bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Eksistensi Putusan Basyarnas Dalam Eksekusi Hak Tanggungan Terhadap Sengketa Perbankan Syariah
Authors: Sunarti Andi , Yuhelson Yuhelson , Kencanawati Erny
Published: November 2022

Penyelesaian permasalahan yang timbul dalam akad perbankan syariah jaminan hak tanggungan didasarkan pada asas mengikatnya akad (Mabda’ Wujub Al Wafa’ Bi Al’ Aqad/Asas Pacta Sunt Servanda) yang berarti bahwa akad para pihak yang dibuat secara sah mengikat para pihak sebagai undang-undang. Di dalam penyelesaian perselisihan pada salah satu akad pembiayaan melalui perbankan syariah terdapat pilihan cara penyelesaian antara lain penyelesaian secara musyawarah dan mufakat, penyelesaian melalui Alternatif Penyelesaian Sengketa (APS), antara lain: Mediasi, Arbitrase, Konsiliasi dan Penilaian Ahli serta penyelesaian melalui Peradilan Agama.  Jenis penelitian ini menggunakan metode penelitian kualitatif desktiptif. Basyarnas dibentuk karena PA pada saat itu belum memiliki kewenangan untuk memeriksa perkara ekonomi Islam, sehingga dibentuklah Basyarnas karena kepentingan yang mendesak yang berfungsi untuk menyelesaikan kemungkinan terjadinya sengketa perdata di antara bank-bank syariah dengan para nasabah.
A mobilapplikációval támogatott alacsony-FODMAP-étrend a funkcionális gastrointestinalis és a gyulladásos bélbetegségek kezelésében
Authors: Polgár Annamária , Szálka Brigitta , Molnár Tamás , Kósa István , Vassányi István , Mák Erzsébet
Published: November 2022

A gastrointestinalis rendszert érintő megbetegedések közé tartozó funkcionális
gastrointestinalis betegségek mint az irritábilisbél-szindróma, továbbá a
gyulladásos bélbetegségek növekvő tendenciát mutatnak Magyarországon. A terápia
részeként egyre több táplálkozási javaslat lát napvilágot, eddig azonban nem
született egységes ajánlás ezen emésztőrendszeri betegségek étrendi kezelésében.
Az eddigi diétás javaslatok közül kiemelendő az alacsony-FODMAP-étrend (low
FODMAP diet). Maga a FODMAP a fermentálható, rövid szénláncú, rosszul felszívódó
szénhidrátok kezdőbetűinek rövidítését takarja: fermentálható oligoszacharidok,
diszacharidok, monoszacharidok és poliolok (fermentable oligosaccharides,
disaccharides, monosaccharides and polyols – FODMAP). Az alacsony-FODMAP-étrend
tudományosan bizonyított és klinikai vizsgálatokkal alátámasztott terápiás
javaslat, melyet Magyarországon az EMMI szakmai irányelve (2020, Eü Közl. 14.
szám) is támogat IBS esetén. Kutatásokkal támasztották alá, hogy az
alacsony-FODMAP-diéta igazoltan csökkenti az emésztőrendszeri tüneteket. Az
étrend 3 szakaszból áll, amelynek első részeként az orvos dietetikus szakember
segítségével lépésről lépésre meghatározza a tüneteket triggerelő és nem okozó
élelmiszerek listáját. Mivel a diéta ezen szakasza jelentheti a legnagyobb
kihívást, érdemes kiemelni, hogy dietetikus szakemberrel együttműködve legyen
kialakítva. Az étrend célja, hogy megtalálja az egyensúlyt a tünetek szinten
tartása és az étrend bővítése között. Az alacsony-FODMAP-diéta hatékony, sikeres
és elfogadott táplálkozási intervenciónak bizonyul a funkcionális és a
gyulladásos bélbetegségek tüneteinek kezelésében. Alkalmazása javíthatja a
farmakológiás beavatkozások sikerét, növelheti a betegek compliance-ét, emiatt a
diéta széles körű megismertetése, kiterjesztése szükséges. A diéta
önmenedzselésében, gyakorlati megvalósításában, a táplálkozásterápia
adherenciájának növelésében támogatást nyújt a Monash Egyetem kutatócsoportja
által kidolgozott mobilapplikáció. Orv Hetil. 2022; 163(31): 1224–1230.
G4-immunglobulinnal társult endokrin betegségek
Authors: Erdei Annamária
Published: November 2022

A G4-immunglobulinnal társult betegség az elmúlt években került az érdeklődés
középpontjába. A kórképre jellemző az érintett szervek gyulladásával járó
állapot, gyakran daganat gyanúját keltő makroszkópos megjelenés, emelkedett
immunglobulin-G4-szint, szövettani vizsgálat során immunglobulin-G4-pozitív
plazmasejtes beszűrődés, fibrosis, obliterativ phlebitis és típusos esetben
kortikoszteroidra adott gyors terápiás válasz. A betegség változatos szervi
manifesztációt mutathat, gyakori az exokrin mirigyek érintettsége. Az endokrin
szervek közül a pajzsmirigyben és az agyalapi mirigyben jelenhetnek meg a
tünetek. A G4-immunglobulinnal társult hypophysitis kritériumrendszerét 2011-ben
fogalmazták meg. A G4-immunglobulinnal társult pajzsmirigybetegség évekig
kizárólag a Riedel-thyreoiditist jelentette, majd néhány évvel ezelőtt változott
az ezzel kapcsolatos szemlélet. A 2021-ben megjelent kritériumrendszer alapján a
Hashimoto-thyreoiditisben és Graves–Basedow-kórban szenvedő betegek egy része is
a G4-immunglobulinnal társult pajzsmirigybetegség kategóriájába sorolható. Az
irodalmi adatokat alapul véve a G4-immunglobulinnal társult endokrin betegségek
azonosítása, a pontos diagnózis felállítása a beteg kezelését módosíthatja, a
betegség lefolyását meghatározhatja. A G4-immunglobulinnal társult endokrin
kórképben szenvedő betegek esetében egyéb szervi manifesztációkat is keresni
kell, és a betegek élethosszig tartó immunológiai követése indokolt. Orv Hetil.
2022; 163(30): 1175–1180.
Óriás mellkasi paraganglioma diagnosztikai nehézségei és terápiás lehetőségei
Authors: Gulyás Erna , Bajnok László , Nemes Orsolya , Bódis Beáta , Szukits Sándor , Schmidt Erzsébet , Semjén Dávid , Kálmán Endre , Szabados Sándor , Kittka Bálint , Benkő István , Mezősi Emese
Published: November 2022

