bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
ВІДТВОРЮВАЛЬНА ЗДАТНІСТЬ КОРІВ ТА ЇХ ПОТОМКІВ РІЗНИХ ГЕНЕРАЦІЙ
Authors: Fedorovych Ye. , Fedorovych V. , Mazur N. , Bodnar P. , Fil F.
Published: June 2020

Останнім часом у літературних джерелах все частіше з'являються повідомлення про те, що показники відтворювальної здатності тварин зумовлюються генетичними чинниками, такими як належність до породи, типу, генотипу, ліній, походженням за батьком, методу підбору тощо. Однак, на даний час недостатньо вивчено вплив матерів на показники відтворювальної здатності їх потомків різних поколінь. З огляду на зазначене метою наших досліджень було вивчити відтворювальну здатність корів та їх потомків різних генерацій у високопродуктивних стадах (середній надій на корову близько 10000 кг). Дослідження проведені на коровах стад ТОВ «Велетень» Сумської області та ПАТ «Племзавод “Стєпной”» Запорізької області, створених за поглинального схрещування маток української чорно-рябої молочної породи з голштинськими плідниками. На основі ретроспективного аналізу даних зоотехнічного обліку (програма управління молочним стадом «Юніформ-Агрі»), та результатів власних досліджень у корів, отелення яких відбулося у період з 2004 по 2017 рр., вивчали: вік та живу масу при першому плідному осіменінні й першому отеленні, тривалість тільності, періоду від отелення до першого осіменіння (індепенденс-період), сервіс-, сухостійного та міжотельного періодів, коефіцієнт відтворювальної здатності, вихід телят на 100 корів, індекс осіменіння та індекс плодючості. Встановлено, що з кожною наступною генерацією вік першого плідного осіменіння телиць та першого отелення корів знижувався, що обумовило зниження живої маси тварин у зазначені фізіологічні періоди. В обох підконтрольних стадах за більшістю досліджуваних ознак репродуктивної здатності між коровами та їх потомками різних генерацій спостерігалася достовірна різниця, при цьому кожне наступне покоління тварин відзначалося кращою репродуктивною функцією ніж попереднє. В цілому потомки різних генерацій відзначалися доброю плодючістю, а їх предки – середньою, на що вказує однойменний індекс. Індекс плодючості у потомків, залежно від генерації та лактації, знаходився в межах 47,8–52,1, а в предків – в межах 40,2–43,6. Між ознаками репродуктивної здатності корів та їх дочок, внучок і правнучок спостерігалися слабкі різного напряму зв’язки, які здебільшого були недостовірними. Низька співвідносна мінливість досліджуваних ознак свідчить про низький рівень успадковуваності відтворних якостей потомками.
РОЗВЕДЕННЯ ЗА ЛІНІЯМИ В РІЗНІ ЕТАПИ ВИВЕДЕННЯ ТА КОНСОЛІДАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ЧЕРВОНОЇ МОЛОЧНОЇ ПОРОДИ ВЕЛИКОЇ РОГАТОЇ ХУДОБИ
Authors: Pidpala T.V. , Shevchuk N.P.
Published: June 2020

