bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ САМОРОЗВИТКУ ОСОБИСТОСТІ ЗДОБУВАЧІВ ФАХОВОЇ ДОПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ В УМОВАХ ПОЗАНАВЧАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Карпенко О. Г.  , Остапчук В.В.
Published: May 2021

У статті проаналізовано основні складові змісту таких понять, як «професійний саморозвиток особистості», «саморозвиток», сутність та шляхи формування професійного саморозвитку у майбутнього соціального працівника; представлено шляхи формування саморозвитку майбутніх фахівців соціальної сфери в умовах позанавчальної діяльності; розкрито теоретичні аспекти формування професійного саморозвитку студентів в умовах позанавчальної діяльності.У роботі на основі теоретичного аналізу філософської, педагогічної, психологічної, соціологічної літератури розкрито наукові принципи позанавчальної діяльності; визначено соціально-педагогічну сутність феноменів «діяльність», «позанавчальна діяльність», «цілеспрямованість у позанавчальній діяльності», «здобувач закладу фахової передвищої освіти».З'ясовано сучасний рівень позаначальної діяльності в умовах навчального закладу фахової передвищої освіти. Створено умови для визначення критеріїв, показників та рівні участі здобувачів фахової передвищої освіти у позанавчальній діяльності.У статті розкрито та обґрунтовано спеціальні форми і методи роботи з претендентами фахової передвищої освіти. Створено етапи формування та апробації позанавчальної діяльності. Наведено перелік необхідних умов для формування у претендентів професійно-технічної освіти системи теоретичних знань, практичних умінь і навичок, необхідних для ефективної реалізації себе як особистості у процесі професійного навчання; сприяння розвитку і формуванню особистісних якостей, необхідних фахівцеві соціальної сфери.Зроблено висновки, що ефективність і доцільність позанавчаьної діяльності можливі за умови цілеспрямованої діяльності здобувачів фахової передвищої освіти, а це, у свою чергу, потребує вивчення і постановки експерименту для самооцінки та самоствердження майбутніх соціальних працівників як професіоналів.
ОСВІТА ДЛЯ СТАЛОГО РОЗВИТКУ В СУЧАСНІЙ ПОЧАТКОВІЙ ШКОЛІ: УМОВИ ВПРОВАДЖЕННЯ
Authors: Чайковська Г.Б.
Published: May 2021

У статті розглянуто проблему реалізації освіти для сталого розвитку в умовах реформування вітчизняної освіти та з урахуванням реалій і потреб сьогодення. Зокрема проаналізовано та обґрунтовано педагогічні умови реалізації цілей освіти для сталого розвитку в навчанні учнів молодшого шкільного віку. Наголошено на необхідності оновлення змісту типових освітніх програм для початкової школи контентом сталого розвитку та освіти для сталого розвитку, у т. ч. природничої, громадянської та історичної, соціальної та здоров’язбережувальної освітніх галузей, що реалізується в межах інтегрованого курсу «Я досліджую світ». Доведено, що така інтеграція відображає ідеї та принципи сталого розвитку, грамотно поєднує його ключові компоненти та сприяє формуванню в учнів початкової школи багатогранних, інтегрованих компетентностей.Установлено, що важливою педагогічною умовою реалізації цілей освіти для сталого розвитку є використання принципів педагогіки емпауерменту (мотивації і натхнення до дії). З’ясовано, що основним методом цієї концепції є партнерство, побудоване на основі активної суб’єкт-суб’єктної взаємодії учасників освітнього процесу.В реалізації цілей освіти для сталого розвитку в освітньому процесі початкової школи необхідним вважаємо формування в учнів таких навичок: упевненість у собі, ораторські здібності, комплексне розв’язання проблем, уміння працювати в команді, вирішення конфліктів, емоційна компетентність, креативність, уміння домовлятись, когнітивна гнучкість тощо. Обґрунтовано важливість забезпечення інтерактивності освітнього середовища початкової школи як умови реалізації цілей освіти для сталого розвитку шляхом використання на уроках інформаційно-комунікативних технологій та інноваційних методів навчання. Особливо це актуально в умовах дистанційного навчання.Констатовано, що означені педагогічні умови взаємопов’язані та взаємодоповнювальні, формують сталу систему вимог, необхідних для впровадження ідей сталого розвитку в зміст освітньої програми початкової школи.
ПРОВІДНІ ДЕТЕРМІНАНТИ ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ТРАКТОРИСТІВ-МАШИНІСТІВ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ВИРОБНИЦТВА
Authors: Недашківський Р. М.
Published: May 2021

Стаття присвячена одній з актуальних проблем підготовки майбутніх трактористів-машиністів – формуванню їхньої професійної компетентності. Метою статті є визначення та обґрунтування педагогічних умов цілеспрямованого формування професійної компетентності майбутніх трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва. Фактори мають потенційну здатність впливати на перебіг психолого-педагогічних процесів, а дієвість їм забезпечують певні педагогічні умови. Орієнтуючись на цю позицію вчених, у дослідженні спочатку було визначено сукупність факторів, що впливають на формування професійної компетентності майбутніх трактористів-машиністів, а потім, спираючись на результати їх аналізу, обґрунтовано основні педагогічні умови цілеспрямованого формування цієї інтегративної якості. У статті розглянуто етапи наукового пошуку обґрунтування педагогічних умов; на першому етапі здійснено пілотажне дослідження, що передбачало виявлення найважливіших факторів формування професійної компетентності майбутніх трактористів-машиністів. На основі експериментально з’ясованих факторів визначено та теоретично обґрунтовано наступні педагогічні умови формування професійної компетентності майбутніх трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва: цілеспрямоване формування позитивної мотивації учнів щодо оволодіння майбутньою професійною діяльністю; раціональне поєднання в освітньому процесі традиційних та інноваційних технологій навчання майбутніх трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва; організація випереджувального навчання засобами додаткових дидактичних форм (факультативи, спецкурси, студії, наукові гуртки тощо); відбір та структурування змісту освіти на основі нормативних вимог освітнього стандарту та варіативної регіонально спрямованої складової; створення сприятливого інформаційно-освітнього середовища для самоосвітньої діяльності учнів.
ЦІННІСНІ ЗМІНИ ЯК ДЕТЕРМІНАНТИ ЦІННІСНОЇ ОСВІТИ
Authors: Свищ Л. О.
Published: May 2021