A paragangliomák a szimpatikus vagy paraszimpatikus ganglionokból kiinduló,
többségükben jóindulatú daganatok, de rosszindulatú formájuk is ismert. A
fej-nyak régióban, a glomus caroticumban, illetve a vegetatív idegrendszer
dúcláncának megfelelően a hasüregben, illetve a mellüregben is előfordulhatnak.
A 39 éves férfi beteg kivizsgálása extrém magas vérnyomásértékek, éjszakai
izzadás és 10 kg-os fogyás miatt kezdődött. A mellkas-CT-vizsgálat a jobb oldali
tüdőkapuban óriási térfoglalást írt le, a bronchoszkópos mintavétel sikertelen
volt. Jobb oldali thoracotomiából mintavétel történt, reszekcióra a kifejezett
adhéziók, illetve a szívérintettség miatt nem volt lehetőség. A szövettani
vizsgálat eredménye paraganglioma lett, ezt a laborvizsgálatok is támogatták.
Ennek megfelelőn szomatosztatinanalóg-terápiát kezdtünk, majd
131I-MIBG-kezelést alkalmaztunk, jó klinikai eredménnyel. A
koronarográfia során észleltük, hogy a jobb coronaria két marginális ággal
hozzájárul a mellkasi terime vérellátásához. Megfelelő előkészítést követően,
szív- és mellkassebészeti beavatkozással a tumor eltávolíthatónak bizonyult,
ennek eredményeként a posztoperatív szakban a beteg vérnyomáscsökkentőit
elhagytuk. A kontrollok során tumormaradványra utaló jel nem volt. A
vérnyomáskiugrások okának keresésekor merüljön fel bennünk a paraganglioma
lehetősége is. Ezen esetekben az invazív beavatkozások, amennyiben nem előzi meg
őket gyógyszeres előkészítés, akár fatális kimenetellel járhatnak. Az egyre
szélesedő terápiás lehetőségek kihasználásával és az intézetek közötti
kooperációval az óriás-paragangliomában szenvedő betegek is tumormentessé
tehetők. Orv Hetil. 2022; 163(31): 1243–1249.
Az intestinalis gél bevezetésekor rögzített jellemzők tízéves változásai előrehaladott Parkinson-kóros betegekben
Authors: Szász József Attila , Szatmári Szabolcs , Constantin Viorelia , Mihály István , Török Árpád , Frigy Attila , Metz Júlia , Kelemen Krisztina , Szász Róbert Máté , Forró Timea , Baróti Beáta , Orbán-Kis Károly
Published: November 2022

Bevezetés: A Parkinson-kór olyan neurodegeneratív kórkép,
melynek tüneti kezelése hatékonyan megoldható, bár a terápiás ajánlások gyakran
szorulnak finomításokra a gyarapodó tapasztalatok birtokában.
Célkitűzés: Azt kívántuk elemezni, hogy előrehaladott
Parkinson-kóros betegeinknél az időközben megjelent szakértői ajánlások hogyan
tükröződtek az intestinalis gél bevezetését megelőző időszakban.
Módszer: Retrospektíven vizsgáltuk azokat az azonos
szempontok alapján nyert adatokat, amelyek levodopa-karbidopa intestinalis gél
kezelésben részesülő betegekre vonatkoztak. A 2011 és 2021 közötti periódust két
ötévesre osztottuk fel, mivel az első öt év után fogadták el a klinikai
döntéshozatalban az „5-2-1-es szabályt”. Eredmények: A vizsgált
időszakban 150 betegnél kezdtük el a levodopa-karbidopa intestinalis gél
kezelést. A második periódusban a betegek átlagéletkora alacsonyabb, a diagnózis
óta eltelt idő rövidebb volt. Csúcsdózis dyskinesisei (p = 0,02), bifázisos
dyskinesisei (p<0,001), hajnali akinesisei (p = 0,02) szignifikánsan kevesebb
betegnek voltak a második öt évben. Szintén az utóbbi öt évben kevesebb beteget
érintett a megkésett „on” (p = 0,03), a „no on” (p = 0,02) és a „freezing”
jelenség (p = 0,01). A Hoehn–Yahr-skála átlagos pontszáma is kisebb volt a
második periódusban, míg az MMSE átlagos pontszáma nagyobb volt (p<0,001). A
levodopa napi adagjai nagyobbak (p<0,01) voltak a második csoportban, az
adagolási frekvencia nem változott jelentősen. Következtetés:
Tízéves időszakot vizsgálva azt tapasztaltuk, hogy a második öt évben
szignifikánsan jobb fizikális és kognitív állapotban került sor az előrehaladott
Parkinson-kóros betegeknél a levodopa-karbidopa intestinalis gél bevezetésére. A
szakértői ajánlásokhoz viszonyítva még mindig súlyosabb klinikai képet
tapasztalunk az eszközös kezelés elkezdésekor, de ennek az invazív módszernek
már javult az elfogadása mind a betegek, mind az őket alapszinten ellátó
családorvosok és területi neurológusok részéről. Orv Hetil. 2022; 163(30):
1189–1195.
A szteroidterápia hatása az intraocularis nyomásra
Authors: Hámor Andrea , Markó Roland , Rák Tibor , Csutak Adrienne
Published: November 2022

A glükokortikoszteroidok a szemészeti és szisztémás gyulladásos betegségek
kezelésében is kulcsfontosságú gyulladáscsökkentők. Hosszan tartó alkalmazásuk
azonban szemnyomás-emelkedést és ennek talaján glaucomás neuropathiát okozhat,
mely potenciálisan akár vaksággal fenyegető szemészeti szövődmény. A
szteroidterápia nemcsak szemészeti készítmények alkalmazásakor emelheti meg a
szemnyomást, hanem más alkalmazási módokban is: inhalációs, intranasalis,
szisztémás. Jelen közleményünk célul tűzte ki, hogy a legfontosabb irodalmi
eredmények és saját klinikai tapasztalataink alapján összefoglaló áttekintést
adjon a szteroidterápia indukálta iatrogén glaucoma etiológiájáról,
diagnosztikájáról és kezelési lehetőségeiről, részletesen kitérve a különböző
kortikoszteroidkezelések alkalmazási módjainak összehasonlítására. A
szteroidterápia alkalmazását már kevés szakterületen lehet elkerülni, ezért
fontos, hogy ahol elnyújtott szteroidterápia szükséges, minden szakorvosnak
gondolnia kell a szteroidok szemnyomásemelő hatására is. A szteroidok
szemnyomásemelő hatása függ a hatóanyag típusától, a beadás módjától és az
alkalmazás idejétől. Alkalmazási területtől függetlenül rendszeres szemészeti
kontroll szükséges, különös tekintettel a glaucomás anamnézisre, hisz a tartós
szemnyomás-emelkedés a látóidegrostok visszafordíthatatlan, végső soron akár
vakságot okozó károsodását válthatja ki. A szövődmény felismerésének nehézségét
fokozza, hogy a szemnyomás általában tünet- és fájdalommentesen emelkedik meg.
Amikor a szteroidterápiát nem lehet elkerülni, a lehető legkevésbé
szemnyomásemelő hatóanyagot a lehető legrövidebb ideig kell választani a lehető
legalacsonyabb dózissal. Amennyiben a szemnyomás-emelkedést nem lehet uralni
konzervatív módon, műtéti megoldás jöhet szóba. Orv Hetil. 2022; 163(34):
1345–1352.
Megújuló szemlélet és immunmodulációs törekvések a felnőttkori idiopathiás immunthrombocytopenia terápiájában
Authors: Udvardy Miklós , Gergely Lajos , Illés Árpád
Published: November 2022

