±1,83 та 8,97±1,65 відповідно (р=0,24). Таким чином, у пацієнток, які пройшли через новий алгоритм, вдалось зберегти показники оваріального резерву та отримати ефект у зменшенні больового синдрому. Час до початку лікування зменшився в групі алгоритму в 4 рази завдяки використанню нового додаткового біомаркера (р=0,001).
Висновки. Розроблений алгоритм із включенням нового неінвазивного біомаркера ЗГЕ дозволяє покращити діагностику цього захворювання та обрати ефективний метод лікування на початкових стадіях захворювання, зберегти оваріальний резерв у жінок із зовнішнім генітальним ендометріозом завдяки диференційованому підходу до лікування. Мікро-РНК let-7 має кращі показники чутливості, специфічності, позитивних та негативних прогностичних значень, ніж раковий антиген СА-125.
НЕРВОВО-СУДИННА АДАПТАЦІЯ ЖІНОК ІЗ ДОБРОЯКІСНИМИ ПУХЛИНАМИ ЯЄЧНИКІВ І АКУШЕРСЬКИМИ ТА ПЕРИНАТАЛЬНИМИ УСКЛАДНЕННЯМИ
Authors: Бойчук О. Г. , Гулій Д. Я.
Published: September 2022

Мета дослідження – проведення аналізу психоемоційного стану жінок із доброякісними пухлинами яєчників на тлі акушерських та перинатальних ускладнень.
Матеріали та методи. Ми комплексно обстежили 67 вагітних із доброякісними пухлинами та пухлиноподібними утвореннями яєчників, які було виявлено до вагітності або у І триместрі гестації (основна група), та 50 вагітних без новоутворень яєчників та іншої тяжкої гінекологічної чи соматичної патології, які склали контрольну групу. Визначали вегето-судинні характеристики, особливості психоемоційного стану, особистісної та реактивної тривожності, наявність ознак депресії та якість життя у вагітних. За допомогою ліцензованої програми SPSS v.21 проведено статистичну обробку даних, вписаних в електронні таблиці Excel-2010. Паралельно зa пошуковими системами Pubmed, Google Scholar, Sciencedirect, Webcardio проведено аналіз літературних джерел із даної тематики за останні 5 років.
Результати дослідження та їх обговорення. Депресивні стани часто виникають як реакція на хвороби, постійні стреси, а з іншого боку, самі можуть бути причиною соматичних проявів та різних ускладнень. За нашими даними, згідно зі шкалою  Е. Бека, прояви депресії практично не відмічаються у здорових жінок із фізіологічним перебігом вагітності (90,0 %), тоді як серед пацієнток із доброякісними новоутвореннями яєчників ознаки депресії різної тяжкості вже відмічають більше третини жінок (37,3 %, р<0,05), а серед пацієнток із гестаційними ускладненнями таких переважна більшість: 72,1 % проти 24,5 % у підгрупі 2 (р<0,05). Ще більший відсоток жінок основної групи показав високий рівень ситуативної тривожності, яка відповідає рівню стресу і реакції на нього у даний момент: 40,3 % пацієнток основної групи проти 22,0 % жінок контрольної групи (р<0,05).
Висновки. Отже, нами встановлено у вагітних із доброякісними новоутвореннями яєчників та гестаційними порушеннями високу частоту виражених проявів синдрому вегето-судинної дисфункції.
ЗАСТОСУВАННЯ ДІАГНОСТИЧНИХ ТЕСТІВ У ПРОГРАМІ РАННЬОГО ВТРУЧАННЯ ДЛЯ ВИЯВЛЕННЯ ЗАТРИМКИ РУХОВОГО РОЗВИТКУ
Authors: Бакалюк Т. Г. , Стельмах Н. О. , Пасічник Д. В.
Published: September 2022

