bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Governança corporativa: sua importância na tomada de decisões estratégicas nas empresas no estado de Goiás (Brasil)
Authors: Lobo Washington , Muró Luis Francisco Brótons
Published: April 2024

Este trabalho objetiva analisar o processo de tomada de decisões estratégicas nas empresas goianas sob a luz dos princípios das boas práticas de governança corporativa visando proporcionar o sucesso e a continuidade dos seus negócios e consequentemente fortalecendo a economia local. O objetivo do estudo foi ter visão do estágio atual da governança corporativa nas empresas goianas. Através de uma pesquisa descritiva e bibliográfica foi abordado o histórico da evolução da economia goiana do início de sua colonização até os dias atuais e como isso moldou as empresas locais, assim como a governança e como ela é tratada nas empresas goianas e sua importância na tomada de decisões estratégicas. Utilizou se uma pesquisa qualitativa visando validar as hipóteses levantadas, a pesquisa foi direcionada a executivos que atuam nas empresas goianas, sendo estes responsáveis por decisões nas mesmas, visando coletar informações para estruturar e validar o presente trabalho.
A relevância do instagram no contexto das vendas do setor varejista de Medianeira – Paraná
Authors: Martinelli Matheus Victor , Berlanda Milena , Silvina Luani Back , Ferrari Crislaine Trevisan da Rocha Ribeiro , Chaves Márcia Alves , Moraes Fernanda Jacobus De , Campagnolo Marcelo Angelo
Published: April 2024

Essa pesquisa explora o uso consciente do Instagram como uma ferramenta de marketing e vendas online. A plataforma permite compartilhar fotos, vídeos e histórias, oferecendo tanto oportunidades quanto desafios. O estudo envolveu o uso de um questionário online enviado a empresas de Medianeira. Foi observado que o Instagram é uma plataforma poderosa, que requer um uso estratégico para aproveitar seus benefícios. Durante a pandemia, muitas empresas adotaram o recurso "live" para vender produtos diretamente no aplicativo. A ferramenta em questão oferece vantagens significativas, como uma vitrine virtual para visibilidade dos produtos, melhorar o relacionamento com o cliente por meio de comunicação direta e personalizada, e aumentar as vendas através de maior alcance e engajamento. Isso destaca a relevância do Instagram como uma forma eficaz de promover produtos e fortalecer a conexão com os consumidores, impulsionando os resultados da empresa. O Instagram exerce uma grande influência na decisão de compra, proporcionando benefícios em termos de custo e praticidade para os usuários. O estudo oferece insights para empreendedores e gestores compreenderem melhor a plataforma e utilizá-la a seu favor nos negócios. É importante realizar pesquisas regulares para acompanhar as tendências, dada a natureza dinâmica das redes sociais, incluindo o Instagram. Por fim, a rede social exerce influência na decisão de compra, oferecendo benefícios em termos de custo e praticidade aos usuários. O uso das ferramentas disponíveis nessa rede social e a percepção do consumidor também são importantes nessa decisão. O Instagram é um canal relevante para relacionamento e vendas. É preciso destacar que as redes sociais, especialmente o Instagram, estão em constante evolução e são caracterizadas por sua natureza dinâmica. Portanto, é necessário realizar pesquisas regulares para acompanhar as tendências em curso.
Una propuesta de aplicación del Business Model Navigator con proyectos locales de base tecnológica
Authors: Varga-Salto José María De la , Galindo-Reyes Fuensanta
Published: April 2024

Los estudiantes universitarios demandan un proceso de aprendizaje activo que les permita poner en práctica en contextos reales los conocimientos adquiridos en el aula. Por otro lado, las empresas locales requieren de la transmisión de conocimientos por parte de la universidad. Considerando esta situación, el presente trabajo realiza una propuesta de aplicación de la herramienta Business Model Navigator, mediante la cual, estudiantes universitarios de una asignatura de emprendimiento, proponen ideas a proyectos locales de base tecnológica, con objeto de que evolucionen sus modelos de negocio. De esta manera, se persigue fomentar la labor encomendada a la universidad referida a la transmisión de conocimiento, a la vez que, fortalecer la adquisición y el desarrollo de competencias por parte del estudiantado.
АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ КОНФЛІКТУ ІНТЕРЕСІВ В УКРАЇНІ
Authors: Задихайло О. А.
Published: April 2024

У статті досліджено окремі аспекти правового врегулювання конфлікту інтересів в Україні. Актуальність дослідження даної проблематики має важливе теоре- тичне й практичне значення для створення механізмів урегулювання та запобігання конфлікту інтересів на законодавчому рівні. В статті проаналізовано міжнародно-правові акти та вітчизняне законодавство у сфері протидії корупції, виявлено прогалини та проблеми правового регулювання конфлікту інтересів в Україні та запропоновано шляхи їх вирішення.
ОКРЕМІ ТЕОРЕТИЧНІ ПИТАННЯ СУТНОСТІ АДМІНІСТРАТИВНО-ПРАВОВИХ ПОВНОВАЖЕНЬ ПУБЛІЧНОЇ ВЛАДИ
Authors: Комзюк А. В.
Published: April 2024

Метою статті є дослідження окремих аспектів теоретико-правового визна-чення сутності адміністративно-правових повноважень публічної влади в сучасних умовах з урахуванням темпоральних змін суспільно-правових реалій. Автор зазначає, що адміністра-тивно-правові повноваження визначають межі і умови здійснення діяльності органами публічної влади, тобто обґрунтовують впровадження взаємообумовлених заходів систем-ного характеру, спрямованих на забезпечення реалізації функцій органів публічної влади з урахуванням нормативних вимог щодо здійснення контролю у відповідній сфері.
Через повноваження здійснюються та гарантуються права людини та громадянина, і вони використовуються для забезпечення правових режимів та додержання державного порядку. Визначено, що як інститут, адміністративно-правові повноваження запобігають виникненню конфліктних ситуацій у суспільстві та здатні стимулювати економічний та соціальний розвиток шляхом створення умов для реалізації інновацій.
ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД КРИМІНАЛЬНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ В КОНТЕКСТІ КОЛАБОРАЦІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Корабель М. Г. , Павленко Т. А.
Published: April 2024

початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію незалежної України, до Кримінального кодексу України було внесено значну кількість змін та доповнень. Метою статті є вивчення питання можливості звільнення від кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність. На підставі проведеного аналізу ч. 2 ст. 111 КК України «Державна зрада» звільнення від кримінальної відповідальності громадянина України за наявності певних передумов, було зроблено спробу визначити передумову звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 111-1 КК України «Колабораційна діяльність». Однією з основних вимог звільнення від кримінальної відповідальності встановлено відсутність настання тяжких наслідків, загибелі людей, заподіяння шкоди у великих та особливо великих розмірах та відсутність заподіяння шкоди національній безпеці України. В науковій статті значна увага приділяється умовам, в яких було вчинене кримінальне правопорушення. Проаналізовано приклад вчинення колабораційної діяльності в умовах крайньої необхід-ності, з метою запобігання настання більш тяжких наслідків. Розглянуто вольову ознаку суспільно небезпечного діяння, присутність непереборного психічного примусу (демонст-рація зброї, з усвідомленням можливості її застосування), присутність непереборного фізичного примусу (заподіяння шкоди життю та здоров’ю іншим особам) тощо. З аналізу опрацьованого матеріалу було зроблено висновок про необхідність доповнення ст. 111-1 Кримінального кодексу України «Колабораційна діяльність» спеціальними підставами звільнення від кримінальної відповідальності за наявності певних передумов.
ОБ’ЄКТИВНА СТОРОНА КРИМІНАЛЬНОГО ТА АДМІНІСТРАТИВНОГО ПРАВОПОРУШЕНЬ В КОНТЕКСТІ НЕДБАЛОГО СТАВЛЕННЯ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (СТ. 425 КК ТА СТ. 175-15 КУПАП)
Authors: Корабель М. Г.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика об’єктивної сторони правопорушення «Недбале ставлення до військової служби», передбаченого ст. 425 КК України та ст. 172– 15 КУпАП. Питання притягнення до кримінальної відповідальності військових службових осіб привертає увагу в зв’язку з подіями, що вже десять років відбуваються на території України.
В науковій статті запропоновано звернути увагу на недбале ставлення до військової служби в контексті кримінальної та адміністративної відповідальності. З диспозицій статей було визначено матеріальний (ст. 425 Кримінального кодексу України) та формальний (ст. 175-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення) склади правопорушень. Об’єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується суспільно небезпеч-ним діянням (дією або бездіяльністю), суспільно небезпечними наслідками та причинним зв’язком між діями та суспільно небезпечними наслідками. Саме заподіяння істотної шкоди або спричинення тяжких наслідків, як ознака об’єктивної сторони і відрізняє недбале ставлення до військової служби в кримінальному та адміністративному праві. Автором аналізується настання суспільно небезпечних наслідків, а саме заподіяння істотної шкоди та настання тяжких наслідків, що закріплені в примітці до ст. 425 Кримінального кодексу України,. Робиться висновок, що встановлення розміру шкоди в неоподаткованих мінімумах доходів громадян вказує на те, що тяжкі наслідки мають виключно матеріальний характер. В науковій статті розглянуто кримінальні провадження щодо притягнення до кримінальної відповідальності військових службових осіб за ст. 425 Кримінального кодексу України з настанням наслідків нематеріального характеру, а саме загибелі людей та заподіяння шкоди здоров’ю. Зроблено висновок щодо необхідності внесення змін шляхом уточнення примітки до ст. 425 Кримінального кодексу України в заподіянні шкоди як матеріального так і нематеріального характеру. Відсутність закріплення всіх можливих охоронюваних Законом про кримінальну відповідальність прав і свобод декриміналізує значну кількість діянь, що мають охоплюватися ст. 425 КК України «Недбале ставлення до військової служби»
НЕДБАЛЕ СТАВЛЕННЯ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (СТ. 425 КК УКРАЇНИ): ОЗНАКИ ОБ’ЄКТИВНОЇ СТОРОНИ СКЛАДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ ТА ЇХ ВПЛИВ НА КВАЛІФІКАЦІЮ
Authors: Ященко А. М.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика ознак об’єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбачених ст. 425 КК України, та впливу окремих з них на кримінально-правову кваліфікацію. Зазначено, що об’єктивну сторону особливо кваліфікованого складу цього протиправного посягання може утворювати лише недбале ставлення до військової служби (дія або бездіяльність), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (ч. 3 ст. 425 КК України), або в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці (ч. 4 ст. 425 КК України). У зв’язку з цим, кримінально-правова кваліфікація особливо кваліфікованих складів недбалого ставлення до військової служби не повинна ставитися в обов’язкову залежність від настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді істотної шкоди або тяжких наслідків як матеріального, так і нематеріального характеру.
НЕДБАЛЕ СТАВЛЕННЯ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ, ВЧИНЕНЕ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ, ЯК КВАЛІФІКУЮЧА ОЗНАКА КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ, ПЕРЕДБАЧЕНОГО СТ. 425 КК УКРАЇНИ
Authors: Коваленко О. О.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика поняття «в умовах воєнного стану» як кваліфікуючої ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. Автор наголошує, що вчинення кримінального правопорушення в умовах дії воєнного стану є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.425 КК України, і має дискусійні питання щодо розуміння як елементу об’єктивної сторони. Автором підкреслюється, що правильне тлумачення і розуміння поняття словосполучення «вчинені в умовах воєнного стану» навіть в умовах відсутності росту кількості кримінальних правопорушень недбалого ставлення до військової служби є вкрай важливим для правильної кваліфікації навіть одиничного випадку чи взагалі їх відсутності, а, відповідно, і визначення покарання, адже важливо, щоб статистика відобра-жала результат правильного застосування норми КК України, не порушуючи ні права військовослужбовця, відносно кваліфікації дій якого б незаконно застосували зазначену кваліфікуючу ознаку, ні права держави, які б постраждали внаслідок непритягнення винуватого до відповідальності за ст.425 КК України внаслідок також неправильної кваліфікації дій останнього. Робиться висновок, що вчинення недбалого ставлення до військової служби в умовах воєнного стану є елементом об’єктивної сторони даного кримінального правопорушення, що виступає його кваліфікуючою ознакою і що, недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, має кваліфікуватися за ч. 4 ст.425 КК України. Також автор наголошує, що недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану має тлумачитись виключно у якості часу тривалості режиму воєнного стану, адже сам даний режим і визначає обтяжуючі обставини: ту особливу ситуацію, коли правопорушення, пов’язані із порядком несення військової служби представляють ще більшу суспільну небезпеку, загрожуючи національній безпеці України
ЩОДО ПРАВОВОГО РЕАГУВАННЯ НА ВЧИНЕННЯ КРИМІНАЛЬНИХ ПРАВОПОРУШЕНЬ ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦЯМИ НА ПРИКЛАДІ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ, ПЕРЕДБАЧЕНОГО СТ. 425 КРИМІНАЛЬНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ (НЕДБАЛЕ СТАВЛЕННЯ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ)
Authors: Плотнікова А. В.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика правового реагування на вчинення кримінальних правопорушень військовослужбовцями, зокрема на прикладі кримінального правопорушення, передбаченого ст.425 Кримінального кодексу України (недбале ставлення до військової служби), а також обґрунтування висновків щодо удосконалення чинного кримінального законодавства.
Автор відмічає, що збройна агресія росії проти України, що розпочалась 24 лютого 2022 р., збільшила кількість військовослужбовців, що детермінувало збільшення криміналь-них правопорушень, що вчиняються ними. Кількість та небезпечність кримінальних право-порушень, що вчиняються військовослужбовцями, спонукали законодавця до прийняття низки рішень щодо внесення відповідних змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Зазначені новели у Кримінальному кодексі України викликають значний суспільний резонанс через невідповідність потенційної кримінальної відповідальності реальній. На підставі аналізу практики притягнення військовослужбовців до кримінальної відповідаль-ності за недбале ставлення до військової служби, автор робить висновок, що законодавче посилення відповідальності військовослужбовців, явно не відповідає тій реальній відпові-дальності, яка в кінцевому підсумку відображена в вироках судів, які індивідуалізують її щодо військовослужбовців, що вчиняють військові кримінальні правопорушення, зокрема, недбале ставлення до військової служби. Також, на підставі аналізу вироків, автор акцентує увагу на тому, що, практика, коли покарання, призначене військовослужбовцю, з позбавлення волі на строк від п’яти до семи років, як передбачено санкцією ч. 3 ст. 425 КК України, перетворюється на два роки службового обмеження з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 % в дохід держави або з позбавлення волі на строк від п’яти до восьми років, як передбачено санкцією ч. 4 ст. 425 КК України, - на службове обмеження на строк один рік з відрахуванням в дохід держави 10% грошового забезпечення засвідчує явну невідповідність потенційної відпові-дальності реальному запиту українського суспільства в сучасних умовах.