Több mint 20 éve következett be a második szemléletváltás a krónikus felnőttkori
idiopathiás thrombocytopeniás purpura (immunthrombocytopenia) kezelésében,
amikor felismerték az amúgy megakaryocytás, de a fokozott thrombocytapusztulást
mégsem eléggé ellensúlyozó csontvelői thrombocytaképzés serkentésének
fontosságát. A thrombopoetinanalógok beléptek a klinikai alkalmazásba, gyorsan
átírták az algoritmust, a splenectomia mára a harmadik vonalba került. Ezen
paradigmaváltást az egyik szerző 20 éve ebben a folyóiratban is ismertette.
Időközben sok tapasztalat gyűlt össze a thrombopoetinanalógok alkalmazásával,
nagy előnyeivel, de azzal is, hogy még ezek sem oldanak meg minden terápiás
gondot. Ez az útkeresés visszakanyarodott az eredeti antitestindukált
immunthrombocytopenia irányba, azaz az immunmoduláns közelítésmódra. Ebben 3 fő
irányzat látszik olyan mértékben ígéretesnek, hogy a közeljövőben be fognak
épülni a klinikai gyakorlatban a szteroid/TPO-analóg refrakter vagy más,
nehezebb idiopathiás thrombocytopeniás purpura esetek ellátási rendjébe. Ezen
irányok: (1) szelektív IgG-anyagcsere (clearance)-gyorsítók, (2)
komplementmódosítás a thrombocytafelszíni immunglobulin-kötődés csökkentésére,
(3) ezen immunfolyamat jelátviteli útjának megváltoztatása tirozin-kináz-
(elsősorban lép-tirozin-kináz- és Bruton-tirozin-kináz-) gátlással. Ezen elemek
egymagukban, együtt, illetve a jelen modalitásokhoz kapcsolódóan átrajzolhatják
az idiopathiás thrombocytopeniás purpura kezelési algoritmusait a közeljövőben,
amire ez a közlemény kívánja felhívni a figyelmet. Orv Hetil. 2022; 163(38):
1514–1519.
A hospice-palliatív ellátás hatékony integrálása a hazai onkológiai és családorvosi gyakorlatba
Authors: Horváth Orsolya , Rácz Katalin , Jakus Nikoletta , Kegye Adrienne , Hegedűs Katalin
Published: November 2022

Bevezetés: Magyarországon a hospice 1991 óta van jelen, mára az
otthonápolás és a fekvőbeteg-ellátás az egész országban elérhető. A Magyar
Hospice-Palliatív Egyesület felmérése szerint az ellátott betegek száma évről
évre nő, ugyanakkor továbbra is nagyon kevés ideig – 2020-ban csak átlagosan
26,7 napig – részesülnek otthoni hospice-szakellátásban a betegek az ideális 8,5
hónap helyett. Bizonyított tény, hogy a hospice-palliatív ellátások korai
bevonása az onkológiai betegek kezelésébe előnnyel jár mind a beteg
életminősége, mind a kezelés színvonala, mind a költséghatékonyság
szempontjából. Ezért létre kell hoznunk olyan betegellátási utakat, amelyek
segítségével a megfelelő betegek a megfelelő időben jutnak a speciális palliatív
ellátáshoz. Célkitűzés és módszer: Ebben a közleményben két
olyan ellátási formát mutatunk be, amely bizonyította, hogy a palliatív ellátás
korai integrációja hatékonyan megvalósítható a mai magyarországi egészségügyi
rendszerekben. Eredmények: Az Országos Onkológiai Intézet
Palliatív Mobil Team 2019 szeptemberétől konzultációs formában segíti az
Intézetben kezelt betegek optimális ellátását. A Szentendrei kistérség
háziorvosi praxisközösségében pedig 2, palliatívlicenc-vizsgával rendelkező
háziorvos a kollégáknak szervezett képzésekkel, a szemléletformáláson keresztül
érte el, hogy a terület betegei hamarabb és szélesebb körű palliatív ellátásban
részesüljenek. Következtetés: Jelenlegi anyagi és személyi
erőforrásainkat felhasználva, képzéssel és a szemléletformálással jelentősen
lehet emelni a hospice-palliatív ellátás színvonalát ma Magyarországon. Orv
Hetil. 2022; 163(38): 1520–1527.
Egy nemzetközi nyelészavarszűrési módszer hazai adaptálása
Authors: Szabó Pál Tamás , Műhelyi Viktória , Halász Tímea , Béres-Molnár Katalin Anna , Folyovich András , Balogh Zoltán
Published: November 2022

Bevezetés: A szakirodalom alapján a stroke okozta nyelészavar a
betegek felét is érintheti. A nemzetközi ajánlások mentén a hazai stroke-betegek
táplálásterápiás szakmai irányelve több nyelészavarszűrési módszert ajánl. Ezek
közül világszerte elterjedt a Gugging Swallowing Screen (GUSS), mely eddig
magyar nyelven nem volt elérhető. Célkitűzés: A GUSS magyar
nyelvre történő adaptálása és validálása akut stroke-betegeken.
Módszer: A kétfázisú elrendezés első részében az
adaptációhoz ötlépéses protokollt állítottunk össze a nemzetközi irányelvek
alapján, amelyet a második fázisban validáltunk. A vizsgált betegektől (n = 31)
nyert adatokat a száloptikás nyelésvizsgálat (FEES) referenciaértékeihez
hasonlítottuk, mind dysphagia-, mind aspiratiokockázat szempontjából. A belső
validitást két független megítélőtől kapott adatok (n = 20) összehasonlításával
nyertük. Eredmények: Mintánkban a dysphagia előfordulásának
gyakorisága a FEES alapján 45%, míg az aspiratióé 32% volt. A megítélők közötti
egyetértés erős volt, a GUSS-H-nyerspontok és a dysphagia súlyosságát tekintve
egyaránt (κ = 0,899, p<0,001; κ = 0,801, p<0,001). A felmérőlap
diagnosztikus érzékenysége jó eredményt mutatott mind a dysphagia, mind az
aspiratio kockázatára (szenzitivitás: 93%, 90%; specificitás: 65%, 57%; pozitív
prediktív érték: 68%, 50%; negatív prediktív érték: 92%, 92%).
Megbeszélés: A GUSS eredeti változatával és más, betegágy
melletti felmérésekkel összehasonlítva a GUSS-H a szenzitivitás és a negatív
prediktív érték tekintetében az átlagosnál jobb eredményt mutatott. A felmérőlap
a dysphagia és az aspiratio kockázatát előre jelzi, a műszeres vizsgálat
szükségességére és a dysphagiaétrendre ajánlást tesz.
Következtetés: Az akut stroke-betegek táplálásterápiája
csak interdiszciplináris ellátás keretében valósulhat meg, amelynek egyik első
eleme a nyelészavar szűrése. A jelen tanulmánnyal elérhetővé tettük a GUSS-H-t a
magyar szakemberek számára. Orv Hetil. 2022; 163(36): 1431–1439.
Az iskola-egészségügyi ellátórendszer szerepe a gyermekkori elhízás prevenciójában – egy pilotvizsgálat tanulságai
Authors: Matkovics Lilla , Czeglédi Edit
Published: November 2022

