bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Ensemble Learning of QTL Models Improves Prediction of Complex Traits
Authors: Bian Yang , Holland James B
Published: August 2015

Quantitative trait locus (QTL) models can provide useful insights into trait genetic architecture because of their straightforward interpretability but are less useful for genetic prediction because of the difficulty in including the effects of numerous small effect loci without overfitting. Tight linkage between markers introduces near collinearity among marker genotypes, complicating the detection of QTL and estimation of QTL effects in linkage mapping, and this problem is exacerbated by very high density linkage maps. Here we developed a thinning and aggregating (TAGGING) method as a new ensemble learning approach to QTL mapping. TAGGING reduces collinearity problems by thinning dense linkage maps, maintains aspects of marker selection that characterize standard QTL mapping, and by ensembling, incorporates information from many more markers-trait associations than traditional QTL mapping. The objective of TAGGING was to improve prediction power compared with QTL mapping while also providing more specific insights into genetic architecture than genome-wide prediction models. TAGGING was compared with standard QTL mapping using cross validation of empirical data from the maize (Zea mays L.) nested association mapping population. TAGGING-assisted QTL mapping substantially improved prediction ability for both biparental and multifamily populations by reducing both the variance and bias in prediction. Furthermore, an ensemble model combining predictions from TAGGING-assisted QTL and infinitesimal models improved prediction abilities over the component models, indicating some complementarity between model assumptions and suggesting that some trait genetic architectures involve a mixture of a few major QTL and polygenic effects.
Developmental Transcriptome for a Facultatively Eusocial Bee,Megalopta genalis
Authors: Jones Beryl M , Wcislo William T , Robinson Gene E
Published: August 2015

Transcriptomes provide excellent foundational resources for mechanistic and evolutionary analyses of complex traits. We present a developmental transcriptome for the facultatively eusocial bee Megalopta genalis, which represents a potential transition point in the evolution of eusociality. A de novo transcriptome assembly of Megalopta genalis was generated using paired-end Illumina sequencing and the Trinity assembler. Males and females of all life stages were aligned to this transcriptome for analysis of gene expression profiles throughout development. Gene Ontology analysis indicates that stage-specific genes are involved in ion transport, cell–cell signaling, and metabolism. A number of distinct biological processes are upregulated in each life stage, and transitions between life stages involve shifts in dominant functional processes, including shifts from transcriptional regulation in embryos to metabolism in larvae, and increased lipid metabolism in adults. We expect that this transcriptome will provide a useful resource for future analyses to better understand the molecular basis of the evolution of eusociality and, more generally, phenotypic plasticity.
POTENTIAL ANTIMICROBIAL ACTIVITY OF BACTERIAL ENDOPHYTES ISOLATED FROM FLACOURTIA JANGOMAS (LOUR.)RAEUSCH, A LESS EXPLORED MEDICINAL PLANT
Authors: Shukla Swati , Naik Gaurav , Kumar Mishra Sarad
Published: August 2015

Recently focus on research has increased on natural products, new and useful compounds like antibiotics, chemotherapeutic agents, agrochemicals that are low toxic, highly effective and minor environment impact. The study was designed to screen the antibacterial potential of bacterial endophytes isolated from different medicinal plants against Gram positive and Gram negative human pathogenic bacteria. Endophytes were isolated by using standard protocols from three medicinal plants. Primary screening and secondary screening were done by perpendicular streaking and agar well diffusion method respectively to check antimicrobial property of endophytes. Antibiotic susceptibility test of pathogenic bacteria was determined by disc diffusion method against a number of antibiotics. After screening, it was found that FjR1 and FjF2 isolated from Flacourtia jangomas (Lour.) Raeusch showed potential antimicrobial activity against both Gram positive and Gram negative pathogenic bacteria. The present study shows that F. jangomas is a good source for bacterial endophytes which can be promising source for production of effective antimicrobial compound with pharmacological importance.
BIOCHEMICAL AND PHYLOGENETIC STUDIES OF CreD OF Corynebacterium glutamicum
Authors: Tausif Chaudhry Muhammad , Chaudhry Raheela , Liu Shuang-Jiang
Published: August 2015

CreD characterized as Mg2+-dependent phosphohydrolase with conserved HD domain was involved in 4-cresol metabolism in Corynebacterium glutamicum. Native molecular mass of 54 kDa suggested that the biological unit is a dimer. No deoxynucleotide triphosphate triphosphohydrolase (dNTPase) activity was detected for CreD. The apparent Km and Vmax values for 4-nitrophenyl phosphate were 0.35 mM and 16.23 M min-1 mg-1, respectively, while calculated values for kcat and kcat/Km were 0.4 s-1 and 1.14103 M-1 s-1, respectively. Among thiol group inhibitors, iodoacetic acid significantly inhibited phosphohydrolase activity. Sequence identity and phylogenetic analysis suggested universal existence of CreD homologues. Involvement of HD-domain hydrolase in aromatic degradation has not been reported before.
OPTIMIZATION OF CELL DISRUPTION IN RAPHIDOCELIS SUBCAPITATA AND CHLORELLA VULGARIS FOR BIOMARKER EVALUATION
Authors: Aderemi Adeolu , Hunter Colin , Pahl Ole , Shu Xinhua
Published: August 2015

Raphidocelis subcapitata and Chlorella vulgaris are bioassay microalgae with rigid cellulosic cell wall which can hinder the release of intracellular proteins often studied as toxicity biomarkers. Since cell disruption is necessary for recovering intracellular biomolecules in these organisms, this study investigated the efficiency of ultrasonication bath; ultrasonication probe; vortexer; and bead mill in disintegrating the microalgae for anti-oxidative enzyme extraction. The extent of cell disruption was evaluated and quantified using bright field microscopy. Disrupted algae appeared as ghosts. The greatest disintegration of the microalgae (83-99.6 %) was achieved using bead mill with 0.42-0.6 mm glass beads while the other methods induced little or no disruption. The degree of cell disruption using bead mill increased with exposure time, beads-solution ratio and agitation speed while larger beads caused less disruption. Findings revealed that bead milling, with specific parameters optimized, is one of the most effective methods of disintegrating the robust algal cells.
ANTIBIOTIC RESISTANCE IN LACTIC ACID BACTERIA ISOLATED FROM FERMENTED DAIRY PRODUCTS AND BOZA
Authors: Başbülbül Gamze , Özteber Melihcan , Halil Biyik Haci
Published: August 2015