Пропонується сформувати узагальнення судової практики щодо притягнення військовослужбовців до кримінальної відповідальності, здійснити її науковий аналіз задля можливості створення ефективних засобів протидії військовим правопорушенням, зокрема, переглянути санкції, встановлені за вчинення військових кримінальних правопорушень, а також інші зміни в бік гуманізації кимінального законодавства у цій царині
ДОГОВІР ПРО ПОДІЛ МАЙНА ПОДРУЖЖЯ, В СКЛАДІ ЯКОГО Є ЧАСТКА В СТАТУТНОМУ КАПІТАЛІ ГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА (КОРПОРАТИВНИЙ ПАЙ)
Authors: Пономаренко О. М. , Ждан М. Д.
Published: April 2024

Метою статті є визначення специфіки договору про поділ майна подружжя до складу якого входить корпоративний пай для удосконалення його нормативного врегулювання. У статті проведено аналіз особливостей договору про поділ майна подружжя, у складі якого є частка у статутному капіталі господарського товариства (корпоративний пай). У статті охарактеризовано правову природу договору про поділ майна подружжя, а також правовий режим такого нетипового об’єкту цивільних прав як частка у статутному капіталі господарського товариства. В результаті дослідження автори дійшли наступних висновків: на особливості укладення договору про поділ майна, що належить подружжю на праві власності, впливає специфіка об’єкта. Корпоративний пай належить до нетипового об’єкта цивільних прав, особливості його правового режиму мають бути враховані при укладенні договору про поділ майна; специфіка корпоративного паю полягає в тому, що він нерозривно пов’язаний з корпоративними правами, а тому здійснення речових прав на корпоративний пай впливає на права та інтереси інших учасників корпоративних правовідносин, суб’єктом яких також є один із подружжя, таким чином під час укладання договору про поділ майна подружжя, до складу якого входить частка у статутному капіталі, права та інтереси господарського товариства та решти його учасників мають бути враховані; у статутних документах господарського товариства може бути передбачено обмеження прав подружжя на поділ корпоративного паю і таких обмежень має бути дотримано при укладенні договору про поділ майна; у зв’язку з тим, що поділ корпоративного паю тягне за собою наслідки не лише для сторін цього договору, а й для інших осіб (господарського товариства та решти його учасників), а також у зв’язку з тим, що право на поділ корпора-тивного паю може бути обмежене статутом товариства, у законі необхідно закріпити вимогу щодо необхідності письмової форми з нотаріальним посвідченням та (або) державним посвідченням такого договору у ЄДР.
СТЯГНЕННЯ АЛІМЕНТІВ НА ДИТИНУ З ПОЛІЦЕЙСЬКИХ ЯК СПОСІБ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЇЙ ПРАВА НА ДОСТАТНІЙ ЖИТТЄВИЙ РІВЕНЬ
Authors: Пономаренко О. М.
Published: April 2024