У породоутворювальному процесі розведення за лініями має велике значення для створення структури та закріплення цінної спадковості бажаних генотипів тварин, тому доцільно проаналізувати внутрішньолінійний та міжлінійний підбір на різних етапах виведення та консолідації української червоної молочної породи. Для виконання дослідження були використані загальноприйняті зоотехнічні методи (індивідуальний облік молочної продуктивності), лабораторні (визначення якісного складу молока), ретроспективний аналіз (показники за весь період використання тварин), варіаційно-статистичний метод (визначення параметрів ознак). Виведення української червоної молочної породи здійснювалося із залученням генофонду англерської, червоної датської та голштинської порід, а тому використання внутрішньолінійного підбору мало обмежений характер. Крім загальної тенденції, що пояснює прогресивну дію породотворного процесу, визначили окремі варіанти поєднуваності ліній, які відрізнялися за рівнем молочності та жирномолочності. Так, внутрішньолінійний підбір спорідненої групи Цирруса, лінії Ладного сприяв підвищенню вмісту жиру в молоці у корів-первісток у І, ІІ і ІІІ етапах, а ліній Елевейшна, Старбака, Чіфа – рівня надою у ІV і V етапах виведення і консолідації породи. Найефективнішим методом підвищення мінливості селекційних ознак молочної худоби є міжлінійне розведення. У породотворному процесі інтенсивно використовувався міжлінійний підбір, результати якого постійно аналізувалися для виявлення кращих поєднань ліній та їх послідуючого повторення. Встановлено, що в перші три етапи (І-ІІІ) виведення української червоної молочної породи переважав підбір ліній червоної степової (материнська) і споріднених груп англерської (батьківська) порід. Більшість таких кросів характеризувалися середнім надоєм від 3087 кг (Коломбо × Візита) до 4839 кг (Корбітца × Ладного) і підвищеним вмістом жиру в молоці – 4,07 % (Коломбо × Ладного) і 4,41 % (Цирруса × Бриза). Особливістю ІІІ, ІV, V етапів виведення породи було залучення до породотворного процесу продовжувачів ліній голштинської породи. Це сприяло підвищенню надою (5082 кг), але одночасно зумовило зниження вмісту жиру в молоці (3,72 %), зокрема при підборі бугаїв-плідників лінії Вісконсіна до корів спорідненої групи Корбітца. Міжлінійний підбір впливає на продуктивні та відтворювальні ознаки української червоної молочної породи. У результаті використання для підбору споріднених груп англерської породи (І-ІІІ етапи) відбулося підвищення жирномолочності у тварин, а залучення до породотворного процесу ліній голштинської породи сприяло підвищенню молочності (ІV-V етапи).
МОЖЛИВІСТЬ ПІДВИЩЕННЯ МОЛОЧНОЇ ПРОДУКТИВНОСТІ КОРІВ УКРАЇНСЬКОЇ ЧОРНО-РЯБОЇ МОЛОЧНОЇ ПОРОДИ ЗА РАХУНОК СЕЛЕКЦІЙНО-ТЕХНОЛОГІЧНИХ ЧИННИКІВ
Authors: Zheliznyak I.M. , Voitenko S.L. , Karunna T.I.
Published: June 2020

Враховуючи, що підвищення продуктивності великої рогатої худоби в значній мірі обумовлюється закономірностями прояву генотипу тварин в певних умовах, вбачалося актуальним встановлення зв’язку бугая з молочною продуктивністю дочок, які продукували молоко в умовах сучасної прогресивної технології та збалансованого рівня годівлі, а також впливу технології на мінливість і консолідованість ліній за надоєм. Дослідженнями встановлено, що прогресивна технологія виробництва молока у сумі із племінною цінністю бугаїв-поліпшувачів забезпечили коровам дочкам бугаїв Б.Е.Кенні, Б.Патча, В.Б.Секвойя, Д.Фрості, Л.Марселлюса, П.Гілморе, Р.Поттера, С.Д.Ларіата, С.Стінга і Х.Пеппера реалізаційний потенціал надою першої лактації більше ніж 7000 кг молока, а Дж. А. Пінга і Х.Віндбрейкера – 8000 кг. Низька молочна продуктивність дочок окремих плідників ймовірно обумовлюється не поєднуваністю батьківської основи та низькою племінною цінністю самих бугаїв. Не встановлено чіткої закономірності підвищення надою корів другої лактації, порівняно із першою у залежності від походження за батьком. Найвищий реалізаційним потенціал надою другої лактації своїм дочкам забезпечив бугай Дж. А. Пінг, від яких за 305 днів лактації одержано 10898кг молока, що на 2624кг (P>0,99) більше первісток. Порівняльний аналіз мінливості одних і тих самих ліній за надоєм засвідчив значну різницю між селекційними групами у межах конкретного господарства за майже не суттєвої різниці між стадами, що дало змогу зробити висновок про відсутність впливу технологій виробництва молока на мінливість ліній. Визначений рівень фенотипової консолідованості ліній за надоєм засвідчив не однорідність більшості генеалогічних формувань у межах стада, але при цьому визнано, що консолідованість тварин за надоєм не залежить від прийнятої технології виробництва молока, а обумовлена іншими чинниками.
РЕАЛІЗАЦІЯ ПРОДУКТИВНОГО ПОТЕНЦІАЛУ МОЛОЧНОЇ ПРОДУКТИВНОСТІ ПЕРВІСТОК НА ПРОМИСЛОВОМУ КОМПЛЕКСІ
Authors: Kapshuk N.O.
Published: June 2020