In this study, the resistance of 83 strains of lactic acid bacteria isolated from Turkish cheese, yogurt, kefir and boza samples to 6 antibiotics (gentamicin, tetracycline, chloramphenicol, erythromycin, vancomycin and ciprofloxacin) was evaluated. The 83 isolates were identified by 16S rRNA gene sequencing and according to BLAST comparisons with sequences in the data banks, those strains showing the highest similarities with the isolates were Enterococcus faecium (10), Lactococcus lactis subsp. Lactis (10), Lactobacillus fermentum (6), Lactobacillus plantarum (6), Lactobacillus coryniformis (7), Lactobacillus casei (13), Leuconostoc mesenteroides (14), Pediococcus pentosaceus (10), Weisella confusa (7). Antimicrobial resistance of strains to 6 antibiotics was determined using the agar dilution method. The antibiotic resistance among all the isolates was detected against chloramphenicol (31,3 % of the isolates), tetracycline (30,1 %), erythromycin (2,4 %), ciprofloxacin (2,41%), vancomycin (73,5 %, intrinsic resistance). Overall 19,3 % of the isolates showed resistance against multiple antibiotics. Antibiotic resistance genes were studied by PCR and the following genes were detected; tet(M) gene in Lactobacillus fermentum (1), Lactobacillus plantarum (1), Pediococcus pentosaceus (5), Enterococcus faecium (2), Weisella confusa (4) and the vancomycin resistance gene van(A) in one Weisella confusa strain.
ANAEROBIC DIGESTION IN SANITIZATION OF PIG SLURRY AND BIOMASS IN AGRICULTURAL BIOGAS PLANT
Authors: Grudziński MichaÅ , Pietruszka Arkadiusz , Sawicki Wojciech
Published: August 2015

Pig slurry is one of the production manure, which should be managed properly because of environmental threats it can cause. Pig slurry contains a wide range of microorganisms, most of which are opportunistic or obligatory pathogens for people and animals. Spreading it on fields without control can cause microbial contaminations of water and soil. Use of pig slurry as substrate in anaerobic digestion can be an effective way of sanitization. In this work role of methanogenic fermentation in pig slurry sanitization was laboratory examined. Study materials were biological samples: 1 sample of raw slurry and 3 samples of fermented biomass from different stages of fermentation. Total number of coliforms was determined by MPN (most probable number) method, and presence of enterococci was verified in each sample. Study have shown that anaerobic digestion reduced total number of coliforms from initial amount of 7.0 x 106 [MPN/ml] in raw slurry to 3.7 x 104 [MPN/ml]. Total reduction was 99.47%. Moreover, after first fermentation, enterococci in the sample were undetectable. Results of this study proved anaerobic fermentation to be an affective way to neutralize microbial threat, that is pig slurry.
FREE-FLOWING COMPLEX BACTERIAL PREPARATION FOR CROP AND EFFICIENCY OF ITS USE IN AGROECOSYSTEMS
Authors: Kurdish Ivan , Roy Alla , Skorochod Iryna , Chobotarov Andrii , Herasimenko Iryna , Plotnikov Vadim , Gylchuk Valentina , Korniychuk Alexander
Published: August 2015

The present study investigated the influence of different nanomaterials on physiological and biochemical activity of the nitrogen-fixing bacteria Azotobacter vinelandii IMV V-7076 and phosphate mobilizing bacteria Bacillus subtilis IMV V-7023 for the development of high-efficient free-flowing bacterial complex for crop production. Among the studied nanomaterials, vermiculite stimulated the most effectively bacterial growth, synthesis of amino acids and phytohormones, dehydrogenase, catalase and peroxidase activities. Based on vermiculite and highly efficient strains of bacteria Azotobacter vinelandii IMV V-7076 and Bacillus subtilis IMV V-7023, a free-flowing bacterial complex preparation for crop production was created. The preparation was stable during storage, it improved the nitrogenous and phosphorus nutrition of plants stimulated their growth by biologically active substances and protected plants from lesion by phytopathogenic micromicetes and bacteria.
EFFECTS OF ARTICHOKE (CYNARA SCOLYMUS L.) EXTRACT ADDITION ON MICROBIOLOGICAL AND PHYSICO-CHEMICAL PROPERTIES OF PROBIOTIC YOGURT
Authors: Ehsani Jalal , Mohammad Mortazavian Amir , Khomeiri Morteza , Ghasem Nejad Azim
Published: August 2015

In this study, the effects of addition of artichoke (Cynara scolymus L.) leaf extract into yogurt (0 or 0.5%) on biochemical parameters (pH, titrable acidity) and the viability of probiotic bacteria (Lactobacillus acidophilus LA-5, Bifidobacterium lactis BB-12) during fermentation and over 28 days of refrigerated storage (4°C) were investigated. Moreover, the amounts of syneresis, total phenolic content, antioxidant activity and sensory attributes of yogurts at the end of fermentation were assessed. Yogurts contained the two yogurt bacteria (Streptococcus thermophilus and Lactobacillus delbrueckii ssp. bulgaricus: ABY) or only S. thermophilus (ABT) as adjunct culture to probiotics. Yogurts containing Cynara scolymus L. (ABT-C and ABY-C) had faster acidity increase, shorter incubation time and greater final titrable acidity than control yogurts (ABT and ABY). Also, yogurts containing Cynara scolymus L. had lower syneresis, higher total phenolic content and greater antioxidant activity. ABT-C yogurt had the ever greatest viability of probiotics. In case of samples sensory evaluation, generally, the highest total score was related to ABT yogurt whereas lowest total score belonged to ABT-C yogurt.
MECHANISM OF FUSARIUM TRICINCTUM (CORDA) SACC. SPORE INACTIVATION BY CHLORINE DIOXIDE
Authors: Chen Zhao
Published: August 2015

The mechanism of Fusarium tricinctum (Corda) Sacc. spore inactivation by chlorine dioxide (ClO2) was investigated. During F. tricinctum spore inactivation by ClO2, protein, DNA, and metal ion leakage, enzyme activity, and cell ultrastructure were examined. Protein and DNA leakages were not detected, while there were metal ion leakages of K+, Ca2+, and Mg2+, which were well-correlated with the inactivation rate. The enzyme activities of glucose-6-phosphate dehydrogenase, citrate synthase, and phosphofructokinase were inhibited and were also well-correlated with the inactivation rate. Electron micrographs showed the ultrastructural modifications of spores and demonstrated that spores were heavily distorted and collapsed from their regular structure. Spore surface damage and disruption in inner components was also severe. The metal ion leakage, the inhibition of enzyme activities, and the damage of spore structure were significant in F. tricinctum spore inactivation by ClO2.
INFLUENCE MATURATION OF VEAL ON THE MICROBIOLOGICAL AND PHYSICAL INDICATORS
Authors: Kunová Simona , Čuboň Juraj , Haščík Peter , Kačániová Miroslava , Lopašovský Ä½ubomÃ­r , Kluz Maciej
Published: August 2015