Мета дослідження – систематичний огляд наявних даних для ранньої точної діагностики рухових порушень. Руховий розвиток відображає закономірність неврологічного розвитку. Рухи прогресують від примітивних, хаотичних до вільних керованих рухів, тому компетенція дітей у рухових навичках є одним із важливих показників здоровʼя, оскільки якщо дитина фізично активна в ранньому дитинстві, ймовірність виникнення багатьох хронічних захворювань у зрілому віці буде знижена. Діагностика затримки рухового розвитку протягом першого року життя є важливою, тому що ці дані часто вказують на більш загальні затримки у розвитку або конкретні порушення, зокрема на церебральний параліч. У статті було проаналізовано 10 загальновідомих тестів для ранньої діагностики рухових порушень. Саме рання діагностика рухових порушень дозволяє дітям своєчасно отримувати доступ до раннього втручання.
ДЕЯКІ АСПЕКТИ РОЛІ БАТЬКІВ У ПРОЦЕСІ ЛІКУВАННЯ ТРАВМ ТА ЗАХВОРЮВАНЬ ДИТЯЧОГО ВІКУ
Authors: Процайло М. Д.
Published: September 2022

Мета дослідження – базуючись на тридцятилітньому практичному досвіді дитячого ортопеда-травматолога, вивчити три основні фактори, від яких залежить результат лікування, – «дитина та її батьки», «лікар», «захворювання». Якщо лікар та батьки дитини працюють співдружньо, то результати лікування будуть набагато кращими, ніж у випадку, коли така співпраця не налагоджена, коли батьки не довіряють лікарю і займаються самолікуванням.
Матеріали та методи. Багаторічні спостереження показали, що батьки хворих дітей по-різному реагують на хворобу дитини. Мистецтво практичного лікаря полягає у тому, щоб правильно оцінити роль таких батьків у процесі лікування. Цей процес надзвичайно складний, делікатний, інтимний і маловивчений. Батьків можна поділити на три групи. Перша: батьки допомагають. Друга: батьки нейтральні, усе залежить від лікаря. Третя: батьки свідомо або несвідомо заважають процесу лікування.
Результати дослідження та їх обговорення. Найкраще працювати з батьками першої групи. Роль лікаря полягає в тому, щоб у стислій формі дати інформацію про особливості хвороби та допомогу, яку батьки можуть надати в процесі лікування. Такі батьки адекватно реагують на перебіг хвороби, всіляко допомагають та підтримують дитину, лікаря, що дуже важливо, адже кожен малюк хворіє по-своєму. Процес відновлення у дітей таких батьків перебігає швидше, легше. Великі проблеми трапляються тоді, коли неадекватна поведінка батьків заважає здійснювати лікувальний процес. Як правило, це спостерігається, коли в сім’ї немає взаєморозуміння, коли кожен має свою думку про хворобу дитини. Намагання відстояти тільки свою «правильну» точку зору породжує приховану, а іноді й відкриту боротьбу між батьками та лікарем. Такі батьки дуже «начитані», володіють величезним багажем комп’ютерної інформації яку, на їхню думку, чомусь не враховує лікар. Результат лікування такої групи маленьких пацієнтів завідомо негативний. До проміжної групи входять батьки, які процес лікування пускають на самоплив. Головна їхня тактика полягає в такому: «Якось воно буде!» або «Виходиться!». Стан дитини їх мало цікавить, всю відповідальність перекладають на плечі лікарів. У даному разі, залежно від хвороби, наслідки лікування можуть бути непередбачуваними.
Висновки. Наші клінічні спостереження показали, що є різні батьки, які своєю поведінкою допомагають подолати недугу або, навпаки, свідомо чи несвідомо цьому перешкоджають. У процесі лікування бажано звертати увагу на таку поведінку батьків і, якщо це можливо, своєчасно здійснювати її корекцію. На жаль, ця тема в медицині вивчена недостатньо, і практичні лікарі вирішують її на власний розсуд.
СТАН РЕПРОДУКТИВНОЇ СИСТЕМИ У ЖІНОК ПІЗНЬОГО РЕПРОДУКТИВНОГО ВІКУ ІЗ ВТОРИННИМ НЕПЛІДДЯМ ПІСЛЯ ГІСТЕРОСКОПІЧНОЇ МЕТРОПЛАСТИКИ
Authors: Оренчук І. В. , Бойчук О. Г.
Published: September 2022