В статті відображено результати досліджень на предмет прояву генетичного потенціалу молочного продуктивності голштинських первісток, народжених від матерів у першу, другу, третю та четверту лактації в умовах з повним дотриманням правил гуманного поводження та ветеринарно-санітарних норм на тваринницькому комплексі Приватного акціонерного товариства  “Арго-Союз” Синельниківського району Дніпропетровської області. Продуктивні якості піддослідних тварин характеризували за показниками живої маси (кг), тривалості лактації (днів), показниками удою за весь лактаційний період, та за 305 днів лактації (кг) фізичного та 4-% молока. Так, тривалість лактаційного періоду тварин усіх піддослідних груп довша за значення референційованої лактації (305 діб). Найтриваліший продуктивний період був у тварин, народжених від первісток – 573 доби. Функціональна активність організму піддослідних тварин, чотирьох дослідних груп визначалася за показниками найвищого добового удою за повну лактацію (кг), показник кількості фізичного та в перерахунку на 4 %-не молоко отриманого  на одну добу за лактацію та за 305 днів лактації ( кг), а також кількість молока отриманого на 1 кг живої маси в перерахунку на 4 %-не молоко за повну та за 305 діб лактації (кг). Так, найвищим добовим удоєм (45 кг) характеризуються дочки-первістки, народжені від матерів четвертої лактації, що на 5 кг молока більше, ніж показник добового удою тварин інших піддослідних груп. Характеризуючи якісний склад молока корів-дочок голштинської породи у першу лактацію, отриманих від корів різного віку необхідно відмітити, що він повністю відповідав породним особливостям, так масова частка жиру та білку була на високому рівні коливалась в межах 3,80-3,84 % та 3,17-3,21 % відповідно. Показник продукції молочного жиру та білку в них становив 427,89-581,57 кг та 358,39-484,31 кг відповідно. Встановлено, що за показниками удою повної лактації та у перерахунку на 305 днів, тривалості продуктивного періоду, функціональної активності організму та якісними характеристиками молочної продукції більш продуктивними і стабільними виявились первістки, народжені від матері четвертої лактації. Натомість, первістки, отримані від корів другої лактації показали найнижче значення вищеперерахованих показників.
HUBUNGAN KEAKRABAN ORANGTUA DAN BULLYING DENGAN DEPRESI PADA REMAJA KOTA BUKITTINGGI
Authors: Kasome Rahmi Sari
Published: June 2020

Penelitian ini bertujuan untuk mengetahui hubungan antara keakraban orangtua dan bullying dengan kejadian depresi pada remaja di kota bukittinggi. Sampel penelitian adalah siswa SMA di kota Bukittinggi yang berjumlah sebanyak 248 orang. Penelitian dilakukan pada enam SMA di kota Bukittinggi. Pengumpulan data menggunakan kuesioner. Variable bebas dalam penelitian ini adalah keakraban orangtua, bullying. Dan variable terikat adalah depresi. Analisis data meliputi univariat, bivariate menggunakan chi-square. Untuk mengetahui kekuatan antara hubungan variable bebas dan variable terikat menggunakan Odd ratio.  Hasil analisis bivariate menunjukan terdapat hubungan bermakna antara variable keakraban orangtua dan depresi dengan nilai p=0,000 dan OR 10,308. Terdapat hubungan yang bermakna antara variable bullying dengan depresi dengan nilai p=0,000 dan OR3,445. Hal ini berarti bahwa remaja yang tidak akrab dengan orangtuanya memiliki peluang 10 lebih besar mengalami depresi. Begitu juga dengan remaja yang mengalami bullying berpeluang lebih 3 kali lebih besar mengalami depresi. Kejadian depresi pada remaja dikota bukittinggi berkaitan errata dengan factor keakraban orangtua dan bullying. Oleh sebab itu diharapkan kepada remaja agar dapar menjalin komunikasi yang baik dengan orangtua dan sekolah dapat berperan aktif agar siswa dapat terhindar dari bullying dan dampak buruknya.
EFEKTIVITAS BANK SENTRAL DALAM MENJAGA KESTABILAN NILAI TUKAR
Authors: Kevin Kevin , Situngkir Eva Sentiani , Diana Eka Solid , Tenrigangka Raihan , Syaputri Ayu Rosa , Hartanti Dini , Kurniadi Achmad
Published: June 2020