The aim of the present study was to evaluate microbial and pH changes in veal meat during maturation. Total viable counts, coliform bacteria and pH changes in chilling meat were evaluated after 24 hours, 7 days and 14 days of meat maturation. There were analysed 8 samples of veal meeat. Results of microbiological analysis were compared with Commission regulation (EC) No 2073/2005 on microbiological criteria for foodstuffs. Total viable counts (TVC) in samples after 24 hours of chilling ranged from 2.02 log CFU.cm-to 4.21 log CFU.cm-2 (1.64 . 104 CFU.cm-2). The average number of TVC after 24 hours of meat maturation was 3.27 log CFU.cm-2, coliform bacteria (CB) after 24 hours were lower than than 1 log cfu.cm-2 in five samples, and the highest number of coliform bacteria was 1.65 log cfu.cm-2, average number of CB was 1.13 log cfu.cm-2. pH values in samples after 24 hours of maturation were in range from 6.6 to 7.0, average pH value was 6.8. TVC in samples after 7 days of chilling ranged from 3.09 log CFU.cm-2 to 4.01 log CFU.cm-2, the average number of TVC after 7 days of storage was 3.39 log CFU.cm-2. CB after 7 days of meat maturation were lower than 1 log CFU cm-2 in three samples, the highest value of CB was 2.07 log CFU cm-2, the average value of CB in samples after 7 days of meat chilling was 1.03 log CFU cm-2. pH values of meat after 7 days of maturation ranged from 5.5 to 6.1. The average pH value of samples after 7 days of storage was 5.73 pH values of meat after 14 days of maturation ranged from 6.0 to 6.4. The average pH value of samples after 14 days of storage was 6.16.
Gyermekvállalás és szüléskimenetel sclerosis multiplexben a nemzetközi irodalom tükrében
Authors: Vanya Melinda
Published: August 2015

In the last few years more studies indicated that although sclerosis multiplex frequently manifests in young adulthood, it should not be considered as contraindication for pregnancy in women affected with the disease. In fact, despite controversial literature data, pregnancy appears to be a protective factor to the disease without a harmful effect on the fetus. However, the use of immunomodulatory therapy during pregnancy needs a careful evaluation process and experts of this field may contribute to family happiness of the affected mother. Orv. Hetil., 2015, 156(34), 1360–1365.
Ápolók transzfuziológiai ismeretei és kompetenciái egy országos felmérés tükrében
Authors: Rajki Veronika , Csóka Mária , Deutsch Tibor , Mészáros Judit
Published: August 2015