Сучасні зміни аксіологічних орієнтирів зумовлюють динамічні процеси переосмислення цінностей, ціннісних установок, змін змісту ціннісно-смислової сфери нашого сучасника. Відтак зростає значення аксіологічних досліджень та сфера застосування аксіологічного підходу. Особливого значення набувають дослідження впливу сучасних змін аксіологічних орієнтирів на освітні пріоритети вищої школи. У статті показано, що процес ціннісних трансформацій в принципі не є прямолінійним і однозначним, а напруга між традицією та сучасністю залишається основою системи цінностей європейських суспільств. Аналіз спеціальної літератури дає підстави стверджувати, що мінливий світ, процеси, що в ньому відбуваються, – зіткнення глобалізації та національної самоідентифікації, інноваційних тенденцій і збереження традиційних цінностей, не можуть не зумовлювати зміну аксіологічних орієнтирів. При цьому формування ціннісних преференцій особистості, конструювання засобами ціннісної освіти ціннісно-смислової сфери людини створює вагомі передумови для її залучення у бажаний морально-етичний простір. Обґрунтовано думку, що ціннісна сфера людини має бути предметом постійної уваги з боку суспільства та держави, зокрема освітянської сфери. Обстоюється позиція, що особлива роль освіти у контексті формування ціннісно-смислової сфери зумовлена і тим, що конструювання системи та ієрархій цінностей людині створює передумови для її адаптації у мінливому світі, що має принципове значення для духовної довершеності особистості. Показано, що розвиток ціннісної освіти є одним з ключових чинників модернізації вищої освіти. На підставі здійсненого аналізу доведено, що ціннісні орієнтири в освітньому контексті постають засобами регуляції та регламентації освітньої діяльності, але лише у тому випадку, якщо відповідні цінності набули особистісного статусу, стали предметом переживання й переосмислення самими педагогами. Тому в умовах сучасних ціннісних трансформацій набуває особливого значення ціннісна підготовка вчителя, зокрема майбутніх викладачів іноземної мови, а необхідність наукових досліджень проблеми її практичної реалізації – особливої актуальності.
ПРОФЕСІЙНА СПРЯМОВАНІСТЬ ТА УПРАВЛІННЯ ВЗАЄМОДІЄЮ ОСВІТНЬОЇ ТА САМООСВІТНЬОЇ ДІЯЛЬНОСТІ – СТРАТЕГІЯ ЯКІСНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ФІЗИКИ
Authors: Слюсаренко М. А.
Published: May 2021

У статті розглянуто систему управління освітньою і самоосвітньою діяльністю професійної спрямованості в умовах університету, проаналізовано специфіку управління, особливості та відмінності освіти і самоосвіти у підготовці майбутніх учителів фізики до професійної діяльності; конкретизовано управлінські функції, зміст, методи та форми управління взаємодією навчального та самоосвітнього процесів у підвищенні якості підготовленості майбутніх учителів фізики до педагогічної праці. Конкретизовано процеси соціалізації, професійного зростання майбутніх учителів фізики в умовах організації освіти й самоосвіти в університеті, сутність, зміст, характер спрямованості та управління цими процесами.Акцентовано увагу на різних аспектах соціалізації, професійної спрямованості навчання і самоосвіти, можливостях управління в забезпеченні якості освіти і конкурентоспроможності майбутніх учителів фізики.У дослідженні зроблено висновок, що управління взаємодією забезпечує розвиток і самовдосконалення людини під час засвоєння знань, умінь та навичок, що відбуваються у взаємодії із випадковими, відносно керованими і цілеспрямовано створюваними умовами життя й набуття професійного досвіду. Взаємодія освітнього процесу й самоосвітньої діяльності стимулює прояв соціально-контрольованої соціалізації як процесу набуття майбутніми вчителями фізики професійного досвіду та розвиток їх потенціальних можливостей, що відбувається в різних установах педагогічної сфери.Управління взаємодією цими процесами поєднує в собі сукупність певних стандартів управління навчальним закладом, організації управлінської діяльності, використання технічних засобів, дотримання вимог щодо стосунків з учасниками освітньої та самоосвітньої діяльності з урахуванням норм і принципів етики, естетики та права.Наголошено, що сфера діяльності викладача передбачає не просто творчий підхід до виконання поставлених завдань, але й прояв менеджерського таланту, управлінських дій, креативних якостей, а головне – управлінської компетентності викладача і підготовки майбутніх учителів фізики до самоуправління власними діями як у навчальній, так і в самоосвітній діяльності.
КАПІТАЛІЗАЦІЯ РЕСУРСІВ ПЕДАГОГІКИ ПАРТНЕРСТВА В УМОВАХ НОВОЇ УКРАЇНСЬКОЇ ШКОЛИ
Authors: Стребна О. В.
Published: May 2021