Jurnal ini mengidentifikasi efektivitas bank sentral dalam menjaga kestabilan nilai tukar. Adapun variabel yang diambil untuk diteliti adalah suku bunga dalam negeri, suku bunga luar negeri, pertumbuhan ekonomi dan inflasi.  Dengan menggunakan metode analisis regresi linear berganda, jurnal ini menemukan bahwa suku bunga dalam negeri dan suku bunga luar negeri berpengaruh signifikan terhadap nilai tukar. Ketika suku bunga dalam negeri naik sebesar satu persen maka nilai tukar akan meningkat sebesar enam persen yang artinya rupiah akan melemah terhadap dollar. Namun, peneliti juga menemukan bahwa suku bunga luar negeri berpengaruh negatif terhadap nilai tukar. Sedangkan pertumbuhan ekonomi dan inflasi tidak berpengaruh terhadap nilai tukar.
DETERMINAN VARIABEL MONETER TERHADAP INDEKS HARGA SAHAM GABUNGAN (IHSG) DI INDONESIA TAHUN 2005 - 2018
Authors: Hamzah Hamzah , Putri Devi , Riswanto Andre , Gebila Gebila
Published: June 2020

Indeks Harga Saham Gabungan (IHSG) merupakan salah satu indikator yang menunjukkan keadaan ekonomi pada suatu negara. Semakin baik Indeks Harga Saham Gabungan, maka semakin baik pula perekonomian pada suatu negara tersebut. Di Indonesia Indeks Harga Saham Gabungan mengalami nilai yang fluktuatif dalam rentan waktu tiga belas tahun terakhir. Penelitian ini bertujuan untuk menganalisis Determianan Variabel Moneter terhadap Indeks Harga Saham di Indonesia pada periode 2005-2018. Variabel Moneter yang digunakan adalah Inflasi dan BI Rate serta terdapat juga variabel pendukung seperti American Dollar dan Politik. Kebijakan Moneter dari pemerintah Indonesia memiliki dampak penting terhadap bagaimana negara-negara ini mengelola pasar modalnya. Metodologi yang digunakan pada penelitian ini adalah menggunakan analisis regresi dengan perumusan pengaruh antar variabel. Hasil menunjukkan bahwa Variabel Moneter (Inflasi dan BI Rate), American Dollar, dan Politik memilki pengaruh yang negatif terhadap Indeks Harga Saham Gabungan, namun hanya variabel Inflasi yang memiliki pengaruh yang signifikan.
PENINGKATAN KOMPETENSI PEDAGOGIK MERANCANG PROGRAM PENGAYAAN GURU SDN 4 JIKEN MELALUI SUPERVISI AKADEMIK TEKNIK PENILAIAN DIRI SENDIRI SEMESTER II TAHUN PELAJARAN 2018/2019
Authors: Pujiati Pujiati
Published: June 2020