A gyermekkori elhízás növekvő prevalenciát mutató, népegészségügyi jelentőségű
probléma, ezért hatékony prevenciója társadalmi érdekünk. A gyermekkori elhízás
prevenciójában az iskola-egészségügyi ellátórendszer szereplői kiemelt
jelentőségűek. A tanulmány keretében egyfelől áttekintésre kerülnek a hazai
iskola-egészségügyi ellátórendszer intézményi keretei, a szakemberek feladat- és
kompetenciaköre és az Egészségügyi Világszervezet ajánlásai az elhízás
prevenciója kapcsán. Másfelől interjút vettünk fel három iskolaorvossal és egy
iskolavédőnővel. Az interjúkból kitűnt, hogy bár a leterheltségük magas, és a
kapacitásuk véges, a rögzített feladataikon túl (mint amilyen például a
rendszeres fizikális vizsgálat és a súlytöbblettel bíró tanulók szűrése, a
testnevelésóra csoportbeosztásának elkészítése, a közegészségügyi teendők
ellátása) számos esetben megvalósítják a súlyfelesleggel élő diákok szenzitív
gondozását, a testsúlykontroll támogatását, gyakorta az iskola vezetőségével
együttműködve. Kreatív megoldásaikkal, példamutató magatartásukkal, előremutató
javaslataikkal rávilágítanak az iskola-egészségügyi ellátórendszer működésének
optimalizálását szolgáló beavatkozási pontokra, hangsúlyt helyezve az
egészségpolitikai döntéshozók szerepére is. Orv Hetil. 2022; 163(38):
1499–1505.
Igazgyöngy pancreasban? Myxoglobulosis különleges esete
Authors: Zalatnai Attila , Piros László
Published: November 2022

A szerzők pancreasfej-carcinoma és egy tőle független, szimpla mucinosus cysta
együttes előfordulását ismertetik, az utóbbiban myxoglobulosis kialakulásával.
Myxoglobulosis leginkább az appendix mucokelében felhalmozódott nyák szerkezeti
megváltozásával alakul ki; ritkán oralis mucokelékben is közöltek eseteket, de
pancreasban ez az első eset az irodalomban. Orv Hetil. 2022; 163(35):
1409–1412.
A biológiai terápia helye a gyermekkori uveitis ellátásában
Authors: Smeller Lilla , Sümegi Viktória , Tóth-Molnár Edit , Sohár Nicolette
Published: November 2022

Bevezetés: A gyermekkori uveitisek kezelésében 2016 óta van
lehetőség biológiai terápia alkalmazására. Szemészeti indikáció esetén
adalimumabbal indítható terápia, mely egy tumornekrózisfaktor-ellenes
monoklonális antitest. Célkitűzés: Klinikánk
uveitisambulanciáján a gyermekkori uveitis miatt kezelt betegek adatainak
retrospektív feldolgozása alapján a nem fertőzéses eredetű uveitis esetén
alkalmazott adalimumabkezelésről szerzett tapasztalataink összefoglalása.
Betegek és módszerek: Restrospektív módon elemeztük a
Szegedi Tudományegyetem Szemészeti Klinikáján 2017. 01. 01. és 2021. 05. 31.
között uveitis miatt gondozott gyermekek adatait. Eredmények:
2017 és 2021 között 46 uveitises gyermeket vizsgáltunk klinikánkon. A 23 lány és
23 fiúgyermek átlagéletkora 11 év volt. Közülük 21 gyermek szenvedett juvenilis
idiopathiás arthritisben, 14 gyermeknél igazolódott infekció, 3 gyermeknél
hematológiai betegség okozta az elváltozást, 8 gyermeknél idiopathiás eredetű
volt a gyulladás. Krónikus, súlyos uveitis miatt 11 gyermeknél indítottunk
biológiai terápiát az Európai Gyógyszerügynökség engedélye alapján. 3 fiúgyermek
és 8 lánygyermek részesült adalimumabkezelésben, átlagéletkoruk 10 év volt. 6
gyermeknél anterior, 5 gyermeknél panuveitis indikálta a kezelést. Az adalimumab
alkalmazási leirata szerint 2 évnél idősebb gyermekeknél a krónikus, nem
fertőzéses eredetű szemgyulladás kezelésére alkalmazható, amikor a gyulladás a
szem elülső részét érinti. Panuveitises betegeink esetén gyermekreumatológus
segítségét kértük a biológiai terápia engedélyezéséhez.
Következtetés: A gyermekkori uveitisek és azok terápiájának
jelentősége kiemelkedő. A szemészeti kezelés célja a gyermekek látásélességének
megőrzése és a szemészeti szövődmények megelőzése mellett a betegek megfelelő
életminőségének biztosítása. Kiemelkedő fontosságú a korai diagnózis, a
megfelelő terápia, a rendszeres kontrollvizsgálat. Az adalimumab hatékonyságát
mutatja, hogy a kezelt gyermekek jelentős százalékánál sikerült a teljes
látásélességet elérni, valamint a kezelés mellett újabb szemészeti szövődmény
nem alakult ki. Orv Hetil. 2022; 163(35): 1402–1408.
A COVID–19-hez kapcsolódó májenzim-emelkedés valószínűleg multifaktoriális eredetű
Authors: Gáspár Zsófia , Szabó Bálint Gergely , Kiss-Dala Noémi , Szlávik János , Vályi-Nagy István , Lakatos Botond
Published: November 2022

