bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
АСОЦІАЦІЯ МЕТАБОЛІЧНИХ І ГЕНЕТИЧНИХ МАРКЕРІВ РИЗИКУ РОЗВИТКУ ОСТЕОПЕНІЧНИХ СТАНІВ ПРИ ПОЄДНАННІ ХРОНІЧНОГО ПАНКРЕАТИТУ І ГІПЕРТОНІЧНОЇ ХВОРОБИ
Authors: Pasieshvili L. M. , Viun T. I. , Lazutkina Е. А.
Published: September 2018

При обстеженні 70 пацієнтів з хронічним панкреатитом (ХП) і гіпертонічною хворобою (ГП) про­ведені дослідження ролі гена рецепторів вітаміну D у перебігу цих захворювань. Встановлено, що коморбідність нозологічних форм частіше спостерігалася у осіб з наявністю В-алеля поліморфізму гена VDR (84,3 %), на відміну від контролю (75,7 %) і групи пацієнтів з ізольованим ХП (77,5 %). Також при ХП і ГХ частіше формувалися остео­поротичні зміни (27,3 %), на відміну від групи порівняння, де таких хворих було 10 %. Показані достовірні зміни показників вмісту остеокальцину, що мають залежність від поліморфізму гена VDR.
РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ УСПІШНОСТІ ДЕНТАЛЬНИХ ІМПЛАНТАТІВ, ВСТАНОВЛЕНИХ У ДІЛЯНЦІ АУГМЕНТАЦІЇ КІСТКОВИМИ БЛОКАМИ АУТОГЕННОГО ТА АЛОГЕННОГО ПОХОДЖЕННЯ
Authors: Rusyn V. V. , Goncharuk-Homyn M. Yu. , Kenyuk A. T.
Published: September 2018

Динаміка та особливості ремоделювання різних за походженням кісткових блоків можуть безпосе­редньо впливати на результати успішності та виживання встановлених у них дентальних імплантатів, тому дослідження останніх показників є важливим аспектом у плануванні та прогнозуванні наслідків ятрогенних втручань.Мета дослідження – аналіз параметрів успішності встановлених дентальних імплантатів у ділянках аугмен­тації кісткової тканини щелеп, що проводилася з використанням кісткових блоків аутогенного та алогенного походження, за даними попередньо проведених досліджень.Матеріал і методи. Проведення дослідження відбувалося згідно з рекомендаціями щодо проведення систем­них оглядів та мета-аналізів клінічних досліджень, що передбачають оцінку результатів ятрогенних втручань, та висвітлені у Preferred Reporting Items for Systematic Reviews and Meta-Analyses (http://www.prisma-statement.org). З метою відбору публікацій, що потенційно можуть стосуватися до цілі та фокусного питання дослідження, був проведений електронний пошук у електронних базах даних MEDLINE®/PubMed®, Cochrane CENTRAL та Ovid MEDLINE. Пошук у електронних базах даних здійснювався згідно дескрипторів Medical Subject Headings (MeSH).Результати. Враховуючи дані, отримані в ході аналізу публікацій, та основну мету проведеного дослідження, отримані результати можна згрупувати за наступними категоріями: успішність імплантатів, встановлених в аутологічні кісткові блоки, складала 93,0–98,5 % (згідно з даними моніторингу – 368 імплантатів), 99,2 % (згідно з даними моніторингу – 525 імплантатів), 94,11 % (згідно з даними моніторингу – 45 імплантатів), 95,2 % (згідно з даними моніторингу 21 імплантат), 86,9–90 % (згідно з даними моніторингу – 43 імплантати), 83,3–96,9 % (згідно з даними моніторингу – 53 імплантати), 94,1 % (згідно з даними моніторингу – 162 імплантати), 96,4 % (згідно з даними моніторингу – 54 імплантати); успішність імплантатів, встановлених в алогенні кісткові блоки, склала 96 % (згідно з даними моніторингу – 287 імплантатів), 95,5 % (згідно з даними моніторингу – 90 імплантатів), 98 % (згідно з даними моніторингу – 63 імплантати).Висновок. У ході аналізу публікацій виявлено, що показники успішності імплантатів залежать не тільки від обраного матеріалу для аугментації (його походження), а й від низки інших параметрів, таких як ділянка аугментації, період навантаження, період встановлення інтраосальних титанових опор відносно часу проведення реконструкції резидуального гребеня, топографії ділянки хірургічного втручання, часу спостереження, критеріїв, що були відібрані для оцінки показників успішності. Зокрема, при подовженні терміну спостереження показник успішності імплантації зменшувався, хоча даний параметр загалом не залежав від численності первинної вибірки встановлених імплантатів, за якими в подальшому проводився моніторинг.
СТАН СОМАТИЧНОГО ПУЛУ БІЛКА ЯК МАРКЕР ТРОФОЛОГІЧНОГО СТАТУСУ ПРИ ХРОНІЧНОМУ ПАНКРЕАТИТІ, ПОЄДНАНОМУ З ОЖИРІННЯМ
Authors: Babinets L. S. , Kitsai K. Yu. , Sasyk G.M. G.M. , Hrymalouk N. V.
Published: September 2018

При тривалому перебігу хронічного панкреатиту (ХП) формується трофологічна недостатність.Мета – дослідити основні антропометричні показники, за якими можна оцінити трофологічний статус пацієнта: індекс маси тіла (ІМТ), обвід талії (ОТ), шкірно-жирова складка над тріцепсом (ШЖСТ), обвід м'язів плеча (ОМП).Матеріал і методи. Обстежено 122 пацієнти. 1 група (контролю) – 20 здорових людей, 2 група – 22 хворих на ХБП, 3 група – 80 хворих на ХБП в поєднанні з ожирінням.Результати. Показники ІМТ та ОТ у групі хворих з ХБП склали (24,66±0,87) кг/м²; (79,76±1,79) см, а у групі ХБП із супутнім ожирінням – (32,28±3,46) кг/м²; (102,21±9,32) см відповідно. Показники ШЖСТ та ОМП у групі хворих на ХБП становили (15,06±1,55) мм; (23,87±0,95) см, а у групі хворих на ХБП із супутнім ожирінням – (20,66±2,31) мм; (21,87±0,95) см. Усі досліджувані антропометричні показники достовірно відрізнялися між собою у порівнюваних групах (p<0,05), а також від таких групи контролю, у яких ІМТ становив (22,66±0,57) кг/м², ОТ – (75,76±1,70) см, ШЖСТ – (12,45±1,43) мм; ОМП – (27,49±1,16) см.Висновки. Встановлено порушення трофологічного статусу в обох групах хворих на хронічний біліарний панкреатит, проте глибші зміни були у групі ХБП із супутнім ожирінням. Це довело наявність зниження соматичного пулу білка при ожирінні і констатувало трофологічну недостатність у хворих на ХБП, яка поглиблюється із приєднанням ожиріння.
ДЕЯКІ КЛІНІЧНІ АСПЕКТИ ЛІПІТЕНЗІЇ
Authors: Pasechko N. V. , Radecka L. V. , Yarema N. I. , Bob A. O. , Smachylo I. V. , Gavriluk M. Ye. , Kryckyi T. I. , Mandzii Z. P. , Osinchuk G. I.
Published: September 2018