AbstractThe purpose of this research is to analyze the increasing of the teachers’ pedagogical competencies in designing the enrichment program through academic supervision with self assessment on the second semester of the 2018/2019 year academic. This research is a School Action Research (SAR). The location of this research is Elementary School of 4 Jiken, Sub district of Jiken, Regency of Blora. The time of this research is early the first Semester of the 2018/2019 year academic. The subjects of this research are six class teachers (CT) and three subject teachers (ST). Technique of collecting data of this research is non test technique. The instruments of collecting data of this research are the sheets of self assessment, the sheets of observation and documentation. Technique of analyzing data of this research is comparative description. The procedure of this research is using Cycle Model. This research is going on two cycles. The results of this research are 1) pedagogical competencies in designing the enrichment program are increasing lack of competent category (D) become competent category (B) dan pedagogical competencies in designing the enrichment program including in competent category are increasing from 0% on the Early Condition become 22,23% on the First Cycle and 88,88% on the Second Cycle.Keywords: Pedagogical Competencies, The Enrichment Program, Academic Supervision, Self AssessmentAbstrakTujuan penelitian ini adalah menganalisis peningkatan kompetensi pedagogik merancang program pengayaan Guru SDN 4 Jiken melalui supervisi akademik teknik penilaian diri sendiri Semester II Tahun Pelajaran 2018/2019. Penelitian ini termasuk dalam jenis Penelitian Tindakan Sekolah (PTS). Tempat penelitian di SDN 4 Jiken, Kecamatan Jiken, Kabupaten Blora. Waktu penelitian pada awal Semester II Tahun Pelajaran 2018/2019. Subjek penelitian adalah enam Guru Kelas (GK) dan tiga Guru Pelajaran (GP). Teknik pengumpulan data penelitian ini dengan teknik nontes. Alat pengumpulan data penelitian ini dengan lembar penilaian diri sendiri, lembar pengamatan dan dokumentasi. Teknik analisis data penelitian ini adalah deskriptif komparatif. Prosedur penelitian ini menggunakan Model Siklus. Penelitian selama dua siklus. Hasil penelitian ini adalah 1) kompetensi pedagogik merancang program pengayaan meningkat dari kategori kurang berkompeten (D) menjadi kategori berkompeten (B) dan 2) kompetensi pedagogik merancang program pengayaan yang termasuk kategori berkompeten (B) meningkat dari 0% pada Kondisi Awal menjadi 22,23% pada Siklus I dan 88,88% pada Siklus II. Kata Kunci: Kompetensi Pedagogik, Program Pengayaan, Supervisi Akademik, Penilaian Diri Sendiri.
Zbigniew Wozniak, The Elderly in Social Policy. Towards a New Architecture of Gerontological Programmes (Development in Humanities, Volume 4, Lit Verlag, 2013)
Authors: Campbell Dianne
Published: June 2020

This book seeks to lay out the issues surrounding ageing and care of the elderly in society, to examine the challenges this presents for future funding and to propose a new three-layered structural model for planning social policy relating to the elderly.
Iván Siklósi, A nemlétez?, érvénytelen és hatálytalan jogügyletek elméleti és dogmatikai kérdései a római jogban és a modern jogokban, (Budapest: ELTE Eötvös Kiadó, 2014; with detailed summary in English)
Authors: Hamza Gábor
Published: June 2020

The recently published book of Dr. Iván Siklósi, PhD, assistant professor of the Faculty of Law of the University “Eötvös Loránd”, is a precious contribution to the disputed dogmatical and terminological questions of inexistence, invalidity, and ineffectiveness of juridical acts (in this regard the terms “act in law”, “act in the law”, “juristic act”, “legal act”, and “legal transaction” are also used in English terminology) – in German: Rechtsgeschäft – in Roman law and in modern legal systems.
Mathias L. Pedersen & Jakob Christoffersen (eds.), Nordic Countries. Economic, Political and Social Issues (New York: Nova Science, 2012)
Authors: Larsen Joan Nymand
Published: June 2020

The book examines a range of interesting economic, political and social issues facing the Nordic countries; Denmark, Norway, Sweden and Finland – with seven of the ten chapters being on Sweden and Denmark, and the rest on Finland and Norway.
Marlene Laruelle, Russia’s Arctic Strategies and the Future of the Far North (Armonk, NY: M.E. Sharpe, 2014).
Authors: Johnstone Rachael L.
Published: June 2020

Of all the World‘s land that sits above the Arctic Circle, 40% is Russian territory. Half of the Arctic coastline is Russia. Three quarters of the Arctic‘s 4 million residents live in Russia, which hosts the two largest population centres, Murmansk and Norilsk (xxxi). The Russian Arctic produces 2/3 of all Arctic GDP (Arctic Human Development Report 2004, 75-76).
Constructing a Mainland State in Literature: Perceptions of Venice and Its Terraferma in Marin Sanudo’s Geographical Descriptions
Authors: Toffolo Sandra
Published: June 2020