A COVID–19 kapcsán tapasztalható jelenség a szérummájenzim-aktivitásnak a
laboratóriumi vizsgálat során észlelt emelkedése. Ezen változások hátterében
feltehetően három patomechanizmus áll: 1) a SARS-CoV-2 direkt citotoxikus és
indirekt sejtszintű és szisztémás következményei, 2) a COVID–19-ben alkalmazott
gyógyszeres kezeléseknek (remdesivir, favipiravir, tocilizumab, baricitinib,
szisztémás kortikoszteroid) a farmakológiai hatásai, illetve 3) a betegekben
korábban fennálló krónikus májbetegség(ek) progressziója. A májenzim-emelkedés
kiváltó okának differenciáldiagnosztikája és a terápiával kapcsolatos
döntéshozatal kihívást jelenthet a klinikus számára, mivel a nem megfelelő
kezelés a COVID–19 vagy a májkárosodás progresszióját okozhatja. A jelen
összefoglaló a COVID–19-betegeket ellátó klinikusok számára kíván alapvető
támpontot nyújtani a helyes döntéshez. Orv Hetil. 2022; 163(36): 1415–1421.
Egy régi-új allergén – a propolisz szenzibilizáló hatásának vizsgálata 1992 és 2021 között
Authors: Mezei Dóra , Németh Dominik , Temesvári Erzsébet , Pónyai Györgyi
Published: November 2022

Bevezetés: A propolisz méhek által gyűjtött gyantás anyag,
melynek különféle termékekben történő külső és belső alkalmazása jótékony
hatásai miatt széles körben elterjedt. Ismert allergén, a növekvő expozíciós
lehetőségek szenzibilizáló hatását is előtérbe hozták.
Célkitűzés: A szerzők 30 éves periódusban epicutan
tesztelt, propoliszérzékeny betegek adatait dolgozták fel az irodalmi adatok
tükrében. Módszer: A Semmelweis Egyetem Bőr-, Nemikórtani és
Bőronkológiai Klinikájának Allergológiai Laboratóriumában 1992 és 2021 között
epicutan tesztelt 17 784 beteg közül annak a 464 betegnek az eredményeit
elemeztük retrospektíven, akiknél propolisz-túlérzékenység igazolódott.
Vizsgáltuk a szenzibilizációs gyakoriságok változását, a jellemző diagnózisokat,
a betegek életkori megoszlását, a klinikai tünetek leggyakoribb lokalizációit és
a társult allergénérzékenységeket. Eredmények: A 30 éves
periódusban a propolisz szenzibilizációs gyakorisága átlagosan 2,6% volt,
2019–2021-ben a vizsgált periódusban korábban nem észlelt jelentős emelkedés
mutatkozott (6,2%, 8,4%, 6,9%). Jellemző volt a női dominancia (70,7%). A
propolisz-túlérzékenység az 51–60 évesek körében fordult elő a leggyakrabban
(24,6%), a betegek átlagéletkora 52,5 év volt. A legtöbb tünet kezeken (34,2%),
lábakon (18,4%), arcon (17,5%) jelent meg. A társult érzékenységek közül az
illatanyagok, a fragrance mix I (27,7%), a perubalzsam (26,8%) és a fakátrány
(23,0%) emelhető ki. Következtetés: Az alternatív gyógyászati
antibakteriális és antivirális készítmények, valamint a biotermékek iránti nagy
kereslet növeli a propoliszexpozíciós lehetőségek számát. A szenzibilizáció
esélyét fokozza, hogy a propolisztartalmú termékeket sokszor ellenőrizetlen
mennyiségben és formában, a bőrön gyulladt, fokozott allergénpenetrációt
biztosító területeken alkalmazzák. Eredményeink alapján a propolisz – jótékony
hatásai mellett – jelentős környezeti allergén, elsősorban az idősebb nők
körében. Expozícióinak ismerete hasznos, szenzibilizációja és társult
allergénjei epicutan tesztsor segítségével kimutathatók. Orv Hetil. 2022;
163(39): 1559–1567.
A teljes körű kivizsgálás eredményei fülzúgásban szenvedőkön
Authors: Mavrogeni Panayiota , Maihoub Stefani , Molnár András , Csomor Boglárka , Tamás László
Published: November 2022

Bevezetés: A fülzúgás külső hanginger nélküli hangjelenség,
amely általában csak a tinnitusban szenvedő által hallható. Hátterében állhat
belsőfül-eltérés, de számos egyéb etiológiai háttér is ismert, ezért fontos a
részletes kivizsgálás. Módszer: Kutatásunk során 100,
fülzúgásban szenvedő beteg (38 férfi, 62 nő; átlagéletkor ± SD: 59 év ± 11,3)
adatait és vizsgálati eredményeit elemeztük. A részletes kivizsgálás után az
agykoponya-MRI, a carotis-vertebralis Doppler-ultrahangvizsgálat, a
nyakigerinc-röntgen, valamint a hallásmérés és a tinnitometria eredményeit
értékeltük. Eredmények: A fülzúgás oldaliságának megoszlásánál
dominált a bal oldali (34%), valamint a kétoldali (53%) fülzúgás. Az elvégzett
vizsgálatok gyakoriságának sorrendje a következőképpen alakult: hallásmérés és
tinnitometria (100%), nyakigerinc-röntgen (80%), agykoponya-MRI (76%) és
carotis-vertebralis Doppler-ultrahangvizsgálat (21%). A leggyakoribb eltérésnek
a nyaki spondylosis/spondyloarthrosis (69 beteg), a vascularis encephalopathia
(56 beteg), valamint a carotis atherosclerosis (20 beteg) adódott. A
tisztahangküszöb-audiometria alapján meghatározott kategóriák a következők
voltak: ép hallás (14%), kis (25%), közepes (44%), illetve nagy (17%) fokú
sensorineuralis halláscsökkenés. A tinnitometria alapján az átlagos frekvencia
4200 ± 2200 Hz volt, 40 ± 14,4 dB-es átlagos tinnitusintenzitás mellett.
Következtetés: A fülzúgó beteg vizsgálatakor lényeges a
részletes kivizsgálás, amely alapján multidiszciplináris megközelítéssel van
lehetőség a terápiatervezésre. A carotis-vertebralis ultrahangvizsgálat szűrő
jelleggel történő elvégzése fontos az egyéb szervrendszeri szövődmények
kimutatása érdekében. A nyakigerinc-röntgenvizsgálat alapján a szomatoszenzoros
tinnitusformák detektálhatók. A hallásméréssel kizárható a tinnitushoz társuló
halláscsökkenés, illetve a tinnitus intenzitása és frekvenciája is
meghatározható, melyek szintén lényegesek a terápiatervezés szempontjából. Orv
Hetil. 2022; 163(42): 1682–1689.
Interkulturális kompetenciák fejlesztése a hatékonyabb betegellátás és a nemzetközi gyógyító és kutatói együttműködések érdekében
Authors: Németh Timea , Marek Erika , Faubl Nóra , Sütő Balázs , Jon Marquette , Hild Gabriella
Published: November 2022