Метою дослідження є оцінка ефективності сучасної антигіпертензивної терапії у поєднанні зі статинотерапією та урсодезоксихолевою кислотою (УДХК) у хворих з ліпітензією (артеріальна гіпертензія (АГ) та гіперхолестеринемія).Матеріал і методи. Обстежено 36 пацієнтів із гіпертонічною хворобою (ГХ) ІІ стадії, 2–3 ступенів, та гіперхолестеринемією, яким на фоні терапії діфорсом, аторвакором, урсохолом проводили комплексне клінічне дослідження, моніторування артеріального тиску (АТ) та ліпідного метаболізму.Результати. Результати моніторування свідчать про сприятливий вплив вказаного лікування на добовий профіль АТ: через 2 місяці терапії зареєстровано достовірне зниження середньодобового систолічного та діастолічного АТ. Під впливом аторвастатину та урсохолу поліпшилися показники ліпідного обміну, що проявля­лось достовірним зниженням рівня загального холестерину та холестерину ліпопротеїдів низької щільності, тенденцією до зростання вмісту ліпопротеїдів високої щільності.Висновки. У статті обґрунтовано поєднане використання антигіпертензивної терапії, статинотерапії та урсохолу у хворих з ліпітензією, особливо у клінічних випадках, при яких необхідно обмежити дозування статинів, з точки зору поліпшення прогнозу хворих на ГХ за рахунок синергізму антигіпертензивного та ліпідознижувального потенціалу і плейотропних ефектів цих препаратів, дія яких направлена на сповільнення прогресування ГХ і атеросклерозу.
РОЛЬ ЛІКАРІВ ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ В БОРОТЬБІ З ЕПІДЕМІЄЮ НЕІНФЕКЦІЙНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ
Authors: Romanjuk N. Ye. , Romanjuk L. M. , Riabokon M. O. , Ryabokon S. S. , Mihenko L. M.
Published: September 2018

На сьогоднішній день сімейна медицина є пріоритетною галуззю для розбудови первинної ланки сучасної системи охорони здоров’я. Однак нераціональна організація первинної допомоги та її недостатнє фінансування призвели до втрати комплексності та поступовості у наданні медичної допомоги, формального підходу до здійснення профілактики та диспансерної роботи. Як наслідок – спостерігаються високі рівні пізнього виявлення тяжких хвороб та ускладнень хронічних захворювань, що зумовлює надмірну потребу у дороговартісному стаціонарному лікуванні.Стан здоров’я населення України сьогодні оцінюється як незадовільний, що пов’язано з високим рівнем загальної смертності (14,7 на 1000 населення) захворюваності та інвалідності, які неухильно зростають.Важливою характеристикою сучасного стану здоров’я населення на глобальному, регіональному та національному рівнях є епідемія неінфекційних захворювань. Швидке поширення неінфекційних захворювань серед населення обумовлено демографічними зрушеннями та негативними наслідками, які супроводжують соціально-економічні перетворення, інтенсифікацією виробництва, глобалізацією, урбанізацією, некерованою міграцією тощо.Мета дослідження – проаналізувати і оцінити масштаби і поширеність неінфекційних захворювань, визначити роль первинної медико-санітарної допомоги в боротьбі з ними.Матеріал і методи. Використані дані галузевої статистики щодо захворюваності та смертності населення в Україні та в Тернопільській області.Результати. В Україні неінфекційні захворювання обумовлюють 86 % глобального тягаря хвороб. За даними МОЗ України, існує стійка тенденція до зростання захворюваності населення на хвороби системи кровообігу.У структурі захворюваності населення Тернопільської області у 2016 році загальна захворюваність становила 1842,2 на 1 тисячу населення, первинна – 668,5. Хвороби системи кровообігу займають друге місце в структурі первинної захворюваності (7,4 %), перше – в структурі поширеності захворювань (31,0 %) та перше – в структурі смертності та інвалідності населення (66,8%).Висновки. ПМСД є важливою ланкою системи медичної допомоги в Україні, а реформи, що у ній відбуваються, повинні забезпечити якісно новий рівень надання медичних послуг відповідно до європейських стандартів з метою поліпшення основних показників здоров’я населення.
ОСОБЛИВОСТІ КЛІНІЧНОЇ КАРТИНИ ТА АНТРОПОМЕТРИЧНИХ ПОКАЗНИКІВ У ХВОРИХ НА НЕАЛКОГОЛЬНУ ЖИРОВУ ХВОРОБУ ПЕЧІНКИ
Authors: Chopey I. V. , Chubyrko K. I. , Griadil T. I. , Ivachevska V. V.
Published: September 2018

Робота присвячена вивченню особливостей клінічної картини неалкогольного стеатозу та стеатогепатиту в пацієнтів з предіабетом та цукровим діабетом (ЦД) 2 типу. Проведено обстеження 117 хворих на неалкогольну жирову хворобу печінки (НАЖХП) та предіабет і ЦД 2 типу. Вивчено поширеність неалкогольного стеатозу та стеатогепатиту у пацієнтів з предіабетом. Доведено, що хворих на НАЖХП та предіабет слід відносити до групи дуже високого кардіоваскулярного ризику (КР). Досліджено особливості вуглеводного та ліпідного обмінів у пацієнтів з НАЖХП на фоні предіабету та ЦД 2 типу.Матеріал і методи. У роботі відображено результати комплексного обстеження 141 пацієнта з ЦД 2 типу та предіабетом.Результати. Провідними симптомами у хворих з НАЖХП є нудота, біль, метеоризм та порушення випорожнень. Достовірно значимі відмінності між пацієнтами І та ІІ груп були виявлені тільки за такими скаргами як метеоризм, загальна слабкість, відчуття гіркоти в ротовій порожнині та нудота.Висновки. НАЖХП діагностовано у 98,4 % хворих на ЦД 2 типу, в тому числі стеатоз зустрічався у 54,84 %, а стеатогепатит – у 45,16 %. У осіб з предіабетом НАЖХП встановлено у 70,5 %, з них у 85,45 % – стеатоз та у 14,55 % – стеатогепатит (р<0,05). Особливостями клінічної картини НАЖХП є олігосимптомність, коморбідність і переважання диспепсичного синдрому (метеоризм зустрічався у 43,59 %, біль у правому підребер'ї та дискомфорт у черевній порожнині – у 29,91 % та у 28,21 % відповідно, запор та відчуття гіркоти в ротовій порожнині – по 21,37 %).
ДО СТРУКТУРНИХ ТА ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ПЕРЕДУМОВ ВИНИКНЕННЯ ТИРЕОЇДНОЇ ПАТОЛОГІЇ (ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ)
Authors: Ryabukha O. І.
Published: September 2018