This article focuses on how, in a time of important political changes, narratives concerning Venice and its mainland state could be constructed and transformed. As case study, three geographical descriptions by the Venetian patrician Marin Sanudo (1466–1536) are analyzed: Itinerarium Marini Sanuti Leonardi filij patricij Veneti cum syndicis Terre Firme, De origine, situ et magistratibus urbis Venetae, and Descriptione de la patria de Friul. Several interwoven themes are treated: the ways Sanudo justified Venice’s rule over a large territory on the Italian mainland, his perception of the links between capital and mainland territory, and his view on the strength of these links. I show that the way Sanudo constructed an image of the Venetian state had its own internal dynamics. As shown in the chronological development present in Sanudo’s works, his representation of the Venetian state is partly a reaction to the political circumstances, but not a direct reflection of them.

Cet article se concentre sur la façon dont, dans une période d’importants changements politiques, les récits concernant Venise et son état sur le continent pouvaient être construits et transformés. Trois descriptions géographiques du patricien vénitien Marin Sanudo (1466-1536) sont analysées et servent d’analyse de cas : Itinerarium Marini Sanuti Leonardi filij patricij Veneti cum syndicis Terre Firme, De origine, situ et magistratibus urbis Venetae, et Descriptione de la patria de Friul. Plusieurs thèmes entremêlés sont abordés : la façon dont Sanudo justifie le règne de Venise sur un large territoire de l’Italie continentale, sa perception des liens entre capitale et territoire continental ainsi que son opinion sur la force de ces liens. Je montre que sa construction d’une image de l’état vénitien possède sa propre dynamique interne. Tel que le montre le développement chronologique présent dans les écrits de Sanudo, sa représentation de l’état vénitien est en partie une réaction aux circonstances politiques, mais n’en est pas un reflet direct.
Fils de la louve: Blaise de Monluc et les femmes de Sienne
Authors: Eisenbichler Konrad
Published: June 2020

In July 1552 the city of Siena rebelled against its Spanish overlords that had either influenced or directed the Republic’s government for several years, threw out the Spanish garrison that controlled the city, and open its doors to a French army sent by King Henri II to protect the city and bring it into the French sphere of influence. The man in charge of this army was the French marshal Blaise de Monluc (1500–1577), who arrived shortly after the anti-Spanish insurrection and remained until the end of the siege when the city, exhausted and depleted, finally surrendered to a mercenary army hired by the duke of Florence, Cosimo I de’ Medici, on behalf of Emperor Charles V von Habsburg. In his memoires of his military campaigns, Blaise de Monluc recalls his Sienese years and especially the valour of the women of Siena who contributed in no small way to the defence of their city. This article outlines the events before and during the siege and Monluc’s comments about the women of Siena. It then analyses these comments in order to gain a better understanding of what, exactly, the women did for their city and who these women were.

En juillet 1552, la ville de Sienne se rebella contre ses suzerains espagnols qui avaient soit influencé ou dirigé le gouvernement de la république pendant plusieurs années ; elle mit en fuite la garnison espagnole qui contrôlait la ville et ouvrit ses portes à une armée française envoyée par le roi Henri II pour la protéger et l’intégrer dans la sphère d’influence française. L’homme chargé de cette armée était le maréchal français Blaise de Monluc (1500–1577), qui arriva peu de temps après l’insurrection anti-espagnole et resta jusqu’à la fin du siège lorsque la ville, épuisée, finit par se rendre à une armée mercenaire embauchée par le duc de Florence, Côsme Ier de Médicis, au nom de l’empereur Charles V de Habsbourg. Dans les mémoires de ses campagnes militaires, Blaise de Monluc se rappelle de ses années à Sienne et surtout du courage des femmes siennoises qui contribuèrent de manière non négligeable à la défense de leur ville. Cet article donne un aperçu des événements avant et pendant le siège ainsi que des commentaires de Monluc sur les femmes de Sienne. Ensuite, il analyse ces commentaires afin d’acquérir une meilleure compréhension de ce que les femmes ont fait pour leur ville et qui elles étaient.
Froben Press Editions (1505–1559) in the Holdings of the Centre for Reformation and Renaissance Studies Library: A Brief Survey
Authors: Sebastiani Valentina , Ricketts (translator) Wendell
Published: June 2020