Мета дослідження – зʼясувати ризик виникнення вторинного безпліддя після гістероскопічної метропластики внаслідок перегородки матки.
Матеріали та методи. Ретроспективно проаналізовано 102 медичні картки пацієнток із матковою перегородкою, які перенесли гістероскопічну метропластику протягом 2018–2021 рр. Ретроспективне одноцентрове когортне дослідження включало жінок з анамнезом принаймні двох викиднів, які були повʼязані з перегородкою матки до гістероскопічної метропластики. Базові дані пацієнток порівнювали з даними пацієнток, які завагітніли, і тих, хто залишився безплідним через 1 рік після проведення гістероскопічної метропластики. Дані аналізували за допомогою U-критерію Манна–Уїтні. За допомогою ліцензованої програми SPSS v.21 проведено статистичну обробку даних, вписаних в електронні таблиці Excel-2010. Паралельно за пошуковими системами Pubmed, Google Scholar, Sciencedirect, Webcardio проведено аналіз літературних джерел із даної тематики за останні 5 років.
Результати дослідження та їх обговорення. Частота вагітностей, що настали після хірургічної корекції, становила 83,9 % (26/31), загальна кількість живонароджуваності на одне оперативне втручання склала 80,6 % (25/31), а загальна живонароджуваність на вагітність становила 96,2 % (25/26). Порівняння вагітних (26) і безплідних (пʼять) жінок після гістероскопічної метропластики не виявило істотної різниці в кількості попередніх викиднів, особливостях лікування безпліддя в минулому, в анатомічному розташуванні внутрішньоматкової перегородки або наявності залишкової післяопераційної перегородки. Отже, у жінок пізнього репродуктивного віку із внутрішньоматковою перегородкою наслідком гістерорезектоскопії є настання вагітності у 83,9 % та народження живої дитини у 80,6 %.
Висновки. Не можна чітко стверджувати негативний вплив хірургічного лікування перегородки матки у жінок пізнього репродуктивного віку, оскільки зберігається висока живонародженість. Дані дослідження вказують на те, що застосування гістероскопічної метропластики не корелює з розвитком вторинного непліддя. Саме пізній репродуктивний вік може сприяти розвитку таких змін. Отже, забезпечення раннього хірургічного втручання та проведення достатнього обʼєму допоможуть досягти бажаних результатів для фертильності.
Підтримуюча терапія у комплексному лікуванні пародонтиту
Authors: Бойцанюк С. І. , Манащук Н. В. , Пацкань Л. О. , Чорній Н. В.
Published: September 2022

Резюме. Запальні захворювання тканин пародонта являють серйозну стоматологічну, загальномедичну та соціальну проблеми. Незважаючи на удосконалення методів діагностики та впровадження нових технологій лікування, запальні захворювання пародонта становлять особливу проблеми з точки зору досягнення стійкої ремісії та покращення якості життя пацієнтів. Підтримуюча терапія є наріжним каменем успішної практики, яка спрямована на надання якісної загальної стоматологічної допомоги для забезпечення постійного здоров’я порожнини рота для своїх пацієнтів. Підтримуюча терапія дозволяє раннє виявлення та лікування, тим самим допомагаючи зберегти зуби якомога довше й уникнути необхідності повторного лікування.
Мета дослідження – проаналізувати та систематизувати літературні джерела, щоб дослідити сприйняття та розуміння підтримуючої пародонтологічної терапії.
Матеріали і методи. Для виконання цього огляду ми проаналізували статті, опубліковані у наукових стоматологічних журналах. Для пошуку ми використовували бази даних MEDLINE на www.pubmed.com та Cochrane. Критеріями відбору обрано ті статті, що містять інформацію про підтримуючу терапію.
Результати. В огляді подано дані щодо ключових аспектів підтримуючої пародонтологічної терапії. Метою підтримуючої терапії є запобігання початку та рецидиву захворювань пародонта. Підтримка постійного моніторингу реінфекції у пародонтальних кишенях є вирішальною для успіху пародонтологічної терапії. Тому наріжним каменем підтримуючої системи пародонтальної терапії є видалення біоплівки в комплексі професійної гігієни порожнини рота.
Висновки. Етіопатогенетично встановлено підтримуючу пародонтологічну терапію з постійним контролем за мотивацією до особистої гігієни та регулярним професійним видаленням біоплівки; це запорука успішного результату лікування та профілактики запальних захворювань пародонта. Забезпечення пародонтологічного лікування без супроводу підтримуючої терапії навряд чи буде корисним для пацієнта.
Ендометріозасоційовані дисплазії молочних залоз: особливості діагностики та лікування
Authors: Міклашевська О. А.
Published: September 2022