Bevezetés: Globalizálódó világunkban a társadalmak
multikulturálissá válása következtében az interkulturális kompetenciák szerepe
egyre inkább nő az egészségügyi ellátórendszerekben. Ezeknek a kompetenciáknak a
fejlesztését már az orvosképzésben el kell kezdeni. Célkitűzés:
Magyar orvostanhallgatók körében végzett kvalitatív vizsgálatunkban arra
kerestük a választ, hogy az interkulturális kompetenciák fejlesztésére irányuló
elektív kurzusunknak a célzottan multikulturális hallgatói összetétele mennyiben
járul hozzá e kompetenciák fejlesztéséhez. Módszer:
Akciókutatásunk keretében félig strukturált, fókuszcsoportos interjúkat
készítettünk 35 magyar orvostanhallgatóval 2021. április–november között. A
digitálisan rögzített interjúk leiratát kvalitatív módszerekkel értékeltük.
Eredmények: Az interjúk tematikus elemzését követően a
hallgatók véleményének nagy többségét a következő négy témakategória
valamelyikébe tudtuk besorolni: 1) a nemzetközi hallgatókkal való közös tanulás
előnyei, 2) a kulturális tudatosság fejlődése, 3) nyitott gondolkodásmód
fejlesztése, valamint 4) az interkulturális kompetenciák várható hosszú távú
hatása az orvosi munkára. A magyar diákok a multikulturális összetételű kurzuson
való közös tanulást összességében pozitívan értékelték. A fókuszcsoportos
interjúk eredményei alapján elmondhatjuk, hogy a magyar hallgatók önértékelt
interkulturális kompetenciája a félév végére fejlődött a kurzus és annak
multikulturális összetétele eredményeként. Következtetés: A
multikulturális hallgatói populációból álló kurzus hozzájárulhat és elősegítheti
az interkulturális kompetencia elsajátítását, amit hosszú távon mind a
betegellátásban, mind pedig az egészségügyi teameken belüli eredményes
kommunikációban, valamint a nemzetközi gyógyító, kutatói és tudományos
együttműködésekben is hatékonyan tudnak hasznosítani a jövő orvosai. A
multikulturális hallgatói környezet biztosítása az órákon, az interaktív
oktatási módszertan, valamint az interkulturális projektmunka számos lehetőséget
rejt magában a tanulási-tanítási folyamat még hatékonyabbá tétele érdekében, így
érdemes alkalmazni azokat a jövőben új kurzusok kidolgozása során. Orv Hetil.
2022; 163(44): 1743–1750.
A C-reaktívprotein- és -prokalcitoninszintek szérumkinetikája és a klinikai kimenetellel való kapcsolata közösségben szerzett szepszisben
Authors: Marosi Bence , Kiss Rebeka , Lakatos Botond , Szabó Bálint Gergely
Published: November 2022

Bevezetés és célkitűzés: A közösségben szerzett szepszis
fertőzésre adott életveszélyes válaszreakció, mely a kórházi felvételt követő 72
órán belül kezdődik. Kutatásunk célja a C-reaktívprotein (CRP)- és prokalcitonin
(PCT)-szintek kinetikájának vizsgálata volt ezen kóroki entitásban.
Módszerek: A centrumunkban 2016-ban közösségben szerzett
szepszis miatt hospitalizált felnőtt betegek adatainak elemzését végeztük el. A
szepszis definiálására az ACCP/SCCM definícióit használtuk, a közösségi eredetet
a priori exklúziós kritériumokkal biztosítottuk. Valamennyi
betegnél követtük az 1–14. kórházi napokon elérhető CRP- és PCT-értékeket.
Elsődleges kimenetelnek a kórházi összhalálozást, az intenzív terápiás osztályra
való felvétel igényét, másodlagos kimenetelnek a szepszis gócának és
kórokozójának azonosítottságát választottuk. A diagnózis időpontjában
(CRP0, PCT0) és az empirikus antimikrobiális terápia
megkezdését követő 24 órán belül mért CRP- és PCT-értékek segítségével abszolút
(ΔabsCRP, ΔabsPCT) és relatív (Δ%CRP,
Δ%PCT) változásokat számítottunk a változás irányának
megtartásával. Eredmények: Összesen 193 beteget vontunk be, a
kórházi összhalálozás 13,9%, az intenzív terápiás osztályra történő felvételi
arány 25,9% volt. A kórházban elhunytak kisebb medián
Δ%PCT-csökkenést mutattak a túléltekhez viszonyítva (–7,7 ± 127,9%
vs. –45,7 ± 88,8%, p = 0,01). Az elhunytak napi abszolút
PCT-értékei a 2–14. napokon, CRP-értékei az 5–14. napokon voltak statisztikailag
szignifikánsan magasabbak. Az intenzív terápiás osztályra átvett betegek körében
szintén szignifikánsan kisebb medián Δ%PCT-csökkenést rögzítettünk
(–19,6 ± 72,5% vs. –49,8 ± 100,8%, p = 0,01). A számított
paraméterek a szepszis azonosított fókuszával, illetve kórokozójával nem
mutattak statisztikai összefüggést. Megbeszélés, következtetés:
Vizsgálatunk alapján az elsődleges kimenetelekre megfigyelhető specifikus CRP-
és PCT-kinetika, és különösképpen a Δ%PCT lehet hasznos paraméter a
negatív kimenetelek előjelzésére felnőtt betegek közösségben szerzett szepszise
esetén. Orv Hetil. 2022; 163(43): 1713–1720.
A decidualizáció klinikai vonatkozásai
Authors: Fülöp Vilmos , Lakatos Kornél , Demeter János , Végh György , Pállinger Éva
Published: November 2022

A sikeres fogantatás és terhesség elengedhetetlen összetevője a decidualizáció,
amely az endometrium szerkezeti és funkcionális átalakulását jelenti. A folyamat
magában foglalja a méhnyálkahártya szerkezeti változásait, a spirális arteriolák
átalakulását, az endometriumban fellelhető, illetve később oda vándorló
leukocyták számbeli és funkcionális adaptációját és a decidualis stromasejtek
funkcionális és morfológiai változásait. A decidualizáció részeként az
embrionális eredetű trophoblastsejtek szabályozott inváziót hajtanak végre az
anyai eredetű szövetben, létrehozva a méhlepényt. A folyamat sikeréhez
hozzájárul a trophoblastsejtek különleges antigenitása, illetve az immunológiai
értelemben vett graft (magzat) és host (anya) között hormonok, citokinek és több
receptor-ligand kapcsolat révén létrejövő kommunikáció. E folyamatok zavarai
több, a fogamzást, beágyazódást és sikeres terhességet fenyegető kórkép alapját
képezik, úgymint ismétlődő vetélés, praeeclampsia, méhen belüli sorvadás vagy
koraszülés. Ebben a dolgozatunkban áttekintjük az élettani decidualizáció
anatómiai, immunológiai és molekuláris alapjait, hogy aztán kitérjünk a
szülészeti klinikumban előforduló gyakori kórképekre, melyek hátterében részben
vagy egészen a decidualizáció valamely zavara állhat. Orv Hetil. 2022; 163(46):
1823–1833.
A diabetes mellitus kapcsolata a depresszióval, a szorongással és az életminőséggel
Authors: Rafael Beatrix , Horváth Lilla , Szemán Flóra , Várkonyi Tamás , Lengyel Csaba , Dávid Anett
Published: November 2022