Значне поширення та суспільне значення тиреоїдної патології робить необхідним поглиблене з’ясування основних передумов її виникнення.Мета роботи – проаналізувати та узагальнити особливості будови і функціонування щитоподібної залози, які можуть бути передумовами виникнення її патології. Умовно їх можна поділити на структурні та функціональні. Складний ембріогенез щитоподібної залози, значна варіабельність її макроморфологічних типів, рясна васкуляризація та особливості вегетативної іннервації, наявність у паренхімі органа, поряд із тироцитами, їх клітин-антагоністів, а також клітин-продуцентів інших біологічно активних речовин, та клітин, які беруть участь у імунних процесах, є основними морфологічними передумовами появи і розвитку девіацій у діяльності залози. Разом з тим, регулювання функції щитоподібної залози здійснюється розгалуженою системою екстратиреоїдних та інтратиреоїдних зв’язків, з яких найбільше значення мають зв’язки гіпоталамо-гіпофізарної, вегетативної нервової та імунної систем, діяльність С-клітин, концентрація іонів йоду та кальцію в сироватці крові. Така складна система контролю, попри свою поліваріантність, може бути вразливою у разі змін умов існування, відхилень чи порушень у діяльності органа. Вплив регулювальної системи гіпоталамус–гіпофіз на щитоподібну залозу відбувається залежно від кількості йоду, що надходить до організму. Споживання незначних доз йоду супрово­джується зміною низки функціональних констант, зокрема інтратиреоїдних співвідношень між монойодтирозином та дийодтирозином, дийодтирозином та тироксином, трийодтирозином та тироксином; у випадках вираженого дефіциту йоду у тканинах зростає швидкість трансформації Т4 в Т3 та значно зменшується рівень Т4 при нормальному або збільшеному вмісті Т3, що може призвести до вичерпання адаптаційних резервів організму. Тривале споживання збільшеної кількості йоду і зумовлене цим підвищення рівня ТТГ порушує координування діяльності щитоподібної залози і функціонально пов’язаних з нею органів.
СУГЛОБОВИЙ БІЛЬ ПРИ ПЕРВИННОМУ ГОНАРТРОЗІ У ЛЮДЕЙ ПОХИЛОГО ВІКУ: ШЛЯХИ ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ РЕАБІЛІТАЦІЇ
Authors: Bakalyuk T. G. , Misula I. R. , Sirant H. O. , Zawidniuk Yu. V. , Zyatkovskaya O. Ya.
Published: September 2018

Джерелом болю при остеоартрозі (ОА) можуть бути хрящова тканина, синовіальна мембрана, субхондральна кістка і періартикулярні тканини. Корекція всіх провідних ланок патогенезу ОА за допомогою лікарських засобів є недостатньою, а шляхи підвищення ефективності лікування названого захворювання пов’язані із застосуванням методів, здатних впливати на механізми як патогенезу, так і саногенезу. Все це є спонукальним моментом пошуку шляхів підвищення ефективності реабілітації.Мета роботи – дослідити ефективність застосування об’ємного пневмопресингу (ОПП) в амбулаторних умовах у хворих на первинний гонартроз (ПГА) похилого віку.Матеріал і методи. Клінічні спостереження проведені у 47 пацієнтів з ПГА віком від 60 до 74 років ((64,8±0,4) р.), які проходили амбулаторний етап реабілітації. Методом рандомізації хворі були поділені на дві групи. Реабілітаційний комплекс відрізнявся застосуванням в одній з груп ОПП на нижні кінцівки.Результати. За даними реовазографічних досліджень у пацієнтів з ПГА після проведеного реабілітаційного комплексу із застосуванням ОПП встановлено прискорення гемодинаміки (р<0,05), а за даними артросонографії – зменшення кількості надлишкової рідини в тканинах суглоба. Також встановлено достовірне (р<0,05) зменшення больового синдрому, покращення функціональної активності суглобів та фізичної працездатності.Висновки. На основі отриманих результатів запропоновано застосування в програмі реабілітації хворих на ПГА об’ємного пневмопресингу, який сприяє нормалізації функціонального стану рефлекторно змінених м’язів, активує місцевий кровообіг та зменшує венозний стаз. Реабілітаційний комплекс з включенням ОПП дозволяє підвищити ефективність проведених відновлювальних заходів на амбулаторному етапі реабілітації у хворих похилого віку з ПГА.
ПРЕДИКТОРИ ЕКСТРАСИСТОЛІЧНОЇ АРИТМІЇ ТА ЇЇ ЛІКУВАННЯ У ВАГІТНИХ ІЗ ПЕРВИННИМ ПРОЛАПСОМ МІТРАЛЬНОГО КЛАПАНА
Authors: Dobryanska V. Yu. , Heryak S. M. , Shved M. I.
Published: September 2018

