КЛІНІКО-СИНДРОМОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ У ЕМІГРАНТІВ ТА РЕЕМІГРАНТІВ
Authors: Венгер О. П. 
Published: June 2015

<p>РЕЗЮМЕ. Проведене клінічне обстеження 196 емігрантів, 191 реемігрантів у порівнянні з 198 неемігрантами, хворими<br />на різні форми депресивних розладів, встановило більшу ураженість емігрантів та реемігрантів проявами депресі.<br />При цьому у реемігрантів значуще частіше виявлялися прояви ізольовано депресі , а також апаті , а с те н і,<br />психосоматичних проявів та суцидальних тенденцій. В якості провідного типу афекту у реемігрантів найчастіше<br />виявляється тоскний та апатичний. Натомість, емігрантам більшою мірою притаманні атипові форми депресій,<br />насамперед, тривожно-депресивні. Пояснення цих закономірностей можливе з урахуванням ді об ’єктивних соціально-<br />психологічних факторів:у реемігрантів найбільш виражені фрустраційні тенденці, пов’язані з усвідомленням невдалого<br />досвіду перебування за кордоном і необхідності адаптаці до реалій сучасного укра нського суспільства з гіршими<br />соціально-економічними та суспільно-політичними умовами, що призводить до більшо виразності апатичних та<br />ізольованих депресивних проявів. Натомість, у емігрантів мобілізуючим фактором є усвідомлення необхідності<br />повернення за кордон, що водночас асоціюється із тривогою і побоюваннями, пов’язаними із стресогенною ситуацію,<br />ускладненою депресивним розладом, що певною мірою трансформує клінічну картину депресивних розладів у<br />емігрантів, зокрема, щодо ангедоністичних проявів, суцидальних тенденцій та когнітивних порушень. У цілому емігрантам<br />та реемігрантам притаманні різноманітні й складні зміни у афективній сфері, що потребує внесення відповідних<br />коректив у лікувально-діагностичні та лікувально-профілактичні підходи при депресивних розладах.<br />КЛЮЧОВІ СЛОВА: емігранти, реемігранти, депресивні розлади.<br />Вступ. Проблема еміграці та рееміграці в<br />Укра ні є однією з найактуальніших державних та<br />суспільних проблем. За оцінками експертів,<br />чисельність укра нських мігрантів складає близько<br />6,5-7 млн осіб (близько 15 % постійного населення),<br />і має стійку тенденцію до зростання [1, 2].<br />Рееміграція в Укра ну становить самостійну соціальну,<br />медико-психологічну та психіатричну проблему.<br />Значний обсяг зворотного руху емігрантів є<br />джерелом психологічних та психіатричних проблем,<br />пов’язаних з необхідністю реадаптаці та<br />пристосування до умов життя у суспільстві, яке<br />етнокультурально та за рівнем життя відрізняється<br />від суспільства кра ни-реципієнта, і яке зазнало<br />певних змін за час відсутності емігранта.<br />Однак, незважаючи на вагому клінічну та соціальну<br />значущість проблеми депресивних розладів<br />у емігрантів та реемігрантів в Укра ні, практично<br />відсутні комплексні наукові дослідження, що спрямовані<br />на вивчення різних форм депресій у<br />емігрантів та реемігрантів.<br />Відповідно до сучасних наукових поглядів,<br />міграція розглядається як важливий фактор, що<br />впливає на стан психічного здоров’я населення:<br />він провокує трансформацію особистісного реагування<br />та дезадаптацію особистості, а також розглядається<br />як фактор, що провокує маніфестацію або<br />екзацербацію ендогенних психічних захворювань<br />[З, 4, 5 ]. Контингент мігрантів відрізняється певними<br />змінами у психоемоційній сфері: емоційною нестійкістю,<br />тривожністю, соціальною інтроверсією,<br />конформністю на поведінковому рівні, підозрілістю,<br />слабкою інтеграцією особистісних рис у вигляді<br />емотивності та фрустрованості</p>