bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
A New Transalveolar Sinus Lift Procedure for Single Implant Placement: The Ebanist Technique. A Technical Description and Case Series
Authors: Rizzo Rosario , Checchi Vittorio , Marsili Federico , Zani Antonio , Incerti-Parenti Serena , Checchi Luigi
Published: April 2017

Background:

Nowadays, there are many techniques to compensate bone atrophies of the posterior maxilla in order to obtain an implant-supported rehabilitation.

Objective:

This case series describes the Ebanist technique: a sinus lift procedure to be used in case of extremely resorbed bone crests (≤3 mm) allowing simultaneous implant placement.

Methods:

With a dedicated cylindrical trephine bur, it is possible to harvest a cylinder of bone from a fresh mineralized frozen homologous bone block graft and to simultaneously create a trapdoor on the recipient site. The trapdoor cortical bone is detached from the sinus membrane and removed. Dental implant is placed into the graft before the grafting procedure since the cylindrical block, once inserted in the recipient area, is not able to oppose sufficient resistance to the torque needed for implant placement.

Results:

Second-stage surgery and following prosthetic rehabilitation were performed after 5 months. In all cases, implant stability was manually checked and no pathological symptoms or signs were recovered at any follow-up visit.

Conclusion:

This technique can be considered a valid procedure for implant therapy on atrophic posterior upper maxillae, when the residual bone crest is extremely resorbed.
Сучасні підходи до хірургічного лікування бойової травми кисті на етапах медичної евакуації
Authors: S.O. Korol S.O. Korol , B.V. Matviichuk B.V. Matviichuk , V.V. Burluka V.V. Burluka
Published: April 2017

Мета дослідження: проаналізувати методики операційних втручань на етапах медичної евакуації (ЕМЕ) під час антитерористичної операції (АТО) з 2014 по 2015 рік. Матеріали та методи. Клінічну групу становили 25 поранених із вогнепальними переломами та мінно-вибуховими пораненнями кисті під час проведення антитерористичної операції з 2014 по 2015 рік. Серед всіх поранень кисті переломи та відриви під час АТО становили 21,67 %. Із них вогнепальні переломи спостерігались у 98,67 % поранених, відриви кисті — у 1,33 %. Всі поранені були чоловіками, 91,23 % — військовослужбовцями ЗСУ. Результати та обговорення. У поранених із вогнепальними переломами кісток та відривами кисті на базовому та першому рівні медичної допомоги необхідні тимчасова зупинка кровотечі, раннє накладання асептичної пов’язки, знеболювання, іммобілізація підручними засобами та термінова евакуація. На ЕМЕ другого рівня переважно виконуються повторна хірургічна обробка (ПХО) рани (93,32 %) та фасціотомія (33,33 %). Важливим протишоковим заходом другого рівня є стабільне накладання стрижневого АЗФ (26,67 %), а також введення антибіотиків та правцевого анатоксину. На ЕМЕ третього та четвертого рівнів переважну більшість операційних втручань становили ПХО ран та реконструктивно-відновні операції. Висновки. Надання допомоги пораненим з вогнепальними переломами кісток та відривами кисті під час АТО призвело до 58 % добрих, 38 % задовільних та 4 % незадовільних функціональних результатів через 1–2 роки після поранення.
Вивчення ступеня інтеграції м’яких тканин в елементи з вуглець-вуглецевого композитного матеріалу в зоні переходу внутрішнього та зовнішнього середовища при імплантації ендо-екзопротезів
Authors: Maslennikov S.O. , Golovakha M.L. , Chorniy V.N.
Published: April 2017

Щороку в Україні виконується близько 600 ампутацій на рівні стегна, що вимагає подальшої реабілітації у вигляді протезування втраченої кінцівки. Стандартним методом кріплення протеза до кукси стегна є фіксація гільзи протеза навколо кукси. Гільза забезпечує передачу навантаження, стабільність і ефективний контроль над протезом. Однак цей метод фіксації часто згадується як незадовільний через низку ускладнень, таких як виразки і подразнення шкіри, пітливість у гільзі, неможливість ходити по пересіченій місцевості, неналежний контроль над протезом, зниження діапазону рухів стегна і болі в ділянці кукси. Альтернативним рішенням є перкутанне кріплення протеза ноги до стегнової кістки за допомогою остеоінтегрованих імплантатів. Використовувалися інтрамедулярні стрижні з титановим покриттям, поєднані із зовнішнім блоком за допомогою замка, накритого силіконовою прокладкою, що виконує функцію розмежування внутрішнього середовища від зовнішнього, що часто призводило до інфекційно-запальних ускладнень. Пошук матеріалів для вирішення цих проблем зупинився на вуглецевих матеріалах, у тому числі вуглець-вуглецевих композитних матеріалах (ВВКМ), які є відносно новими конструкційними матеріалами в практиці ортопедії. Їх успішно використовують при остеосинтезі та ендопротезуванні кісток завдяки комплексу необхідних фізико-механічних і хімічних властивостей. Метою даної роботи було встановити ступінь інтеграції м’яких тканин і, зокрема шкірного покриву, в ВВКМ. Експериментальним шляхом, із використанням лабораторних тварин, проведено гістоморфологічний аналіз змін тканин в ділянці контакту з імплантатами. Доведено біоінертність матеріалу, а також обґрунтовано перспективність застосування імплантатів із ВВКМ як покриття елементів конструкцій ендо-екзопротезів для застосування в реконструктивній травматології та ортопедії.
Медичні симулятори та манекени як елемент навчання студентів практичним навичкам у педіатрії
Authors: Chernyshova O.Ye. , Gerasymenko V.V. , Klymovytskyy F.V. , Polesovа T.R. , Samojlenko I.G. , Balychevtseva I.V. , Hapchenkova D.S. , Kryvosheieva V.V. , Pavlov E.N.
Published: April 2017

