bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Эффективность и безопасность метформина и пиоглитазона у пациентов с ишемической болезнью сердца и сахарным диабетом 2-го типа
Authors: Shaienko Z.A. , Rasin M.S.
Published: December 2016

Комбинация метформина (МФ) (2 г в сутки) и пиоглитазона (ПГ) (30 мг в сутки) у 57 больных ишемической болезнью сердца (ИБС) и сахарным диабетом 2-го типа (СД-2) снижает показатели хронического воспаления (ХВ) низкой интенсивности: уровень фактора некроза опухоли альфа в крови — в 5 раз через 6 месяцев, интерлейкина-6 — в четыре раза соответственно по сравнению с исходным уровнем. Эта комбинация является безопасной, оказывает позитивный клинический эффект в отношении ИБС и более эффективно нормализует уровень гликированного гемоглобина у больных по сравнению с комбинацией МФ и препарата сульфонилмочевины. Поскольку ХВ является фактором, инициирующим развитие атеросклероза, ИБС, артериальной гипертензии и СД-2, комбинацию МФ и ПГ следует считать эффективным и безопасным средством профилактики и лечения этих заболеваний, что подтверждается анализом современной научной литературы.
Дефіцит вітаміну D та його сучасна лабораторна діагностика
Authors: Zaft V.B. , Кlimova Zh.О. , Zaft А.А. , Halytska V.V. , Boiko І.V.
Published: December 2016

У статті висвітлено проблему дефіциту вітаміну D та його значущість для організму людини. Наведено сучасні лабораторні методи діагностики дефіциту вітаміну D, що застосовуються в лабораторії ТОВ «Сінево Україна».
Покрокова індивідуальна інтенсифікація терапії цукрового діабету 2-го типу. Який подальший вибір після метформіну? (Огляд літератури)
Authors: Pankiv І.V.
Published: December 2016

Метформін — препарат першої лінії для лікування цукрового діабету (ЦД) 2-го типу, застосування якого зменшує прогресування порушень вуглеводного обміну і сприяє зниженню показників летальності. Прогресуючий перебіг ЦД 2-го типу призводить до того, що пацієнтам, початкова терапія яких включала лише метформін, зрештою потрібне покрокове додавання інших цукрознижувальних препаратів для досягнення і підтримання глікемічного контролю. В огляді літератури аналізуються різні підходи до покрокової індивідуальної інтенсифікації терапії ЦД 2-го типу. Найбільш популярною і вивченою комбінацією, спрямованою на обидва дефекти, що визначають розвиток метаболічних порушень при ЦД 2-го типу (відносний дефіцит інсуліну та інсулінорезистентність), залишається комбінація метформіну з препаратами сульфонілсечовини. Глімепірид має унікальне поєднання інсуліносекретогенних («ощадлива» стимуляція) та інсуліносенситайзерних властивостей при нейтральному ефекті на масу тіла і низькому ризику гіпоглікемій. Тому глімепірид на сьогодні є кращим вибором у хворих на ЦД 2-го типу за наявності кардіоваскулярного ризику порівняно з іншими сульфонілсечовинними препаратами.
Патология щитовидной железы у женщин репродуктивного возраста: преконцепционная подготовка и тактика ведения во время беременности
Authors: Lutsenko L.A.
Published: December 2016

Во время беременности меняется метаболизм йода и тиреоидных гормонов, что является важным фактором при диагностике и лечении патологии щитовидной железы (ЩЖ) у беременных и женщин, которые планируют беременность. Показано, что носительство антител к тиреоидной пероксидазе является фактором, снижающим нормальный функциональный ответ ЩЖ, необходимый для адекватного развития индуцированной беременности. Поэтому при любых нарушениях репродуктивной функции (бесплодие, невынашивание беременности) необходима оценка функции ЩЖ и определение антител к тиреоидной пероксидазе, а наступление беременности у женщин с патологией ЩЖ требует существенной коррекции проводимой терапии.
Аналіз змін якості діабетологічної допомоги за умов впровадження уніфікованого клінічного протоколу з надання медичної допомоги хворим на цукровий діабет 2-го типу
Authors: Tkachenko V.I.
Published: December 2016

У зв’язку з затвердженням уніфікованого клінічного протоколу з ведення цукрового діабету (ЦД) 2-го типу в 2012 році актуальною є оцінка результатів його впровадження та якості медичної допомоги при ЦД. Мета — провести аналіз якості медичної допомоги за 2003–2012–2014 рр. та результатів впровадження уніфікованого клінічного протоколу з надання медичної допомоги хворим на ЦД 2-го типу (наказ МОЗ України № 1118 від 21 грудня 2012 р.) в Україні та Київській області. Матеріали та методи. Нами було розроблено методику, що включає моніторинг індикаторів якості, аналіз даних статистичних звітів медичних закладів, які доповнювалися анкетуванням 543 лікарів і 92 пацієнтів із ЦД 2-го типу та аналізом їх амбулаторних карток. Результати. Якість діабетологічної допомоги на ранніх стадіях впровадження є недостатньою. Рекомендований щорічний моніторинг здійснюється не в повному обсязі, не всіх рекомендованих показників і не в усіх хворих, до того ж у недостатньому обсязі виконуються профілактичні заходи, і в результаті не всі пацієнти досягають цільових рівнів показників. Це призвело до підвищення рівня госпіталізації з приводу ЦД та зменшення первинної захворюваності, що є результатом не тільки недостатньої прихильності лікарів, але й недостатньої прихильності пацієнтів до лікування та впливу соціально-економічних аспектів життя в сучасній Україні. Отримані нами результати подібні до європейських результатів щодо впровадження нових керівництв із ведення цукрового діабету. У зв’язку з наростанням поширеності і захворюваності на ЦД 2-го типу продовжується збільшення навантаження на лікарів-ендокринологів. Із метою оптимізації якості медичної допомоги хворим на ЦД 2-го типу необхідні забезпечення доступності лабораторних досліджень та більш активне залучення лікарів первинної ланки, для чого нами розроблено та запроваджено типовий локальний протокол, форму моніторингу якості діабетологічної допомоги пацієнту, проводяться додаткові освітні заходи (лекції, семінари, тренінги, цикли тематичного удосконалення) для лікарів, медсестер та хворих. Висновки. Якість діабетологічної допомоги на ранній стадії є недостатньою. Запроваджені заходи оптимізації якості діабетологічної допомоги в Київській області дали позитивні результати.
Pathogenetic substantiation of using selenium-containing drugs for the correct disorders of the blood plasma fibrinolytic system in patients with chronic diffuse liver diseases and euthyroid syndrome pathology
Authors: Chympoy K.A. , Pashkovska N.V. , Pankiv V.I.
Published: December 2016