У статті розглянуто проблему, актуальність якої визначена її вагомістю для всієї національної системи, а саме: втіленням у Новій українській школі аксіологічного капіталу педагогіки партнерства. Детальну увагу приділено вивченню самого терміна «педагогіка партнерства». Для цього відбувається аналітичне звернення до поглядів і концепцій українських та зарубіжних науковців, серед яких виділяються Ш. Амонашвілі, Б. Ананьєв, Р. Бенедикт, І. Бех, Н. Бібік, Н. Волкова, В. Давидов, В. Зінченко, І. Іванов, Є.Ільїн, В. Кан-Калик, С. Лисенкова, М. Мід, Л. Ніколенко, М. Рибакова, В.Сластьонін, В. Сухомлинський, Г. Цукерман, В. Шаталов та ін. Відзначено, що філософія і практика педагогіки партнерства оприявнює себе в працях В. Сухомлинського, який ставився до своїх вихованців як до рівних співучасників навчально-виховного процесу. Підкреслено, що педагогіка партнерства отримала як загальнотеоретичне, методологічне обґрунтування, так і суто методичну розробку й становить собою соціально значущий капітал. Наголошено, що всі репрезентовані інтерпретації педагогіки партнерства об’єднані ідеєю спільної співпраці, скоординованої взаємодії усіх учасників освітнього процесу – учителя, учня, батьків, представників громадськості. Акцентовано, що практичною основою педагогіки партнерства виступає ідея створення в школі ХХІ ст. особливої атмосфери навчання, яка сприяє бажанню учня вчитися, отримувати нові знання, розкривати власний інтелектуальний і креативно-творчий потенціал. Проведено наскрізну думку, що ефективність реалізації концепції НУШ безпосередньо пов’язана із утіленням основних цінностей педагогіки партнерства. Подано фактаж і аналіз анкетування, проведеного серед учителів початкової школи окремих районів Херсонської області. Крізь призму отриманих результатів анкетування сформульовано висновок, що, хоча педагоги області й демонструють певне орієнтування у сфері педагогіки партнерства, все ж таки значна кількість учителів потребує кваліфікованої підготовки до її ефективної реалізації. Узагальнено, що розуміння педагогіки партнерства як ціннісного соціумного капіталу має реалізуватися в практичній капіталізації її провідних ідей з метою розвитку учнівської особистості та всього українського суспільства.
ОРГАНІЗАЦІЙНО-МЕТОДИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОСВІТНИЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ З ЦИВІЛЬНОЇ ОБОРОНИ У 80-Х РОКАХ ХХ СТОЛІТТЯ
Authors: Жорова І. Я.  , Богданов Є. П.
Published: May 2021

У статті здійснено контент-аналіз основних документів 80-х років ХХ століття у сфері цивільної оборони в СРСР, які сприяли здійсненню просвітницької діяльності серед населення (за виключенням закладів освіти).Акцентовано увагу на виданнях 80-х років ХХ століття, затверджених Міністерством оборони (МО) СРСР та Цивільною обороною (ЦО) СРСР (Положення про курси цивільної оборони; Комплексні навчання цивільної оборони на об’єктах народного господарства; Програми пришвидшеної підготовки робітників, колгоспників та службовців до захисту від зброї масового ураження; Програми спеціальної підготовки невоєнізованих формувань цивільної оборони на об’єктах народного господарства, Інструкції та ін.); Штабів цивільної оборони республік (Рекомендації з підготовки та проведення об’єктних тренувань з цивільної оборони; Методичні розробки до затвердженого переліку тем тощо), областей (Методичні розробки до проведення групових занять на курсах цивільної оборони з керівним складом ЦО (організація навчання населення, не зайнятого на виробництві та в сфері обслуговування), Рекомендації до проведення оглядів-конкурсів тощо); посібники на кшталт «Організація і методика проведення занять з цивільної оборони з командирами розвідувальних формувань», «Цивільна оборона», «Цивільна оборона (Методичні вказівки до комплекту навчальних плакатів)» тощо. Зауважено, що видання з цивільної оборони розповсюджувались усіма державними установами, а їх зміст був обов’язковим для опанування населенням держави, на відміну від сьогодення.Кожна тема з цивільної оборони передбачала не лише перелік питань для опрацювання, а супроводжувалася методичними вказівками, що допомагало керівнику групи у проведенні занять та уможливлювало стандартизацію їх проведення в різних регіонах країни. Наголошено, що кожен слухач відпрацьовує практичні навички разом із засвоєнням теоретичної інформації та має можливість користуватися необхідним матеріальним забезпеченням.Таким чином, досягнуто мету статті – актуалізація вітчизняного досвіду здійснення просвітницької діяльності серед населення (за виключенням учнівської та студентської молоді) з цивільної оборони у 80-х роках ХХ століття.
ВПЛИВ ОСВІТНІХ РЕФОРМ НА РОЗВИТОК ШКІЛЬНОГО ПІДРУЧНИКОТВОРЕННЯ З ПРИРОДНИЧИХ ДИСЦИПЛІН В УКРАЇНІ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ ХХ СТОЛІТТЯ
Authors: Примакова В.В.
Published: May 2021

Стаття присвячена розгляду історико-педагогічного аспекту проблеми підручникотворення, зокрема впливу освітніх реформ на його розвиток в Україні другої половини ХХ століття. Автором обґрунтовано актуальність проблеми, уточнено контент ключових понять «підручникотворення», «теорія підручника», проаналізовано переваги і труднощі, сильні і слабкі сторони у створенні шкільного підручника з природничих дисциплін у тогочасній освіті, простежено вектори і динаміку змін цього процесу в окреслених хронологічних межах.Студіювання наукових праць з історії педагогіки дало змогу з’ясувати, як науково-технічний прогрес, пануюча на різних етапах розвитку суспільства влада, суспільно-політичні та соціально-економічні умови викликали проблеми і певні труднощі у цьому напрямі діяльності освітньої галузі. Оскільки вимоги до шкільного підручника в усі часи висувалися високі, процес його створення потребував особливих підходів, вдосконалення якості його розроблення і випуску, а також модернізації структури, оновлення змістового наповнення. Зроблено спробу простежити характер таких змін у період від початку 50-х років минулого століття до початку наступного. Сучасні вимоги до розроблення шкільної навчальної книги значно ускладнилися. Водночас класичні канони, прописані ще за часів Я.А. Коменського, залишаються актуальними і сьогодні. Відповідно до зазначеного, на основі ретроспективного аналізу процесів у вказаний період, визначено механізми підручникотворення, труднощі та характер змін в алгоритмі розроблення, вибору, виконання шкільної книги, врахування її специфіки для вивчення природничих дисциплін.На основі аналізу науково-педагогічної літератури виявлено основні здобутки щодо вирішення проблем створення шкільного підручника з природничих дисциплін, можливості екстраполяції конструктивного досвіду минулого в сучасну теорію і практику освіти, що періодично зазнає суттєвих трансформацій.
ІСТОРІОГРАФІЧНИЙ АСПЕКТ ПІДГОТОВКИ ОСВІТНІХ ЕКСПЕРТІВ У ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Стражнікова І. В.
Published: May 2021