Метою статті є визначення видів доходів поліцейських, які необхідно враховувати при стягненні аліментів на дитину, задля того, щоб забезпечити дитині право на достатній рівень життя. В результаті дослідження автор прийшов до висновку, що право дитини на достатній рівень життя забезпечується батьками, в том числі і через правовий інститут аліментів. Держава встановлює мінімальні гарантії права дитини на достатній рівень життя, закріплюючи вимогу, що розмір аліментів не може бути меншім від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В тих же випадках, коли аліменти на дитину сплачуються у частині від заробітку (доходу) того з батьків, який проживає окремо від дитини, для визначення розміру аліментів має значення обсяг тих доходів, які отримає той з батьків, який є платником аліментів. Держава з урахуванням значущості для суспільної безпеки та ризиковості діяльності поліцейських передбачає різноманітні види грошового забезпечення та соціального захисту для них. Вони носять або постійний, або тимчасовий, або разовий характер. Під час воєнного стану для поліцейських введено ще і додаткові винагороди, право на які існує до завершення воєнного стану в Україні. У разі стягнення аліментів з поліцейського повинні враховуватися всі види його доходів, які носять постійний або тимчасовий характер, тобто відрізняються періодичністю. Не враховуються у разі стягнення аліментів на дитину лише ті види грошового забезпечення, які носять разовий характер. Такий підхід до стягнення аліментів з поліцейського найкращим чином забезпечить дитині право на достатній життєвий рівень
ЗАСОБИ ПРАВОВОГО ЗАХИСТУ ТА ПРАВОЗАСТОСУВАННЯ, ЩО ФОРМУЮТЬ ЗАГАЛЬНІ РАМКИ ДЛЯ ОДНАКОВОГО СТАВЛЕННЯ У СФЕРІ ЗАЙНЯТОСТІ ТА ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ТА УПЕРЕДЖУЮТЬ ГЕНДЕРНУ НЕРІВНІСТЬ У ТРУДОВИХ ВІДНОСИНАХ: ЄВРОПЕЙСЬКІ СТАНДАРТИ ТА УКРАЇНСЬКЕ ЗАКОНОДАВСТВО
Authors: Новіченко Н. В.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика засобів правового захисту та правозасто-сування, що формують загальні рамки для однакового ставлення у сфері зайнятості та професійної діяльності та упереджують гендерну нерівність у трудових відносинах, а також стану українського законодавства у цій царині та відповідність його європейським стандар-там. Автор зазначає, що невикорінність проблеми гендерної нерівності в Україні, очевидно, стосується не тільки оплати праці. Просто це найбільш явна складова загальної проблеми і найбільш наочна. Однак, є питання, які також не сприяють викоріненню проблеми гендерної нерівності, бо взагалі вони або не згадуються або майже не використовуються у вітчиз-няному законодавстві на відміну від європейських стандартів, передбачених в acquis ЄС. Відмічається важливість однакового ставлення у сфері зайнятості та професійної діяльності, що упереджує гендерну нерівність у трудових відносинах у сучасному світі в цивілізованих країнах. Цьому питання присвячені норми acquis ЄС, які Україна взяла на себе зобов’язання поступово транспонувати у вітчизняне законодавство. Робиться висновок, що повномасштабне вторгнення рф в Україну та всі ті жахи, які випали на долю українського народу, не змінили рішучого українського вибору цивілізованого напряму свого розвитку щодо забо-рони дискримінації за гендерною ознакою в трудових відносинах. Українське законодавство поповнюється нормами, спрямованими на досягнення гендерної рівності в трудових відно-синах, з урахуванням європейських стандартів прав людини. Однак, на разі, варто конста-тувати наявність в чинному українському законодавстві лише визначення дискримінації, встановлення її заборони за різними ознаками, у тому числі і за гендерною, окреслення форм дискримінації, але фактичну відсутність засобів правового захисту та правозастосування, що формують загальні рамки для однакового ставлення у сфері зайнятості та професійної діяльності та упереджують гендерну нерівність у трудових відносинах так, як це сформо-вано за європейськими стандартами.
Тому, крім змін, що очікують у Верховній Раді України на друге читання щодо до-повнення українського законодавства терміном «віктимізація», пропонується його доповнити відповідними нормами, що містять засоби правового захисту та правозастосування, що формують загальні рамки для однакового ставлення у сфері зайнятості та професійної діяльності та упереджують гендерну нерівність у трудових відносинах.
ЩОДО ВІДПОВІДНОСТІ ЗАКОНОДАВСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ЗАБОРОНИ ДИСКРИМІНАЦІЇ У СФЕРІ ПРАЦІ ТА ОДНОГО З ЇЇ ПРОЯВІВ – МОБІНГУ ДО ACQUIS ЄС: ПРОБЛЕМИ ВДОСКОНАЛЕННЯ МЕХАНІЗМУ ЗАХИСТУ ПОРУШЕНИХ ТРУДОВИХ ПРАВ ПРАЦІВНИКА
Authors: Олендарьов О. В.
Published: April 2024

Метою статті є: характеристика впровадження відповідності законодавства України з питань заборони дискримінації у сфері праці та одного з її проявів – мобінгу до acquis ЄС як виконання зобов’язань України за Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони; надання пропозицій по вдосконаленню меха-нізму попередження порушень трудових прав у вигляді вчинення мобінгу, механізму захис-ту від мобінгу та можливості відновлення порушених трудових прав працівника. Робиться висновок, що законодавство України поступово наближається до відповідності acquis ЄС з питань заборони дискримінації у сфері праці. Мова йде про правове регулювання такого прояву дискримінації як утиск, що отримав у 2022р. назву в українському законодавстві «мобінг». Питання існування відмінності від термінології, прийнятої в acquis ЄС видаються дискусійними, дають підстави для роздумів чи є сенс в таких відмінностях, що дає напрям для подальшого наукового пошуку. Також пропонується розширення переліку ознак дискримінації визначених в ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» генетичними характеристиками, непрацездатністю, сексуальною орієнтацією для комплексної відповід-ності законодавства України acquis ЄС.
В КУпАПі пропонується розширити коло суб’єктів, які можуть складати протоколи щодо вчинення мобінгу, надавши таку компетенцію уповноваженим особам секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представникам Уповнова-женого Верховної Ради України з прав людини.
ЩОДО ПЕРСПЕКТИВ ТА ОСОБЛИВОСТЕЙ ЗМІНИ ТРУДОВОГО ДОГОВОРУ В ПЕРІОД ВОЄННОГО СТАНУ
Authors: Киян В. Я.
Published: April 2024