The dynamics of the indices of fibrinolysis and cellular adhesion in patients with chronic diffuse liver diseases and euthyroid syndrome against the ground of administration of selenium-containing drugs, has been studied. The administration of selenium-containing drugs in a comprehensive therapy of patients with chronic diffuse liver diseases with disorders of thyroid homeostasis was found to improve the indices of the blood plasma fibrinolytic system, to reduce adhesive cellular properties and to increase total enzymatic activity of the blood plasma.
Вплив фіксованої комбінації метформіну SR та глімепіриду на показники вуглеводного, ліпідного обміну та жорсткість артеріальної стінки у хворих на цукровий діабет 2-го типу
Authors: Larin O.S. , Zuiev K.O. , Kohut D.H.
Published: December 2016

З метою вивчення впливу цукрознижувальної терапії за допомогою комбінації глімепіриду й метформіну SR упродовж 12 тижнів на показники вуглеводного й ліпідного обміну, динаміку рівня адипокінів у плазмі крові та показники жорсткості артеріальної стінки великих артерій (аорти та її гілок) спостерігали 30 пацієнтів (з них 18 — жінки) з цукровим діабетом 2-го типу віком 60,10 ± 1,08 року із серед-ньою тривалістю основного захворювання 5,7 ± 0,9 року. Результати. Порівняно з початковими значеннями відзначено покращення показників вуглеводного обміну. Так, рівень HbA1c знизився на 1,7 % (р < 0,001), глікемії натще — на 22 % (р < 0,001), постпрандіальної глікемії — на 44 % (р < 0,001). Крім того, на тлі терапії спостерігалося покращення ліпідного обміну: зниження загального холестерину на 13,2 % (р < 0,01), холестерину ліпопротеїнів низької щільності — на 19,3 % (р < 0,01), тригліцеридів — на 30,6 % (р < 0,05). Спостерігалися зміни рівня адипокінів у плазмі крові: зниження рівня адипонектину з 5,98 ± 0,52 мг/мл до 4,45 ± 0,29 мг/мл (р < 0,01), а також тенденція до збільшення рівня лептину в плазмі крові з 14,6 ± 2,3 нг/мл до 18,12 ± 2,90 нг/мл (р > 0,05). Зміни швидкості пульсової хвилі в аорті та аортального індексу аугментації були статистично незначущими (р > 0,05). Зміни антропометричних показників (ваги, індексу маси тіла, окружності талії і стегон), а також загальної кількості жирової тканини, визначеної методом імпедансометрії, були статистично незначущими (р > 0,05).Висновки. Комбінована цукрознижувальна терапія глімепіридом і метформіном SR упродовж 12 тижнів призвела до статистично значущого покращення вуглеводного та ліпідного обміну, не впливала на антропометричні показники й загальну кількість жирової тканини, запобігала прогресуванню артеріосклерозу великих судин за даними показників жорсткості артеріальної стінки.
Особливості антитиреоїдної терапії хворих на дифузний токсичний зоб. Досвід використання карбімазолу
Authors: Pasiechko N.V. , Naumova L.V. , Kulchinska V.M. , Dzhula M.A.
Published: December 2016

У статтірозглянутоклінічнийвипадок. Хворій54років на дифузнийтоксичний зобпроводиласятерапіякарбимазолом, щодозволилонормалізуватирівеньпериферичнихтиреоїднихгормонівіістотнознизитититрантитілдо рецепторівТТГ, щосвідчитьпро істотне зниженняризикувиникненнярецидивутиреотоксикозу.
Артериальные гипертензии надпочечникового генеза: аспекты лабораторного обследования
Authors: Lutsenko L.A.
Published: December 2016

Необходимость правильного выбора тактики ведения пациента с артериальной гипертензией обусловлена возможным развитием сердечной недостаточности и сердечно-сосудистых осложнений. Исключение патологии надпочечных желез — один из важных этапов выявления причины вторичной гипертензии, когда основная роль принадлежит методам лабораторной диагностики.
Цукровий діабет 2-го типу в практиці лікаря сімейної медицини
Authors: Muravliova O.V.
Published: December 2016

Протягом останніх 10 років кількість нових випадків цукрового діабету (ЦД) 2-го типу значно перевищила прогнози експертів. Постійну загрозу являє собою некомпенсований ЦД. Але результати клінічних досліджень доводять, що підтримання цільових (нормальних) показників глюкози допомагає уникнути виникнення та прогресування цих ускладнень. Першим кроком пероральної цукрознижувальної терапії, за сучасними рекомендаціями, є метформін. Покрокова терапія допомагає сімейному лікарю при виборі тактики лікування.
Взаимосвязь сахарного диабета и тиреоидной патологии (обзор литературы)
Authors: Ismailov S.I , Huliamova Kh.R. , Akhmedova Sh.U. , Maksutova N.N.
Published: December 2016

Заболевания щитовидной железы и сахарный диабет как 1-го, так и 2-го типа тесно связаны между собой, что имеет важное клиническое значение при определении чувствительности к инсулину и требований к лечению. В обзоре отражены генетические, патофизиологические и клинические аспекты данной проблемы. Кроме того, имеются сведения о дополнительном эффекте метформина в супрессии уровня тиреотропного гормона.
Оптимізація діагностики і лікування хворих на ускладнений інфаркт міокарда із цукровим діабетом 2-го типу
Authors: Savchenko I.P.
Published: December 2016

Вивчено вплив комплексного лікування з додатковим включенням системної ензимотерапії на клінічні прояви постінфарктного синдрому, параметри кардіогемодинаміки та показники вільнорадикального окислення ліпідів у 42 хворих на інфаркт міокарда з цукровим діабетом 2-го типу та без нього. Встановлено, що додаткове проведення системної ензимотерапії дозволяє досягти позитивного клінічного, гемодинамічного та стійкого антиоксидантного ефекту у хворих із постінфарктним синдромом і цукровим діабетом 2-го типу.
Особенности липидного обмена у больных с пролактиномами на этапах супрессивной терапии агонистами дофамина
Authors: Hohitidze T.H.
Published: December 2016