В статті описано та проаналізовано предиктори екстрасистолічної аритмії та її лікування у вагітних із первинним пролапсом мітрального клапана.Мета дослідження – визначити предиктори розвитку екстрасистолії при різних варіантах ПМК та підвищити ефективність лікування аритмії у вагітних.Матеріал і методи. Всім хворим було проведено загальноклінічне обстеження; анкетування за розробленою анкетою для виявлення фенотипових маркерів сполучнотканинної дисплазії (СТД) і стигм дизембріогенезу, спадковості за різними захворюваннями; ЕКГ-дослідження в 12 загальноприйнятих відведеннях; ХМ ЕКГ за допо­могою програмно-апаратного комплексу “DiaCard” (“Сольвейг”, Україна); визначення варіабельності серцевого ритму (ВСР); ЕхоКГ-дослідження в М-, В- і Д-режимах на апараті “Toshiba istyle SSA-580A”; визначення електролітного балансу крові – вмісту в плазмі Са2+, Мg2+ i K+ (колориметричним методом за допомогою фотометра Biosystems BTS-330). Після попередньої рандомізації вагітним із ПМК та частою екстрасистолією було призначено три варіанти антиаритмічної терапії та вивчено їх ефективність.Результати. При комплексному антропометричному та клінічному обстеженні 53 вагітних з пролапсом мітрального клапана було виявлено, що фенотиповими маркерами аритмогенезу в жінок із ПМК слід вважати: зріст >180 см, гіпермобільність суглобів, підвищену розтяжність шкіри, ознаки зап’ястка та великого пальця, варикоз, які мають позитивні кореляційні зв’язки зі ступенем пролабування передньої стулки МК, наявністю міксоматозної дегенерації (МД) стулок, мітральної регургітації та двостулковим пролабуванням і, певним чином, визначають тяжкість та особливості перебігу ПМК у вагітних. Предикторами екстрасистолічної аритмії у вагітних із ПМК можуть слугувати міксоматоз стулок МК, мітральна регургітація більше ІІ, відносна гіпомагніємія, а також вегетативна дисфункція і порушення електрофізіологічних властивостей міокарда. Встановлено високу антиарит­мічну ефективність небівололу при шлуночковій екстрасистолії, ритмокору – при суправентрикулярній екстра­систолії та комбінації цих препаратів – при шлуночковій і суправентрикулярній екстрасистолії.
ЕФЕКТИВНІСТЬ ВИКОНАННЯ РЕНТГЕНОЛОГІЧНОГО ОБСТЕЖЕННЯ В ДІАГНОСТИЦІ ВНУТРІШНЬОСУГЛОБОВИХ М’ЯКОТКАНИННИХ УШКОДЖЕНЬ НА РАННІХ СТАДІЯХ КОКСАРТРОЗУ
Authors: Lutsishin V. G. , Kalashnikov A. V. , Maiko V. M. , Maiko E. V.
Published: September 2018

Цікавим в науковому та практичному плані є проведення аналізу даних рентгенологічного обстеження хворих з метою визначення патогномонічних рентгенологічних ознакокомплексів, які визначали ушкодження внутрішньосуглобових структур кульшового суглоба та які були підтверджені артроскопічно.Мета дослідження – визначити патогномонічні рентгенологічні ознакокомплекси, які характеризують внут­рішньосуглобові м’якотканинні ушкодження кульшового суглоба (ВУМЕКС). Було проведено обстеження 105 хворих з коксартрозом I–II cтадії з визначенням патогномонічних рентгеноознакокомплексів, що характеризують ВУМЕКС, яким проводили артроскопічне оперативне втручання на базі травматологічного відділення Вінницької обласної лікарні  ім. М. І. Пирогова в період з 2006–2015 р.Матеріали і методи. Для оцінки поширеності рентгенологічних ознак у хворих з ВУМЕКС та початковими стадіями коксартрозу і їх поєднанням був проведений частотний аналіз.Результати. У обстежених хворих визначена низька частота поширеності рентгенологічних ознак, які характерні для ВУМЕКС при ранніх стадіях КА. До рентгенологічних ознак, що характерні для рincer-типу ФАК, з частотою ≥0,4 зустрічалися такі: ознака заднього краю (posterior wall sing) (0,47); кут Віберга менше 39° (0,45); зменшення величини індексу екструзії (0,40), ацетабулярний індекс менше 0 (0,42) та поєднання ознак: ознака заднього краю (posterior wall sing) + кут Віберга менше 39° (0,4). Серед рентгенологічних ознак, що характерні для cam-типу ФАК, з частотою ≥0,4 зустрічалися такі: деформація проксимального відділу стегнової кістки за типом руків’я пістолета (0,46); горизонтальне положення росткової зони (0,45); ШДК менше 125° (0,46), кут альфа більше 50° (0,48); індекс офсету менше 0,18 (0,40) та поєднання ознак: деформація проксимального відділу стегнової кістки за типом руків’я пістолета + кут альфа більше 50° (0,42). У той же час достовірними вважали дані, що складали ≥0,60.Висновок. Жодну з визначених рентгенологічних ознак (ознакокомплекс) не можна вважати достовірною в діагностиці ФАК у обстежених хворих, що доводить доволі низьку діагностичну цінність рентгенологічного обстеження даної категорії хворих.
ВИВЧЕННЯ ДИНАМІКИ РІВНІВ CD4+CD25+, CD4+HLA-DR4+ ТА CD4+CD95+ ЛІМФОЦИТІВ СПЕРМИ ІНФЕРТИЛЬНИХ ЧОЛОВІКІВ З ХРОНІЧНИМ ЗАПАЛЕННЯМ УРОГЕНІТАЛЬНОГО ТРАКТУ ПІД ВПЛИВОМ НУКЛЕКСУ
Authors: Ciporenko S. Yu. , Matyuha L. F.
Published: September 2018

Вступ. У практиці сімейних лікарів почастішали випадки звернень чоловіків із порушенням запліднювальної функції. Ретельний збір анамнезу дозволяє запідозрити, що зниження фертильності у чоловіків супроводжується латентним та персистуючим перебігом урогенітальних інфекцій, що дуже ускладнює їх своєчасну діаг­ностику.Мета – дослідження маркерів активації лімфоцитів сперми чоловіків з малосимптомними формами хронічної інфекції урогенітального тракту в залежності від фертильності та впливу нуклексу на їх рівні.Матеріал і методи. Було досліджено сперму 60 чоловіків, хворих на малосимптомні форми хронічного запалення урогенітального тракту (ХЗУТ); І групу склали 32 пацієнти, в яких діагностували ускладнення – інфертильність, у ІІ групу ввійшли 28 фертильних пацієнтів.Висновки. 1. Вивчення маркерів активації лімфоцитів сперми у чоловіків, хворих на малосимптомні форми хронічної інфекції урогенітального тракту, вказує на різнопланове збільшення їх кількості залежно від фертильності.2. Діагностично важливим є визначення співвідношення CD25+/CD95+ для прогнозування розвитку інфертильності. Збільшення цього індексу вказує на порушення процесів апоптозу патологічних форм генеративних клітин, що призводить до їх накопичення у спермі.3. Імунокорегуюча терапія з використанням нуклексу приводить до нормалізації співвідношення CD25+/CD95+, до зменшення патологічних форм сперматозоїдів й, зрештою, до збільшення запліднювального потенціалу.
ДО ПИТАННЯ ГЕНДЕРНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ КЛІНІЧНОГО ПЕРЕБІГУ ТА ЛІКУВАЛЬНОЇ ТАКТИКИ ПРИ ГОСТРОМУ КОРОНАРНОМУ СИНДРОМІ
Authors: Shved M. I. , Lypovetska S. Y. , Geryak S. M. , Levytska L. V.
Published: September 2018