Побудова в Україні демократичної, правової держави, яка забезпечить захист інтересів громадян на основі європейських стандартів та досвіду, передбачає онов-лення трудового законодавства в контексті євроінтеграційних процесів. В статті охарактеризовано особливості зміни трудового договору під час воєнного стану на основі аналізу нормативно-правових актів, наукових джерел та результатів правозастосовної практики. Визначено, що чинне трудове законодавство зазнало суттєвих змін, а постійні політичні, економічні та соціальні чинники потребують осучаснення нормативно-правових актів. Встановлено, що введення в Україні воєнного стану зумовило потребу в обмеженнях конституційних прав та інтересів громадян, що призвело до тимчасових призупинень діючих норм трудового законодавства. Виявлено, що в процесі регулювання трудових відносин в умовах воєнного стану знайшли прояв проблеми, які створюють перешкоди для побудови та функціонування ефективної системи взаємовідносин між роботодавцями і працівниками, що виникають під час змін умов трудового договору. З метою вдосконалення вказаних правовідносин та забезпечення трудових прав працівників було проаналізовано діюче та перспективне трудове законодавство у частині зміни трудового договору щодо його адаптації до сучасних умов розвитку правової держави в умовах воєнного стану
ХАРАКТЕРИСТИКА РЕАЛІЗАЦІЇ ПРИНЦИПУ СПРАВЕДЛИВОСТІ В ПРАВОВОМУ РЕГУЛЮВАННІ УМОВ ПРАЦІ
Authors: Панаско Ю. І.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика прояву принципу справедливості в право-вому регулюванні умов праці. Робиться висновок, що сучасне трудове право ґрунтується на принципі справедливості, який визначає відповідну справедливу спрямованість змісту норм трудового права. Реалізація принципу справедливості відбувається у правових вимогах щодо забезпечення умов праці працівників, які за міжнародними стандартами навіть у своїй назві містять термін «справедливий».
Реалізація принципу справедливості у визначенні правового регулювання умов праці працівників полягає у транслювання єдиного для всіх працюючих в однакових умовах і за однаковими характеристиками, підходу щодо реалізації їх права на працю з тим, щоб убезпечити їх життя і здоров’я від шкідливих виробничих факторів, дати можливість заробляти собі і своїй сім’ї на життя у розмірі, що забезпечує хоча б мінімальні потреби, створити оптимальне співвідношення поєднання робочого часу і відпочинку, надати змогу розбудовувати кар’єру завдяки професійним успіхам без дискримінації.
Зазначені характеристики прояву принципу справедливості у правовому регулюванні умов праці дають підстави для погодження з існуючою науковою думкою про тотожність понять «справедливість» і «гідність» щодо характеристики сучасної праці, а також щодо устаткування обов’язку забезпечення саме справедливої (гідної) праці сучасними державами, як іманентно притаманної складової державної політики.
Пропонується вдосконалити чинне українське законодавства задля приведення у відповідність з міжнародними стандартами та внести відповідні зміни до ч.4 ст. 43 Конс-титуції України.
ДО ПИТАННЯ ГАРАНТІЇ ЗАХИСТУ ПОРУШЕНОГО ПРАВА ПОЛІЦЕЙСЬКОГО НА ПРАЦЮ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ, ЩО ПОЛЯГАЄ У ПРАВИЛЬНОМУ РОЗРАХУНКУ СУМИ СЕРЕДНЬОЇ ЗАРОБІТНОЇ ПЛАТИ ЗА ВИМУШЕНИЙ ПРОГУЛ
Authors: Коваленко О. О.
Published: April 2024

Метою статті є характеристика гарантії захисту порушеного права поліцейського на працю в умовах воєнного стану, що полягає у правильному розрахунку суми середньої заробітної плати за вимушений прогул. Автор обґрунтовує думку, що в реалізації права на працю провідну роль відіграє можливість заробляти собі на життя працею. Це і є тією метою, яку сучасне право використовує для визнання природного права людини позитивним. Людина має отримувати засоби для існування себе і своєї сім’ї. Тому, кожна праця має бути оплачена і, при чому, у такому розмірі, щоб стимулювати працювати та мати можливість це робити через відновлення своїх сил. Відповідно заробляння на життя працею акумулює в собі ці 2 функції: стимулюючу та відтворювальну. Людина має отри-мати всі ті гроші, які вона заробила своєю працею незалежно від того у якій, незабороненій формі вона реалізує своє право на працю, в якому виду діяльності. Наголошується, що виконання свої посадових обов’язків в умовах воєнного стану зумовлює підвищену склад-ність службової діяльності та пов’язано із підвищеною небезпекою для життя та здоров’я поліцейських. Робиться висновок, що принципові правила права поліцейського на весь свій заробіток мають зберігатись не тільки в умовах провадження поліцейським своєї службової діяльності, а й у тих випадках, коли поліцейський намагається захистити своє порушене право на працю через звернення до суду з позовом про поновлення на посаді та оплату часу вимушеного прогулу. Адже при розрахунку потрібно відштовхуватись від грошового забезпечення поліцейського, яке включає на період воєнного стану і додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. У разі винесення рішення су-дом про задоволення позовів про оплату вимушеного прогулу, фактори, які характеризують складність виконання роботи, зокрема виконання службових обов’язків у період воєнного стану, також мають братися до уваги у випадку розрахунку суми присудженої виплати, бо ці умови впливають на розмір саме систематичних виплат, які і мають за законодавством бути включені у суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ПРОБЛЕМИ ЗДІЙСНЕННЯ ЗАХИСТУ ТРУДОВИХ ПРАВ ВИКРИВАЧІВ КОРУПЦІЇ: МОЖЛИВОСТІ ВРІШЕННЯ ЧЕРЕЗ НОРМОТВОРЧУ ДІЯЛЬНІСТЬ
Authors: Кошарновська С. Л.
Published: April 2024