В работе представлены данные о состоянии липидного обмена на этапах длительной (12 месяцев) супрессивной терапии агонистом дофамина каберголином у 61 больного с пролактиномой. Доказано, что нормализация уровня пролактина на фоне терапии способствует снижению риска развития и прогрессирования атерогенеза путем снижения содержания общего холестерина и повышения холестерина липопротеинов высокой плотности. Супрессивная фармакотерапия каберголином приводит к снижению уровня общего холестерина как у мужчин, так и у женщин. У мужчин было наиболее выражено улучшение соотношения про- и антиатерогенных фракций липидов.
Порушення вуглеводного обміну та компоненти метаболічного синдрому в пацієнток із гіпертонічною хворобою на тлі фізіологічної та постхірургічної менопаузи
Authors: Iliushina H.Ya. , Mitchenko O.I. , Romanov V.Yu.
Published: December 2016

Мета — порівняння характеристик вуглеводного обміну, наявності інших компонентів метаболічного синдрому (МС) на тлі фізіологічної та постхірургічної менопаузи, а також оцінка можливого впливу замісної гормональної терапії (ЗГТ), призначеної для запобігання посткастраційним клімактеричним симптомам у жінок із гіпертонічною хворобою (ГХ) відповідних клінічних груп. Матеріал та методи. Обстежені 112 жінок із ГХ II ст. 1–2-го ступеня, середній вік яких становив 46,14 ± 1,60 року: I група — 37 хворих (середній вік — 45,70 ± 1,45 року) із ГХ II ст. і постхірургічною менопаузою в репродуктивному віці без ЗГТ; II група — 37 хворих (середній вік — 44,90 ± 1,82 року) із ГХ II ст. і постхірургічною менопаузою, яким призначалася комбінована ЗГТ; ІІІ група — 38 хворих (середній вік — 47,83 ± 1,70 року) із ГХ II ст. на тлі фізіологічної менопаузи без ЗГТ. Виявлення МС проводилося відповідно до Консенсусу Міжнародної діабетичної федерації (2009 р.). Результати. У жінок репродуктивного віку з постхірургічною менопаузою на тлі маніфестної гіпоестрогенемії без ЗГТ формуються порушення вуглеводного обміну, що проявляються вірогідним (р < 0,01) зростанням рівнів глюкози натще, у глікемічному профілі, характеристик інсулінорезистентності (ІР) за індексом НОМА та глікованого гемоглобіну, що асоціюється з мінімальним відсотком виявленої нормоглікемії (37,8 %), найбільшим відсотком ІР (89,2 %) і ЦД (29,7 %) на відміну від значно вищих показників нормоглікемії на тлі прийому ЗГТ (83,7 %) та ранньої фізіологічної менопаузи (63,1 %), нижчих відсотків ІР (70,3 та 65,8 %) і ЦД (2,7 та 0 %) у двох останніх групах хворих. Призначення ЗГТ жінкам репродуктивного віку з постхірургічною менопаузою оптимізує вуглеводний і ліпідний обмін, що проявляється майже вдвічі меншим числом випадків (45,9 проти 81,1 %) реєстрації МС та вірогідно (р < 0,01) меншою кількістю виявлених компонентів МС. Висновки. У жінок як із постхірургічною, так і з ранньою фізіологічною менопаузою на тлі гіпоестрогенемії присутні значні порушення вуглеводного обміну у вигляді гіперглікемії, ІР, ЦД, що асоціюються з кластером кардіометаболічних симптомів, які формують менопаузальний МС. Усі вищезгадані зрушення максимально маніфестують у хворих із пост-хірургічною менопаузою без ЗГТ, призначення якої в другій групі дозволило запобігти гіпоестрогенемії та уповільнити перебіг продіабетогенних змін вуглеводного обміну.
Влияние гипогликемизирующей терапии на динамику массы тела
Authors: Hendeleka H.F. , Hendeleka A.N.
Published: December 2016

В лекции рассматривается влияние лечения сахароснижающими препаратами разных групп на массу тела больных сахарным диабетом 2-го типа. Приводятся схемы рациональной фармакотерапии больных сахарным диабетом 2-го типа.
Лабораторные аспекты диагностики гиперпролактинемии
Authors: Rykova O.V.
Published: December 2016

В статье представлены современные лабораторные аспекты диагностики гиперпролактинемии и контроля эффективности лечения согласно руководству Diagnosis and Treatment of Hyperprolactinemia: An Endocrine Society Clinical Practice Guideline, 2011 г.
Стан статевої функції у чоловіків, хворих на цукровий діабет 2-го типу
Authors: Luchytskyi V.Ye.
Published: December 2016

Статева дисфункція розглядається як одне з найчастіших ускладнень цукрового діабету 2-го типу. Патологічним змінам в органах статевої системи у чоловіків, які страждають від цукрового діабету, властивий хронічний прогресуючий характер, причому ці зміни негативно впливають на перебіг діабету. Мета дослідження — вивчити стан статевої функції у чоловіків, які страждають від цукрового діабету 2-го типу. Матеріали і методи. Обстежено 205 чоловіків, хворих на цукровий діабет 2-го типу, зі скаргами на порушення еректильної функції (середній вік 48,0 ± 4,6 року). Оцінка порушень статевої функції проводилася згідно з даними анкетування пацієнтів за шкалою міжнародного індексу еректильної функції та квантифікаційною шкалою сексуальної формули чоловіка. Результати. Середній показник індексу еректильної функції становив 17,23 ± 2,08 бала vs 26,75 ± 0,79 бала у контрольній групі (р < 0,01). Показник задоволення статевим актом у пацієнтів із цукровим діабетом 2-го типу був знижений (9,34 ± 0,93) порівняно з контролем (16,18 ± 0,68; р < 0,01). Показники оргастичних відчуттів (6,48 ± 0,72 бала) і статевого потягу (9,44 ± 0,95 бала) в обстежених пацієнтів були нижчі, ніж у контрольній групі (9,23 ± 0,26 бала (р < 0,05) і 13,93 ± 0,56 бала (р < 0,01) відповідно). Найбільш висока частота еректильной дисфункції у чоловіків, хворих на цукровий діабет 2-го типу, припадає на вікову групу старше 40 років. У більшості хворих на цукровий діабет 2-го типу (62,4 %) спостерігається еректильна дисфункція помірного ступеня. Рівень загального тестостерону в обстежених чоловіків віком 41–50 років був знижений порівняно з контрольною групою (3,1 ± 0,47 нг/мл і 5,63 ± 0,9 нг/мл відповідно, р < 0,01), але перебував на нижній межі вікової норми. У більшості чоловіків, хворих на цукровий діабет 2-го типу, спостерігалося ураження декількох складових копулятивного циклу: трьох складових — у 55,3 % пацієнтів і двох складових — у 18,4 % хворих.
Селенодефицит и возрастзависимая патология (в фокусе дейодиназы)
Authors: Honcharova O.A. , Illinа I.M.
Published: December 2016