Сучасна ситуація в Україні характеризується стрімкими змінами політичної, економічної, соціальної та культурної сфер людської діяльності. У таких умовах саме освіта зазнає значних змін, адже покликана усвідомити нове освітнє конкурентоздатне замовлення, що вимагає акценту на надання тим, хто навчається, певного обсягу знань, умінь, навичок; формування креативної особистості, що відповідально ставиться до прийнятих рішень, здатна виробити свою позицію в житті, світогляд та обстоювати обрані цінності. Тому освіта змінюватиме свій статус, має стати громадсько-державною системою – зробити людину спроможною забезпечувати особисте самодостатнє життя, водночас за свою діяльність система освіти повинна відповідати і перед громадськістю, і перед державою; сучасна система освіти покликана стати відкритою та піддати себе певному нагляду й опіці з боку широкої громадськості. У статті проаналізовано аспекти проблеми підготовки експертів з освіти в історіографічному ракурсі. Досліджено сутність поняття «експерт», описуються принципи підготовки експертів, напрями розвитку наукової експертизи у сфері освіти та компетенції, якими мають володіти експерти в галузі освіти. Охарактеризовано компетентності фахівця-експерта завдяки історіографічному аналізу досліджень українських і зарубіжних науковців. Нами доведено, що у науковій літературі «експертиза в освіті» розглядається як системний аналіз проблеми, процесу чи явища у сфері освіти чи в одній із її підсистем з метою визначення стимулюючих або гальмуючих чинників, їх розвиток із наступним закріпленням або усуненням. Історіографічний аналіз дозволив висвітлити й функції експертизи в освіті та зрушення в процесі ліцензування закладів освіти. У зв’язку з цим важливим складником у реалізації освітньо-професійної програми з підготовки магістрів освітніх наук є практична підготовка, що відображено у профілі освітньо-професійної програми за спеціальністю 011 Освітні, педагогічні науки різних закладів вищої освіти України, з урахуванням вимог до майбутнього освітнього експерта та його посадових обов’язків.
ФОРМУВАННЯ МЕДІАКОМПЕТЕНТНОСТІ ВЧИТЕЛІВ-ФІЛОЛОГІВ У ЗАКЛАДАХ ПІСЛЯДИПЛОМНОЇ ПЕДАГОГІЧНОЇ ОСВІТИ (КІНЕЦЬ ХХ – ПОЧАТОК ХХІ СТ.)
Authors: Янкович О.І.  , Кузьма І. І.
Published: May 2021

У статті обґрунтовано періодизацію формування медіакомпетентності вчителів-філологів у закладах післядипломної педагогічної освіти (кінець ХХ – початок ХХІ ст.). На основі аналізу періодизацій розвитку післядипломної освіти, емпіричних досліджень у сфері підготовки вчителів до медіаосвіти учнів, з урахуванням законодавчих актів, концептуальних документів, інновацій у галузі філології та щодо виховання медіакультури виокремлено три періоди в процесі формування медіакомпетентності вчителів філологічних предметів: перший (1991–2001 рр.) – пошуково-організаційний (підготовка вчителів-філологів на нових концептуальних засадах, принципах національної ідентичності; розробка навчально-виховних концепцій вивчення української (державної) мови, концепцій підручників нового покоління з мови); другий (2002–2009 рр.) – інтеграційно-технологічний (використання інноваційних технологій на тлі євроінтеграційних процесів, реалізація технологій критичного мислення, прискорення розвитку ІКТ); третій (2010–2018 рр.) – концептуально-модернізаційний (формування медіаграмотності вчителів у контексті концепцій упровадження медіаосвіти, проведення вагомих експериментальних досліджень, навчання викладачів закладів післядипломної педагогічної освіти та вчителів у зимових та літніх школах медіаграмотності Академії педагогічної преси, створення інноваційних медіаосвітніх продуктів). Виявлено можливості використання перспективних ідей у сучасному освітньому просторі: спрямування підготовки вчителя-філолога в системі закладів післядипломної педагогічної освіти на посилення інтересу до традиційних медіапродуктів (друкованих періодичних видань, друкованих книг тощо) як засобів розвитку інтелектуального потенціалу учнів; надання переваги українській термінології для позначення інновацій на противагу термінам іншомовного (англійського) походження; аналіз книг українських педагогів та письменників для пошуку витоків сучасних зарубіжних інновацій, виховання успішної особистості учня тощо.
ПЕРІОДИЗАЦІЯ РОЗВИТКУ СОЦІОКУЛЬТУРНОЇ СКЛАДОВОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ МАЙБУТНІХ СУДНОВОДІЇВ (ДРУГА ПОЛОВИНА XX – ПОЧАТОК XXI СТОЛІТТЯ)
Authors: Пенза І.В.
Published: May 2021

У статті обґрунтовано актуальність розроблення періодизації розвитку соціокультурної складової професійної освіти майбутніх судноводіїв у другій половині XX – на початку XXI століття. Розглянуто періодизації з питань, дотичних до тематики дослідження. З огляду на події, які відбувалися в суспільстві та впливали на розвиток зазначеного історико-педагогічного процесу впродовж обраного відтинку часу, розроблено власну періодизацію: 1-й період (1951–1974 рр.) – надмірна ідеологізація та політизація змісту дисциплін соціокультурного спрямування. Цей період можна поділити на такі субперіоди: 1951–1958 рр. – посилення ролі суспільно-гуманітарних дисциплін, вжиття заходів щодо покращення якості їх викладання; 1959–1974 рр. – політехнізація освітньої сфери, перебудова викладання суспільних наук; 2-й період (1975–1989 рр.) – посилення якості підготовки спеціалістів унаслідок поступового удосконалення загальної середньої освіти молоді, що відбувалось у такі субперіоди: 1975–1983 рр. – покращення викладання дисциплін соціокультурного спрямування внаслідок виконання відповідних постанов уряду; 1984–1989 рр. – реформування загальної середньої освіти, зростання комп’ютеризації та пошук ефективних форм, методів і засобів навчання; 3-й період (1990–2017 рр.) – гуманітаризація морської освіти, збільшення частки соціально-гуманітарних дисциплін та віднесення більшості з них до переліку нормативних, що відбувалось у такі субперіоди: 1990–1996 рр. – відхід від радянських традицій та перебудова викладання дисциплін соціокультурного спрямування; 1997–2017 рр. – інтеграційні процеси вітчизняної освіти зі світовими освітніми тенденціями, переорієнтація української системи підготовки та дипломування морських фахівців відповідно до «Міжнародної конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти».
ОСОБЛИВОСТІ УКРАЇНІЗАЦІЇ ШКОЛИ В ЗАХІДНОМУ РЕГІОНІ УКРАЇНИ У ПЕРШІЙ ПОЛОВИНІ ХХ СТ.
Authors: Прокопів Л. М.  , Сидорук О. М.
Published: May 2021