Метою статті є дослідження механізмів та способів захисту викривачів корупції, зокрема щодо їх трудових прав, характеристика відповідних правових засобів у законодавстві Європейського Союзу, проблем впровадження аналогічних механізмів в Україні та можливості їх вирішення на загальнодержавному рівні через нормотворчу діяльність.
Робиться висновок, що існує нагальна необхідність посилення захисту трудових прав викривачів корупції через ухвалення суворіших законів, що захищають трудові права викри-вачів корупції, створення спеціальних програм та механізмів, які допоможуть викривачам корупції захистити свої права. Слід також підвищувати обізнаність викривачів корупції про їхні права та гарантії захисту і сприяти державі створенню громадських організацій та асо-ціацій, які підтримуватимуть та захищатимуть викривачів корупції. Захист трудових прав викривачів корупції є найважливішою умовою ефективної боротьби з корупцією. Тільки коли викривачі корупції будуть впевнені в тому, що їхні трудові права будуть захищені, вони зможуть відкрито виступати проти корупції, повідомляти про корупційні діяння і як результат цього буде притягнення до відповідальності корупціонерів, що надасть впевне-ність у невідворотності покарання.
БРОНЮВАННЯ ВІЙСЬКОВОЗОБОВʼЯЗАНИХ ІТ-СПЕЦІАЛІСТІВ В ПЕРІОД ЗАГАЛЬНОЇ МОБІЛІЗАЦІЇ
Authors: Ністор М. А.
Published: April 2024

Метою статті є визначення способів створення ефективного механізму бронювання ІТ-спеціалістів під час воєнного стану, за якого їхня праця приносила б максимальну користь для функціонування економіки України та забезпечення сил оборони України ІТ-технологіями. В статті здійснюється пошук відповіді на питання, що є доцільнішим для суспільства та держави - залучення IT-спеціалістів до сил оборони України чи залучення таких фахівців для покращення оснащення та матеріального забезпечення сил безпеки і сил оборони України? Аналіз чинного законодавства показав, що зміни, що внесені до законодавства у сфері бронювання спеціалістів ІТ-сфери від початку збройної агресії рф, мали на меті досягнення балансу між призовом на військову службу та залученням військовозобов’язаних до підприємств оборонно-промислового комплексу. В результаті дослідження були зроблені висновки, що державою створено необхідні умови для розвитку ІТ-сектору, зокрема й у сфері оборонно-промислового комплексу. В Україні створено military tech-кластери, надається фінансова допомога розробникам різних технологічних рішень у сферах, дотичних до оборонно-промислового комплексу. Крім того, визнаючи цінність ІТ-спеціалістів не лише в лавах збройних сил, а і як працівників на підприємствах оборонно-промислового комплексу, держава розробила досить ефективний механізм бронювання таких фахівців від призову на військову службу під час мобілізації. Однак, вбачається, що для більшої ефективності залучення ІТ-спеціалістів на стратегічно важливі підприємства, держава повинна боротися з таким негативним явищем на ринку праці, за якого з метою ухилення від сплати податків, порушення трудового законодавства, трудові відносини з ІТ-фахівцем прикриваються укладенням цивільно-правового договору. Така модель оформлення відносин не тільки порушує права працівника, а й завдає істотної шкоди економіці країни
ЩОДО ПИТАННЯ БРОНЮВАННЯ ІТ-ФАХІВЦІВ НА ПЕРІОД МОБІЛІЗАЦІЇ ТА НА ВОЄННИЙ ЧАС
Authors: Сапітон Д. В.
Published: April 2024

Метою статті є визначити перелік проблемних питань стосовно броню-вання ІТ-фахівців та сформулювати пропозиції щодо удосконалення чинного законодавства. Автор досліджує питання бронювання від мобілізації такого важливого для економіки України людського ресурсу як ІТ-спеціалісти. Автором здійснено аналіз статистичних даних щодо ІТ-сектору в Україні наведених у звіті "IT Research Ukraine 2023: адаптивність та стійкість під час війни" Асоціації «Львівський Кластер інформаційних технологій та бізнес-послуг». У статті розглянуто проблему відтоку кадрів у галузі IT з приводу загальної мобілізації, яка може стати загрозою для цього сектору. Автор приходить до висновку, що збереження людського ресурсу у даній галузі є критично важливим, особливо з урахуванням його економічної цінності. Для цього пропонується внести зміни до чинного законодавства, які надавали б військовозобов’язаним ІТ-фахівцям, що працюють за гіг-контрактом, право бути заброньованими на період мобілізації та воєнний час. Автор робить акцент на відсут-ності механізму обліку осіб, залучених до гіг-контрактів, які можуть підлягати бронюванню. Для вирішення цієї проблеми пропонується запровадження електронного кабінету військо-возобов’язаного, через який можна оновлювати дані щодо своєї зайнятості. Також визначено потребу удосконалення Порядку бронювання та Критеріїв визначення. Окремий аспект статті стосується включення роботодавців-резидентів Дія Сіті до переліку підприємств, які можуть негайно подавати списки військовозобов’язаних для бронювання без підтвердження відповідних критеріїв. Автор аргументує, що ці роботодавці вже пройшли перевірку для отримання свого статусу, що значно суворіша за вимоги, встановлені законодавством для бронювання.
АКТУАЛЬНІ ПИТАННЯ ЮРИДИЧНИХ ГАРАНТІЙ ПРИ ЗМІНІ ТРУДОВОГО ДОГОВОРУ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ
Authors: Головань Т. Г. , Пономаренко О. М.
Published: April 2024