Проанализированы данные литературы, касающиеся наличия метаболической памяти, связанной с формированием адаптивных реакций в результате влияния разнообразных факторов внешней среды. На примере селенопротеинов дейодиназ прослежены механизмы коррекции метаболизма в условиях селенодефицита, подтверждающие наличие теории сортировки (triage theory). Приведены данные собственных наблюдений, позволяющие сделать предварительный вывод о недостаточном обеспечении селеном, как минимум, в некоторых зонах Украины.
Актуальні європейські рекомендації щодо ведення хронічного гiпопаратиреозу в дорослих. За матеріалами 17-го конгресу Європейського товариства ендокринологів, Дублін, Ірландія, 16–20 травня 2015 р.
Authors: Komissarenko Yu.I. , Bobryk M.I. , Sіdorova I.V. , Burka O.A.
Published: December 2016

Клінічне керівництво з гіпопаратиреозу Європейського товариства ендокринологів схвалено Європейським конгресом ендокринологів (травень 2015 р.) і було опубліковано в European Journal of Endocrinology в червні 2015 р.Автори рекомендують скринінг на гіпопаратиреоз усім пацієнтам, у яких була операція в ділянці шиї. При наявності гіпокальціємії і низького рівня паратгормона необхідно провести обстеження на хронічний гіпопаратиреоз.
Препарат Цитофлавін® у лікуванні дисциркуляторної енцефалопатії у хворих на цукровий діабет 2-го типу: досвід використання
Authors: Chernobrova .I. , Litvinova S.V. , Chernobrova V.I. , Ferubko A.S. , Hayuk Marua , Golovan A.V.
Published: December 2016

У статті наведені результати застосування препарату Цитофлавін® для лікування дисциркуляторної енцефалопатії в 42 хворих на цукровий діабет 2-го типу.
Досвід використання дапагліфлозину у хворих на цукровий діабет 2-го типу
Authors: Shkala L.V. , Kleban Ya.I. , Cherpak O.V. , Shkala O.V. , Karapetian O.A. , Volkovska T.H.
Published: December 2016

У статті наведені результати застосування нового цукрознижувального препарату — селективного інгібітору натрій-глюкозного котранспортеру 2-го типу — дапагліфлозину у хворих на цукровий діабет (ЦД) 2-го типу. Проаналізовано вплив даного препарату на ефективність глікемічного конт-ролю, рівень артеріального тиску (АТ), ліпідний спектр крові, масу тіла, оцінений комплайєнс. Власний досвід використання дапагліфлозину у складі комбінованої цукрознижувальної терапії вказує на те, що препарат зручний у застосуванні, допомагає досягти достатнього глікемічного контролю (вірогідне зниження глікованого гемоглобіну у середньому на 0,98 %), зменшує масу тіла за наявності ожиріння або надлишкової маси (зниження індексу маси тіла в середньому на 1,78 кг/м2), позитивно впливає на АТ, істотно не впливає на корекцію дисліпідемії за наявності транзиторних побічних реакцій в окремих жінок у вигляді циститу та вульвовагініту, що не потребують відміни лікування. Застосування дапагліфлозину в комплексній цукрознижувальній терапії пацієнтів із ЦД 2-го типу є доцільним для досягнення компенсації.
Шляхи корекції модифікованих факторів ризику в лікуванні синдрому діабетичної стопи
Authors: Marchenko О.V.
Published: December 2016

У роботі визначено модифіковані фактори ризику, що впливають на розвиток і перебіг виразкових дефектів стоп у хворих на цукровий діабет (ЦД) із синдромом діабетичної стопи (СДС). У більшості хворих на ЦД при надходженні до стаціонару з приводу СДС відзначаються: тривала декомпенсація ЦД, порушення ліпідного обміну, супутня серцево-судинна патологія (ішемічна хвороба серця), артеріальна гіпертензія). Встановлено, що формування сенсомоторної нейропатії у пацієнтів із ЦД є основним фактором ризику утворення виразкових дефектів стоп. На момент виявлення виразки у більшості пацієнтів спостерігається поєднання сенсомоторної нейропатії з іншими факторами ризику — деформацією стоп, наявністю виразок і/або ампутацій в анамнезі, макроангіопатією. Наявність інфекції у виразковому дефекті є значущим фактором ризику несприятливого перебігу СДС. Досягнення стабільної компенсації ЦД, цільових значень ліпідного спектра крові та артеріального тиску дозволяє у коротші терміни забезпечити загоєння виразкових дефектів.
Ускладнений оніхомікоз у хворих із метаболічним синдромом: клінічні аспекти девіацій лабораторних ознак ендотеліальної дисфункції та полігіповітамінозу
Authors: Nadashkevich O.N. , Verhun A.R. , Kit Z.M. , Verhun O.M.
Published: December 2016

Обстежено 93 хворих віком від 52 до 85 років із метаболічним синдромом та супутнім ускладненим мікотичним ураженням нігтів. У всіх пацієнтів визначено вміст оксиду азоту та ендотеліну-1. Проведено дослідження вмісту вітамінів В1, В2, РР, В6 і С у крові та екскреції дериватів із сечею до і в процесі лікування хворих на деструктивний оніхомікоз. Констатовано, що в більшості хворих (вік понад 50 років) на поліоніхомікоз із коморбідним фоновим метаболічним синдромом наявна ендотеліальна дисфункція та полівітамінна недостатність, що потребує корекції.
Особливості фенотипу тяжкої бронхіальної астми у школярів із схильністю до надлишкової маси тіла
Authors: Ivanova L.A.
Published: December 2016