Резюме. Актуальність проблем поєднаних захворювань репродуктивної системи жінки зумовлена перш за все ростом даної патології в усьому світі. В останні роки відмічається тенденція до збільшення частоти доброякісних дисплазій молочних залоз, що діагностуються у кожної 4 жінки. У всьому світі жінки, в яких діагностовано дисплазію молочних залоз, мають підвищений ризик розвитку раку молочної залози. Рак молочної залози посідає перше місце серед злоякісних захворювань у жінок. Проблема доброякісної поєднаної патології матки і грудних залоз (ГЗ) є однією з найбільш актуальних у сучасній гінекології, а гіперпластичні процеси матки (ГПМ) і доброякісні захворювання грудних залоз (ДЗГЗ) посідають одне з провідних місць у структурі гінекологічної захворюваності [2].
Мета дослідження – проаналізувати дані сучасної літератури для підвищення ефективності лікування ендометріозасоційованих дисплазій молочних залоз шляхом вивчення клініки та особливостей ранньої діагностики.
Матеріали і методи. За допомогою пошукових баз даних «Інтернет» здійснено огляд та аналіз матеріалів про ендометріозасоційовані дисплазії молочних залоз. Проаналізовано дані патогенезу, діагностики та лікування поєнаної патології молочних залоз.
Результати. Дані літератури переконливо свідчать про те, що процеси, які відбуваються в ГЗ, перебувають у тісному взаємозв’язку з функцією репродуктивної системи. Відомо, що ГЗ – не лише мішень для стероїдних, але і для гіпофізарних гормонів, гормонів щитоподібної залози, надниркових залоз і т. п. Це істотно підвищує вірогідність розвитку патології ГЗ при порушеннях функції репродуктивної системи й у хворих із гормональнозалежними гінекологічними захворюваннями [2]. У жінок молодше 35 років із метою зниження променевого навантаження на організм жінки при пальпаторному виявленні об’ємного новоутворення у молочній залозі для діагностики доцільно використовувати замість мамографії – УЗД молочних залоз. «Золотим стандартом» обстеження молочних залоз є білатеральна мамографія, що зумовлено: радіорезистентністю тканини зрілої молочної залози, низькою дозою опромінення сучасних апаратів, високою ефективністю діагностики безсимптомних злоякісних пухлин: 85–90 %. Дані доказової медицини підтверджують ефективність рослинних та гомеопатичних препаратів. У лікуванні мастопатії та інших гіпертрофічних дисплазій у жінок; залежно від клінічної форми захворювання, фітотерапія забезпечує значуще поліпшення або одужання 40–87 % пацієнток.
Висновки. Підсумовуючи все вищенаведене, можна сміло стверджувати, що розуміння патогенезу, алгоритмів діагностики та лікування едометріозасоційованих дисплазій молочних залоз допоможе лікарю акушеру-гінекологу надавати кваліфіковану допомогу пацієнтам, покращити якість життя жінок та призначити найбільш ефективне лікування даної патології.
Preoperative Short‐Term Restriction of Sulfur‐Containing Amino Acid Intake for Prevention of Acute Kidney Injury After Cardiac Surgery: A Randomized, Controlled, Double‐Blind, Translational Trial
Authors: Osterholt Thomas , Gloistein Claas , Todorova Polina , Becker Ingrid , Arenskrieger Katja , Melka Ramona , Koehler Felix C. , Faust Michael , Wahlers Thorsten , Benzing Thomas , Müller Roman‐Ulrich , Grundmann Franziska , Burst Volker
Published: September 2022

Background

Acute kidney injury (AKI) is a major risk factor for chronic kidney disease and increased mortality. Until now, no compelling preventive or therapeutic strategies have been identified. Dietary interventions have been proven highly effective in organ protection from ischemia reperfusion injury in mice and restricting dietary intake of sulfur‐containing amino acids (SAA) seems to be instrumental in this regard.

The UNICORN trial aimed to evaluate the protective impact of restricting SAA intake before cardiac surgery on incidence of AKI.