У статті наведений досвід застосування педіатричних симуляторів у симуляційному центрі на базі Донецького національного медичного університету (м. Лиман) для навчання та відпрацювання практичних навичок студентів і лікарів.
Особливості лікування бронхіальної астми у дітей з надлишковою масою тіла та ожирінням
Authors: Volosovets O.P. , Kryvopustov S.P. , Kupkina A.V.
Published: April 2017

У статті розглянуто питання терапії бронхіальної астми (БА) у дітей з надлишковою масою тіла та ожирінням. Описано основні медикаментозні та немедикаментозні підходи до лікування БА у дітей з надлишковою масою тіла та ожирінням. Акцентовано увагу на перевагах використання антилейкотрієнових препаратів у базисній терапії БА у таких пацієнтів.
Антиоксидантна система респіраторного тракту. Внутрішньоклітинний антиоксидантний захист у респіраторному тракті (частина 5)
Authors: Abaturov А.E. , Volosovets A.P. , Borysova T.P.
Published: April 2017

В огляді літератури викладено сучасні дані щодо системи глутаредоксинів у функціонуванні внутрішньоклітинного антиоксидантного захисту в респіраторному тракті. Детально розглянуто глутаредоксинзалежні окислювально-відновні реакції.
Вплив імплантації NeuroGelTM у поєднанні з ксеногенними стовбуровими клітинами нервового гребеня на перебіг синдрому спастичності після експериментальної травми спинного мозку
Authors: Tsymbaliuk V.I. , Medvediev V.V. , Vasiliev R.G. , Rybachuk O.A. , Kozyavkin V.I. , Draguntsova N.G.
Published: April 2017

Мета — дослідити вплив імплантації NeuroGelTM, асоційованого зі стовбуровими клітинами нервового гребеня (СКНГ), на динаміку синдрому спастичності в паретичній задній кінцівці щура після травми спинного мозку. Матеріали та методи. Тварини — білі безпородні щури (5 міс., 250 г); групи: 1 — травма спинного мозку (самці; n = 16); 2 — травма спинного мозку + гомотопічна імплантація фрагмента NeuroGelTM (самці; n = 20); 3 — травма спинного мозку + гомотопічна імплантація фрагмента NeuroGelTM, асоційованого зі СКНГ миші (n = 12). Група 3 включала тварин чоловічої (n = 6) та жіночої статі (n = 6) — підгрупи 3ч та 3ж відповідно. Модель травми — лівобічний перетин половини спинного мозку на рівні Т11; термін спостереження — 28 тижнів; оцінка показника функції (ПФ) та показника спастичності (ПС) задньої іпсилатеральної кінцівки (ЗІК) — шкала Basso — Beattie — Bresnahan (ВВВ) та шкала Ashworth відповідно. Результати. ПС ЗІК станом на 28-й тиждень експерименту в групі 1 становив 2,5 ± 0,4 бала за Ashworth, у групі 2 — 1,7 ± 0,2 бала, у групі 3 — 1,6 ± 0,3 бала, у підгрупі 3ч — 1,6 ± 0,5 бала, у підгрупі 3ж — 1,7 ± 0,3 бала за Ashworth. Значущу різницю (р < 0,05) між значеннями ПС ЗІК у групах 1 і 2 виявляли на 7-му добу, на 5–7-му та 12–24-му тижні, між групами 1 і 3 — на 2, 4–7 та 20-му тижні; максимальну різницю ПС ЗІК між групами 2 і 3 виявляли на 7-му добу спостереження (р = 0,13). Різниця між значеннями ПС ЗІК підгрупи 3ч та групи 2, а також підгруп 3ч і 3ж значуща протягом 1–2-го тижня (р ≤ 0,05), різниця між ПС ЗІК підгруп 3ч та 3ж максимальна протягом 3-го місяця, сягає 0,83 бала за Ashworth (р = 0,124). Динаміка ПС ЗІК у групі 3 різниться від показників групи 2 наявністю значущого приросту протягом 3-го, 7-го тижня, 4-го та 5-го місяця. На відміну від групи 1, у групах 2 і 3 при від’ємній кореляції індивідуальних значень ПФ та ПС ЗІК у межах кожного з термінів спостереження наявна сильна додатна кореляція значень обох показників, усереднених по групах, протягом періоду спостереження. Висновки. Ксенотрансплантація СКНГ у комплексі з NeuroGelTM не призводить до значущих змін рівня спастичності порівняно з ізольованою імплантацією NeuroGelTM, однак суттєво змінює динаміку цього ускладнення з тенденцією до погіршення перебігу у віддаленому періоді травми за умов різностатевості донора та реципієнта.
Застосування Церебролізину для лікування посттравматичних деменцій
Authors: Mishchenko V.N.
Published: April 2017

Відносно недавно було встановлено, що однократне помірне або тяжке травматичне ушкодження головного мозку (ТУГМ) у подальшому може призвести до розвитку посттравматичної деменції, частіше за типом хвороби Альцгеймера, у той час як багатократне легке ТУГМ (спортсмени, військові) може призвести до розвитку хронічної травматичної енцефалопатії. При травматичній хворобі головного мозку як факторі ризику розвитку хвороби Альцгеймера накопичується β-амілоїд і гіперфосфорильований tau-білок, у той час як при хронічній травматичній енцефалопатії — тільки гіперфосфорильований tau-білок. В основі багаторічного патогенезу обох захворювань лежить хронічне запалення за типом імуноексайтотоксичності. Між перерахованими захворюваннями є відмінності в клінічній картині. Церебролізин є препаратом, що містить фрагменти нейротрофічних факторів (CNTF, GDNF, IGF-1, IGF-2) і справляє нейропротективну та нейрорегенеративну дію щодо структур головного мозку. У пацієнтів із деменціями даний препарат зменшує накопичення β-амілоїду і гіперфосфорильованого tau-білка, пригнічує імуноексайтотоксичність. При його призначенні зменшується вираженість когнітивних і поведінкових порушень, поліпшується повсякденна активність і загальноклінічне функціонування. Виходячи із сучасних рекомендацій, доцільно призначати Церебролізин для лікування травматичної хвороби головного мозку як фактора ризику розвитку хвороби Альцгеймера і хронічної травматичної енцефалопатії, з очікуванням високих клінічних результатів.
Немоторні симптоми в клінічній картині хвороби Паркінсона
Authors: Karaban I.N. , Shalenko O.V. , Kryzhanovskiy S.A.
Published: April 2017