Bevezetés: Számos kutatási eredmény igazolja, hogy a diabetes
mellitus kialakulásában és lefolyásában a pszichológiai tényezőknek is jelentős
szerepük van. Célkitűzés: Kutatásunk középpontjában, hazai
mintán az elsők között, a 2-es típusú diabetesszel élők depresszió- és
szorongásszintjének és diabetesspecifikus életminőségének vizsgálata, valamint a
nemi eltérések feltárása állt, továbbá elemeztük a depresszió és a szorongás
kapcsolatát a diabetesspecifikus életminőséggel. Módszer: 157
fő, 2-es típusú diabetesszel diagnosztizált személy (nők: 58,6%, férfiak:
40,1%). depresszió- (a „10-item Center for Epidemiologic Studies Depression
Scale” magyar változata), szorongás- (Spielberger Vonásszorongás Kérdőív) és
diabetesspecifikus életminőségszintjét (az „Audit of Diabetes-Dependent Quality
of Life” magyar változata) vizsgáltuk. Eredmények: A vizsgálati
személyek 65%-ában depresszív tünetek nem mutatkoztak, 56,1%-ukban azonban
közepes vonásszorongás volt kimutatható. Súlyosabb depressziós tünetek (U =
1625, p<0,001) és nagyobb vonásszorongás (U = 1556, p<0,001)
szignifikánsan gyakrabban fordult elő a nők körében a férfiakhoz viszonyítva. A
depresszív tünetek súlyossága és a vonásszorongás fordított irányú, gyenge
korrelációs kapcsolatban állt a diabetesspecifikus életminőséggel.
Megbeszélés: A 2-es típusú cukorbetegek depresszív tünetei
és szorongásra való hajlama fordított irányú kapcsolatban áll a betegek
diabetesspecifikus életminőségével. A cukorbeteg nők depresszió- és
szorongásszintje magasabb a férfi diabetesesekhez képest.
Következtetés: A cukorbetegek gondozása során javasolt a
betegek depressziós, szorongásos tüneteinek és életminőségének pszichológiai
vizsgálata, valamint szükség szerint adekvát kezelése. Ezáltal javulhat a
betegek életminősége, terápiás együttműködése és a betegség prognózisa. Orv
Hetil. 2022; 163(45): 1789–1797.
Evaluation of effectiveness of different regiments of centrifugation for a double-spin method of pure platelet-rich plasma preparation
Authors:   National Pirogov Memorial Medical University, Vinnytsya, Ukraine, Petrushenko V.V. , Grebeniuk D.I. ,   National Pirogov Memorial Medical University, Vinnytsya, Ukraine, Nazarchuk H.H. ,   National Pirogov Memorial Medical University, Vinnytsya, Ukraine, Mosondz V.V. ,   National Pirogov Memorial Medical University, Vinnytsya, Ukraine
Published: November 2022

The purpose - to determine the optimal parameters of double centrifugation in the preparation of pure platelet-rich plasma with a maximum reduction of other blood cellular elements. Materials and methods. The study included 30 apparently healthy individuals aged 18 to 60 years who underwent venous blood sampling. The first centrifugation of all blood samples was performed in the 160 g × 10 min mode. The second centrifugation was performed in 12 different modes: 190 g × 10 min, 190 g × 15 min, 220 g × 10 min, 220 g × 15 min, 250 g × 10 min, 250 g × 15 min, 290 g × 10 min, 290 g × 15 min, 320 g × 10 min, 320 g × 15 min, 360 g × 10 min, 360 g × 15 min. The number of erythrocytes, leukocytes, platelets (in whole blood, after the first and second centrifugation), platelet capture efficiency, platelet enrichment factor, erythrocytes and leukocytes reduction efficiency, concentration of major growth factors in plasma after the second centrifugation were determined. Results. In whole blood, the concentration of erythrocytes was 4.455±0.301 × 1012/l, leukocytes - 6.485±0.501 × 109/l, platelets - 281.5±22.7 × 109/l. After the first centrifugation, the volume of the obtained plasma containing platelets was 4.51±0.25 ml, the number of platelets was 482.1±47.4 × 109/l, with platelet reduction rates of 14.39±1.1%, their preservation - 85.6±1.1% and enrichment factor - 1.71±0.1; the number of erythrocytes was 0.104±0.006 × 1012/l, leukocytes - 0.205±0.025 × 109/l, and their reduction efficiency - 98.83±0.09% and 98.42±0.14%, respectively. After the second centrifugation in different modes, the 250 g × 15 min mode turned out to be the most effective, which made it possible to achieve a platelet enrichment factor of about 4.93 with a concentration of platelets in the final product of 1386.7±116.5 × 109/l, their capture efficiency of 82.1±1.1% and erythrocytes and leukocytes reduction efficiency of 98.86±0.08% and 98.45±0.14%, respectively. Conclusions. In case of double-spin centrifugation, the sequential combination of 160 g × 10 min and 250 g × 15 min regimens is most effective for the preparation of pure platelet-rich plasma. The research was carried out in accordance with the principles of the Helsinki Declaration. The study protocol was approved by the Local Ethics Committee of all participating institutions. The informed consent of the patient was obtained for conducting the studies. No conflict of interests was declared by the authors.
Diagnostic value of clinical investigation of children with adhesive intestinal obstruction
Authors:   Odessa National Medical University, Ukraine, Melnychenko M. , Kvashnina A. ,   Odessa National Medical University, Ukraine
Published: November 2022