Methods and Results

In this single‐center, randomized, controlled, double‐blind trial, 115 patients were assigned to a SAA‐reduced formula diet (LowS group) or a regular formula diet (control group) in a 1:1 ratio for 7 days before scheduled cardiac surgery. The primary end point was incidence of AKI within 72 hours after surgery, secondary end points included increase of serum creatinine at 24, 48, and 72 hours as well as safety parameters. Quantitative variables were analyzed with nonparametric methods, while categorical variables were evaluated by means of Chi‐square or Fisher test. SAA intake in the group with SAA reduced formula diet was successfully reduced by 77% (group with SAA reduced formula diet, 7.37[6.40–7.80] mg/kg per day versus control group, 32.33 [28.92–33.60] mg/kg per day,
P
<0.001) leading to significantly lower serum levels of methionine. No beneficial effects of SAA restriction on the rate of AKI after surgery could be observed (group with SAA reduced formula diet, 23% versus control group, 16%;
P
=0.38). Likewise, no differences were recorded with respect to secondary end points (AKI during hospitalization, creatinine at 24, 48, 72 hours after surgery) as well as in subgroup analysis focusing on age, sex, body mass index and diabetes.

Conclusions

SAA restriction was feasible in the clinical setting but was not associated with protective properties in AKI upon cardiac surgery.

Registration

URL:
https://www.clinicaltrials.gov
; Unique Identifier: NCT03715868.
Prediction of Cardiovascular Events by Pulse Waveform Parameters: Analysis of CARTaGENE
Authors: Desbiens Louis‐Charles , Fortier Catherine , Nadeau‐Fredette Annie‐Claire , Madore François , Hametner Bernhard , Wassertheurer Siegfried , Agharazii Mohsen , Goupil Rémi
Published: September 2022

Background

Waveform parameters provide approximate data about aortic wave reflection. However, their association with cardiovascular events remains controversial and their role in cardiovascular prediction is unknown.

Methods and Results

We analyzed participants aged between 40 and 69 from the population‐based CARTaGENE cohort. Baseline pulse wave analysis (central pulse pressure, augmentation index) and wave separation analysis (forward pressure, backward pressure, reflection magnitude) parameters were derived from radial artery tonometry. Associations between each parameter and major adverse atherosclerotic events (MACE; cardiovascular death, stroke, myocardial infarction) were obtained using adjusted Cox models. The incremental predictive value of each parameter compared with the 10‐year atherosclerotic cardiovascular disease score alone was assessed using hazard ratios, c‐index differences, continuous net reclassification indexes, and integrated discrimination indexes. From 17 561 eligible patients, 2315 patients had a MACE during a median follow‐up of 10.1 years. Central pulse pressure, forward pressure, and backward pressure, but not augmentation index and reflection magnitude, were significantly associated with MACE after full adjustment. All parameters except forward pressure statistically improved MACE prediction compared with the atherosclerotic cardiovascular disease score alone. The greatest prediction improvement was seen with augmentation index and reflection magnitude but remained small in magnitude. These 2 parameters enhanced predictive performance more strongly in patients with low baseline atherosclerotic cardiovascular disease scores. Up to 5.7% of individuals were reclassified into a different risk stratum by adding waveform parameters to atherosclerotic cardiovascular disease scores.

Conclusions

Some waveform parameters are independently associated with MACEs in a population‐based cohort. Augmentation index and reflection magnitude slightly improve risk prediction, especially in patients at low cardiovascular risk.
The Role of Temporary Marriage in the Formation of a ‘Modern’ Islamic Sexual and Relational Ethics for Halal Dating among Young Pious Muslim Men
Authors: Lechkar Iman
Published: September 2022

This article explores the role of temporary marriage in the formation of a ‘modern’ Islamic sexual and relational ethics for ‘halal’ (religiously permissible) dating. Based on ethnographic research on the Shiitization (at-tashayyu’) of Moroccan Belgian Sunni Muslims, this article argues that temporary marriage is endorsed by young pious Muslim men who want to date in a religiously observant way. This article illustrates how temporary marriage figures as a site for private relationships and a framework for a modern sexual and relational ethics that permits halal dating for young Muslims. The call of young pious Muslim men to a general Muslim endorsement of temporary marriage brings together both their secular and religious sensibilities whilst simultaneously endeavoring to undo the Sunni-Shia divide in terms of sexual and relational ethics. By drawing on Joan W. Scott’s notion of ‘sexularism’, this article not only deflates the sharp opposition between Islam and secularity, but also provides analytical strategies that disentangle commonplace tropes surrounding Islam and the (sexual) oppression of women.
Pauliina Rauhala’s Taivaslaulu as a Critique of Finnish Conservative Laestadians’ Birth Control Ban
Authors: Valkeakari Tuire
Published: September 2022