Одним з аспектів недостатнього контролю тяжкої бронхіальної астми (БА) вважається її фенотипова неоднорідність. Хоча взаємозв’язок між ожирінням та БА не викликає сумнівів, механізм розвитку цього фенотипу захворювання ще недостатньо вивчений. Метою дослідження було підвищення ефективності базисної терапії тяжкої БА в дітей шкільного віку із схильністю до надлишкової маси тіла на підставі аналізу показників контролю, інфламатометрії та спірометричних характеристик. На базі пульмонологічного відділення обласної дитячої клінічної лікарні (м. Чернівці) обстежено18 дітей, схильних до надлишкової маси тіла, в яких індекс маси тіла перевищував межі 95% довірчого інтервалу (21,7 кг/м2) (І клінічна група). Групу контролю сформували 39 хворих на тяжку БА, які не схильні до надлишкової маси тіла. Доведено, що схильність до надлишкової маси тіла в дітей, хворих на тяжку персистувальну БА, негативно впливає на показники досягнення контролю захворювання. Установлена нижча ефективність базисного лікування в дітей із схильністю до надлишкової маси тіла, що пояснюється вірогідно більшою часткою в даній групі школярів із нейтрофільним характером запалення бронхів та гіперчутливістю дихальних шляхів до гістаміну.
Значення фактора Віллебранда як предиктора ризику розвитку остеопоротичного процесу в жінок із гіпотиреозом
Authors: Pankiv I.V.
Published: December 2016

У проведеному дослідженні встановлено значення фактора Віллебранда як маркера ендотеліальної дисфункції у формуванні та прогнозуванні ризику розвитку остепоротичного процесу в жінок із гіпотиреозом. У жінок постменопаузального періоду з гіпотиреозом спостерігається вірогідне збільшення концентрації фактора Віллебранда при остеопенії в поперековому відділі хребта. Високі концентрації фактора Віллебранда у жінок із гіпотиреозом слід розглядати як предиктор ризику розвитку остеопоротичного процесу. Підвищений рівень С-реактивного білка належить до несприятливих прогностичних ознак щодо зниження мінеральної щільності кісткової тканини у хворих на первинний гіпотиреоз.
Особливості цитокінового профілю у хворих на гіпотиреоз із супутнім хронічним холециститом
Authors: Prysiazhniuk I.V. , Pashkovska N.V.
Published: December 2016

Досліджено особливості показників цитокінової регуляції у пацієнтів із гіпотиреозом та супутнім хронічним холециститом та їх взаємозв’язки з біохімічними показниками крові та параметрами ліпідного профілю. Рівень прозапального інтерлейкіну-1β (IL-1β) у хворих дослідної групи на 55,3 % (p = 0,03) переважав аналогічний показник в осіб групи контролю. Уміст IL-1β позитивно корелював із концентрацією сечовини (r = 0,41, p = 0,04), активністю аспартатамінотрансферази (АсАТ) (r = 0,40, p = 0,05) та аланінамінотрансферази (АлАТ) (r = 0,43, p = 0,04). У пацієнтів із гіпотиреозом та хронічним холециститом концентрація фактора некрозу пухлини α (TNF-α) у 4,6 раза (p = 0,0005) переважала показник у практично здорових осіб та на 23,1 % (p = 0,04) — у пацієнтів групи порівняння. Встановлені прямі кореляційні зв’язки між рівнем TNF-α та активністю АлАТ (r = 0,47, p = 0,02), АсАТ (r = 0,52, p = 0,01), лужної фосфатази (r = 0,60, p = 0,002) та γ-глутамілтранспептидази (r = 0,52, p = 0,01). Концентрація протизапального IL-10 у крові хворих на гіпотиреоз із супутнім хронічним холециститом була вірогідно нижчою порівняно з показником у практично здорових осіб та пацієнтів із хронічним холециститом на 56,4 % (p = 0,05) та 53,8 % (p = 0,04) відповідно. Встановлена обернена кореляція між умістом IL-10 та активністю гамма-глутамілтранспептидази (r = –0,44, p = 0,04), АлАТ (r = –0,39, p = 0,09), рівнем загального холестерину (r = –0,46, p = 0,03), холестерину ліпопротеїнів низької щільності (r = –0,51, p = 0,01), холестерину ліпопротеїнів дуже низької щільності (r = –0,43, p = 0,04).
Особливості порушень мінерального обміну у хворих на багатовузловий зоб після тиреоїдектомії
Authors: Kashperska V.Ya.
Published: December 2016

У статті встановлено особливості показників кальцію, фосфору, паратгормона та вітаміну D у хворих на багатовузловий нетоксичний зоб після тиреоїдектомії. Встановлено, що вік хворих понад 60 років, більший об’єм щитоподібної залози, більш низький рівень 25(ОН)D до операції, зниження рівня паратгормона після операції є основними факторами, що впливають на розвиток гіпокальціємії у хворих на багатовузловий зоб після тиреоїдектомії. Рівень 25(ОН)D нижче від 20 нг/мл слід розглядати як специфічний і чутливий доопераційний предиктор розвитку гіпокальціємії після тиреоїдектомії, а також стійкого гіпопаратиреозу. Предиктором розвитку зазначених станів можна вважати рівень паратгормона після операції нижче від 10 пг/мл.
Діагностика діабетичної нефропатії у хворих на цукровий діабет 2-го типу в поєднанні з неалкогольною жировою хворобою печінки (Огляд літератури та власні дані)
Authors: Кravchun N.O. , Dorosh О.H. , Romanova I.P. , Cherniavska I.V. , Polozova L.H. , Dunaieva I.P. , Cherniaieva А.О.
Published: December 2016

У статті досліджено показники ниркових проб у хворих на цукровий діабет (ЦД) 2-го типу в поєднанні з неалкогольною жировою хворобою печінки (НАЖХП). Встановлено, що НАЖХП у хворих на ЦД 2-го типу потенціює розвиток діабетичної нефропатії. У хворих на ЦД 2-го типу з НАЖХП констатується підсилення канальцевої реабсорбції, що виникає внаслідок порушення співвідношення «вазоконстрикція/вазодилатація». Креатинін сечі можна вважати стабільним показником серед параметрів печінкових проб і раннім маркером прогресування діабетичної нефропатії у хворих на ЦД 2-го типу з НАЖХП.
Случай сочетания синдрома пустого турецкого седла и опухоли надпочечника с ложным преждевременным половым развитием у четырехлетнего мальчика
Authors: Babakhodjaieva Sh.A. , Urmanova Yu.M.
Published: December 2016