Статтю присвячено вивченню історико-педагогічних напрацювань з проблеми українізації школи в Західному регіоні України на початку ХХ століття. Авторами проаналізовано особливості та важливі чинники збереження української школи та освіти: соціально-політичні (розпад імперій і створення ЗУНР, штучна територіальна розмежованість, насильницька політика чужих держав та існування в межах таких держав, відсутність прав українців на повноцінну освіту), економічні (відсталість, слабкий розвиток економіки та промисловості), культурні (низький рівень розвитку загальної культури, зневага до українського населення тощо). У статті на основі аналізу джерельної бази (архівні матеріали, наукові дослідження сучасних науковців) визначено важливі проблеми, напрямки, засоби збереження української мови та школи. Авторами розширено уявлення про можливості школи та вчителя в Західній Україні на початку ХХ століття задля збереження українських ідей і нації загалом. У статті доведено думку про національне виховання як основну мету школи, а саме те, що західноукраїнські освітяни постійно опікувалися проблемами розвитку школи, основою якої стало українознавство, що відповідало меті та змісту виховувального навчання.З’ясовано, що збереженню та розвитку української національної школи сприяло розширення мережі приватних навчальних закладів, зокрема приватних гімназій.Вивчені історико-педагогічні дослідження дозволили виокремити умови збереження української школи, закцентувати увагу на особливостях навчальних курсів у школах Західної України на початку ХХ століття, що мали великий вплив на її українізацію.Автори наголошують, що дослідження проблем українізації школи потребують детального наукового вивчення для екстраполяції досвіду в сучасне шкільництво.
ВИХОВНА ДІЯЛЬНІСТЬ УЧИТЕЛЯ ПОЧАТКОВИХ КЛАСІВ (50-ТІ РР. ХХ СТ.)
Authors: Шугай Я.М.  , Лупінович С. М.
Published: May 2021

Статтю присвячено актуальній темі сучасної освіти, а саме виховній діяльності учителя початкових класів у 50-х рр. ХХ ст. Проаналізовано основні вектори розвитку освіти в Україні, зокрема початкової, шляхом вивчення першоджерел окресленого часового проміжку. З’ясовано, що в той час в Україні освіта в глобальному значенні та вчителі початкових класів були одними з важливих важелів управління людською свідомістю та становлення світогляду майбутніх будівників комунізму. Визначено, що однією з умов переходу від соціалізму до комунізму досліджуваного періоду вважалося культурне зростання суспільства та забезпечення всебічного розвитку всіх членів громади, їхніх розумових і фізичних здібностей. Однак, поряд з оволодіванням основами наук, перед державою постало завдання забезпечення політехнічної підготовки молоді та виховання її в дусі комуністичної моралі, розвиток фізичних та художніх нахилів. Розкрито основні напрями виховної діяльності вчителя початкової школи з молодшими школярами (фізичне, естетичне, трудове виховання). Акцентовано, що широкого розповсюдження набула робота з батьківським колективом та співпраця з комсомольськими та піонерськими організаціями. Відзначено активне залучення до освітнього процесу дітей з особливими освітніми потребами та обов’язкове врахування індивідуальних особливостей дітей при плануванні виховної діяльності. Зроблено висновки, що напруженість та відповідальність в роботі вчителя початкових класів була надзвичайно високою. Адже, крім основної діяльності в школі, вчитель мав забезпечити та урізноманітнити заняття зі школярами в позанавчальний час. Такий темп роботи значно зменшував ефективність роботи вчителя та емоційну причетність до виховної діяльності.
ТЕХНОЛОГІЯ ТЬЮТОРСЬКОГО СУПРОВОДУ ДІТЕЙ ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ
Authors: Цюпак І. М.
Published: May 2021

У статті обґрунтовано специфіку тьюторського супроводу як технології, орієнтованої на забезпечення умов виявлення, побудови й реалізації індивідуальної траєкторії розвитку дитини дошкільного віку. Наукові пошуки з проблеми дослідження здійснено з усвідомленням потреби модернізації дошкільної освіти, адже дієві засоби такої роботи не можуть бути знайдені, поки вихователь працює тільки в традиційній освітній парадигмі «посередника», що забезпечує передачу від дорослих до дітей певного соціального досвіду, норм поведінки й діяльності. Авторкою зроблено припущення щодо використання більш продуктивного підходу, а саме тьюторського, при якому вихователь виступає у ролі «довіреної особи» дитини дошкільного віку й через тьюторський супровід забезпечує становлення суб'єктності, відповідальності за реалізацію задуманого. Тьюторський супровід у закладі дошкільної освіти виступає як технологія, орієнтована на забезпечення умов виявлення, реалізації й усвідомлення індивідуальних пізнавальних інтересів, побудови індивідуальної траєкторії розвитку дитини дошкільного віку. Окреслено такі орієнтири діяльності тьютора: заохочення дошкільника до використання отриманих знань і вмінь; можливість здійснення спроб пошуку рішення й виправлення помилок, визнання їх цінності; встановлення ситуації спілкування й контакту з дитиною; опора на вибір дошкільника; наявність комунікації та позитивного ставлення учасників спільної діяльності один до одного; орієнтація на відкритість освітнього та пізнавального простору дитини, можливість його зміни, добудовування, переструктурування. У цілому тьюторська технологія забезпечує індивідуалізацію та розвиток пізнавальних інтересів дітей, становлення нових способів і форм організації пізнавальної діяльності. Незважаючи на наявність явних або більш схованих структурних взаємозв'язків, технологія в цілому являє собою сукупність послідовних способів діяльності, що забезпечує реалізацію діяльнісного підходу.
A General Solution to the Different Formulations of the Second Law of Thermodynamics
Authors: Shahsavari Saeed , Moradi Mehran
Published: May 2021