У 122 пацієнтів із хворобою Паркінсона (ХП) стадії 2,0–3,0 за Hoehn — Yahr віком 45–59 років (n = 62) і 60–74 роки (n = 60) була проведена оцінка вираженості різноманітних немоторних симптомів (НМС) з використанням шкал Non-Motor Symptoms Scale-Parkinson’s Disease (NMSS-PD), депресії Бека, сонливості Эпфорта, вегетативних розладів Вейна, ММSE, MoCA, FAB, шкали тривоги Спілбергера — Ханіна. Встановлена інформативність NMSS як інструмента вікових особливостей оцінювання НМС при ХП. Виявлені висока поширеність НМС у пацієнтів з ХП у різних вікових групах, залежність ступеня тяжкості НМС від тривалості захворювання, зв’язок з високим ризиком розвитку емоційних розладів чи наявності депресії.
Можливості превентивної терапії когнітивної дисфункції: антиаритмічна терапія в пацієнтів із фібриляцією передсердь
Authors: Stadnik S.M.
Published: April 2017

З метою визначення впливу тривалої (2 роки) антиаритмічної терапії на когнітивні функції пацієнтів із фібриляцією передсердь обстежено 117 пацієнтів. Стан хворих оцінювався за загальноприйнятими шкалами (MMSE, GDS, CDR) та батареєю нейропсихологічних тестів. Крім того, у хворих визначали генотип АроЕ. Пацієнти були розподілені на 2 групи відповідно до особливостей лікування: 61 пацієнт отримував бета-адреноблокатор (бісопролол або метопролол) і 56 — аміодарон. Отримані дані свідчать про переваги терапії бета-адреноблокаторами порівняно з аміодароном щодо уповільнення прогресування когнітивного дефіциту та запобігання його переходу в діагностичну категорію деменції. Особливістю дії бета-адреноблокаторів була їх висока ефективність у хворих із когнітивною дисфункцією, які мають генотип AроЕ(4+), тобто в пацієнтів із групи високого ризику виникнення хвороби Альцгеймера.
Комп’ютерна оцінка результатів психоемоційного навантажувального тестування для виявлення патологічних гемодинамічних реакцій
Authors: Khursa R.V. , Voitikova M.V.
Published: April 2017

Один із алгоритмів Data Mining — дерево класифікації і регресії — використаний для аналізу результатів психоемоційного навантажувального тестування з метою діагностики функціональної реактивності кровообігу пацієнта. Використаний алгоритм дозволив визначити 5 типів гемодинамічної реакції на психоемоційний стрес, у тому числі 3 відомі — нормальну, гіперреактивну і гіпертензивну, а також дві додаткові — гіпертензивну релаксацію при нормальній реакції на стрес і атипову — з відсутністю підвищення артеріального тиску у відповідь на стрес. Комп’ютерний алгоритм оцінки навантажувальної реакції і запропонована класифікація функціональної реактивності кровообігу дозволяють спростити аналіз та об’єктивізувати виявлення функціональних регуляторних порушень гемодинаміки, характерних для артеріальної гіпертензії, а також інших, що потребують клінічної інтерпретації.
Раміприл у пацієнтів з артеріальною гіпертензією як монотерапія або в комбінації з гідрохлортіазидом
Authors: Sirenko Yu.M. , Rekovets О.L.
Published: April 2017

На сьогодні розроблена ефективна антигіпертензивна терапія, що значно знижує ризик серцево-судинних ускладнень у пацієнтів з артеріальною гіпертензією (АГ). Одним із завдань терапії АГ є забезпечення контролю показників артеріального тиску нижче від цільових рівнів, що сприяє зниженню ризику серцево-судинної захворюваності та смертності. Застосування інгібіторів ангіотензинперетворювального ферменту є виправданим завдяки їх високій ефективності при лікуванні та профілактиці артеріальної гіпертензії, серцевої недостатності, захворювань нирок, а також діабетичної нефропатії. Основні дослідження з вивчення антигіпертензивної ефективності та безпеки використання раміприлу в пацієнтів із м’якою та помірною АГ довели переваги його призначення як препарату вибору в таких пацієнтів. Діуретики як клас стали практично ідеальними агентами при необхідності призначення другого препарату, оскільки вони потенціюють дію агентів усіх інших класів. Тому комбінація раміприлу з гідрохлортіазидом може розглядатися як одна з найбільш оптимальних у лікуванні пацієнтів з АГ.
Зв’язок реологічних властивостей сироватки крові зі станом вегетативної нервової системи при ревматоїдному артриті
Authors: Sokrut O.P. , Iegudina E.D. , Perepada A.V. , Syniachenko O.V. , Sokrut V.N.
Published: April 2017