Описан случай сочетания синдрома пустого турецкого седла и опухоли надпочечника с ложным преждевременным половым развитием у четырехлетнего мальчика. При этом у пациента до удаления опухоли надпочечника отмечалось ложное преждевременное половое созревание, а после удаления опухоли диагностирован гипогонадотропный гипогонадизм и низкорослость на фоне синдрома пустого турецкого седла. Необходимо назначение терапии генно-инженерным гормоном роста (у пациента зоны роста открыты), а также курсы терапии хорионическим гонадотропином.
Значение определения клинико-диагностических маркеров агрессивности неактивных аденом гипофиза
Authors: Urmanova Yu.M. , Khalimova Z.Yu. , Faizullaev R.B. , Shakirova M.Yu. , Kholova D.Sh.
Published: December 2016

Под наблюдением находилось 60 больных с неактивными аденомами гипофиза (НАГ). Преобладали пациенты с крупноклеточной хромофобной аденомой гипофиза (81,6 %). Частота мелкоклеточной НАГ составляла 10 %. В одном случае (3,3 %) наблюдалась злокачественная гигантская макро-аденома гипофиза с рецидивом роста и метастазированием в головной мозг. Маркерами агрессивности течения НАГ являются молодой возраст пациента, выраженность начальных симптомов манифестации болезни, большие размеры опухоли, асимметричность и деформация гипофиза, признаки инвазии опухоли в соседние ткани/артерии/кавернозный синус, наличие мелкоклеточных и/или темноклеточных хромофобных аденом, пангипопитуитаризм.
Компьютерно-томографическая характеристика образований надпочечников
Authors: Аlimukhamedova H.А. , Khalimova Z.Yu.
Published: December 2016

Целью исследования стало изучение компьютерно-томографической характеристики образований надпочечников. Обследовано 98 больных с образованиями надпочечников. Больным проводили клинико-биохимические, гормональные исследования, компьютерную томографию надпочечников. У пациентов с образованиями надпочечников до 1 см (n = 57) длина надпочечника составляла 3,0 ± ± 0,26/3,06 ± 0,22 см, что достоверно выше по сравнению с контролем; р < 0,01 и р < 0,001 соответственно слева и справа. Денситометрические показатели данных образований варьировали от 27,1 ± 1,59 до 34,86 ± 2,20 слева и от 25,30 ± 1,32 до 38,13 ± 3,06 справа и в среднем составили 39,10 ± 1,87 едHU. Пациенты с образованиями от 1 до 3 см (n = 17) достоверно отличались от здорового контроля, но не отличались от двух остальных групп. Плотностные показатели этих образований варьировали от 27,40 ± 3,14 до 40,80 ± 3,68 едHU и в среднем составили 34,10 ± 3,62 едHU. У больных с большими образованиями надпочечников (n = 24) они имели значительную плотность, достоверно повышенную как по сравнению с контролем, так и с двумя предыдущими группами. Образования исходили из патологически измененной, диффузно гиперплазированной ткани надпочечников, характеризующейся утолщением ножек, увеличением длины до 3,10 ± 0,38 см. Для кортикостером характерно относительное достоверное снижение плотности образований, плотности и размеров надпочечников по сравнению с пациентами, у которых уровень кортизола был в норме. У больных с альдостеромами размеры надпочечников были больше, их плотностная вариация также превалировала, особенно отличалась плотность самого образования. У больных с феохромоцитомой, за исключением достоверно значимых отклонений показателей длины, толщины и высоты надпочечников с обеих сторон в сторону их повышения, имело место трудноразличимое по плотности образование надпочечников.
Роль деяких мікроелементів у розвитку ендокринних порушень. Можливості скринінгу та ранньої діагностики
Authors: Rusnak I.T.
Published: December 2016

Метою роботи був огляд літературних даних про зв’язок рівня мікроелементів організму, зокрема хрому та селену, з виникненням ендокринних порушень, їх виявлення, використання аналізу елементів волосся для скринінгу та ранньої діагностики.
Клинико-гормональные критерии оценки эффективности супрессивной терапии каберголином у больных с органической гиперпролактинемией
Authors: Khyzhniak O.O. , Hohitidze T.H. , Mykytiuk M.R.
Published: December 2016

Актуальность. В современных международных рекомендациях не выделены критерии оценки клинических симптомов, в том числе со стороны соматического, неврологического статуса, хотя практически все нейроэндокринологи признают наличие именно неспецифических жалоб и симптомов у больных с органической гиперпролактинемией. Лечение органической гиперпролактинемии направлено на достижение восстановления нормального уровня биологически активного пролактина (ПРЛ) и уменьшение объема аденомы. Цель исследования — изучить клинико-гормональную эффективность разных режимов супрессивной терапии каберголином у больных с пролактиномами за период 12 месяцев. Материалы и методы исследования. Обследованы и прошли 12-месячный курс лечения селективным агонистом дофамина (АгДоф) каберголином (САВ) 61 пациент с пролактиномой (ПРОЛ) (52 женщины и 9 мужчин) в возрасте 16–66 лет. Общая длительность заболевания составляла от 1 до 60 мес., средняя — 12,3 ± 10,1 мес. Среди женщин, получавших терапию САВ, у 40 была микроПРОЛ, у 12 макро- и гигантская ПРОЛ. Среди мужчин у 2 была микроаденома, у 7 макроаденома. ПРОЛ верифицировали с помощью магнитно-резонансной томографии (МРТ). Уровень ПРЛ в крови (нг/мл) определяли иммуноферментным методом на автоматическом анализаторе Stat Fax 2100 (Awareness Technology, США) с помощью коммерческого набора реактивов ELISA (DRG Diagnostics, США). Применяли два режима терапии: первый — режим постепенного наращивания дозы САВ, начиная с 0,5 мг в неделю с последующим контролем уровня ПРЛ в крови каждые 4 нед. и титрацией дозы препарата при необходимости (увеличение недельной дозы на 0,25–0,5 мг). Второй — режим высоких стартовых доз из расчета: количество таблеток САВ (0,5 мг) соответствовало кратности повышения уровня ПРЛ в крови по отношению к верхней границе возрастной нормы, но не более 4 мг (8 таблеток) в неделю. Статистический анализ полученных данных проводили с использованием программного комплекса Statgraphics Plus for Windows 3.0 (Manugistic Inc. USA). Результаты. Предложена интегральная балльная система оценки клинико-гормональной эффективности супрессивной терапии САВ у больных с органической гиперпролактинемией, которая позволяет на всех этапах динамического наблюдения проводить коррекцию схемы лечения, оценить возможный риск от применения больших доз препарата и оптимизировать подбор адекватной дозы препарата. Оптимальным режимом терапии каберголином у пациентов с микропролактиномой является режим постепенного увеличения дозы, положительный клинико-гормональный эффект которого наблюдается у 80 % пациентов через 3 месяца после начала лечения. Выводы. Назначение режима высоких стартовых доз каберголина пациентам с макро- и гигантскими пролактиномами позволяет в более короткие сроки (через 1 мес.) добиться достоверной позитивной динамики показателей неврологического, общесоматического и гормонального статуса по сравнению с группой больных, получавших терапию в режиме постепенного увеличения дозы препарата.
Diabetes Mellitus and Some Microelements
Authors: Rusnak I.T.
Published: December 2016