Introduction: International literature data clearly show that the role of nurses in transfusion therapy, which needs professional knowledge and skills, continues to increase. Aim: The aim of the authors was to perform a national-level mapping of the practice of transfusion therapy including transfusion therapy-related knowledge of nurses and their knowledge about their competence. Further aim was to identify similarities and differences as referred to the requirements of the transfusion regulations (2008), which was valid at the time of the survey in Hungary. Method: The nationwide survey took place between November 19, 2014 and February 20, 2015. Data were collected using paper-form and web-based anonymous, self-administered questionnaire. 657 nurses who were involved in transfusion therapy with changing regularity in adult in-patient wards took part in the survey. Data were processed using descriptive statistical methods. Results: It was found that the transfusion therapy related knowledge of nurses was very incomplete (50.72%), and only about half of the nurses (52.3%) systematized the nursing functions correctly. Significant differences were also found in the practice of transfusion therapy. The vast majority of the institutions had their own protocol, but responsible nurses assigned for transfusion care were present only in 23.9% of the wards. Conclusions: The authors conclude that the identified problems can be resolved by improving professional responsibility of nurses, increasing supervision by nursing leaders and appropriate transfusiology training and regular retrainings. Orv. Hetil., 2015, 156(34), 1383–1392.
Nefrektomijų komplikacijų rizika pacientams, kuriems atliekama pakaitinė inkstų terapija
Authors: Ramonas Henrikas , Barisienė Marija , Tyla Ramūnas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: nefrektomijos komplikacijos, ikitransplantacinė nefrektomija, inkstų policistozė, arterioveninė jungtis. Tikslas. Nustatyti nefrektomijų komplikacijų riziką pacientams, kuriems atliekama pakaitinė inkstų terapija, bei išanalizuoti jų priežastis. Tyrimo medžiaga ir metodai. Retrospektyviai išanalizuotos chirurginio gydymo komplikacijos 136 ligoniams, kuriems Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre nuo 1999 iki 2013 m. atliktos 158 nefrektomijos, jas derinant su pakaitine inkstų terapija. Ligonių vidutinis amžius buvo 52,36 metų. Dėl policistinės inkstų ligos bei inkstų cistų nefrektomijos atliktos 50 (31,64 proc.) ligonių, dėl inkstų akmenligės – 44 (27,84 proc.), dėl piktybinių ir gerybinių inkstų navikų, kitų organų navikų plitimo į viršutinius šlapimo takus – 34 (21,52 proc.), dėl obstrukcinės ir refliuksinės nefropatijos – 18 (11,40 proc.), dėl kitų priežasčių – 12 (7,6 proc.) ligonių. Vienmomentė abipusė nefrektomija atlikta 32 (20,26 proc.) ligoniams. Tyrimo metu nefrektomijų komplikacijų rizika vertinta analizuojant ir atskleidžiant intraoperacinių, ankstyvųjų pooperacinių, arterioveninių jungčių komplikacijų sąsajas su ikioperaciniais veiksniais ir operacijos aplinkybėmis. Rezultatai. Intraoperacinės komplikacijos nustatytos 12 (7,6 proc.) nefrektomijų atvejų. Pooperacinės komplikacijos diagnozuotos 28 (17,73 proc.) atvejais ir dažniausia komplikacija buvo pooperacinis kraujavimas. Mirė 9 (6,62 proc.) ligoniai. Dializės prieigos komplikacijos vystėsi 20 (12,66 proc.) nefrektomijų atvejų. Intraoperacinių komplikacijų genezei neturėjo įtakos gydomos ligos pobūdis ir intraoperaciniai veiksniai. Esant lokalioms operaciją sunkinančioms aplinkybėms, ypač perireninei fibrozei, pooperacinių komplikacijų nustatyta 16 (26,67 proc.) ligonių, o kitais nefrektomijų atvejais – 12 (12,25 proc.) ligonių (p = 0,0226). Atlikus vienmomentes abipuses nefrektomijas, mirė 5 (15,63 proc.), o po vienpusių – 4 (3,18 proc.) ligoniai (p = 0,0002). Atlikus nefrektomijas infekcijos terapijos tikslu, pooperacinės komplikacijos pasireiškė 11 (26,83 proc.), o operuojant dėl akmenligės – 12 (27,28 proc.) pacientų. Tai yra kur kas dažniau negu kitais atvejais. Atlikus nefrektomijas dėl inkstų policistozės, kraujagyslinės dializės prieigos komplikacijos išsivystė 10 (20,84 proc.), o kitų ligų atvejais – 10 (9,09 proc.) ligonių (p < 0,05). Išvados. Atlikus nefrektomijas pacientams, kuriems atliekama pakaitinė inkstų terapija, pooperacinių komplikacijų rizika didesnė, kai yra lokalios operaciją sunkinančios aplinkybės, ypač perireninė fibrozė. Didesnį letališkumą dėl operacijos ir pooperacinių komplikacijų lemia vienmomentės abipusės nefrektomijos atlikimas. Nefrektomijos, atliktos inkstų baigčių stadijoje dėl inkstų akmenligės ar infekcijos gydymo tikslu, didina komplikacijų vystymosi riziką.
Autosominė dominantinė policistinė inkstų liga – natyvinio inksto dydžio pokyčiai po transplantacijos ir natyvinių inkstų nefrektomijos įtaka transplantuoto inksto funkcijai, pooperacinėms komplikacijoms ir recipientų išgyvenamumui
Authors: Polubenko Katažyna , Laučytė-Cibulskienė Agnė , Čekauskas Albertas , Miglinas Marius , Jankevičius Feliksas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: autosominė dominantinė policistinė inkstų liga, nefrektomija, transplantacija. Darbo tikslas. Palyginti pacientų, sergančių autosomine dominantine policistine inkstų liga, kuriems prieš inkstų transplantaciją buvo atlikta nefrektomija, su pacientais, kuriems nefrektomija nebuvo atlikta, potransplantacines išeitis, natyvinių inkstų dydžių pokyčius. Nustatyti, ar nefrektomija, atlikta prieš inksto transplantaciją, gali pagerinti tolesnę autosominės dominantinės policistinės inkstų ligos eigą. Tyrimo medžiaga ir metodika. Atliktas retrospektyvinis tyrimas, analizuoti 739 pacientai, kuriems atlikta inksto transplantacija 14,5 metų laikotarpiu. Atrinkti 53, sergantys autosomine dominantine policistine inkstų liga. Į galutinę analizę pateko 50 pacientų. Visi tiriamieji pagal tai, ar jiems buvo atlikta nefrektomija prieš inksto transplantaciją, suskirstyti į dvi grupes: A grupė – nefrektomija prieš transplantaciją buvo atlikta ir B grupė – nefrektomija prieš transplantaciją nebuvo atlikta. Statistinė analizė atlikta SPSS 20.0 programa (statistiškai reikšminga, kai p < 0,05). Rezultatai. A grupę sudarė 26, B grupę – 24 pacientai. Abi grupės statistiškai reikšmingai nesiskyrė pagal recipientų demografinius duomenis, dializių trukmę iki transplantacijos, inksto donoro tipą, lėtinio transplantuoto inksto nepakankamumo dažnį bei inkstų funkcijos atsikūrimą po transplantacijos per ≥5 metus. Kepenų cistų dažniau pasitaikė A grupėje (88,5 proc. vs 62,5 proc., p = 0,032). Iš pooperacinių komplikacijų tik hipertenzija dažnesnė B grupėje (95,8 proc. vs 69,2 proc., p = 0,014). Nepašalintų policistinių inkstų echoskopinių matavimų rezultatai: visos imties pacientų inkstų ilgio ir pločio matmenys po transplantacijos sumažėjo statistiškai reikšmingai (ilgio – 20,0 ± 35,8 mm, p = 0,026; pločio – 16,8 ± 22,9 mm, p = 0,001). Grupėse atskirai stebėtas statistiškai patikimas inkstų pločio matmenų po transplantacijos sumažėjimas (atitinkamai 40,2 ± 27,3 mm, p = 0,03 ir 11,0 ± 18,1 mm, p = 0,014), o grupėje, kurioje vienpusė nefrektomija prieš transplantaciją buvo atlikta, šis sumažėjimas buvo žymesnis (p = 0,041). Transplantuoto inksto ir recipientų išgyvenamumas abiejose grupėse statistiškai reikšmingai nesiskyrė (transplantuoto inksto išgyvenamumas atitinkamai A ir B grupėse 4,0 ± 3,6 vs 4,4 ± 3,0 metų, p = 0,544; recipientų – 4,6 ± 3,7 vs 5,6 ± 2,7 metų, p = 0,592). Išvados. Bendra pooperacinė eiga tarp grupių reikšmingai nesiskyrė, tačiau hipertenzija B grupėje pasireiškė dažniau. Tyrimas parodė, kad po transplantacijos natyvinių inkstų matmenys reikšmingai sumažėja. Be to, atlikta nefrektomija nėra susijusi su geresniu transplantuoto inksto bei recipiento išgyvenamumu.
Nutukusių moterų šlapimo nelaikymo gydymas atliekant TVT operaciją Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų urologijos centre
Authors: Černiauskienė Aušra , Barisienė Marija , Matulevičius Augustinas , Andreikaitė Gintarė , Jankevičius Feliksas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: įtampos tipo šlapimo nelaikymas, nutukimas, pošlapliniai raiščiai. Tikslas. Nustatyti, kokios dažniausios įtampos tipo šlapimo nelaikymą sukeliančios priežastys moterims, kokios dažniausios pooperacinės komplikacijos, išsiaiškinti, ar nutukimas ir antsvoris lemia ligonių, operuotų dėl šlapimo nelaikymo fizinio krūvio metu implantuojant pošlaplinius raiščius užgaktiniu būdu, komplikacijų dažnumą. Nustatyti, kiek pacienčių po operacijos sulaiko šlapimą, bei gautus rezultatus palyginti su literatūroje pateiktais duomenimis. Medžiaga ir metodai. Nuo 2004 iki 2014 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre buvo operuotos 83 pacientės TVT būdu („Tension-free Vaginal tape“), dėl nustatyto IIo ir IIIo įtampos tipo šlapimo nelaikymo. Iš 83 ligos istorijų atlikta retrospektyvinė analizė. Ligonės suskirstytos į tris grupes: normalaus kūno svorio, turinčias antsvorio ir nutukusias. 2014 m. atlikta šių ligonių anketinė apklausa apie šlapimo sulaikymą po operacijos bei šlapimo nelaikymo įtaką kasdieniam gyvenimui ir jo kokybei. Anketa sudaryta naudojant gyvenimo kokybės įvertinimo klausimynus. Į anketą atsakė 61 pacientė. Rezultatai. Iš viso nuo 2004 m. iki 2014 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre atliktos 83 pošlaplinių raiščių implantavimo operacijos TVT metodika. Komplikacijų nebuvo 69 (83,1 proc.) pacientėms. Po operacijos komplikacijos išsivystė 14 (16,9 proc.) pacienčių, iš kurių dažniausia 11 (78,57 proc.) pacienčių buvo šlapimo susilaikymas. Su normalia kūno mase komplikacijos pasireiškė 1 (10 proc.) pacientei iš 10, su antsvoriu 8 (40 proc.) pacientėms iš 20 ir su nutukimu (I–III laipsnio) 5 (9,43 proc.) pacientėms iš 53, kai p < 0,007 (taikant Chi-square testą). Palyginus normalaus svorio grupę su nutukusių ligonių grupe, komplikacijų skaičius statistiškai reikšmingai nesiskyrė (10 proc. prieš 9,43 proc.), kai p = 0,956. Sugretinus antsvorio turinčių pacienčių grupę su grupe, kur pacientės yra nutukusios, – gautas statistiškai reikšmingas komplikacijų skirtumas – 40 proc. prieš 9,43 proc., kai p < 0,002. Iš 61 į anketą atsakiusiųjų po operacijos šlapimą sulaiko 58 (95,08 proc.) pacientės, kurios taip pat šią operaciją rekomenduotų kitoms ligonėms. Visiškai operacijos rezultatais patenkintos 49 (80,33 proc.) pacientės, iš dalies patenkintos 10 (16,40 proc.) pacienčių ir nepatenkintos 2 (3,27 proc.) pacientės. Išvados. Dažniausia įtampos šlapimo nelaikymą sukėlusi priežastis moterims – tarpvietės plyšimas. Dažniausia TVT pooperacinė komplikacija yra šlapimo susilaikymas. Nutukimas nėra predisponuojantis veiksnys komplikacijoms atsirasti atliekant TVT operaciją. TVT operacija yra saugus, efektyvus ir tinkamas šlapimo nelaikymo gydymo būdas nutukusioms pacientėms. Mūsų tyrimo rezultatai atitinka literatūroje pateiktus duomenis.