Актуальність. Ревматоїдний артрит (РА) належить до найбільш частих запальних хвороб суглобів, і численність таких пацієнтів всюди збільшується, завдаючи величезного медико-соціального й економічного збитку. Важлива роль у патогенезі РА відводиться порушенням функції вегетативної нервової системи (ВНС), стан якої тісно пов’язаний із реологічними властивостями сироватки крові (РВСК). Мета дослідження: оцінити співвідношення «вегетативного паспорта» хворих на РА і вегетативної дисфункції з РВСК при різних варіантах перебігу хвороби. Матеріали та методи. Обстежено 173 хворих на РА у віці від 18 до 79 років (в середньому 46 років), серед яких було 21 % чоловіків та 79 % жінок. Тривалість маніфестації захворювання становила 10 років, серопозитивний за ревматоїдним фактором і антицитруліновими антитілами варіант РА встановлено в 3/4 випадків, позасуглобову (системну) форму хвороби діагностовано в 37 % спостережень. З використанням комп’ютерного тензіометру «PAT2-Sinterface» (Німеччина) визначали поверхневі показники сироватки крові — в’язкість, пружність, натяг, релаксацію й модуль в’язкоеластичності. Результати. «Вегетативний паспорт» визначав інтегральні клініко-лабораторні та інструментальні ознаки РА, при цьому тяжкість вегетативної дисфункції прямо корелювала з темпами прогресування патології суглобів, а у симпатотоніків — з початковими параметрами ревматоїдного фактора в крові й ступенем активності РА. Зміни РВСК супроводжувались збільшенням рівноважного (статичного) поверхневого натягу, що реєструвалося в 70 % випадків. Інтегральний стан міжфазної активності, релаксаційних та в’язкоеластичних характеристик крові визначав тип ВНС і наявність у хворих вегетативної дисфункції (ваготонікам властиві підвищення модуля в’язкоеластичності й зниження поверхневого натягу, симпатотонікам — підвищення поверхневого натягу та зниження поверхневої в’язкості). Параметри РВСК пов’язані з вираженістю вегетативних розладів, а показник поверхневої в’язкості має прогностичну значущість. Висновки. Розвиток вегетативної дисфункції пов’язаний не лише з особливостями перебігу суглобового синдрому і екстраартикулярних ознак РА, а й зі станом ВНС, що бере участь в порушеннях РВСК. У майбутньому буде корисною оцінка стану ВНС для подальших своєчасних реабілітаційних заходів щодо захворювання.
Ураження суглобів при пурпурі Шенлайна-Геноха
Authors: Syniachenko O.V. , Gerasymenko V.V. , Yegudina E.D. , Chernyshova O.E. , Pomazan D.V.
Published: April 2017

Актуальність. У переважного числа хворих геморагічний васкуліт або пурпура Шенлайна-Геноха (ПШГ) у дитячому віці дебютує із суглобового синдрому, що належить до діагностичних критеріїв цього захворювання. Характер артриту в пацієнтів після транс­формації хвороби з ювенільної ПШГ залишається невивченим. У дорослому віці суглобова патологія може мати вигляд мігруючого інтермітуючого або хронічного поліартриту, але ці відомості вимагають уточнення. Мета дослідження: вивчити клініко-рентгено-сонографічні ознаки перебігу суглобового синдрому у хворих на ПШГ і оцінити особливості артропатії при захворюванні, що почалося в дитячому й дорослому віці. Матеріали та методи. Під наглядом перебували 174 хворих на ПШГ (52,9 % чоловіків і 47,1 % жінок). У 92 пацієнтів васкуліт дебютував у дитячому віці (у середньому в 12 років), а у 82 — у дорослому (у 25 років). І, ІІ і ІІІ ступені активності патологічного процесу встановлено в співвідношенні 1 : 2 : 2. Результати. Ураження суглобів спостерігалось у кожного другого хворого на ПШГ, що тісно пов’язано з віком пацієнтів у дебюті хвороби, тривалістю й активністю патологічного процесу, серопозитивністю за високим вмістом імуноглобуліну A й ревматоїдного фактора, до того ж клінічний, рентгенологічний і сонографічний характер перебігу суглобового синдрому (залучення променезап’ясткових, кульшових і крижо-клубових з’єднань, розвиток асептичних остеонекрозів, остеоузур, менісцитів та інтраартикулярних хондромних тіл) залежить від екстрасуглобових проявів захворювання (уражень серця, нирок, підшлункової залози, центральної нервової системи), супроводжується підвищенням концентрацій у крові β2-мікроглобуліну й циркулюючих імунних комплексів, що разом зі значеннями фібриногенемії мають прогностичну значущість, а диморфізм ПШГ, що трансформована з ювенільної, виявляється меншим сироватковим рівнем циркулюючих імунних комплексів і ревматоїдного фактора. Висновки. Зміни з боку суглобів, незалежно від віку хворих на ПШГ у дебюті захворювання, відмічаються з однаковою частотою в кожному другому випадку, але в дорослих пацієнтів артропатія перебігає тяжче з приєднанням додаткових клінічних, рентгенологічних і сонографічних ознак.
Труднощі й помилки ведення пацієнта з подагрою
Authors: Trypilka S.A. , Golovach I.Yu.
Published: April 2017

У статті обговорюються питання найбільш частих помилок і труднощів у ранній верифікації діагнозу подагри і подальшій курації пацієнтів. Відомо, що діагноз «подагра» встановлюється в перший рік захворювання лише в 1/4 випадків, у середньому ж проходить 7–8 років до встановлення правильного діагнозу. Тільки в одному з 4–5 випадків подагра правильно верифікується на ранніх стадіях. Причиною пізньої діагностики є особливості перебігу подагри з періодами відсутності симптомів (інтермітуюча подагра), діагностичні помилки при першому зверненні пацієнта, раннє проведення рентгенологічного дослідження без виявлення типових ознак захворювання, відсутність пункції суглоба й верифікації кристалів сечової кислоти в синовіальній рідині. Ще однією причиною діагностичної помилки є визначення рівня сечової кислоти в сироватці крові під час гострого нападу. Несвоє­часна діагностика подагри призводить до низки подальших діагностичних і тактичних помилок. Насамперед це стосується призначення нестероїдних протизапальних препаратів і глюкокортикоїдів без правильно встановленого діагнозу. Сучасні рекомендації щодо ведення пацієнтів з подагрою акцентують, що застосування глюкокортикоїдів при подагрі можливо тільки короткими курсами, їх тривале вживання неприпустиме в зв’язку з високим ризиком розвитку побічних ефектів у даного контингенту хворих, які часто мають супутні захворювання. Ще однією тактичною помилкою є призначення уратзнижуючих препаратів у періоді гострого артриту без титрації дози й проведення протизапальної терапії. У статті наведений клінічний випадок пізньої діагностики подагри, нераціонального лікування із тривалим застосуванням глюкокортикоїдів, відсутністю прийому уратзнижуючих препаратів, що призвело до серйозних побічних ефектів — розвитку цукрового діабету та артеріальної гіпертензії. Проводиться детальний розбір допущених клінічних помилок, а також надані рекомендації з раціональної тактики в даному випадку.
Центрально-східноєвропейський саміт із захворювань кісткової тканини: зустріч міжнародних експертів
Authors: Kuprinenko N.
Published: April 2017