Серцево-судинні захворювання займають провідне місце  серед причин  смертності як у чоловіків, так і в жінок. Проте гострий коронарний синдром у жінок часто залишається не до кінця діагностованим і не лікованим через недостатнє усвідомлення цієї проблеми самими жінками, наявність атипових симптомів, зволікання з встановленням правильного діагнозу та рідше застосування інвазивних методів лікування.У статті висвітлені основні особливості клінічного перебігу гострого коронарного синдрому у жінок, зокрема інфаркту міокарда без обструкції коронарних артерій, особливостей диференційної діагностики. Наголошено на спільних принципах діагностики і програмах ведення пацієнтів обох статей, незалежно від наявності певних гендерних розбіжностей, а також наведено перелік, показання до застосування і дози фібринолітичних, антикоагулянтних та антиагрегантних засобів з позицій доказової медицини.
ПОРУШЕННЯ КИСНЕВОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПЕРИФЕРІЙНИХ ТКАНИН ПРИ АНЕМІЇ ХРОНІЧНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ
Authors: Khomitska A. I. , Bob A. O. , Kmita G. G. , Vybyrana R. Y. , Kramar L. T. , Gavrylyuk M. Ye.
Published: September 2018

У статті наведено оцінку показників оксигенації артеріальної і венозної крові  у 37 хворих на хронічну серцеву недостатність та анемію. Обгрунтовано доцільність визначення параметрів оксигенації артеріальної і венозної крові у даної категорії хворих.
ЯДЕРНО-ЦИТОПЛАЗМАТИЧНІ ВІДНОШЕННЯ В ЕНДОТЕЛІОЦИТАХ АРТЕРІАЛЬНОГО ТА ВЕНОЗНОГО РУСЕЛ ПЕРЕДСЕРДЬ ЛЕГЕНЕВОГО СЕРЦЯ
Authors: Slabyi O. B. , Hnatiuk M. S. , Tatarchuk L. V.
Published: September 2018

Описано причини виникнення легеневого серця. Вивчено особливості змін ядерно-цитоплазматичних відношень ендотеліоцитів. У результаті досліджень встановлено, що при легеневому серці виражено порушується клітинний структурний гомеостаз ендотеліоцитів.
Antonio Candido e Sérgio Buarque de Holanda
Authors: Nicodemo Thiago Lima
Published: September 2018

Este texto procura analisar aspectos do diálogo intelectual entre Antonio Candido e Sérgio Buarque de Holanda, com enfoque na crítica literária e história da literatura, e leva em consideração as semelhanças entre duas obras escritas entre finais dos anos 1940 e início da década seguinte: Formação da literatura brasileira (1959) de Antonio Candido e Capítulos de literatura colonial (1991) de Sérgio Buarque de Holanda. Este esforço representa o esboço de um capítulo de uma futura biografia cruzada dedicada aos autores
Antonio Candido e a interiorização do ensino superior
Authors: Simões Junior Alvaro Santos
Published: September 2018

Pretende-se com este artigo reunir e interpretar informações que permitam compreender melhor a passagem de Antonio Candido da sociologia para a literatura no ano de 1958. Para essa mudança, contribuíram decisivamente projeto do governo paulista de interiorização do ensino superior e, particularmente, a fundação da Faculdade de Filosofia, Ciências e Letras de Assis, projetada por Antônio Soares Amora e Antonio Candido para se tornar instituição revolucionária no ensino de letras no Brasil.
Possíveis raízes indígenas de uma dança popular
Authors: Candido Antonio
Published: September 2018

Possíveis
Caipiradas
Authors: Candido Antonio
Published: September 2018

Caipiradas
A cultura caipira
Authors: Galvão Walnice Nogueira
Published: September 2018

A cultura
Antonio Candido e seus escritos sobre teatro brasileiro
Authors: Faria João Roberto
Published: September 2018

Levando-se em conta a pequena produção crítica de Antonio Candido sobre teatro, motivada decerto por sua amizade com Decio de Almeida Prado, nosso maior crítico teatral e historiador do teatro brasileiro, o artigo pretende contextualizar e comentar tal produção. Ainda que não sejam muitos os escritos de Antonio Candido sobre teatro, a inteligência privilegiada do autor os torna interessantes e importantes para a compreensão de alguns aspectos da nossa história teatral, principalmente nas décadas de 1940 e 1950. Também são analisados textos escritos em época posterior, com destaque para os que abordam a obra do dramaturgo paulista Jorge Andrade.
Loss of Regulator of G-Protein Signaling 5 Leads to Neurovascular Protection in Stroke
Authors: Özen Ilknur , Roth Michaela , Barbariga Marco , Gaceb Abderahim , Deierborg Tomas , Genové Guillem , Paul Gesine
Published: September 2018

Background and Purpose—

In ischemic stroke, breakdown of the blood-brain barrier (BBB) aggravates brain damage. Pericyte detachment contributes to BBB disruption and neurovascular dysfunction, but little is known about its regulation in stroke. Here, we investigated how loss of RGS5 (regulator of G protein signaling 5) in pericytes affects BBB breakdown in stroke and its consequences.

Method—

We used RGS5 knockout and control mice and applied a permanent middle cerebral occlusion model. We analyzed pericyte numbers, phenotype, and vessel morphology using immunohistochemistry and confocal microscopy. We investigated BBB breakdown by measuring endothelial coverage, tight junctions, and AQP4 (aquaporin 4) in addition to BBB permeability (fluorescent-conjugated dextran extravasation). Tissue hypoxia was assessed with pimonidazole hydrochloride and neuronal death quantified with the terminal deoxynucleotidyl transferase dUTP nick end labeling assay.

Results—

We demonstrate that loss of RGS5 increases pericyte numbers and their endothelial coverage, which is associated with higher capillary density and length, and significantly less BBB damage after stroke. Loss of RGS5 in pericytes results in reduced vascular leakage and preserved tight junctions and AQP4, decreased cerebral hypoxia, and partial neuronal protection in the infarct area.