The second law of thermodynamics is one of the most important physical laws that has been extracted by different formulations. In this paper, a new approach to study different formulations of the second law is extracted based on the energy components of the system as well as introducing the independent and dependent energy components concepts. Also, two main formulations of classical thermodynamics, and also entropy from the perspective of general physics are discussed based on the energy components of the system for constant applied energy to the system in different conditions. Kelvin-Plank and Clausius formulations, as two main classical formulations, are all assertions about impossible processes. Considering the energy structure equation of the system, as an equation to formulate the performed process using activated energy components, it is shown that different formulations of the second law of thermodynamics represent the same concept in the perspective of the energy structure. Finally, a new general formulation to the second law, based on the energy structure of the system is extracted, and the equivalence as the other formulations is shown. The presented formulation is extracted based on the dependent and independent activated energy components, and in fact, shows all possible paths in the considered energy applying to the system.
A Rare Cause of Severe Hypoglycaemia
Authors: Etchie Laju , Fernando Devaka , Muraleedharan Vakkat , Poduval Ashok
Published: May 2021

A 67-year old woman presented with an unwitnessed fall and decreased oral intake. She had a learning disability, hypertension, epilepsy, asthma, chronic iron deficiency anaemia, mild lymphopenia, osteoporosis and treated uterine cancer. After clinical review, she was treated for Hospital-acquired pneumonia (following a recent hospital admission) with possible aspiration. She was noted to have hyponatraemia secondary to dehydration. She was commenced on intravenous Levofloxacin and Metronidazole along with supportive care, based on antibiotic guidance due to her known allergy to penicillin.On day 3 of admission, she was found unresponsive with a capillary blood glucose of 0.6 mmol/L, which improved with 10% glucose infusion. The low blood glucose was attributed to poor oral intake. However, her serial blood sugar results demonstrated persistent hypoglycaemia for 72h  needing further intravenous glucose infusions. A medication review was undertaken and Levofloxacin was discontinued. After 24hrs of discontinuation, the hypoglycaemic episode resolved. A short synacthen test showed a normal cortisol response. There were no further episodes of hypoglycaemia.
Conclusion
As her persistent hypoglycaemia resolved on discontinuation of Levofloxacin, a diagnosis of fluoroquinolone induced hypoglycaemia was reported to MHRA. Fluoroquinolones are thought to induce hypoglycaemia by increasing the insulin release via blockade of adenosine triphosphate-sensitive K+channels in the β cells of the pancreas. This effect may not be clinically evident in all patients because of physiologic mechanisms that regulate blood glucose levels. Health professionals should be aware of the potential risk of severe hypoglycaemia with the use of Fluoroquinolones which are a first or second-line treatment for common infective processes. Fluoroquinolones should be stopped immediately and switch to a non-Fluoroquinolones antibiotic if possible. In elderly patients with compromised oral intake or in those with other comorbidities, regular blood glucose monitoring should be carried out to avoid life-threatening hypoglycaemic episodes.
La nature domestique
Authors: Descola Philippe
Published: May 2021

À l'heure où l’Amazonie connaît une crise majeure affectant la planète dans son ensemble, il est indispensable de (re)lire ce classique de l’anthropologie de la nature, qui a fait l'objet d'un nouveau travail éditorial et propose une préface inédite. Isolés dans la forêt du haut Amazone, les Jivaro Achuar d’Amazonie équatorienne domestiquent dans l'imaginaire un monde sauvage qu’ils ont peu transformé. En peuplant la jungle, les rivières et les jardins de parents animaux et végétaux qu'il faut séduire, contraindre ou cajoler, cette ethnie guerrière donne à la nature toutes les apparences de la société. À partir d'une ethnographie minutieuse de l'économie domestique, l'auteur montre que cette écologie symbolique n’est pas réductible à un reflet illusoire de la réalité, car elle influence les choix techniques des Achuar et, sans doute même, leur devenir historique.
Two probable human leukocyte antigen haplotypes in association with human leukocyte antigen HLA-DRB1*13
Authors: Mazibuko Nondumiso Ayanda , Yang Kuo-Liang
Published: May 2021

Objectives:

Here, we show two probable haplotypes associated with the human leukocyte antigen (HLA) DRB1*13:50:01 allele. The haplotypes were observed from 41 randomized unrelated Taiwanese individuals among a population of 23,064 individuals tested.

Materials and Methods:

The samples in this study were blood samples, preserved in dipotassium ethylenediaminetetraacetic acid and/or ACD anticoagulants. The population is of donors from Tzu Chi Bone Marrow Donor Registry. Allele typing was performed using the sequence-based typing method, Sanger's sequencing. To discern the HLA-A and HLA-B alleles, exons 2 and 3 were sequenced. For DRB1 alleles, exon 2 was sequenced. Target exon sequence amplifications were done by a polymerase chain reaction and the resulting amplicons were sequenced by Bigdye Terminator Cycle Sequencing Ready Reaction kit, according to the manufacturer's protocols.

Results:

Two probable haplotypes that are associated with the DRB1*13:50:01 were observed among the 23,064 Taiwanese randomized unrelated individuals. One of the haplotypes is observed in 39 individuals while the other in two individuals.

Conclusion:

The findings in this study may be useful in studies reinforcing the understanding and clinical application of the polymorphism of HLA genes and haplotypes.
METODOLOGIA DE PROJETOS: CAMINHOS PARA UMA PRÁTICA DOCENTE SOCIAL E EDUCACIONAL APORTADA NA PROPOSTA DE TRABALHOS COM PESQUISA
Authors: Grein Josimeri , Freitase Maria de Fátima Quintal de , Carpim Lucymara
Published: May 2021