Vyrų šlapimo nelaikymo gydymo implantuojant dirbtinį sfinkterį ZSI 375 pirmieji rezultatai
Authors: Černiauskienė Aušra , Jankevičius Feliksas , Usovas Vitalijus , Matulevičius Augustinas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: vyrų šlapimo nelaikymas, dirbtinis šlapimo pūslės sfinkteris, radikali prostatektomija, ZSI 375. Darbo tikslas. Pateikti pirmuosius vyrų šlapimo nelaikymo po radikalios prostatektomijos rezultatus, implantuojant ZSI 375 dirbtinį sfinkterį. Įvertinti šio metodo efektyvumą ir pranašumą. Medžiaga ir metodai. 2013–2014 m. VUL SK Urologijos centre 4 pacientams dėl vidutinio ir sunkaus laipsnio šlapimo nelaikymo, atsiradusio po radikalios prostatektomijos dėl prostatos karcinomos, buvo implantuoti šlapimo pūslės dirbtiniai sfinkteriai ZSI 375. Šiems pacientams konservatyvus šlapimo nelaikymo gydymas buvo neveiksmingas. Visi pacientai prieš operaciją buvo išsamiai ištirti. Jiems prostatos vėžio progresavimo, šlaplės striktūrų, liekamojo šlapimo nebuvo, šlapimo takų infekcijos nerasta. Pacientai patikrinti praėjus mėnesiui po dirbtinio sfinkterio aktyvavimo. Rezultatai. Iš viso buvo implantuoti 5 dirbtiniai sfinkteriai 4 pacientams, iš jų vienam ligoniui pakartotinai, nes pirmas implantuotas sfinkteris neveikė dėl mechaninio gedimo. Praėjus dviem mėnesiams buvo aktyvuoti 3 sfinkteriai, vienas sfinkteris neaktyvuotas dėl prietaiso gedimo, vienas sfinkterio aktyvavimas atidėtas mėnesiui dėl kapšelio hematomos. Patikrinus 3 pacientus praėjus 1 mėnesiui po sfinkterio aktyvavimo, 2 visiškai nereikėjo įklotų, 1 per parą užteko 1 įkloto. Išvados. Remiantis literatūros ir savo pirmuoju patyrimu dirbtinio sfinkterio ZSI 375 implantavimas gydant vyrų vidutinio ir sunkaus laipsnio šlapimo nelaikymą yra efektyvi gydymo priemonė. Šis sfinkteris pranašesnis už kitus dėl elastiškumo, turi daugiau indikacijų operacijai, galima jo rentgenologinė kontrolė. Taip pat yra galimybė reguliuoti šį prietaisą bei manžetę, nustatyti norimą spaudimą operacijos metu ir jį reguliuoti po operacijos. Ši operacija yra mažai traumuojanti, techniškai nesudėtinga, pagerina ligonių gyvenimo kokybę.
Sėklidės vėžio kombinuoto gydymo analizė
Authors: Žalimas Algirdas , Kindurys Dovydas , Platkevičius Gediminas , Ramonas Henrikas , Jankevičius Feliksas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: sėklidės vėžys, germinogeninis navikas, vėžio žymenys, prognostinės grupės. Tikslas. Įvertinti sėklidės vėžio gydymo rezultatus Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre. Medžiaga ir metodai. Nuo 2004 iki 2014 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre dėl sėklidės vėžio operuoti 53 pacientai. Retrospektyvinei analizei atrinkti 44 pacientai, kurie toliau buvo gydyti ir stebėti Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikose. Bendrieji duomenys (amžius, diagnozė, tyrimų duomenys, taikytas gydymas) rinkti iš ligos istorijų. Rezultatai. Vidutinis pacientų amžius 30,48 (± 8,59) metų. Dažniausia kreipimosi į gydytoją priežastis buvo padidėjusi sėklidė – 26 (59,1 proc.) pacientai. Visiems pacientams buvo atlikta kirkšninė hofunikolektomija: kairioji – 24 (54,5 proc.) pacientams, dešinioji – 20 (45,5 proc.). Po operacijos 14 (32 proc.) pacientų histologiškai nustatyta sėklidės seminominis, 30 (68 proc.) – neseminominis germinacinių ląstelių navikas. Pagal Tarptautinės urologų asociacijos gairių siūlomą vertinimą („International Germ Cell Cancer Collaborative Group“): geros prognozės – 26 ligoniai (59 proc.), vidutinės – 13 (30 proc.), blogos – 5 (11 proc.). Didelių dozių chemoterapija su autologine kamieninių kraujo ląstelių transplantacija taikyta 9 (20,5 proc.) pacientams, kurie buvo blogoje prognostinėje grupėje, ir pacientams, kuriem po pradinės chemoterapijos pastebėtas ligos progresavimas. Po chemoterapijos dėl nustatytų likutinių masių 2 (4,5 proc.) pacientams atlikta plaučio rezekcija, 2 (4,5 proc.) pašalinta smegenų metastazė, 23 (52 proc.) pašalinti pakitę regioniniai retroperitoniniai limfmazgiai, 1 (2,3 proc.) pašalinti pakitę neregioniniai viršraktikauliniai limfmazgiai, o 1 (2,3 proc.) taikytas spindulinis gydymas. Vidutinis stebėjimo laikotarpis 39,4 (± 27,8) mėnesio, per kurį 40 (91 proc.) pacientų buvo pasiekta remisija, 1 (2 proc.) ligoniui progresavimo požymių įvertinti negalime, kadangi nesikreipė, ir 3 (7 proc.) pastebėtas ligos progresavimas, iš jų 2 ligoniai mirė dėl vėžinės intoksikacijos, 1 pacientui šiuo metu taikoma chemoterapija. Bendras tiriamųjų 5 metų išgyvenamumas – 96 proc. Išvados. Sėklidės vėžys yra dažniausias solidinis navikas tarp jaunų vyrų. Dėl neskausmingų ankstyvų simptomų ir vengimo kreiptis į gydytoją vėžys nustatomas vėlesnių stadijų su blogesne prognoze.
45 metų inkstų transplantacijos patirtis Lietuvoje
Authors: Želvys Arūnas , Stupenka Rolandas , Kindurys Dovydas , Dainys Balys , Rainienė Tatjana , Jankevičius Feliksas , Miglinas Marius
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: inksto donoras, inksto transplantacija, medicinos istorija. Inkstų transplantacija, kaip atskira medicinos sritis, Lietuvoje nuėjo ilgą kelią. Prasidėjusi nuo eksperimentų, įvairių sričių specialistų subūrimo į komandą, pirmoji mirusio žmogaus inksto transplantacija Lietuvoje atlikta Vilniaus universiteto Bendrosios chirurgijos klinikoje 1970 m. vasario 18 d. Tų laikų medicinos žinios ir izoliacija nuo Vakarų kėlė sunkumų tinkamai išplėsti sritį. Atėjus nepriklausomybei, išsiplėtus kontaktams su patyrusiais transplantacijos centrais, pagerėjo rezultatai. Organizacinė struktūra ir įstatyminė bazė pasivijo europinius standartus, transplantacija tapo prieinama visiems inkstų funkcijos nepakankamumu sergantiems pacientams. Straipsnyje apžvelgiama inkstų transplantacijos istorijos raida Lietuvoje, apimanti eksperimentinį, pirmosios inkstų transplantacijos, įvairių struktūrų kūrimo ir naujausių pasiekimų etapus.
Inkstų piktybinių navikų su invazija į venas chirurginio gydymo rezultatai
Authors: Barisienė Marija , Bakavičius Arnas , Ramonas Henrikas , Jankevičius Feliksas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: inkstų piktybinis navikas, navikinis trombas, mikrovaskulinė invazija, chirurginis gydymas, išgyvenamumas. Darbo tikslas. Nustatyti ligonių, kuriems diagnozuotas inkstų piktybinis navikas su invazija į venas, 3 ir 5 metų bendrą išgyvenamumą po radikalaus chirurginio gydymo. Palyginti ligonių, kuriems nustatytas inksto piktybinis navikas su mikrovaskuline invazija ir ligonių su navikiniais trombais, 3 ir 5 metų bendrą išgyvenamumą. Išnagrinėti dažniausias perioperacines komplikacijas. Tyrimo medžiaga ir metodai. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Urologijos centre atliktas retrospektyvinis tyrimas piktybiniams inkstų navikams su invazija į venas vertinti. Tyrimo laikotarpis – nuo 2005 iki 2011 metų. Į tyrimą įtraukti ligoniai, kuriems minėtu laikotarpiu atlikta nefrektomija ar nefrektomija su trombektomija dėl radiologiniais tyrimais patvirtinto inksto piktybinio naviko. Duomenų statistinė analizė atlikta naudojant SPSS 17,0 programinę įrangą. Hipotezėms su dvipuse alternatyva tikrinti pasirinktas reikšmingumo lygmuo 0,05. Rezultatai. Į galutinę analizę pateko 369 ligoniai. 61 (16,53 proc.) ligoniui nustatyta naviko invazija į venas: 24 (6,50 proc.) atvejais mikrovaskulinė invazija bei 37 (10,03 proc.) atvejais navikinis trombas. Trombus formuojantys navikai statistiškai patikimai dažniau pastebėti dešiniajame inkste, o mikrovaskulinė invazija dažniau nustatyta esant kairiojo inksto vėžiui. Naviko diferenciacijos laipsnis pagal PSO taip pat atskleidė statistiškai reikšmingą blogos diferenciacijos (G3) naviko sąsają su intravaskuline naviko invazija. Inkstų navikai su invazija į kraujagysles statistiškai patikimai dažniau plito į regioninius limfmazgius bei dažniau buvo nustatomas sisteminis ligos išplitimas, palyginti su navikais be kraujagyslinės invazijos. Ligonių su inkstų navikais, išplitusiais į kraujagysles, 5 metų bendras išgyvenamumas siekė 42,5 proc., o 3 metų – 54,1 proc. Vertinant 3 metų išgyvenamumą tarp skirtingų ligonių grupių su kraujagysline mikro- ir makroinvazija, 3 metų bendras išgyvenamumas mikrovaskulinės invazijos grupėje buvo 58,33 proc., o makroinvazijos grupėje 51,35 proc. Išvados. Maždaug 1/3 ligonių, kuriems diagnozuotas inksto piktybinis navikas su plitimu į venas, buvo besimptomiai, diagnozė dažniausiai nustatyta atsitiktinai. Dažniausiai pasireiškiantys simptomai buvo šono skausmas, makrohematurija ir bendras silpnumas. Navikinis trombas dažniau nustatomas, kai yra dešiniojo inksto vėžys, tuo tarpu mikrovaskulinė invazija dažniau randama, kai yra kairiojo inksto vėžys. Radikali nefrektomija ir trombektomija, siekiant maksimaliai radikaliai pašalinti naviką ir navikinį trombą, yra vienintelis efektyvus tokių ligonių gydymo metodas. Dažniausia pooperacinė komplikacija yra ūminis inkstų funkcijos pažeidimas.
Sėkminga pasagos formos inksto transplantacija iš mirusio donoro
Authors: Nemuraitė Gintarė , Narutytė Evelina , Rimševičius Laurynas , Tyla Ramūnas , Kučinskis Genadijus , Želvys Arūnas , Miglinas Marius
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: pasagos formos inkstas, inksto transplantacija. Pasagos formos inkstas – įgimta inkstų anomalija, kai inkstai susijungę apatiniais (95 proc.) arba viršutiniais poliais. Pasagos formos inkstas pasitaiko 1 iš 600–800 žmonių. Tokie inkstai pasižymi sudėtingesne anatomija, todėl jų transplantacija yra techniškai sunkesnė, tačiau įmanoma. Straipsnyje aprašoma, mūsų žiniomis, pirmoji pasagos formos inksto transplantacija Lietuvoje. Inkstas persodintas iš 38 metų vyro, mirusio dėl smegenų edemos, dviem recipientams – 28 metų moteriai bei 53 metų vyrui, sergantiems 5 stadijos lėtine inkstų liga. Po operacijos abiem pacientams išsivystė ūminis transplantato epakankamumas, tačiau po gydymo būkles pavyko stabilizuoti. Nors abu pacientai patyrė pooperacinių komplikacijų, negalima teigti, kad jos sietinos su inkstų anatomija. Dėl anatominių ypatumų pasagos formos inkstų transplantavimas yra susijęs su didesne komplikacijų rizika, todėl svarbu atidžiai atrinkti persodinimui tinkamus transplantatus ir pasirinkti geriausią operacijos metodą. Svarbu atkreipti dėmesį į inkstų vaskuliarizaciją, šlapimo kolektorinę sistemą, inkstus jungiančios sąsmaukos storį ir sandarą.
Lietuvos priešinės liaukos vėžio ankstyvosios diagnostikos programos patikros eiga 1942–1956 m. gimusių vyrų grupėje
Authors: Adomaitis Robertas , Jievaltas Mindaugas , Ulys Albertas , Smailytė Giedrė , Kasiulevičius Vytautas , Jankevičius Feliksas
Published: August 2015

