Investigation of traditional ecological knowledge of wild animal species in the Carpathian Basin
Authors: Ulicsni Viktor 
Published: May 2022

A tájjal szoros kapcsolatban élő emberek ökológiai ismereteire vonatkozó kutatásokra világszerte növekvő figyelmet fordítanak. Hagyományosan az etnozoológiai kutatások elsősorban a gerinces fajok népi taxonómiájának alapkutatására és néhány további, az emberek számára különösen fontos, feltűnő taxon vizsgálatára fókuszáltak. Ezen disszertáció e két téma vizsgálata mellett a gerinctelenekkel kapcsolatos ismeretek és az ökológiai/természetvédelmi kérdések célzottabb tanulmányozását tűzte ki célul. Az adatgyűjtés nagyobbrészt a romániai Szilágyságban, a szlovákiai Gömörben és a horvátországi Drávaszögben történt. A helyi emberek eurázsiai hódról alkotott percepcióinak vizsgálatához a terepi adatgyűjtések Romániában (a Kászoni-medencében) és Magyarországon (Szigetközben és a Mura mentén) készültek. Az emlősökről és gerinctelenekről készített interjúk során fotókat használtunk, félig strukturált interjúkat készítettünk és képválogatást végeztettünk az adatközlőkkel. Ezeket az eredményeket használtuk fel a népi taxonómia rekonstruálásához. Az eurázsiai hód ökoszisztéma-szolgáltatásokra gyakorolt hatásának percepciója kapcsán 30-30 helyi adatközlővel összesen három vizsgálati helyszínen strukturált interjúkat készítettünk. A negyedik tanulmányban egy lineáris modellt készítettük annak számszerűsítésére, hogy a taxonok egyes jellemzői (morfológiai, etológiai stb., mint magyarázó változók) hogyan járulnak hozzá a megfigyelt ismertség szintjéhez (azaz a függő változóhoz). Továbbá felkértük 20 magyarországi és romániai zoológust, hogy az egyes fajokat négy kategóriába sorolják a helyiek körében általuk várt ismertségi szint alapján. Ezután Spearman-féle rangkorrelációt alkalmaztuk a következő statisztikai függőségek tesztelésére: a) a specifikus magyarázó változók rangsorolása és a zoológusok által valószínűsített helyi ismertség szintje között, valamint b) a specifikus magyarázó változók rangsorolása és a zoológusok általi túl- vagy alábecsülés között. A fajok a megfigyelt ismeretségi szintek alapján kerültek rangsorolásra a helyi tudással rendelkező adatközlők alapján, valamint a zoológusok által megjósolt ismertségi szint szerint. Végül kiszámítottuk a két rang közötti különbségeket. A vadon élő emlősökről és gerinctelenekről szóló általános hagyományos tudás vizsgálatát tárgyaló első két részben leírt legfontosabb eredmények a következők: • 208 népi gerinctelen és 42 népi emlős faj került azonosításra • leírásra került 859 gerinctelen és 122 emlős népi név – népi (és tudományos) taxon azonosítás • gerinctelenek és emlősök népi taxonómiájának első ismertetése magyar (közép-európai) közösségek esetében • megtörtént a gerinctelenek és emlősök száliens (elkülönítés alapjául szolgáló) jellemzőinek leírása az összes ismert népi faj esetében • a gerinctelenek 30 különböző hagyományos felhasználását dokumentáltuk Három ökológiailag elkülönülő, változatos vidéki tájban tanulmányoztuk a hódok helyi ismeretét, valamint az ökoszisztéma-szolgáltatásokra és a helyi megélhetésre gyakorolt hatásuk percepcióját, illetve az általános károsságuk és hasznosságuk megítélését. A legfontosabb eredmények: • a helyiek részletes ismeretekkel rendelkeztek a hódok viselkedéséről és hatásairól • a leginkább negatívan érintett emberek konstruktívabban álltak a hódok védelméhez, mint a kevésbé, vagy közvetlenül egyáltalán nem érintettek • sokkal többen viszonyultak negatívan a hódok jelenlétéhez, mint azok, akiket személyesen érintettek Megvizsgáltuk, hogy zoológusok vagy egy jellegalapú lineáris modell hatékonyabb-e a vadon élő állatok egyes taxonjaihoz kapcsolódó helyi ismeretek szintjének előrejelzésében. A legfontosabb eredmények: • zoológusok és egy jelleg alapú lineáris modell hasonló pontossággal becsülte meg a a helyi etnozoologikai ismeretek mértékét (mindössze 60% és 70%-ban) • 50% -os átfedést azonosítottunk a zoológusok és a jellegalapú lineáris modell által pontatlanul becsült fajok között • sem a túlbecsült, sem az alulbecsült fajcsoportok nem különböztek szignifikánsan száliens tulajdonságaikban (tendenciák: a zoológusok becslésének pontossága kisebb volt a helyi folklór és a helyi hasznosság alulbecslése, valamint a feltűnő morfológia fontosságának túlértékelése esetén; a modell túlhangsúlyozta a morfológiát, méretet és gyakoriságot) A tudóstársadalom feladata, hogy megismerje, megőrizze és használja az állatokhoz kapcsolódó tudást, ugyanakkor a zoológusok feladata az is, hogy dekolonizálják megközelítésüket, nyissanak a hagyományos ökológiai tudás felé, és megtanulják, hogyan működjenek együtt a helyi közösségekkel. Úgy gondoljuk, hogy a tudásrendszerek hatékonyabb összekapcsolása növelheti többek között a természetvédelmi és fenntarthatósági célok megvalósulásának esélyeit, és javíthatja az együttműködést a természetvédelmi gyakorlat, az akadémiai tudomány, valamint a hagyományos és helyi tudás ismerői között.