В огляді представлені ключові питання, які розглядалися під час Центрально-східноєвропейського саміту з захворювань кісткової тканини, що відбувся в грудні 2016 року в м. Відень (Австрія).
Anew Finding of Allocreadium Isoproum (Looss, 1902) (Digenea Allocreadinae) Parasite of the Stomach of Freshwater Fishes Tetraodon Fahaka from Jebel Aulia Dam Southern Khartoum, Sudan
Authors: Mahmoud Eshraga Dafa Alla , Youins Saadia Ahemed , Musa Ahmed Mohammed , Ahmed Abdlgader Mahammed
Published: April 2017

A species of Allocreadinae (Trematoda, Digenea) was found in the stomach of freshwater fish “Tambar’’ Tetraodon fahaka (yousif), in Jebel Aulia Dam in the White Nile, southern Khartoum. The species classified in the genus Allocreadium isoproum (Loss, 1902) as a first finding in the Sudanese freshwater fishes the genus found from several freshwater fishes in Europe South America, Japan, and India  (Yamagutti, 1958). The present study it was the first report in the Sudan and Africa as all. The objective of the study were to carryout the following characteristic to describe of parasites with relevant classification, the measurement of determination of the prevalence rate density of infection parasite.
Okos városok: a dekonstrukciótól a hiperkonstrukcióig
Authors: Z. Karvalics László
Published: April 2017

Az okos város (smart city) elképesztően expanzív fogalommá lett, a jelentések szigorú rendjére épülő tudománynak pedig határozott viszonyt kell kialakítani a saját módszertani fundamentumainak egy részét cseppfolyósítani kezdő közbeszédhez. Egy jól irányzott dekonstrukciós erőfeszítés megnyithatja az utat ahhoz, hogy újra egyesíteni lehessen a különböző fogalomhasználati regisztereket. Ehhez a tanulmány elsőként rendszerezi, milyen kritikai mozzanatokat azonosított eddig a szakirodalom. Jelesül: centralizáció-pártiság, technológiai determinizmus, univerzalizmus, nagyváros-központúság, üzlet-vezéreltség. Az okos várossal foglalkozó szakmai-tudományos háttérmunka egyoldalúsága, az okos város programok egyenlőtlenség-fokozó hatása, a polgárok ellenőrzésének magasabb szintje, a sebezhetőség növekedése, az automatikusan adaptált megoldások miatt csökkenő lakossági aktivitás. A hiperkonstrukció újrarendezi az okos város irodalomban használt tipikus attributumokat, ám ezeket a ’jó város’ elvárt jellegzetességeként (rekvizitumaként) normatívan kezeli, és rendezi tíz csoportba: Alkalmazkodó/öngyógyító/érző/válaszképes, Fenntartható/zöld/öko-/permakulturális, Egészséges, Biztonságos, Kreatív/innovatív, Együttműködő/részvételen alapuló, Inkluzív/egyenlő/igazságos, Nyílt/átlátható, Multikulturális/kevert, Összekötött/Hálózatba kapcsolt.

---

Smart cities: from deconstruction to hyperconstruction

The paper provides a systematic overview of the critical literature of the smart city, identifying ten aspects, which require conceptual deconstruction: centralization, technological determinism, universalism, big city focus, business-driven reflexes, bias of the scientific-professional background work, growing inequality, higher level of surveillance and vulnerability, and the danger of weakening citizen activity, thanks to the automatically adapted solutions. As a part of the other side, i.e. hyperconstruction, we rearrange the usual attributes of smart city literature normatively, into a new framework, as “ten requisites of a good city”. They are: Resilient/Adaptive/Responsive/Sentient (1) Green/Eco/Sustainable (2) Creative/Innovative (3) Cooperative/Participative (4) Inclusive/Equal/Fair (5), Open/Transparent (6), Multicultural/Mongrel (7), Healthy (8), Safe (9), Connected/Interoperative/Networked

(10).
Egy okos Pécs felé
Authors: Csaba Ders
Published: April 2017

Miközben az okos város közpolitikai szinten az európai unióban és hazánkban is önálló területként megjelent, a hazai urbanisztika elméleti diskurzusai és a településtervezési eszközrendszere erről még nem vett tudomást. Pedig egy ágazatinak kezelt eszközzel nem tudunk az információs kor városának rendszerszerű kihívására reagálni. Ez a tanulmány egyszerre szeretné ezért provokálni a településtervezés elméletet és az okos város tervezési gyakorlatát azzal, hogy Pécs esetében igyekszik végiggondolni, hogy milyen is lehetne egy okos Pécs stratégia.