Reikšminiai žodžiai: prostatos vėžys, patikra. Darbo tikslas. Apžvelgti priešinės liaukos vėžio ankstyvosios diagnostikos programos paslaugų teikimą 2006–2013 m. laikotarpiu vyrams, kurie pradėti organizuotai tikrinti nuo 50-64 m. amžiaus. Medžiaga ir metodai. Darbui naudota Lietuvos valstybinės ligonių kasos duomenų bazės ištrauka, apimanti 1942–1956 m. gimusių vyrų duomenis: gimimo ir mirties datas, prostatos vėžio diagnozės informaciją, bendros praktikos gydytojo ir urologo teiktas ambulatorines paslaugas. Apskaičiuoti prostatos specifinio antigeno patikros ir urologo konsultacijų dažniai aštuonerių metų laikotarpyje. Rezultatai. Organizuotos patikros įtraukimo kriterijus 2006 m. atitiko 268 tūkst. 50–64 metų vyrų. Per 8 metus mirė 19,5 proc. šios grupės asmenų. Bendros praktikos gydytojo teikiamos informavimo ir prostatos specifinio antigeno patikros paslaugomis bent kartą per 8 metus buvo pasinaudoję 90,5 proc. tiriamos grupės vyrų, kurie išgyveno ir nesusirgo prostatos vėžiu iki tiriamo laikotarpio pabaigos. Nurodymai vykti į urologo konsultaciją po nustatytos padidėjusios rizikos sirgti prostatos vėžiu 74 proc. atvejų buvo įvykdyti. Išvados. Prostatos specifinio antigeno patikros vykdymo rezultatai po 8 metų gali būti palyginti su klinikinių tyrimų pasiekiamais rodikliais. Prostatos vėžio ankstyvos diagnostikos ir savalaikio gydymo galimybės gali būti nevisiškai išnaudotos dėl nepakankamo urologinių konsultacijų dažnio padidintos rizikos grupėje.
Weed Control in Florida Pastures With the Use of Aminocyclopyrachlor
Authors: Abe Daniel G. , Sellers Brent A. , Ferrell Jason A. , Leon Ramon G. , Odero D. Calvin
Published: August 2015