Сучасний стан нормативно-правового регулювання трудових правовідно-син, судова практика, висновки експертів свідчать про необхідність критичного переосмис-лення деяких інститутів, алгоритмів, механізмів з метою приведення їх у відповідність з сучасними потребами суспільного, економічного та політичного розвитку України. В умовах глобалізації міграційних процесів, викликаних повномасштабним вторгненням в Україну, оголошенням воєнного стану, веденням на території України активних бойових дій, найактуальнішими стають питання гарантування прав і свобод людини та громадянина. Особливо значення гарантування прав набуває в сфері праці, оскільки саме ця сфера забезпечує можливість заробляти на життя, реалізовувати творчий потенціал та здобувати певний соціальний статус у суспільстві.
Інститут юридичних гарантій в трудовому праві посідає особливе місце. Юридичні гарантії дозволяють попереджати порушення прав працівників, встановити межі для роботодавців, забезпечувати можливість оскарження неправомірних дій та компенсувати матеріальну шкоду, що обумовлюється соціальним призначенням трудового права, реаліза-цією його соціальної функції. Але, не зважаючи, на актуальність та важливість інституту юридичних гарантій, чинне законодавство характеризується термінологічною невизначе-ністю. Серед науковців також точаться дискусії щодо визначення поняття юридичних гарантій, механізмів реалізації юридичних гарантій, функцій юридичних гарантій тощо. Крім того, процес правозастосування є доволі проблематичним і викликає непорозуміння між роботодавцем та працівником, внаслідок чого останні вимушені захищати свої права в судовому порядку ще частіше.
Автори звертають увагу на певні аспекти оптимізації трудового законодавства в умовах воєнного стану та неприпустимість порушення соціальної функції трудового права, втіленої в існуючих приписах Конституції України, Кодексу законів про працю України як під час правозастосування, так і в процесі правотворчості.
ІМПЛЕМЕНТАЦІЯ МІЖНАРОДНИХ СТАНДАРТІВ ЩОДО ЗАБОРОНИ ПРИМУСОВОЇ ПРАЦІ У НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ
Authors: Булава Р. А.
Published: April 2024

Однією з тенденцій сучасності є посилення процесів інтеграції, залучення держав до загальноприйнятих та загальновизнаних цінностей, розширення сфери міжнародно-правового регулювання. Світова спільнота досить активно бореться з порушенням заборони примусової праці, адже примусова праця залишається негативним феноменом сучасності. Випадки порушення заборони примусової праці мають місце навіть в розвинених країнах. Експерти Міжнародної організації праці визначають примусову працю як глобальну проб-лему, яка потребує найскорішого вирішення, оскільки у випадках використання примусової праці порушуються інтереси багатьох людей. Усвідомлення неприпустимості примусової праці стало підґрунтям для формування правового регулювання трудових правовідносин на засадах свободи праці, яка передбачає можливість вільно обирати як працювати або не здійснювати трудову діяльність.
Україна активно долучилась до зазначених процесів як учасник відповідних міжнародно-правових договорів, угод та конвенцій та несе політико-правовий обов’язок неухильно дотримуватись сформульованих у цих міжнародних актах приписів. Автор зазначає, що обрання Україною євроінтеграційного вектору подальшого роз-витку стало основою для формування вимог щодо адаптації усіх сфер життя до міжнародних стандартів. Не виключенням стала й сфера заборони примусової праці. В Україні заборона примусової праці регулюється низкою міжнародно-правових актів та нормативно-пра-вовими актами національного законодавства. Причому процес реформування та гармонізації трудового законодавства відбувається протягом тривалого часу, оцінюється позитивно, але й має певні недоліки. Ефективність подальшої гармонізації законодавства залежить від багатьох чинників, серед яких науковці відзначають комплексний підхід, врахування особливостей національного законодавства та урахування критеріїв адаптивності до чинних нормативно-правових актів.
ПРАВА ЛЮДИНИ В УМОВАХ ВІЙНИ
Authors: Білоцерківська Н. Г. , Півненко Л. В.
Published: April 2024

У статті розглядаються питання забезпечення та захисту прав людини в умовах війни. Обґрунтовано, що в умовах війни застосовується захист прав людини, особливості якого надають підстави визначити цей захист як виключний, адже він застосовується у зв’язку з воєнним станом. У таких надскладних умовах необхідні рішучі заходи для розв’язання основних проблем забезпечення прав і свобод людини та посилення відповідальності за порушення міжнародних норм у сфері захисту прав людини. Притягнення РФ до міжнародної відповідальності та компенсація заподіяної шкоди повинна забезпечуватися ефективними механізмами захисту прав людини. В умовах війни система захисту прав людини повинна включати в себе не тільки національні, а і міжнародні форми та способи захисту прав людини під час війни, кожен з яких може бути ефективно використано особами, які зазнали протиправних дій під час війни. Зазначається, що на сьогодні вкрай необхідні рішучі заходи щодо, посилення захисту за допомогою більш ефективної діяльності місій з підтримки миру та інших відповідних місій, та посилення відповідальності за порушення міжнародних норм у сфері захисту прав людини. Українська влада сьогодні, як ніколи повинна злагоджено працювати над удосконаленням та зміцненням організації захисту прав громадян та тісно співпрацювати з різноманітними міжнародними державними та недержавними організаціями та структурами для захисту та відновлення порушених прав людини та громадянина.
ІНФОРМАЦІЙНА СКЛАДОВА ГІБРИДНОЇ ВІЙНИ: УКРАЇНСЬКІ РЕАЛІЇ
Authors: Дібікова Ю. С.
Published: April 2024

У статті висвітлюються питання інформаційного аспекту гібридної війни проти України. З’ясовуються поняття гібридної війни, її сутність, зміст та інформаційна складова. Відбувається дослідження гібридної війни як комбінації конвенційних, нелінійних, асиметричних засобів для досягнення політичних та військових цілей. Відзначено, що гібридна війна – це відносно нове явище, але воно постійно трансформується разом зі змінами, що відбуваються у світі. Одним із суттєвих аспектів гібридної війни є використання медіа та інформаційного простору для поширення пропаганди, фейкових новин, дезінформації, провокацій та маніпулювання громадською думкою. Окреслені основні способи використання сучасних інформаційних технологій в гібридній війні. Акцентовано увагу на тому, що під час повномасштабного російського вторгнення збереження інформаційного суверенітету, забезпечення ефективного функціонування системи безпеки в інформаційній сфері потребують розробки та розвитку дієвих стратегій і тактик протидії сучасним інформаційним загрозам.
СОЦІАЛЬНІ ІННОВАЦІЇ У СУЧАСНОМУ СУСПІЛЬСТВІ: МІЖНАРОДНИЙ ДОСВІД ДОСЛІДЖЕННЯ ТА ВПРОВАДЖЕННЯ
Authors: Поліщук І. О.
Published: April 2024