The Finnish author Pauliina Rauhala’s award-winning debut novel, Taivaslaulu (2013; Heaven Song)—which investigates the nexus of gender, agency, and familial and religio-communal belonging—is set in the world of Conservative Laestadianism, the largest revival movement within the Evangelical Lutheran Church of Finland. This conservative pietist movement is known, among other things, for its birth control ban, which extends not only to artificial contraception but also to fertility awareness methods and, in its most extreme form, even to marital celibacy. This article argues that “continuous traumatic stress” (CTS)—a term that, unlike post-traumatic stress, focuses on chronic, ongoing trauma—and “religious trauma” together constitute a relevant conceptual lens through which to examine Rauhala’s depiction of the life of her female protagonist under the Conservative Laestadian birth control ban, a prohibition operating in the realm of religious regulation of both body and mind. More generally, this article posits that examinations of gendered and gender-specific traumas resulting from “destructive uses of religion” (psychiatrist James L. Griffith’s term; italics added) are an integral part of the interdisciplinary study of religion and gender.
Simulating the Chesapeake Bay Breeze: Sensitivities to Water Surface Temperature
Authors: Hawbecker Patrick , Knievel Jason C.
Published: September 2022

Simulations of Chesapeake Bay breezes are performed with varying water surface temperature (WST) datasets and formulations for the diurnal cycle of WST to determine whether more accurate depictions of water surface temperature improve prediction of bay breezes. The accuracy of simulations is measured against observed WST, inland wind speed and temperature, and in simulations’ ability to detect bay breezes via a detection algorithm developed for numerical model output. Missing WST data are found to be problematic within the Weather Research and Forecasting (WRF) Model framework, especially when activating the prognostic equation for skin temperature, sst_skin. This is alleviated when filling all missing WST values with skin temperature values within the initial and boundary conditions. Performance of bay-breeze prediction is shown to be somewhat associated with the resolution of the WST dataset. Further, model performance in simulating WST as well as in simulating the Chesapeake Bay breeze is improved when diurnal fluctuations of WST are considered via the sst skin option. Prior to running simulations, model performance in simulating the bay breeze can be accurately predicted through the use of a simple formulation.
A Prognostic-Stochastic and Scale-Adaptive Cumulus Convection Closure for Improved Tropical Variability and Convective Gray-Zone Representation in NOAA’s Unified Forecast System (UFS)
Authors: Bengtsson Lisa , Gerard Luc , Han Jongil , Gehne Maria , Li Wei , Dias Juliana
Published: September 2022

A prognostic closure is introduced to, and evaluated in, NOAA’s Unified Forecast System. The closure addresses aspects that are not commonly represented in traditional cumulus convection parameterizations, and it departs from the previous assumptions of a negligible subgrid area coverage and statistical quasi-equilibrium at steady state, the latter of which becomes invalid at higher resolution. The new parameterization introduces a prognostic evolution of the convective updraft area fraction based on a moisture budget, and, together with the buoyancy-driven updraft vertical velocity, it completes the cloud-base mass flux. In addition, the new closure addresses stochasticity and includes a representation of subgrid convective organization using cellular automata as well as scale-adaptive considerations. The new cumulus convection closure shows potential for improved Madden–Julian oscillation (MJO) prediction. In our simulations we observe better propagation, amplitude, and phase of the MJO in a case study relative to the control simulation. This improvement can be partly attributed to a closer coupling between low-level moisture flux convergence and precipitation as revealed by a space–time coherence spectrum. In addition, we find that enhanced organization feedback representation and stochastic effects, represented using cellular automata, further enhance the amplitude and propagation of the MJO, and they provide realistic uncertainty estimates of convectively coupled equatorial waves at seasonal time scales. The scale-adaptive behavior of the scheme is also studied by running the global model with 25-, 13-, 9-, and 3-km grid spacing. It is found that the convective area fraction and the convective updraft velocity are both scale adaptive, leading to a reduction of subgrid convective precipitation in the higher-resolution simulations.
Evaluation of the Fitch Wind-Farm Wake Parameterization with Large-Eddy Simulations of Wakes Using the Weather Research and Forecasting Model
Authors: Peña Alfredo , Mirocha Jeffrey D. , van der Laan M. Paul
Published: September 2022