---

Towards a smarter Pécs

While smart city policies have appeared on EU and national level, they have not really influenced the theoretical discourses of urbanism and the planning institutions by which we plan our cities. If we treat the smart city concept however as a merely technological and sectoral problem, we cannot properly respond to the systemic urban challenges of the information age. This study aims to provoke the theoretical debates of urbanism and the planning practice by they should be translated into collective and cooridnated actions, by envisioning the smart city strategy of Pécs.
Descrição do Tempo de Jejum Pré-Procedimentos em um Serviço de Oncologia Pediátrica
Authors: Lewandowski Cláudia Georgiadis , Valmórbida Julia , Gregianin Lauro José , Cruz Luciane Beitler da
Published: April 2017

INTRODUÇÃO: A conduta de abreviação do tempo de jejum pré-operatório é um dos cuidados
nutricionais atuais em relação aos pacientes cirúrgicos. A resposta metabólica ao trauma cirúrgico pode
ser potencializada pelo jejum. A descrição do tempo real de jejum pré-procedimentos nos permite revisar
antigos paradigmas. Por isso, o objetivo deste estudo foi descrever as práticas em relação ao tempo de
jejum pré-procedimento em um Serviço de Oncologia Pediátrica. METODOLOGIA: Estudo descritivo
retrospectivo, de consulta a prontuário, incluindo pacientes entre zero e 18 anos, internados no Serviço
de Oncologia Pediátrica de um hospital universitário de Porto Alegre, com diagnóstico de câncer, que
iniciaram jejum para exames ou procedimentos cirúrgicos eletivos, no período entre julho e setembro
de 2014. RESULTADOS: Foi incluído um total de 30 pacientes, 57% do sexo feminino, com uma média
de idade de 9 anos (± 5 anos). Os diagnósticos mais frequentes foram leucemia (40%), linfoma (13%),
osteossarcoma (13%) e neuroblastoma (13%). Os procedimentos mais frequentemente realizados
foram: colocação de cateter totalmente implantável, biópsia de medula óssea e quimioterapia intratecal.
Todos os pacientes tiveram um tempo de jejum pré-procedimento maior ou igual a 6 horas, sendo que
66% desses pacientes permaneceram em jejum por 10h ou mais, e 23% chegaram a ficar 12h ou
mais horas em jejum. CONCLUSÃO: Nenhum paciente teve seu jejum pré-procedimento realizado de
acordo com os guidelines atuais. Nossa expectativa é de que a abreviação do jejum pré-operatório seja
considerada, podendo reduzir sintomas físicos e alterações metabólicas.
Can the consumption of Seeds, Leaves and Fruit Peels avoid the risk factors for Cardiovascular Disorders?
Authors: Farinazzi-Machado Flavia Maria Vasques
Published: April 2017

Changes in the feeding pattern of the population have recently led to a greater occurrence of
cardiovascular risk factors that contribute to a high rate of morbidity and mortality worldwide. The
presence of beneficial bioactive compounds in fruits and processed sub-products have proven to have
a negative association with risk factors, such as blood pressure reduction, plasmatic lipoproteins control
and increased resistance of LDL-c to oxidation, in addition to glycemic control and antioxidant effects.
The aim of this review is to show that several studies have demonstrated many different chemical
compounds in seeds, leaves and fruit peels, including their metabolic and physiologic effects on the risk
factors of cardiovascular diseases. We reviewed the relevant literature by searching English-language
publications in Pubmed, Google Scholar, Scielo and Lilacs, and references from relevant articles
published since 2010, especially in the last five years. Eighty-seven relevant articles were included.
The questions of the artistic influences of the Christian east in Serbia in the late twelfth and thirteenth century and the paths of their transmission
Authors: Starodubcev Tatjana
Published: April 2017

The paper analyses the questions of the influences of the Christian East on
Serbian medieval art based on the works in which such impacts have been
recognized in previous studies, carried out at the time when many Eastern
Christian monuments had yet to be studied and published. They include the
headpiece at the beginning of the Miroslav Gospel, the first-layer frescoes
at the Hermitage of St. Peter of Korisa and the miniatures in the Prizren
Gospel. Finally, the paper addresses the question of whether the influence of
the Christian Orient reached Serbia via the Apennine Peninsula or came
directly from the East.
On the possible sources and creators of woodcut illustrations in the Octoechos (Tone 5-8) (1494)
Authors: Simic Vladimir
Published: April 2017

Woodcut illustrations published in the Octoechos (Tone 5-8) in Cetinje in
1494 have long been the focus of researchers because of their exquisite
workmanship. However, due to the lack of historical data, the questions
regarding their sources and authors remain unsolved. Their complex style and
composition indicate a dual origin: intertwining of the traditional Orthodox
Serbian iconography with the new Venetian Renaissance motifs. This paper
points to the city of Dubrovnik as a possible place of origin of some
elements of illustrations, and seeks their authors among the local painters
and goldsmiths.
Predicting and Reducing Driving Mishaps Among Drivers With Type 1 Diabetes
Authors: Cox Daniel J. , Gonder-Frederick Linda A. , Singh Harsimran , Ingersoll Karen S. , Banton Tom , Grabman Jesse H. , Schmidt Karen , Clarke William
Published: April 2017

OBJECTIVE

Two aims of this study were to develop and validate A) a metric to identify drivers with type 1 diabetes at high risk of future driving mishaps and B) an online intervention to reduce mishaps among high-risk drivers.

RESEARCH DESIGN AND METHODS

To achieve aim A, in study 1, 371 drivers with type 1 diabetes from three U.S. regions completed a series of established questionnaires about diabetes and driving. They recorded their driving mishaps over the next 12 months. Questionnaire items that uniquely discriminated drivers who did and did not have subsequent driving mishaps were assembled into the Risk Assessment of Diabetic Drivers (RADD) scale. In study 2, 1,737 drivers with type 1 diabetes from all 50 states completed the RADD online. Among these, 118 low-risk (LR) and 372 high-risk (HR) drivers qualified for and consented to participate in a 2-month treatment period followed by 12 monthly recordings of driving mishaps. To address aim B, HR participants were randomized to receive either routine care (RC) or the online intervention “DiabetesDriving.com” (DD.com). Half of the DD.com participants received a motivational interview (MI) at the beginning and end of the treatment period to boost participation and efficacy. All of the LR participants were assigned to RC. In both studies, the primary outcome variable was driving mishaps.