У статті здійснено спробу проаналізувати та узагальнити зарубіжний досвід дослідження та впровадження соціальних інновацій в сучасних умовах розвитку суспільства. Акцент робиться на реконструкції історії введення у науковий обіг західної системи соціально-політичного знання терміну «соціальні інновації». Зазначається, що доцільним у міжнародній практиці є розгляд соціальних інновацій як основного інструменту мобілізації ресурсів для вирішення соціальних викликів у Європі та як необхідного елементу технологічних інновацій та соціально-економічного розвитку та як засобу для досягнення більшого соціального результату меншими зусиллями.
РЕВІЗІЯ МЕРИТОКРАТІЇ: У ПОШУКАХ ВІДПОВІДІ НА ЗРОСТАННЯ ПОПУЛІЗМУ
Authors: Радіонова І. О.
Published: April 2024

Метою статті є визначення функціонального діапазону меритократії у сучасних демократичних суспільствах в умовах зростання популізму. Доведено, що меритократія як політичний міф у сучасних демократичних суспільствах виконує мобілізаційну та енергетичну функції. Наголошено обмеження дієвості меритократії як принципу організації суспільного життя. Складність реалізації меритократії у конкретних соціумах сприяє її модифікації та відхиленням від неї, постає одним з факторів що провокує зростання популізму.
ПРОБЛЕМНЕ ПОЛЕ ПРОПАГАНДИ У СУЧАСНОМУ СОЦІАЛЬНО- ПОЛІТИЧНОМУ ДИСКУРСІ: ПЕРСПЕКТИВИ ВИВЧЕННЯ ЗА НОВИХ УМОВ РОЗВИТКУ СУСПІЛЬСТВА
Authors: Анікіна Н. Б.
Published: April 2024

У статті розглядається історичний розвиток політичної пропаганди як соціально-політичного явища, що виникло за часів глибокої давнини і продовжує існувати в сучасному суспільстві. Досліджуються різні форми прояву політичної пропаганди та напрями її впливу на суспільство як за умов мирного життя, так і у період воєнного часу. Доводиться, що у контексті формування інформаційного суспільства пропаганда стає все більш складною і впливовою. Це потребує її подальшого вивчення в межах розробки ефективного механізму управління її розвитком та функціонуванням.
РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКА ВІЙНА ЯК ВИКЛИК СУЧАСНИМ ДЕМОКРАТІЯМ В УМОВАХ КРИЗИ СВІТОВОГО ПОРЯДКУ
Authors: Безрук О. О.
Published: April 2024

У статті проаналізовано похідні російсько-української війни, які стали факторами загрози сучасним демократіям. Стверджується, що наявна криза або симптоми демонтажу світового порядку, маркером яких, зокрема виступає російсько-українська війна, формує абсолютно нові виклики для сучасних демократій у ХХІ ст. та окреслює фронтир між демократіями та автократіями. Неспроможність міжнародної системи безпеки ефективно впливати на агресивні країни, що прагнуть переформувати існуючі норми міжнародного устрою, зокрема, використовуючи пряму агресію, сприяла виникненню низки ситуацій, які загрожують стійкому стабільному розвитку демократичних країн. Серед означених ситуацій: формування авторитарної коаліції, чисельна перевага недемократичних країн над демократичними, ядерний чинник, «п’яті колони», економічні зв’язки демократій та автократій, намагання обмеження впливу США у Європі, відсутність стратегічних цілей з боку колективного Заходу щодо РФ, необхідність мілітаризації «демократичного плацдарму» та їхніх союзників.
ПРОБЛЕМНЕ ПОЛЕ ВІЙНИ У ЗАХІДНІЙ ПОЛІТИКО- ФІЛОСОФСЬКІЙ СПАДЩИНІ: ЕВРИСТИЧНИЙ ПОТЕНЦІАЛ ЩОДО СУЧАСНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ
Authors: Денисенко І. Д.
Published: April 2024

Аналізується евристичний потенціал провідних положень теоретичних інтерпретацій проблемного поля війни, які містяться у західній політико-філософській спадщині, на предмет конструктивного використання у сучасних дослідженнях цього елементу соціально-політичної реальності. Як потенційно конструктивні елементи з напрацювань представників класичної політичної філософії пропонується розглядати: окремі терміни (в авторських формулюваннях) із понятійно-категоріального апарату досліджень, ідею про потрійну природу засад виникнення та розвитку будь-якого процесу насильства на будь-якому рівні взаємодії; процедуру та логіку укладання ефективних міжнародних договорів; складові ефективної державної політики миру – конструктивні внутрішня та зовнішня політики, високий рівень виховання та освіченості членів суспільства (тобто громадянської/політичної культури) тощо.
ЯК СОЦІАЛЬНІ МЕРЕЖІ ВПЛИВАЮТЬ НА ЕЛЕКТОРАЛЬНІ СИМПАТІЇ ЇХ КОРИСТУВАЧІВ?
Authors: Левицький П. Ф.
Published: April 2024

У статті досліджено вплив соціальних мереж на формування електоральних симпатій. Розглянуто соціальні мережі, що впливають на соціум та відповідним чином на виборчі процеси, електоральні симпатії, офіційні вибори як такі. Досліджено аспект електоральних симпатій, які можуть замірятися за допомогою соціологічних досліджень. Метою статті є опис дослідження по визначенню того, яким чином соціальні мережі впливають на формування електоральних симпатій. Стверджується, що не підлягає вимірюванню поступовий процес фо мування електоральних симпатій у соціологічних цифрах, але є можливість описати конкретні механізми та електоральні взаємодії за допомогою соціальних мереж. Розглянуто результати соціологічних досліджень стосовно вже сформованих електоральних симпатій.