Wind-farm parameterizations in weather models can be used to predict both the power output and farm effects on the flow; however, their correctness has not been thoroughly assessed. We evaluate the wind-farm parameterization of the Weather Research and Forecasting Model with large-eddy simulations (LES) of the wake performed with the same model. We study the impact on the velocity and turbulence kinetic energy (TKE) of inflow velocity, roughness, resolution, number of turbines (one or two), and inversion height and strength. We compare the mesoscale with the LES by spatially averaging the LES within areas correspondent to the mesoscale horizontal spacing: one covering the turbine area and two downwind. We find an excellent agreement of the velocity within the turbine area between the two types of simulations. However, within the same area, we find the largest TKE discrepancies because in mesoscale simulations, the turbine-added TKE has to be highest at the turbine position to be advected downwind. Within the downwind areas, differences between velocities increase as the wake recovers faster in the LES, whereas for the TKE both types of simulations show similar levels. From the various configurations, the impact of inversion height and strength is small for these heights and inversion levels. The highest impact for the one-turbine simulations appears under the low-speed case due to the higher thrust, whereas the impact of resolution is low for the large-eddy simulations but high for the mesoscale simulations. Our findings demonstrate that higher-fidelity simulations are needed to validate wind-farm parameterizations.
Prognostic Value of Ankle-Brachial Index in Prediction of Cardiovascular Events in an Asian Population with Multiple Atherosclerotic Risk Factors
Authors: Suwannasom Pannipa , Phinyo Phichayut , Leemasawat Krit , Chichareon Ply , Nantsupawat Teerapat , Osataphan Nichanan , Thonghong Tasalak , Suwanugsorn Saranyou , Wongvipaporn Chaiyasith , Phrommintikul Arintaya ,   and the CORE-Thailand investigators
Published: September 2022

We aimed to evaluate the incremental prognostic value after incorporation of the ankle-brachial index (ABI) into the 10-year pool cohort equation (PCE) risk model in patients with multiple risk factors (MRFs). A total of 4332 MRFs patients were divided into 2 groups as ABI ≤.9 or >.9. The primary outcome was hard cardiovascular events (hCVE: including cardiovascular death, myocardial infarction, or ischemic stroke) over a median follow-up of 36 months. The Cox proportional hazards survival model, C-statistic, and net reclassification indices (NRI) were used. The occurrence of the primary outcome in the ABI ≤.9 group (3.7%) was significantly greater than in the ABI > .9 group (1.3%), P < .001. ABI is an independent predictor of hCVE in addition to the variables in the standard risk model (age, gender, and smoking status). ABI modestly improved the C-index when added to the PCE risk model (PCE .70 vs ABI+PCE .74). The addition of ABI to the PCE risk model did not significantly improve the classification of patients (NRI -.029; 95% CI: −.215 to .130). Despite ABI being one of the independent predictors of hCVE, integration of ABI into the PCE model did not improve the efficacy of risk reclassification in patients with MRFs.
Anticoagulation Prescribing Patterns in Intensive Care Unit Patients Admitted with Prehospital Direct Oral Anticoagulant Therapy: A Single Academic Center Experience
Authors: Lal Amos , Mukhtar Osama , Chalmers Sarah J. , Karp John , Wieruszewski Patrick M. , Park John G.
Published: September 2022