RESULTS

Related to aim A, in study 1, the RADD demonstrated 61% sensitivity and 75% specificity. Participants in the upper third of the RADD distribution (HR), compared with those in the lower third (LR), reported 3.03 vs. 0.87 mishaps/driver/year, respectively (P < 0.001). In study 2, HR and LR participants receiving RC reported 4.3 and 1.6 mishaps/driver/year, respectively (P < 0.001). Related to aim B, in study 2, MIs did not enhance participation or efficacy, so the DD.com and DD.com + MI groups were combined. DD.com participants reported fewer hypoglycemia-related driving mishaps than HR participants receiving RC (P = 0.01), but more than LR participants receiving RC, reducing the difference between the HR and LR participants receiving RC by 63%. HR drivers differed from LR drivers at baseline across a variety of hypoglycemia and driving parameters.

CONCLUSIONS

The RADD identified higher-risk drivers, and identification seemed relatively stable across time, samples, and procedures. This 11-item questionnaire could inform patients at higher risk, and their clinicians, that they should take preventive steps to reduce driving mishaps, which was accomplished in aim B using DD.com.
Obesity Overview: Causes, Epidemiology, Mortality, and Autopsy
Authors: Scordi-Bello Irini
Published: April 2017

Obesity is now recognized as a major health epidemic in the United States and around the world, both in adults and children, and has coincided with the increase in the availability of high calorie/low nutrient foods and changes in lifestyle, particularly the decrease in physical activity. Obese individuals have shorter life spans, increased risk for sudden cardiac death and a number of comorbidities such as diabetes mellitus, venous thromboembolism and respiratory dysfunction, which can negatively affect their quality of life. The increased prevalence of obesity has affected every field of medicine and the costs of treating obesity and its complications are staggering. Forensic pathology has been impacted as well, with obese and morbidly obese decedents posing major technical and practical challenges in transport, handling and autopsy procedures. This article will review the epidemiology and causes of obesity and address the impact of obesity on mortality and the everyday practice of forensic pathology.
A Review of Firearms Terminology for the Forensic Pathologist
Authors: Frost Randall E. , Sligh Tammi L.
Published: April 2017

Firearms are fairly ubiquitous in the United States, and wounds due to these devices are commonly seen by forensic pathologists. Correct interpretation of a wound often requires a familiarity with the weapon that produced it. This article is a brief summary of firearms types and functions intended to assist forensic pathologists, who may have limited familiarity with firearms, in developing a basic understanding of their function and the lexicon of firearms terminology.
Incorporating Radiologic Imaging in the Study of Wound Ballistics
Authors: Mazuchowski Edward L. , Harcke Howard T.
Published: April 2017

Advances in radiologic imaging are being applied to the study of wound ballistics. Each of the modalities used (fluoroscopy, radiography, computed tomography, and magnetic resonance imaging) has strengths and limitations. Cross sectional digital based modalities have advantages over traditional radiography and fluoroscopy for localization and recovery of projectiles and documentation of wound tracks. Data from multiplanar two-dimensional and three-dimensional imaging can best be used by the forensic pathologist when combined with pathologic findings. With this information it may be possible to enhance the current understanding of wound ballistics.
A Forensic Firearms Examiner's Lament
Authors: Haag Lucien C.
Published: April 2017

Keeping abreast of the constant changes in firearms and firearms-related products is of critical importance if forensic pathologists conducting autopsies are to recognize, document, and collect important physical evidence that may otherwise be overlooked. The foremost source of reliable information in this regard is the experienced firearms examiner in the crime laboratory. Periodic contact with one or more of these individuals in the form of invited presentations at discussion sessions at the medical examiner's office, regional or national meetings of forensic pathologists, or direct participation in autopsies involving unusual firearms injuries or unusual evidence recovered from decedents all stand to improve the quality of autopsies and ultimately the full elucidation of the facts that surround the death under investigation.
Dilemma of Natural Death While Scuba Diving
Authors: Sadler Charlotte A. , Nelson Craig , Grover Ian , Witucki Peter , Neuman Tom
Published: April 2017

Sudden death from natural causes occurs frequently and the cause is often not discovered until the time of autopsy. Just as it occurs on land, so too do natural deaths occur in the water. However, the deaths may be inappropriately attributed to drowning simply due to their occurrence in the water, particularly in the case of scuba divers. We emphasize the importance of taking into consideration all factors when investigating these deaths, with particular emphasis on witness statements, equipment analysis, and autopsy findings in attempt to avoid the mischaracterization of sudden natural death in the water as drowning.

We present two cases of sudden death in middle-aged males while scuba diving. Upon close examination of the autopsy findings, in conjunction with the eyewitness statements regarding the circumstances of their deaths, the cause of death was ultimately determined to be due to their significant cardiac disease, rather than drowning. In cases such as these, particular importance must be given to heart weight, evidence of coronary artery disease, lung weights, and evidence of aspiration on autopsy. If the evidence suggests death due to cardiac disease, these deaths should be categorized as natural deaths and not drownings.
Sharp Force Injury Toolmark Evidence Collection, Preservation, and Examination
Authors: Clow Charles M. , Lançon Douglas
Published: April 2017

This article is intended to provide information to the forensic pathologist about proper collection and preservation of toolmark evidence from sharp force injury events. Other topics include case histories, research related to toolmarks in cartilage and bone and toolmark examiner procedures for preparing specimens for examination.