Early diagnosis and objective determination of the presence and degree of intestinal obstruction is important for practicing surgeons. The abdominal X-ray examination, the contrast passage examination, and in some cases computer tomography are used for clinical confirmation of this pathological condition. The purpose - to reveal the diagnostic value of clinical investigation methods in children with adhesive intestinal obstruction. Materials and methods. We followed up 89 children with adhesive intestinal obstruction. All the children, in addition to a complete clinical physical examination during hospitalization, had the clinical investigation in order to verify the diagnosis: X-ray examination and ultrasound examination of the abdominal organs. Results. According to our data, the main signs of intestinal obstruction at the X-ray examination of the abdominal cavity were the absence of gas in the large intestine (66; 74.2%), hydroaeric levels or Kloiber’s cups (58; 65.2%) and dilation of small intestine loops ≥3 cm (37; 41.6%); at the ultrasound of the abdominal organs - dilation of the small intestine loops ≥3 cm (70; 78.7%) and an ineffective peristalsis (33; 37.1%). Conclusions. Rapid diagnosis of the surgical disaster in children with suspected adhesive intestinal obstruction and important information is provided by X-ray examination and ultrasound examination of abdominal organs. Ultrasound diagnosis of abdominal organs in patients with peritoneal adhesions is non-invasive and sufficiently informative for multiple monitoring of the disease and the effectiveness of treatment without negative impact on the patient. The research was carried out in accordance with the principles of the Declaration of Helsinki. The research protocol was approved by the Local Ethics Committee of all the institutions mentioned in the work. Informed consent was obtained from parents (or guardians). No conflict of interests was declared by the authors.
Experimental study of bone tissue density in patients with congenital pseudarthrosis of the tibia bones before and after surgery according to computer tomography data
Authors:   Sytenko Institute of Spine and Joint Pathology of the NAMS of Ukraine, Kharkiv, Khmyzov S.O. , Katsalap Ye.S. ,   Sytenko Institute of Spine and Joint Pathology of the NAMS of Ukraine, Kharkiv, Karpinsky M.Yu. ,   Sytenko Institute of Spine and Joint Pathology of the NAMS of Ukraine, Kharkiv, Karpinska O.D. ,   Sytenko Institute of Spine and Joint Pathology of the NAMS of Ukraine, Kharkiv
Published: November 2022

Surgical treatment of congenital pseudarthrosis of the tibia bones is accompanied by a significant percentage of complications and refractions. One of the main reasons for the unsatisfactory results of treatment is the violation of the quality of bone tissue in the area of pseudoarthrosis, which is an obstacle to the normal process of fusion of the shin bones. Рurpose - use computed tomography to examine bone density in patients with congenital pseudoarthrosis of the tibia before and after surgery. Materials and methods. CT scans of the tibia of three patients with congenital pseudoarthrosis of the tibia, aged 5 to 7 years. The density in the Hounsfield units of the cortical layer above and below the nonunion zone was determined. Results. Prior to treatment, a significant decrease (p=0.001) in the density of the cortical layer of the tibia of the injured limb along its entire length was determined. One year after surgery, a statistically significant difference in the density of the cortical layer of the tibia remains. The optical density of the cortical layer of the damaged tibia is statistically significantly less than healthy (p=0.001). One year after surgical treatment by osteosynthesis with an intramedullary rod with axial mobility, the difference in the density of the cortical layer of the tibia of the healthy and operated limbs remains statistically significant (p=0.001) less than the bone density of the healthy limb. On the unoperated limb, a significant (p<0.05) increase in optical density of bones was observed in all studied areas. Conclusions. As a result of surgical treatment of congenital pseudoarthrosis of the tibia, there is a statistically significant increase in the density of the cortical layer. The density of the cortical layer of the bones of the operated shin a year after surgery is close to the density of the bones of a healthy limb. The increase in bone density of the operated limb is due not only to the growth of patients, but also occurs due to the possibility of loading the operated limb. The research was carried out in accordance with the principles of the Helsinki Declaration. The study protocol was approved by the Local Ethics Committee of the participating institution. The informed consent of the patient was obtained for conducting the studies. No conflict of interests was declared by the authors.
Non-Negotiable Inclusivity
Authors: Pettus Mudiwa , Roundtree Sherita , Osorio Ruth , Almjeld Jen , Thomas Patrick , Enoch Jessica
Published: November 2022

Six members of a Coalition of Feminist Scholars in the History of Rhetoric and Composition (CFSHRC) task force share their insights and affective responses to their work to identify and operationalize inclusive, invitational practices for the Feminisms and Rhetorics Conference (FemRhets). This article first de­scribes understandings of antiracist practices that guided the group’s work - rooted in the writings of scholars Sara Ahmed, Kimberlé Crenshaw, and Michelle Grue - and highlights parts of the task force’s 23-page report outlining partial, initial steps for inclusive, antiracist conferencing. The article ends with each author sharing personal experiences working on this project. The authors seek to root the non-negotiability of inclusive conferencing practices in the need for antiracism, accessi­bility, affordability, and transparency as central to conference planning.
What Am I Doing Here?
Authors: Tellez-Trujillo Karen
Published: November 2022

This chapter recounts negative experienc­es at academic conferences by one junior faculty member at a Southern California university. Discussion topics include her worries about the realities of conference attendance; care or lack thereof; public and private exclusion; and issues surrounding accessibility. In each section, the author of­fers recommendations for changes made by conference organizers and attendees toward making conference attendance more welcoming. Citing feminist rhetorical resilience (Flynn, Sotirin, and Brady) as a response to the adversity experienced by many attending academic conferences, the author also sees aspects of feminist resilience as reasons she is attracted to conferences and believes they are im­portant to her growth as a feminist scholar and to the growth of other scholars. While this chapter makes recommendations for academic conference organizers and at­tendees, it also serves a broader audience who can also benefit from considerations of ways BIPOC are excluded in public and private spaces, as well as ways those in attendance, or organizing large gatherings can be more considerate of issues sur­rounding access.
IMPROVING SPEED AND STRENGTH IN LONG-DISTANCE RUNNING TRAINING
Authors: Teng Yusong , Xie Zhaoyu , Chen Anyu , Zhang Jiahe , Bao Yichen
Published: November 2022

ABSTRACT Introduction: Long-distance running is a typical physical endurance sport. The athletes’ fitness level plays a dominant and central role in the components of their competitive ability. Whether long-distance runners can win in fierce competition depends mainly on the endurance of their physical fitness. Objective: To analyze the physical training methods of long-distance runners and discuss the improvement of speed and strength of long-distance runners through physical training. Methods: This paper uses literature materials, expert interviews, and experimental methods to research the training practice of middle and long-distance runners in colleges and universities. The data collected comprised an experimental protocol performed on volunteer long-distance runners. The above research determined the effect of physical training on speed and strength in long-distance runners. Results: After the 12-week experimental intervention, the overall strength, flexibility, and flexibility of the long-distance runners were improved, and the data were statistically significant (P<0.05). The aerobic workability and anaerobic capacity of the athletes were improved through the experiment. Conclusion: Physical training can improve the speed and strength of long-distance runners. Athletes can increase physical training with this protocol in their daily training. Level of evidence II; Therapeutic studies - investigation of treatment outcomes.