Objective:To describe the current prescribing practices of direct oral anticoagulants (DOACs) in intensive care unit (ICU) patients and the associated clinical outcomes, including the incidence of major bleeding episodes and the need for intervention (endoscopic, surgical, or interventional radiology guided). Design:Observational, retrospective chart review. Setting and Participants:Single large academic center study. Participants included patients with critical illness who were admitted to the intensive care units (ICU) at Mayo Clinic from January 1st, 2012, until May 4th, 2018. Adult ICU patients with a DOAC (apixaban, rivaroxaban, dabigatran, or edoxaban) listed as one of the active medications at the time of hospital admission were included. Results:37 249 patients in medical and surgical intensive care units were screened for the study period. After excluding patients who did not qualify, 558 unique encounters were included. The median age was 69 (IQR 59-78) years; most patients were male, white Caucasians, and had a median SOFA score of 4. After excluding the patients who had major bleeding episodes in the first 24 hours, 188 (39%) were continued on the same DOAC therapy, 204 (42%) were discontinued without transitioning to another agent, and 95 (20%) were transitioned to another agent. Finally, 410 (84%) were dismissed on DOAC therapy at the end of hospitalization. The difference in the continuation rate of the same DOAC agent beyond 24 hours, discontinuation without transition to an alternate agent, or discontinuation of DOAC with a transition to an alternate anticoagulation agent was not statistically significant ( P = .60). A total of 52 major bleeding events were identified. Gastrointestinal bleeding was the most common bleeding complication [n (%): 34 (65)], followed by intra-abdominal and peri-procedural bleeding [7 (13.5) and 7 (13.5)]. Thirty-three (65%) patients had a major bleeding complication requiring intervention. Conclusions:Our single-center retrospective study describes the current prescribing practices and preliminary outcomes in ICU patients with prehospital use of DOACs. Up to 20% of the patients were transitioned to a different agent within 24 hours of ICU admission, whereas a significant proportion of patients (42%) had anticoagulation discontinued altogether. Most patients who suffered a major bleeding episode required either endoscopic or surgical intervention to control bleeding.
Evaluation of Simulated Recognition Aids for Human Sensemaking in Applied Surveillance Scenarios
Authors: Frame Mary E. , Maresca Anna M. , Christensen-Salem Amanda , Patterson Robert E.
Published: September 2022

Objective

We determined whether the human capability for sensemaking, or for identifying essential elements of information (EEIs), could be enhanced by a simulated recognition aid that directed attention to people and vehicles in scenes or by a simulated recognition aid that directed attention to EEIs.

Background

For intelligence analysts, sensemaking is challenging because it frequently involves making inferences about uncertain data. One way to enhance sensemaking may involve collaboration from a machine recognition aid such as Project Maven, an established algorithm that directs analysts’ attention to people and vehicles in scenes. We simulated the directed attention of Project Maven as well as a machine recognition aid that directed attention to EEIs.

Method

We created full-motion videos of simulated compounds viewed by an overhead camera. Sensemaking was assessed by measuring participants’ ability to predict events and identify signs. Participants’ attention was directed by placing small globe symbols above either all people and vehicles, or all EEIs. Novices and intelligence analysts participated.

Results

Simulated recognition aids directing participants’ attention to EEIs improved EEI identification but directing attention to people and vehicles (emulating Project Maven) did not. Participants’ sensemaking was not enhanced by either type of simulated recognition aid.

Conclusion

Guiding attention to features in a scene improves their identification whereas indiscriminate steering of attention to entities in the scene does not improve understanding of the holistic meaning of events, unless attention is drawn to relevant signs of those events.

Application

Results contribute to our goal of determining which human-machine systems improve the sensemaking capability of intelligence analysts in the field.
A MPSC strategy with adjustable C-rate of lithium-ion cell for PMSM driving EV
Authors: Sun Yening , Wei Yao , Wei Yanjun , Qi Hanhong , Li Mengyuan
Published: September 2022

Battery is the core equipment of the electrical vehicle (EV), battery life, and performance are critical to EV. Only motor variables are considered in most model predictive control (MPC) strategy in which battery indexes are neglected. A model predictive speed control (MPSC) strategy with adjustable C-rate of battery is proposed in this paper on EV with permanent magnet synchronous machine (PMSM). The rest capacity of battery is involved in the cost function, and the operating speed is related to the rest capacity of battery which adjusts the C-rate of the discharging currents further to protect battery. As the EV runs, the C-rate is decreased step by step according to the improved cost function, and the energy is saved to prolong mileage. The benefits of the proposed method including discharging capacities and operating mileage are corroborated by the simulation and repetitive experimental results under same conditions.