Conclusions—

Our findings show that loss of RGS5 affects pericyte-related BBB preservation in stroke and identifies RGS5 as an important target for neurovascular protection.
Predictors of Endovascular Treatment Among Stroke Codes Activated Within 6 Hours From Symptom Onset
Authors: Requena Manuel , Pérez de la Ossa Natalia , Abilleira Sonia , Cardona Pere , Urra Xabier , Martí-Fabregas Joan , Rodríguez-Campello Anna , Boned Sandra , Rubiera Marta , Tomasello Alejandro , Molina Carlos A. , Ribo Marc ,   for Catalan Stroke Code and Reperfusion Consortium
Published: September 2018

Background and Purpose—

Prehospital stroke code activations help reducing workflow times during in-hospital triage. We aim to identify predictors of endovascular treatment (EVT) among stroke codes (SC) activated within 6 hours from symptom onset.

Methods—

CICAT (Codi Ictus Catalunya) is a prospective official mandatory registry of all SC in Catalunya. We studied all CICAT entries from 6 comprehensive stroke centers for 18 months. We recorded demographic, clinical, and imaging variables on admission. We explored the relationship between these variables and EVT

Results—

From 3944 SC, 2778 (70.4%) were admitted within 6 hours from symptom onset. Mean age was 72±15.3 years, median Rapid Arterial Occlusion Evaluation scale score 4 (interquartile range [IQR], 2–6), median onset-to-door time 89 minutes (IQR, 54–158), median National Institutes of Health Stroke Scale score 9 (IQR, 4–18), median Alberta Stroke Program Early CT Score 10 (IQR, 8–10). Final diagnosis was ischemic stroke in 1762 patients (63.4%), hemorrhagic stroke in 359 (13.0%), transient ischemic attack in 164 (5.9%), and stroke-mimic in 493 (17.7%). A large vessel occlusion was confirmed in 720 (25.6%) patients. Of all SC, 16% (n=444) received EVT, with a median door-to-groin time of 77 minutes (IQR, 55–102). Baseline variables associated with EVT were premorbid modified Rankin Scale score <2 (
P
<0.001), prehospital Rapid Arterial Occlusion Evaluation scale score >4 (
P
=0.003), and National Institutes of Health Stroke Scale on admission >8 (
P
<0.001). National Institutes of Health Stroke Scale on admission was the only independent predictor of EVT. Although the rate of Alberta Stroke Program Early CT Score 10 progressively decreased over time (0–3 hours, 73.2% versus 3–6 hours, 57.1%;
P
<0.01), the rate of Alberta Stroke Program Early CT Score 6 remained >90% along time (0–3 hours, 95.1% versus 3–6 hours, 94.0%;
P
=0.25) and did not decrease over time. The chances to receive EVT and the presence of large vessel occlusion decreased over time. However, the rate of EVT was not different between patients admitted 0 to 3 hours (26.1%) and those admitted 3 to 6 hours (22.9%;
P
=0.2).

Conclusions—

Among SC within 6 hours from symptom onset, National Institutes of Health Stroke Scale on admission was the only factor independently associated with EVT. Only 5% of these patients show an Alberta Stroke Program Early CT Score <6 and this rate does not significantly increase over time. These data may be useful to generate direct transfer to angio-suite protocols based mainly on clinical severity.
RNA-Sequencing Analysis Revealed a Distinct Motor Cortex Transcriptome in Spontaneously Recovered Mice After Stroke
Authors: Ito Masaki , Aswendt Markus , Lee Alex G. , Ishizaka Shunsuke , Cao Zhijuan , Wang Eric H. , Levy Sabrina L. , Smerin Daniel L. , McNab Jennifer A. , Zeineh Michael , Leuze Christoph , Goubran Maged , Cheng Michelle Y. , Steinberg Gary K.
Published: September 2018

Background and Purpose—

Many restorative therapies have been used to study brain repair after stroke. These therapeutic-induced changes have revealed important insights on brain repair and recovery mechanisms; however, the intrinsic changes that occur in spontaneously recovery after stroke is less clear. The goal of this study is to elucidate the intrinsic changes in spontaneous recovery after stroke, by directly investigating the transcriptome of primary motor cortex in mice that naturally recovered after stroke.

Methods—

Male C57BL/6J mice were subjected to transient middle cerebral artery occlusion. Functional recovery was evaluated using the horizontal rotating beam test. A novel in-depth lesion mapping analysis was used to evaluate infarct size and locations. Ipsilesional and contralesional primary motor cortices (iM1 and cM1) were processed for RNA-sequencing transcriptome analysis.

Results—

Cluster analysis of the stroke mice behavior performance revealed 2 distinct recovery groups: a spontaneously recovered and a nonrecovered group. Both groups showed similar lesion profile, despite their differential recovery outcome. RNA-sequencing transcriptome analysis revealed distinct biological pathways in the spontaneously recovered stroke mice, in both iM1 and cM1. Correlation analysis revealed that 38 genes in the iM1 were significantly correlated with improved recovery, whereas 74 genes were correlated in the cM1. In particular, ingenuity pathway analysis highlighted the involvement of cAMP signaling in the cM1, with selective reduction of Adora2a (adenosine receptor A2A), Drd2 (dopamine receptor D2), and Pde10a (phosphodiesterase 10A) expression in recovered mice. Interestingly, the expressions of these genes in cM1 were negatively correlated with behavioral recovery.

Conclusions—

Our RNA-sequencing data revealed a panel of recovery-related genes in the motor cortex of spontaneously recovered stroke mice and highlighted the involvement of contralesional cortex in spontaneous recovery, particularly Adora2a, Drd2, and Pde10a-mediated cAMP signaling pathway. Developing drugs targeting these candidates after stroke may provide beneficial recovery outcome.
Cerebral Amyloid Angiopathy With Vascular Iron Accumulation and Calcification
Authors: Bulk Marjolein , Moursel Laure Grand , van der Graaf Linda M. , van Veluw Susanne J. , Greenberg Steven M. , van Duinen Sjoerd G. , van Buchem Mark A. , van Rooden Sanneke , van der Weerd Louise
Published: September 2018

Background and Purpose—

Previous studies of symptomatic and asymptomatic hereditary cerebral amyloid angiopathy (CAA) patients offered the possibility to study the radiological manifestations of CAA in the early stages of the disease. Recently, a striped cortex, observable as hypointense lines perpendicular to the pial surface on T
2
*
-weighted 7T magnetic resonance imaging (MRI), was detected in 40% of the symptomatic hereditary CAA patients. However, the origin of these MRI contrast changes is unknown. This study aimed at defining the underlying pathology associated with the in vivo observed striped pattern.