This literature review describes the role of the different trace elements in the development, progression and prevention of diabetes mellitus and its complications. The results of the studies of microelements in blood, urine and hair are presented.
Порушення системи перекисного окислення ліпідів при цукровому діабеті 2-го типу (огляд літератури)
Authors: Mokryi V.Ya. , Ziablitsev S.V. , Borys R.M.
Published: December 2016

В огляді наведені сучасні дані щодо стану проблеми цукрового діабету 2-го типу та ролі оксидативного стресу. За останнє десятиліття кількість пацієнтів, хворих на цукровий діабет, зросла більше ніж на 150 млн по всьому світі; 90 % випадків — це цукровий діабет 2-го типу. За прогнозами Всесвітньої організації охорони здоров’я, до 2030 року цукровий діабет стане сьомою за значенням причиною смертності у світі. При цукровому діабеті створюються ідеальні умови для розвитку оксидативного стресу, основну роль в якому відіграє перекисне окислення ліпідів. Саме оксидативний стрес становить основу судинних ускладнень та уражає β-клітини, що призводить до прогресування захворювання. Раннє виявлення ознак оксидативного стресу та його корекція є пріоритетним завданням предикативної і профілактичної медицини.
Первичная надпочечниковая недостаточность: диагностика и менеджмент (по материалам 17th European Congress of Endocrinology, Dublin, Ireland 16–20 May, 2015)
Authors: Komisarenko Yu.I , Sydorov I.V. , Bobryk M.I. , Reznichenko V.M.
Published: December 2016

Первичная надпочечниковая недостаточность (ПНН, болезнь Аддисона) — курабельное заболевание, остающееся потенциально смертельным. ПНН нередко выявляется уже в состоянии надпочечникового криза, при этом своевременная неотложная терапия может предотвратить летальный исход. Для минимизации риска возникновения как надпочечниковых кризов, так и побочных эффектов заместительной терапии при данной патологии чрезвычайно важны индивидуализация схемы лечения (оптимальными являются препараты гидрокортизона в сочетании с флудрокортизоном), выявление сопутствующих аутоиммунных заболеваний, обучение пациентов умению как корректировать ежедневную терапию, так и делать себе инъекции глюкокортикоидов при появлении умеренно выраженных сопутствующих заболеваний. Продолжительность жизни пациентов, получающих адекватную терапию и находящихся под регулярным наблюдением, не отличается от среднестатистической.
Селен і захворювання щитоподібної залози
Authors: Pashkovska N.V.
Published: December 2016

У лекції наведені відомості про значення селену для забезпечення тиреоїдного гомеостазу, роль дефіциту селену в патогенезі захворювань щитоподібної залози, а також ефективність застосування селеновмісних препаратів у лікуванні тиреопатій різного генезу.
Вплив ендокринних захворювань на функціонування репродуктивної системи
Authors: Коrytko О.О.
Published: December 2016

У лекції розглядаються питання впливу ендокринних захворювань на функціонування репродуктивної системи. Репродуктивна система жінки подається як сукупність взаємозв’язаних структурних елементів: гіпоталамуса, гіпофіза, яєчників, органів-мішеней та інших ендокринних залоз, що забезпечують реалізацію генеративної функції. Під час вагітності змінюється метаболізм гормонів, що є важливим чинником при діагностиці та лікуванні ендокринної патології у вагітних і жінок, які планують вагітність. Підкреслюється, що наявність субклінічних розладів органів ендокринної системи є чинником, що знижує нормальну функціональну відповідь, необхідну для адекватного розвитку індукованої вагітності. Тому при будь-яких порушеннях репродуктивної функції (безплідність, невиношування вагітності) необхідна оцінка функції органів ендокринної системи, а настання вагітності в жінок з ендокринною патологією потребує суттєвої корекції проваджуваної терапії.
Изменение стиля жизни как профилактика развития сахарного диабета
Authors: Zherdeva N.N. , Klymenko R.P. , Fruscheva O.L.
Published: December 2016

Инсулинорезистентность является не только причиной нарушения толерантности к углеводам и сахарного диабета 2-го типа, но и фактором развития сердечно-сосудистых заболеваний. Однако мы сталкиваемся с тем, что пациенты не всегда готовы принимать препараты, даже с целью снижения риска развития такого заболевания, как сахарный диабет. Поэтому такой группе больных необходимо предлагать альтернативные подходы к лечению.Целью нашего исследования было определить влияние препарата Гуарем на показатели углеводного, липидного обмена и массу тела у пациентов с нарушением толерантности к углеводам.В исследовании принимали участие 60 пациентов с нарушением толерантности к углеводам. Больные были разделены на 3 группы по 20 человек в каждой.В первую группу были включены пациенты, получавшие в качестве липидоснижающей терапии статины, во вторую — статины + фибраты, в третью — не принимающие гиполипидемическую терапию. В результате проведенного лечения во всех группах отмечалось уменьшение массы тела: в 1-й — на 3,94 %, во второй — на 3,63 % и в третьей — на 5,48 %. Достоверное снижение уровня общего холестерина и триглицеридов после лечения наблюдалось в группе не принимавших липидоснижающую терапию. В группе пациентов, получавших статины, отмечалось статистически значимое снижение уровня триглицеридов. Таким образом, мы можем сделать вывод, что применение препарата Гуарем за счет замедления эвакуации содержимого из желудка приводит к снижению массы тела, нормализации уровня триглицеридов, холестерина, способствует изменению пищевых привычек (адаптирует к режиму частого дробного питания, уменьшению объема и калорийности рациона).
Peculiarities of Indices of Thyroid Homeostasis in Patients with Metabolic Syndrome Depending on Body Mass Index
Authors: Abramova N.O. , Pashkovska N.V.
Published: December 2016