Este artigo é o resultado de uma investigação realizada com oito professorasque atuam como multiplicadoras da metodologia de projetos em escolasestaduais e municipais do estado do Paraná, a partir da problemática: como elaspercebem seu papel como agentes de transformação e de mudança junto aosparticipantes dos programas de formação continuada, considerando ametodologia de projetos? De abordagem qualitativa do tipo interpretativo, apesquisa teve como objetivo verificar se a metodologia de projetos contribuipara que ocorra o envolvimento dos alunos e demais agentes da escola e dacomunidade e favorece a aprendizagem, beneficiando-os na resolução deproblema sociais e educacionais. Para compor os resultados, optou-se pelaanálise de conteúdo, considerando a categorização das respostas obtidas, tendocomo aporte epistemológico e conceitual os autores: Bardin (2010), Behrens(2005, 2006, 2014), Bender (2014), Freitas (2005), Hernandez (1998), Lane(1981, 1995), Torres (2000, 2014) e Veiga (1996, 1998, 2009), que foramessenciais para dar suporte às investigações. As multiplicadoras investigadasapontaram a importância de seu papel como agentes de transformação daprática educativa dos professores participantes dos programas de formaçãocontinuada, considerando a metodologia de projetos possibilidade de umaaprendizagem significativa, que, por meio do envolvimento dos demais atoresda escola e da comunidade, podem promover ações sociais e educacionais demaneira coletiva e colaborativa, que solucionem questões sociais eeducacionais que afetam a realidade dos alunos e da sociedade.
PARTICIPAÇÃO ADULTO MADURO EM CURSOS TÉCNICOS SUBSEQUENTES
Authors: Peixoto Nirvan Hofstadler , Santos Leila Maria Araújo , Barin Claudia Smaniotto
Published: May 2021

Este estudo busca verificar a participação de adultos maduros nos cursossubsequentes em eletrotécnica, eletromecânica e mecânica do Colégio TécnicoIndustrial de Santa Maria, bem como averiguar de que maneira a participaçãodesses impacta no ensino dos cursos. O presente estudo justifica-se porcontribuir com a escola na identificação da faixa etária do público que procuraa EPT, assim como perceber em que medida sua participação altera as formasde ensino. Por fim, visa propor alternativas para trabalhar com a diversidadegeracional. Foram considerados adultos maduros, aqueles com idade igual ousuperior a 35 anos, que é baseada nos estágios psicossociais dedesenvolvimento do ser humanos propostos por Erikson (1972). A pesquisa foirealizada com informações da Secretaria de Registros Escolares do CTISM. Osresultados apontaram para a necessidade de um olhar mais atento aos alunosmaduros, tendo em vista os seguintes aspectos: a crescente procura dessespelos cursos técnicos e as diferentes experiências e expectativas dos alunosmaduros em comparação com os alunos jovens.
CONTAÇÃO DE HISTÓRIAS COMO PRÁTICA PEDAGÓGICA E INCLUSIVA NO ATENDIMENTO EDUCACIONAL ESPECIALIZADO: RELATO DE EXPERIÊNCIA COM ALUNOS COM DEFICIÊNCIA INTELECTUAL
Authors: Santos Luciana de Jesus Botelho Sodré dos
Published: May 2021

Este artigo apresenta como objetivo compartilhar uma experiência com uso dacontação de histórias para alunos com Deficiência Intelectual que frequentam aSala de Recursos Multifuncionais para fazer o Atendimento EducacionalEspecializado - AEE, em uma escola da rede municipal de ensino de São Luís.A natureza deste estudo é um relato de experiência permeada de análises ediscussões tecidas na relação: contação de histórias - prática inclusiva - alunoscom Deficiência Intelectual, categorias levantadas e aprofundadas teoricamentepor bibliografias nacionais e internacionais como: Coelho (2000), Abramovich(2002), Bettelheim (2002), Sartoretto e Bersh (2010), Vigotski (1997, 2007)dentre outros autores. Os resultados obtidos na aplicação dessa estratégiaapontaram uma ampliação no vocabulário dos alunos, atenção, memória econcentração durante a realização das tarefas pós-contação denominadas deatividades geradoras, potencialização da oralidade, criatividade nas tarefasaplicadas envolvendo a escrita, interesse pelos livros e sobretudo, a interaçãosocial com os colegas e elevação da autoestima. Conclui que a utilização dacontação de histórias como estratégia mediadora para o desenvolvimentocognitivo e funcional do aluno com Deficiência Intelectual no AEE é umaprática que se direciona tanto para a formação leitora como inclusiva dessealuno no contexto escolar, de vida e social de forma geral.
A PRÁTICA NO ESTÁGIO SUPERVISIONADO PARA EDUCAÇÃO PÓS-CONTEMPORÂNEA: A CONTRIBUIÇÃO TEÓRICA DO EMPREENDEDORISMO, INCLUSÃO, INTERDISCIPLINARIDADE E SUSTENTABILIDADE NA FORMAÇÃO DO PROFESSOR
Authors: Viegas Geiza Gláucia Zeferino , Costa Lídia , Andrade Vagner Luciano de
Published: May 2021

A prática escolar pós-contemporânea, fundamenta-se em questões e temáticas,cada vez, mais diferenciadas como: Empreendedorismo, Inclusão,Interdisciplinaridade e Sustentabilidade, que por sua vez precisam ser revistasdesde a formação na licenciatura até sua percepção e aplicação no contextoescolar. Vê-se que os pensamentos teóricos aprendidos no decorrer dos cursosde Licenciatura promovem uma visão reflexiva incompleta em relação àescola. Este texto tem como finalidade debater sobre a contribuição do estágiocurricular obrigatório supervisionado como ferramenta necessária à construçãoe formação do licenciado. Embasado na Educação do Século XXI,metodologicamente utilizou-se de uma revisão bibliográfica vertendo paraquatro pilares Empreendedorismo, Inclusão, Interdisciplinaridade eSustentabilidade. Neste sentido, o estágio curricular obrigatório é essencialpara a didática do futuro professor ao possibilitar o entendimento sobrequestões relacionadas ao ambiente escolar atual como a rotina, as atividadesextracurriculares, o planejamento, dentre outros aspectos. Desse modo, érelevante a discussão sobre o estágio curricular obrigatório nos cursos deLicenciatura, visto que no universo acadêmico têm-se estudos ecompartilhamentos de ideias integradas à vivência temática da prática, sendonecessário um aprofundamento e reflexão sobre à futura atuação pedagógicaempreendedora, inclusiva, interdisciplinar e sustentável.
EFFECTS OF SELECTIVE HERBICIDE, ATRAZINE ON THE RHIZOBIUM POPULATION AND NODULATION OF GROUNDNUT (ARACHIS HYPOGEAE)
Authors:   Microbiology Department, University of Benin, Edo State, Nigeria, Akor Johnson , Ubogu Monday ,   Microbiology Department, Federal University of Agriculture, Benue state
Published: May 2021