Methods—

Formalin-fixed postmortem brain material including the occipital lobe of 4 hereditary cerebral hemorrhage with amyloidosis-Dutch type (HCHWA-D) cases and 6 sporadic CAA cases were selected from local neuropathology tissue collections. Depending on the availability of the material, intact hemispheres or brain slabs including the occipital lobe of these patients were screened for the presence of a striped cortex. Regions containing the striped cortex were then subjected to high-resolution 7T MRI and histopathologic examination.

Results—

We found 2 hereditary cerebral hemorrhage with amyloidosis-Dutch type cases and 1 sporadic CAA case with striped patterns in the occipital cortex resembling the in vivo signal. Histopathologic examination showed that the striped pattern in the cortex at 7T MRI is because of iron accumulation and calcification of penetrating arteries. The presence of both nonheme iron and calcification on penetrating arteries causes signal loss and hence the abnormal striped patterns in the cortical ribbon on T
2
*
-weighted MRI.

Conclusions—

We identified iron accumulation and calcification of the vessel wall in hereditary cerebral hemorrhage with amyloidosis-Dutch type as the histopathologic correlates of the striped cortex observed on in vivo 7T MRI.
Diagnostic Utility of Computed Tomographic Angiography in Giant-Cell Arteritis
Authors: Conway Richard , Smyth Anna E. , Kavanagh Richard G. , O’Donohoe Rory L. , Purcell Yvonne , Heffernan Eric J. , Molloy Eamonn S. , McNeill Graeme , Killeen Ronan P.
Published: September 2018

Background and Purpose—

The diagnosis of giant-cell arteritis (GCA) is challenging. Superficial temporal artery biopsy and ultrasound are positive in only 50%. We evaluated computed tomographic angiography (CTA) of the head in GCA.

Methods—

This case-control study was performed using a prospective GCA registry. Cases presented with stroke symptoms, had a CTA, and were subsequently diagnosed with GCA. Age- and sex-matched controls presented with stroke symptoms, had a CTA, and were not diagnosed with GCA. CTAs were evaluated for the presence of superficial temporal artery abnormalities.

Results—

Fourteen cases met the inclusion criteria and were matched with 14 controls. Blurred vessel wall margins and perivascular enhancement was found in 10 cases (71.4%) and 2 controls (14.3%). CTA has an accuracy of 78.6%, sensitivity of 71.4%, and a specificity of 85.7% for GCA.

Conclusions—

CTA detects superficial temporal artery abnormalities in GCA. This may facilitate early diagnosis and prompt implementation of potentially sight-saving and stroke-preventing treatment.
FADD (Fas-Associated Protein With Death Domain), Caspase-3, and Caspase-8 and Incidence of Ischemic Stroke
Authors: Muhammad Iram Faqir , Borné Yan , Melander Olle , Orho-Melander Marju , Nilsson Jan , Söderholm Martin , Engström Gunnar
Published: September 2018

Background and Purpose—

Apoptosis has been implicated in atherosclerosis and plaque rupture. This population-based study examined the relationship between 3 markers of apoptosis, that is, FADD (Fas-associated protein with death domain), caspase-3, and caspase-8, and incidence of ischemic stroke.

Methods—

The study population included 4356 participants from the MDCS (Malmö Diet and Cancer Study) cardiovascular cohort, without a history of stroke. Incidence of ischemic stroke was followed by linkages to local and national registers. Cox proportional hazards regression was used to assess the incidence of ischemic stroke in relation to quartiles of FADD, caspase-3, and caspase-8, adjusted for potential confounders.

Results—

During a mean follow-up period of 19.5±4.9 years, a total of 321 (7.4%) participants were diagnosed with incident ischemic stroke. Individuals with high levels of FADD and caspase-8 had a significantly increased risk of ischemic stroke, after adjustment for potential confounders. The multivariable-adjusted hazard ratios for Q4 versus Q1-Q3 of FADD and caspase-8 were 1.49 (95% CI, 1.18–1.87;
P
<0.01) and 1.77 (95% CI, 1.41–2.22;
P
<0.001), respectively. The hazard ratios per 1-SD increment of FADD and caspase-8 were 1.27 (95% CI, 1.14–1.41) and 1.31 (95% CI, 1.18–1.45), respectively. No association was observed for caspase-3 with ischemic stroke.

Conclusions—

Elevated levels of FADD and caspase-8, but not caspase-3, are associated with increased incidence of ischemic stroke.
Intravenous tPA (Tissue-Type Plasminogen Activator) in Patients With Acute Ischemic Stroke Taking Non–Vitamin K Antagonist Oral Anticoagulants Preceding Stroke
Authors: Jin Chen , Huang Ryan J. , Peterson Eric D. , Laskowitz Daniel T. , Hernandez Adrian F. , Federspiel Jerome J. , Schwamm Lee H. , Bhatt Deepak L. , Smith Eric E. , Fonarow Gregg C. , Xian Ying
Published: September 2018

Background and Purpose—

Although there are no trials or large cohorts to inform clinical care, current guidelines caution against giving intravenous tPA (tissue-type plasminogen activator) to patients with acute ischemic stroke who are taking non–vitamin K antagonist oral anticoagulants (NOACs). We performed a literature review of intravenous tPA in patients treated with NOACs preceding stroke.

Methods—

A literature search of PubMed was performed encompassing January 2010 to March 2018. Patient characteristics, timing of last medication intake, laboratory testing, use of reversal, and outcomes ≤3 months after discharge were summarized.