Studies under Florida conditions for susceptibility of pasture weed species to the new herbicide, aminocyclopyrachlor (ACP), are essential. Sensitivity of weed species was dependent upon the species and environment. Whitehead broom was not susceptible to ACP. Dogfennel control was consistently above 85% 1 yr after treatment with ACP at 140 g ha−1 and all ACP premixes. Milkpea was initially sensitive to all ACP treatments, but regrowth was evident in all treatments after 1 yr at one location. All ACP treatments resulted in 100% control of tropical soda apple 1 yr after treatment at one location, but less than 50% control at a second location. Herbicide applications with ACP, when labeled, will likely provide good to excellent control (80 to 100%) of several weed species.
A regionális politika helyzete és perspektívái
Authors: Orbán Endre
Published: August 2015

A regionális politika több másik területtel fejlődik kölcsönhatásban, ennek fényében a jelen írásnak is multidimenzionális elemzés a célja. Ez azonosítható a politika jelenlegi helyzetének elemzésével, valamint közép- és hosszú távú perspektíváival. Ennek megfelelően a regionális politika rövid áttekintését a regionális politika jelen idejű eredményességének, illetve problémáinak bemutatása követi. A középtávú elemzés azt vizsgálja, hogy az új költségvetési időszak, a 2014–2020-as többéves pénzügyi keret hogyan kíván válaszolni a regionális politika terén felmerülő kérdésekre. E ponton az elemzés fókuszában a lisszaboni szerződéssel bevezetett intézményi újítások állnak, és kritikailag értelmezem a többéves pénzügyi keretet mint a minden félnek előnyös szerződést. Végül egy hosszú távú kitekintés keretében a dolgozat arra tesz kísérletet, hogy bemutassa az Európai Unió potenciális bővítésének várható hatását a regionális politikára.
A dél-dunántúli és vajdasági autóbusz-közlekedés területi sajátosságai
Authors: Kovács Áron
Published: August 2015