In cases where there is probative value in comparing a knife or other bladed implement to a toolmark left in bone or cartilage, it is essential that there is communication between the forensic pathologist and a toolmark examiner. With proper collection, preservation and examination of toolmarked objects by the forensic pathologist, a toolmark examiner may be able to identify or eliminate a suspect blade as having produced the defect, providing valuable information to the law enforcement and judicial community.
The Burden of Bad Metaphors: Putting Blinders on how we Think about Gun Violence
Authors: Oliver William R.
Published: April 2017

There have been many calls for physicians to enter the political discourse on gun control by viewing “gun violence” as a “disease.” The medical metaphor for social problems is seductive, but has many pitfalls. Studies have shown that metaphors create significant cognitive bias regarding both the perception of the problem and can dictate the solutions that are considered. It creates an authoritarian approach to social problems that can have severe negative consequences. These problems have appeared in the use of the metaphor of “gun violence as disease.” Adherence to this metaphor has resulted in the substitution of advocacy for academic integrity and has damaged the credibility of the medical community.
Critical Diagnoses in Forensic Pathology: Ethics of Disclosure
Authors: Blessing Melissa M. , Reichard R. Ross
Published: April 2017

A complex set of systems exists in the United States to manage and regulate the practice of medicine, and forensic pathologists (FPs) are bound by the associated ethical guidelines and associated statutory obligations. Individual FPs, for example, are required to have and maintain a state medical license that requires continuing medical education and provides oversight of many aspects of the practice of medicine. The laboratories in which forensic pathology is practiced, however, generally do not have to be accredited. In contrast, the College of American Pathologists (CAP) is the recognized accrediting body that “regulates” the majority of anatomic pathology and laboratory medicine, including hospital (consented) autopsies. Unlike hospital-based pathology practices, few incentives are present that encourage or require forensic pathology practices to pursue accreditation. Since the preponderance of forensic pathology practices do not fall under the purview of CAP, this relatively small subset of pathologists are left to determine their own set of professional and ethical standards. The National Association of Medical Examiners (NAME) laboratory accreditation and published autopsy guidelines provides a foundation for development of a quality management program, but does not specifically address disclosure of test results. Defining “critical diagnoses” in forensic pathology is challenging, and communicating these important findings to the proper individual(s) or organizations may not fall under statutory or accrediting requirements, and thus may become an ethical issue for the medical examiner/coroner.
Parkour-Related Death: Case Report and Review of the Literature
Authors: Back Jason , Knight Laura
Published: April 2017

Closely related to free running, parkour is a running sport that aims to traverse the environment as efficiently as possible, and may involve such stunt-like maneuvers as jumping over urban obstacles like benches, scaling walls, and even jumping from rooftops. We report a case of a young adult aficionado of parkour who suffered a fatal head injury from a short-distance fall while attempting a wall-hop and spinning maneuver in which he missed his grip on a railing. An autopsy was performed at the Medical Examiner's Office, with findings of blunt force trauma of the head. To our knowledge, this is the first case of parkour-related death reported in the medical literature, and we propose that this case may represent a prototype for the pattern of injury (i.e., severe blunt head trauma) that could prove fatal to a practitioner of parkour. Despite the seemingly apparent danger of these stunts, review of the medical literature reveals only a handful of reported cases of parkour-related injury. These injured parkour practitioners tend to be adolescent to young adult males, typically with fractures of the distal extremities (hands, feet, radii, and tibias) and clavicles. Finally, another forensically relevant feature of parkour-related death is the potential for difficulty in determining manner of death, distinguishing accident from suicide or even homicide, depending on the circumstances.
Examination of Human Remains Encased in Concrete: A Case Report and Review of the Literature
Authors: Forcucci Jessica A. , Damron Alexander T. , Batalis Nicholas I.
Published: April 2017

While fortunately relatively uncommon, law enforcement and death investigators may encounter decedents who have been deliberately concealed in some elaborate fashion. This may involve a body buried in a shallow grave, a body placed into a container such as a drum or suitcase (sometimes after dismemberment), or a body encased in concrete. Regarding the latter, while occasionally one may read about such cases in the media or fictional stories, there is a relative paucity of such cases reported in the forensic literature. This can be problematic when one encounters such a case, as there are several unique issues to navigate, including handling and examining what may be a large, heavy mass of concrete, accessing the body, obtaining appropriate radiological studies, and certifying the death (which may be challenging if extensive decomposition is present).

We present a case of a 2-year-old child who was killed and then entombed in concrete within a trash barrel for over a month before the body was discovered. This report includes a detailed description of our approach of the examination and handling of the remains and a literature review to identify similar cases with a focus on the most commonly reported causes and manners of death. We then conclude with a brief discussion of using the terminology “homicidal violence” or “homicide by unspecified means” in cases such as the one presented.
Pulmonary Foreign Body Embolism and Granulomatosis in Intravenous Substance Abuse
Authors: Arboe David K. , Tomashefski Joseph F.
Published: April 2017

Prescription drug abuse has increased in the United States in part because of the relative ease of acquisition. Some drug abusers resort to the injection of crushed tablets for rapid onset and increased euphoria. Adolescents and young adults with chronic pain disorders and intravenous access ports are particularly susceptible to this practice. Clinically, those who inject tablets may develop dyspnea, hypoxemia, pulmonary hypertension, and are at an increased risk of sudden death. In addition to the active ingredient(s), pharmaceutical tablets contain inert excipients such as talc, starch, microcrystalline cellulose and crospovidone. Angiothrombosis and foreign body granulomatosis induced by particulate emboli are the major pathological findings identified. Tablet excipients can be discerned by their morphological and histochemical attributes. Microanalytic techniques may be required for definitive identification. Inhalational exposures, aspiration, endogenously formed crystals, and hyperalimentation are potential mimickers of tablet-induced foreign body emboli and granulomatosis.
Consideration of Occupational Lung Disease and Pneumoconiosis in Forensic Pathology
Authors: Sporn Thomas A. , Roggli Victor L.
Published: April 2017

Reports of workers stricken with lung disease sustained during the course of their employment date to antiquity. Despite stringent regulations to mitigate all manners of work place hazards, and the emergence of agencies and physicians engaged in the advancement of occupational health, occupational lung disease remains a significant problem within modern society. Inhalation of dusts and fumes sustained in the course of one's occupation may lead to significant morbidity and mortality, and lead to a huge cost to society in terms of lost productivity, medical care for the worker, and litigation. In certain circumstances, the identification of an underlying occupational lung disease may constitute a significant finding in medicolegal death investigation. This article will present an overview of common occupational diseases likely to be encountered in the practice of forensic pathology, based on the particular etiologic agent and occupational means of exposure.