Introduction. Nonthyroidal illness syndrome develops in patients against the background of chronic comorbidity as a result of impaired peripheral conversion of thyroid hormones and is characterized by low levels of triiodothyronine (T3).Objective of the study: to find out the features of thyroid homeostasis in patients with metabolic syndrome (MS).Materials and methods. 64 patients with MS and 20 healthy individuals were involved in the investigation. We determined the level of thyroid stimulating hormone (TSH), free thyroxine (fT4) and free triiodothyronine (fT3). To study the functional status of the pituitary-thyroid axis, we calculated fT3/fT4 ratio and thyroid index (TI). Peripheral activity of thyroid hormones was estimated by total thyroid index (TTI).Results. In the course of our study, lower fT3 levels and increased levels of TSH and fT4 was revealed in patients with MS compared with the group of healthy subjects (p < 0.05). We found a reduction of fT3/fT4 ratio (p < 0.05) compared to the control group (p< 0.05). TTI was lower in the examined patients compared with the group of healthy individuals (p < 0.05).As a result of correlation analysis, it was established that body mass index negatively correlated with the level of fT3 (r = –0.341, p < 0.05), fT3/fT4 index (r = –0.458, p < 0.05), TI (r = –0.415, p < 0.05) and TTI (r = –0.335, p < 0.05) and positively — with levels of fT4 (r = 0.405, p < 0.05) and TSH (r = 0.327, p < 0.05).Conclusion. The obtained data suggests the development of nonthyroidal illness syndrome in patients with metabolic syndrome as a result of impaired peripheral conversion of thyroid hormones, which deepens with body mass index growth, i.e. the class of obesity.
Применение оригинального L-орнитина-L-аспартата у больных с комплексной кардиоваскулярной патологией и сахарным диабетом 2-го типа
Authors: Zharynova V.Yu. , Ihrunova K.N. , Bodretska L.A. , Chyzhova V.P. , Samots I.A. , Butynets Zh.S. , Haletskyi A.Yu. , Benkovska N.N. , Tabakovych-Vatseba V.O.
Published: December 2016

Статья посвящена вопросам лечения неалкогольной жировой болезни печени как осложнения у пациентов с комплексной кардиоваскулярной патологией и сахарным диабетом 2-го типа. Приведены данные исследования влияния препарата Гепа-Мерц® на функциональное состояние печени, эндотелия, реологические свойства крови, состояние капиллярного кровотока, маркеры эндотоксикоза и клиническое состояние у данной категории пациентов. Полученные результаты подтверждают возможность влияния препарата Гепа-Мерц® на функциональные нарушения работы печени у пациентов с комплексной кардиоваскулярной патологией и сахарным диабетом 2-го типа.
Особливості перебігу цукрового діабету 2-го типу у поєднанні з гіпотиреозом
Authors: Yuzvenko T.Yu.
Published: December 2016

Вступ. Останні десятиліття характеризуються значним збільшенням частоти захворювань органів ендокринної системи зі зміною структури, насамперед випадків поліендокринопатій, особливе місце серед яких займають поєднання цукрового діабету (ЦД) і тиреопатій. Збільшення частоти поєднання ЦД 2-го типу з гіпотиреозом впливає на особливості клінічного перебігу такої патології, залишається актуальною проблемою сучасної медичної науки. Мета дослідження: вивчення частоти гіпотиреозу у хворих на ЦД 2-го типу та встановлення клінічних особливостей перебігу ЦД 2-го типу у поєднанні з гіпотиреозом. Матеріали і методи. Проведено обстеження 179 хворих на ЦД у поєднанні з первинним гіпотиреозом, у тому числі 64 хворих на ЦД 1-го типу і 115 хворих на ЦД 2-го типу. Групу порівняння становили 62 хворі на ЦД без гіпотиреозу (з них 27 — із ЦД 1-го типу, 35 — із ЦД 2-го типу). Функціональний стан щитоподібної залози (ЩЗ) оцінювали за допомогою визначення базальних концентрацій тиреотропного гормона і вільної фракції тироксину. Результати. Встановлено, що пацієнти із ЦД 2-го типу та гіпотиреозом належали до більш старшої вікової категорії, ніж пацієнти з ЦД 1-го типу та гіпотиреозом. Так, вік пацієнтів у групі хворих на ЦД 1-го типу з гіпотиреозом становив 35,3 ± 9,5 року та у групі хворих на ЦД 2-го типу з гіпотиреозом — 47,6 ± 11,0 року. В усіх групах хворих відсоток жінок був значно вищим за чоловіків. Виявлено вірогідні відмінності щодо показника амплітуди глікемії — його збільшення у хворих на ЦД 1-го типу з гіпотиреозом. При поєднанні ЦД 2-го типу з гіпотиреозом показники ліпідного обміну були вищими, ніж при ЦД 2-го типу без тиреоїдної патології. Це підтверджує вплив гіпотиреозу на ліпідний обмін та обумовлює підвищення ризику прогресування серцево-судинних ускладнень за наявності двох захворювань. Висновки. Серед обстежених хворих гіпотиреоз траплявся у 2,4 раза частіше при ЦД 2-го типу, ніж при ЦД 1-го типу, що свідчить про більше число чинників ризику розвитку супутньої автоімунної патології за умов метаболічних порушень при ЦД 2-го типу. Інсулінорезистентність та гіперінсулінемія, що відзначаються при ЦД 2-го типу, сприяють проліферативним процесам, у тому числі й у тканині ЩЗ, а більш старший вік хворих на ЦД 2-го типу сприяє прогресуванню інволютивних змін і подальшому розвитку гіпофункції ЩЗ. Рекомендується обов’язкове комплексне обстеження хворих на ЦД 2-го типу щодо наявності супутньої тиреоїдної патології.