A tanulmány célja, hogy összehasonlítsa két régió (Dél-Dunántúl és Vajdaság) autóbusz-személyszállítását, az egyedi tényezőket kiemelje, majd ezeket a saját (természeti-társadalmi) környezetében értelmezze. Rámutat azokra az elemekre, amelyek a közösségi közlekedésfejlesztésben fontos szerepet töltenek be. A közösségi közlekedés megújításának nem kizárólag környezeti hatásai (a légszennyezés csökkentése) vagy társadalmi hatásai (jobb életfeltételek megteremtése, balesetek kockázatának csökkentése, rövidebb utazási idő) vannak, hanem gazdaságélénkítő szerepe is: mivel a munkahely és lakóhely gyakran egymástól távol esik, ezért a rendelkezésre álló munkahelyek viszonylag magas ingázási költségeket rónak az alacsonyabb jövedelmű munkavállalókra. A közösségi közlekedés elsősorban az alacsonyabb jövedelmű lakosok számára fontos, mert a magasabb jövedelemmel rendelkezők egyéni szállítási módra is támaszkodhatnak. Értékesnek találom az autóbusz-közlekedés területi aspektusait értelmezni és bemutatni.A két vizsgált régió közösségi közlekedésének fejlettségbéli eltéréseit nem lehet csupán domborzati adottságokkal magyarázni, hanem a különbségek a társadalmi összefüggésekben (a népességarányban, a háborúk és a gazdasági válság hatásaiban, az eltérő közlekedésszervezésben) keresendők.A vizsgálatok kiindulópontját az autóbusz-közlekedés kínálati oldala jelentette. Már az ellátás megszervezésében is megjelentek területi különbségek, a régió településeit eltérő módon szolgálják ki. Az ok-okozati viszonyok feltárásához, illetve a régión belüli területi különbségek megfigyeléséhez menetrendelemzést alkalmaztam, majd a kapott eredményeket térképen megjelenítve értelmeztem. A közösségi közlekedésben megjelentek olyan térségi központok is, amelyek a hálózat legaktívabb pontjai. A fejlesztésük által (megállóhelyek korszerűsítése, utak korszerűsítése, munkahelyek teremtése, szociális ellátás bővítése) a hátrányos települések felzárkózása is bekövetkezne, amely az egész régió, illetve az ország fejlődésére is jótékonyan hatna.
„Nálunk (...) minden ötödik órában elhagyja az országot egy orvos”
Authors: Pitó Klára
Published: August 2015

A globalizáció következtében a magasan képzettek nemzetközi vándorlása – a munkaerőhiány miatt – egyre növekvő fontosságra tesz szert a kormányzati és nemzetközi migrációs és munkaerő-piaci politikákban. Az egészségügyi dolgozók migrációja különös figyelmet kap, mivel hiányuk kihat a lakosság egészségi állapotára, közvetve pedig befolyásolja annak gazdasági teljesítőképességét. Intézményi szinten megjelent a szakember- menedzselés tervezésének igénye, viszont megvalósítását az adathiány ellehetetleníti. Az EU különböző kutatási projektek révén törekszik a migráció nagyságának felbecsülésére az egyes tagországokban. Ehhez kíván, jóllehet nagyon szerény mértékben, hozzájárulni a jelen kutatás. Erdélyi magyar orvos-, gyógyszerész- és végzős nővérképzős hallgatók körében vizsgáltam a migrációs potenciált, azaz a külföldi munkavállalás tervezésében szerepet játszó taszító és vonzó tényezőket, a kedvelt célországokat és a migráns kapcsolatok hatását.A tanulmány az elméleti és módszertani háttér ismertetése után a migrációs potenciált befolyásoló tényezők szerepét három részben elemzi: a szociodemográfiai tényezők, a kulturális (idegennyelv-ismeret) és a társadalmi (migráns kapcsolatok) tőke, valamint a pszichikai tényezők (attitűdök) mentén. Röviden megvizsgálja a tisztított migrációs potenciált, illetve bemutatja a vándorlás ellenében ható faktorokat és a maradás feltételeit.A végzős hallgatók nyers migrációs potenciálja magasnak mondható az erdélyi magyar felnőtt népességhez képest, de megegyezik az erdélyi magyar fiatalok külföldi munkavállalási szándékával (60%). A szociodemográfiai tényezők kevésbé befolyásolják a migrációs terveket, lévén, hogy sok szempontból szelektált, viszonylag homogén népességről van szó. A migráció tervezését leginkább a migráns hálózatok, főként a migráns baráti kapcsolatok segítik elő, továbbá a pesszimista jövőkép és az élettel való elégedetlenség. A család és a szülőföld szeretete a legerősebb helyben tartó tényezők.
A Family of Difference-Cum-Exponential Type Estimators for Estimating the Population Variance Using Auxiliary Information in Sample Surveys
Authors: Jhajj H.S. , Lata Kusam
Published: August 2015

Using auxiliary information, a family of difference-cum-exponential type estimators for estimating the population variance of variable under study have been proposed under double sampling design. Expressions for bias, mean squared error and its minimum values have been obtained. The comparisons have been made with the regression-type estimator by using simple random sampling at both occasions in double sampling design. It has also been shown that better estimators can be obtained from the proposed family of estimators which are more efficient than the linear regression type estimator. Results have also been illustrated numerically as well asgraphically.
On the Cauchy Property in Metric Spaces
Authors: Rawal G.T. , Okelo N.B.
Published: August 2015

In this note the concept of p-quasi-cone metric space is discussed. New results onpoints which are fixed in the metric space are given.
A Novel (G'/G)-Expansion Method and its Application to the Space-Time Fractional Symmetric Regularized Long Wave (SRLW) Equation
Authors: Shakeel Muhammad , Mohyud-Din Syed Tauseef
Published: August 2015

In this work, we use the fractional complex transformation which converts nonlinear fractional partial differential equation to nonlinear ordinary differential equation. A fractional novel (G`/G) - expansion method is used to look for exact solutions of nonlinear evolution equation with the aid of symbolic computation. To check the validity of the method we choose the space-time fractional symmetric regularized long wave (SRLW) equation and as a result, many exact analytical solutions are obtained including hyperbolic function solutions, trigonometric function solutions, and rational solutions. The performance of the method is reliable, useful and gives more new general exactsolutions than the existing methods.
Fixed Point Theorems for Compatible Mappings of Type (R) in 2-Metric Spaces
Authors: Singh Oinam Budhichandra , Indubala Th. , Leenthoi N.
Published: August 2015

The aim of this paper is to introduce the concept of compatible mappings of type (R) in 2-metric spaces and to prove a coincidence point theorem and a fixed point theorem for compatible mappings of type (R) in 2-matric spaces.
Generalized η-Einstein 3-Dimensional Trans-Sasakian Manifold
Authors: Laha Barnali
Published: August 2015

In the present note we have introduced a new concept called generalized η-Einstein manifold in a 3-dimensional trans-Sasakian manifold and have given some preliminary ideas about the same. Inthe next section some geometric properties about this manifold have been deduced. Finally we havejustified the existence of such a manifold by citing an example.
t-Intuitionistic Fuzzy Subalgebra of BG-Algebras
Authors: Barbhuiya S.R.
Published: August 2015

The aim of this paper is to introduced the notion of t-intuitionisticfuzzy subalgebra and t-intuitionistic fuzzy normal subalgebra of BG-algebras.We state and prove some theorems in t-intuitionistic fuzzy subalgebra andt-intuitionistic fuzzy normal subalgebra in BG-algebras. The homomorphicimage and inverse image are investigated in both t-intuitionistic fuzzysubalgebra and normal subalgebras.