Results—

We identified 55 studies with 492 NOAC patients receiving tPA (dabigatran, 181; rivaroxaban, 215; apixaban, 40; and unspecified NOAC, 56). Among patients with complete data, the median time from the last NOAC intake to symptom onset was 8 hours (interquartile range, 2.5–14.5), with 55.2% (80/145) within 12 hours. Few patients underwent sensitive laboratory tests, such as thrombin time, diluted thrombin time, or anti-Xa assays before tPA administration. The overall observed rates of symptomatic intracranial hemorrhage, mortality, and favorable outcomes (National Institutes of Health Stroke Scale score, ≤1; modified Rankin Scale score, 0–2; or neurological improvement in the National Institutes of Health Stroke Scale score, ≥8 points) were 4.3% (20/462), 11.3% (48/423), and 43.7% (164/375), respectively. Among dabigatran-treated patients, reversal with idarucizumab was associated with fewer symptomatic intracranial hemorrhage (4.5% [2/44] versus 7.4% [8/108]; unadjusted odds ratio, 0.60; 95% CI, 0.12–2.92), death (4.5% [2/44] versus 12.0% [13/108]; unadjusted odds ratio, 0.35; 95% CI, 0.08–1.61), and more favorable outcomes (79.1% [34/43] versus 39.2% [29/74]; unadjusted odds ratio, 5.86; 95% CI, 2.45–14.00), although the differences were not statistically significant for symptomatic intracranial hemorrhage and death.

Conclusions—

These preliminary observations suggest that tPA may be reasonably well tolerated without prohibitive risks of bleeding complications in selected patients on NOACs. Reversal of anticoagulant effects by idarucizumab for dabigatran-treated patients before tPA is an emerging strategy that was associated with more favorable outcomes.
Autumn Visions: War and the Imagery of Muḥammad Khuḍayyir
Authors: Caiani Fabio , Cobham Catherine
Published: September 2018

Muḥammad Khuḍayyir (b. 1942) wrote his early short stories in the aftermath of the 1967 war, while his 1980s short fiction responded indirectly to the reality of Basra during the long war with Iran. This article traces the development of Khuḍayyir’s fiction, with a particular focus on the use of imagery in a selection of his key stories from the 1970s and 1980s, some of which were re-published and re-evaluated in the 1990s and 2000s. The increasingly unconventional and oblique ways in which Khuḍayyir represents and responds to war set his work apart from both the official pro-war rhetoric promoted by the Baʿth party during its time in power, and the prevailing literary depiction of Iraq in the works of more highly acclaimed Iraqi writers publishing today.
A new subspecies of Zamenis hohenackeri (Strauch, 1873) (Serpentes: Colubridae) based on morphological and molecular data
Authors: HOFMANN SYLVIA , MEBERT KONRAD , SCHULZ KLAUS-DIETER , HELFENBERGER NOTKER , GÖÇMEN BAYRAM , BÖHME WOLFGANG
Published: September 2018

Based on morphological characteristics, two subspecies of the Transcaucasian rat snake (Zamenis hohenackeri) are currently recognized, namely Z. h. tauricus and Z. h. hohenackeri. Both subspecies are repeatedly considered to be conspecific colour morphs, or have even been confused with Z. situla. Although, few studies involved the Transcaucasian rat snake in a phylogenetic approach, none has so far led to any taxonomic changes. We assessed the intraspecific morphological variation and phylogeographic relationships among specimens from different locations across its updated distribution. Our molecular (1191 bp mtDNA, 565 bp nuDNA) and morphological data provide sufficient evidence to support three distinct lineages within the Z. hohenackeri complex with a different arrangement compared to a previous study. These represent the subspecies Z. h. hohenackeri, Z. h. tauricus, and a lineage from southwestern Turkey which is described as a new subspecies. Aspects of historical biogeography and conservation status are briefly discussed.
On the Relationship between the Energy Dissipation Rate of Surface-Breaking Waves and Oceanic Whitecap Coverage
Authors: Callaghan Adrian H.
Published: September 2018

Wave breaking is the most important mechanism that leads to the dissipation of oceanic surface wave energy. A relationship between the energy dissipation rate associated with breaking wave whitecaps and the area of whitecap foam per unit area ocean surface is expected, but there is a lack of consensus on what form this relationship should take. Here, mathematical representations of whitecap coverage and growth-phase whitecap coverage are derived, and an energy-balance approach is used to formulate and in terms of . Both and are found to be linearly proportional to but also inversely proportional to the bubble plume penetration depth during active breaking. Since this depth can vary for breaking waves of different scales and slopes, there is likely no unique relationship between and either or as bubble plume penetration depth must also be specified. Whitecap observations from the North Atlantic are used to estimate bubble plume penetration depth as a function of wind speed and then used with measurements to compute . An estimate of the relative magnitude of to the rate of energy input from the wind to the waves is made. Above wind speeds of about 12 m s−1, is largely balanced by . At lower wind speeds the ratio quickly drops below unity with decreasing wind speed. It is proposed that sea-state-driven variability in both and bubble plume penetration depth are significant causes of variation in whitecap coverage datasets and parameterizations.
The Relationship between Severe Weather Warnings, Storm Reports, and Storm Cell Frequency in and around Several Large Metropolitan Areas
Authors: Naylor Jason , Sexton Aaron
Published: September 2018

The spatial distribution of storm-based severe weather warnings, local storm reports, and radar-detected storm cells around six large cities in the central United States is examined from October 2007 to May 2017. The cities are Columbus, Ohio; Cincinnati, Ohio; Indianapolis, Indiana; Louisville, Kentucky; Nashville, Tennessee; and St. Louis, Missouri. In all six cities, warning counts within 20 km of the city center are found to vary by 20%–40%. In every city except St. Louis, a maximum in warnings is located 5–15 km to the east (downwind) of the city center. Additional analysis reveals that the location of the warning maxima often varies with wind direction. Areas of enhanced convective activity are also evident in and around each city. Many of these areas are found to the east of the city center and are coincident with areas of increased warnings. This alignment could suggest that urban influences are creating areas of enhanced severe weather potential on the eastern side of large cities. However, there are also instances where the locations of maxima in warnings, local storm reports, and convective activity are spatially offset. In these locations, it is possible that other factors are impacting the distribution of one or more of these fields.
Highly dispersible laser activate particles via surface modification for laser direct structuring and electroless plating application
Authors: Kim Kiho , Ryu Seokgyu , Kim Jooheon
Published: September 2018

A composite of laser-activate particles and the super engineering plastic of polyphenylene sulfide was fabricated via melt-mixing. The laser-activate particle surfaces were modified using hydroperoxide and three different silane coupling agents. The laser-activate particles dramatically deteriorate the mechanical properties of polyphenylene sulfide because of its low compatibility with the polymer. However, surface modification, especially via amino silane treatment, effectively prevented the degradation of thermal and mechanical properties upon adding laser-activate particle, while modification with phenyl silane had the reverse effect. In order to confirm the different effects, solubility parameters obtained by theoretical calculation via the group contribution method were compared. Thermally and mechanically enhanced laser-activate particle/polyphenylene sulfide composites were fabricated for laser direct structuring and electroless plating applications.