Atrazine is a selective herbicide used to control weeds in farm operations. The effect of different concentrations of atrazine on Rhizobium population and nodulation in groundnut (Arachis hypogeae) was investigated using Yeast Extract Mannitol Agar (YEMA). The test crop was planted for 90 days after the soil was treated with the various concentration of atrazine. The following parameters; Rhizobium count, nodule count, plant height and germination percentage were observed. The total Rhizobium count obtained at 0% atrazine treatment has 3.0 x 108, 0.1% has 2.9 x 108, 0.5% has 2.5 x 108, 1% has 2.0 x 108, and 3% has 1.4 x 108 all in cfu/ml while the number of root nodules formed was also counted after uproot which was; 0% atrazine treated has 50 nodules, 0.1% has 50 nodules, 0.5% has 30 nodules, 1% has 23 nodules and 3% has 19 nodules. The study revealed that the higher the atrazine concentration the lower the population of Rhizobium, the numbers of root nodules increased with decrease in atrazine concentration and Plant height, root length and germination percentage was also affected adversely by increased in atrazine concentrations.
Zukünftige Entwicklung der privaten Verkehrsausgaben in Deutschland aufgrund des demographischen Wandels
Authors: Aigner-Walder Birgit , Döring Thomas
Published: May 2021

Deutschland gehört zu jenen Industriestaaten, in welchen der demographische Wandel bereits weit fortgeschritten ist. Das Phänomen einer alternden und – ohne Zuwanderungsbewegungen aus dem Ausland – zugleich schrumpfenden Bevölkerungsentwicklung, welches durch den Anstieg der Lebenserwartung und den Rückgang der Fertilität bedingt ist, betrifft dabei keineswegs nur Industriestaaten wie Deutschland. Vielmehr sind die genannten demographischen Entwicklungen weltweit beobachtbar, wenn auch noch in geringerem Ausmaß. Vor diesem Hintergrund widmet sich der vorliegende Beitrag mit den privaten Verkehrsausgaben einer Konsumgruppe der privaten Haushalte, für welche laut vorliegenden Studien aufgrund der Alterung der Bevölkerung deutliche Veränderungen zu erwarten sind. Der Verkehrssektor scheint dabei insbesondere von Interesse, da abgesehen von der Privatwirtschaft mit Blick auf die Herstellung von Verkehrsmitteln auch die öffentliche Hand bezogen auf die Bereitstellung der Verkehrsinfrastruktur in keinem geringen Maße betroffen ist. Ziel des Beitrags ist es, potentielle Effekte der Bevölkerungsalterung auf den privaten Konsum von Gütern und Dienstleistungen im Verkehrsbereich zu identifizieren. Dazu erfolgt zunächst eine Erörterung grundlegender theoretischer Ansätze zu den Bestimmungsfaktoren des privaten Konsumverhaltens sowie eine Darstellung bisheriger empirischer Ergebnisse zu den Auswirkungen des demographischen Wandels auf die Ausgaben im Bereich Verkehr (Kapitel 2). Daran anschließend wird die Entwicklung der privaten Verkehrsausgaben in Deutschland im langfristigen Trend analysiert (Kapitel 3). Daran anknüpfend werden altersbedingte Unterschiede im Konsumverhalten privater Haushalte – vor allem in Bezug auf Verkehrsausgaben – eingehender beleuchtet (Kapitel 4). Den Abschluss bildet eine zusammenfassende Darstellung der zu erwartenden Effekte der Bevölkerungsalterung auf die privaten Verkehrsausgaben in Deutschland (Kapitel 5).
Product Carbon Footprint (PCF) und die Anreizsituation der Akteure in den Wertschöpfungsketten – Ergebnisse einer Befragung von Unternehmensverbänden
Authors: Schenten Julian
Published: May 2021

Wer den Carbon Footprint für ein Produkt (Product Carbon Footprint oder PCF) ermitteln will, benötigt zu allen Abschnitten im Lebensweg des Produkts Daten zum Ausstoß klimarelevanter Gase. Das Unternehmen, das den PCF für eines seiner Erzeugnisse errechnen möchte, ist daher darauf angewiesen, dass unterschiedliche Akteure – entlang des produktspezifischen Lebenswegs, aber auch im eigenen Betrieb oder Konzernverbund – kooperieren. Dieser Beitrag untersucht die Anreiz- und Hemmnissituation von Akteuren in den Wertschöpfungsketten von Produkten. Analysiert werden sowohl der Akteur, der sein Produkt bilanzieren möchte, als auch die vor- und ggf. nachgelagerten Akteure, die zu diesem Zweck ihre Daten übermitteln müssen. Die Haupterkenntnisquelle der Untersuchung speist sich aus empirischen Befunden, die im Rahmen von Interviews gewonnen wurden oder aus den Fallstudien im Projekt „Unternehmensvorteile durch Umweltmanagement entlang der Wertschöpfungskette und durch Verbraucherinformation – Chancen und Rahmenbedingungen für die Bestimmung und die Kommunikation des CO2-Fußabdrucks von Produkten, insbesondere für kleine und mittlere Unternehmen (PCF-KMU)“ stammen. Ziel ist es,- einen wissenschaftlichen Beitrag im Hinblick auf die Anreiz- und Hemmnis-situation von Akteuren bezüglich des PCF zu leisten;- Unternehmen Anhaltspunkte zu liefern, welche Faktoren in Bezug auf die Interessenlagen der anderen Akteure zu berücksichtigen sind, wenn es den PCF für eines seiner Produkte ermitteln möchte;- Handlungsoptionen aufzuzeigen, wie sich der institutionellen Rahmenbedingungen modifizieren ließen, um Hemmnisse hinsichtlich des PCF abzubauen. Abschnitt 3 nimmt eine Präzisierung des Untersuchungsgegenstands vor. Daraufhin erläutert Abschnitt 4 das methodische Vorgehen. Die Anreizanalyse findet sich dann in Abschnitt 5, wobei eine Systematisierung anhand unterschiedlicher Einflussfaktoren auf die Handlungen der Akteure erfolgt, die Abschnitt 6 in einem Fazit zusammenführt. Zuletzt enthält Abschnitt 7 die aus den Befunden abgeleiteten Gestaltungsoptionen.