Analysis of the material aspects of books has opened new fields for historical enquiry that connect humanist learning, theology, and the press. The collaboration between Erasmus of Rotterdam and the printers Johannes and Hieronymus Froben of Basel between 1514 and 1536 offers itself as a vantage point from which to observe the making of written culture for humanists, allowing investigations into the media strategies and marketing communication tools employed to produce and disseminate humanist books in early modern Europe. This contribution provides a brief survey of Froben’s editions held in the collections of the Centre for Reformation and Renaissance Studies (CRRS) at Victoria University in the University of Toronto. A deep scrutiny of some of the CRRS library’s copies sheds light on the technical and economic aspects of Froben’s printing activity, while supplying significant information on Erasmus’s readership.

L’analyse des aspects matériels des livres a initié de nouvelles avenues de recherche historique mettant en lien la formation humaniste, la théologie et les milieux de l’imprimerie et de la publication. La collaboration entre Érasme de Rotterdam et les imprimeurs Johannes et Hieronymus Froben de Bâle entre 1514 et 1536 constitue un cas idéal à partir duquel observer la fabrication de la culture écrite des humanistes, ouvrant la porte à des études des stratégies médiatiques et de la communication de marketing utilisées pour produire et disséminer les livres humanistes en Europe au début des temps modernes. Cet article effectue un survol des éditions de Froben présentes dans les collections du Centre for Reformation and Renaissance Studies (CRRS) à la Victoria University in the University of Toronto. Un examen minutieux de quelques uns des livres de ces collections met en lumière certains aspects techniques et économiques de l’activité de Froben, et donne également des informations importantes au sujet du lectorat d’Érasme.
A Curatorial Model for Teaching Renaissance Book History in Canada
Authors: Jenstad Janelle , Kelly Erin E.
Published: June 2020

Only by holding early printed books can students learn both the strangeness of the past and its oddly familiar struggle with technological innovation. Even partial collections like the one at the University of Victoria have enough rare books to serve these purposes. But how do we teach book culture and intellectual history when we do not have multiple or even representative books from many authors, countries, and sometimes whole decades? We adopt a curatorial teaching model that invites students to find, select, and chart a narrative through the materials that we do have. This article describes our curatorial projects in the hope that others will undertake similar endeavours. It also explains how the very partiality of our collection has generated wonderful opportunities for students to learn not just book history but also the history of Canadian universities, libraries, collectors, and Renaissance studies.

C’est seulement en ayant des livres anciens entre les mains que les étudiants peuvent faire l’expérience de l’altérité du passé et de la familiarité des difficultés liées aux innovations technologiques. Même une collection limitée comme celle de la University of Victoria est suffisante pour atteindre ces objectifs. Mais comment peut-on enseigner l’histoire et la culture du livre et l’histoire intellectuelle lorsque nos ressources ne contiennent pas suffisamment de livres ou des livres représentatifs de plusieurs auteurs, pays, voire de décennies ? Nous avons adopté un modèle d’enseignement de la conservation invitant les étudiants à trouver, sélectionner, et élaborer un récit historique à travers les ressources auxquelles nous avons accès. Cet article décrit nos projets de conservation dans l’espoir de susciter d’autres projets similaires. Nous y expliquons aussi comment une collection même très partielle comme la nôtre a donné le jour à d’extraordinaires possibilités d’apprentissage pour les étudiants, non seulement dans le domaine de l’histoire du livre mais aussi en histoire des universités, des bibliothèques, et des collectionneurs canadiens, dans le domaine des études de la Renaissance.
Travaux sur la censure et les index des livres interdits réalisés à l’Université de Sherbrooke
Authors: De Bujanda J. M.
Published: June 2020

L’invention de l’imprimerie au XVe siècle s’avère un puissant facteur de diffusion des idées dont se servent les autorités civiles et religieuses ainsi que le mouvement humaniste. Quand au XVIe siècle l’imprimerie devient le principal moyen de diffusion de la Réforme protestante, les autorités ecclésiastiques et civiles qui restent fidèles à l’Église romaine essaient d’empêcher l’impression, la vente, la possession et la lecture des ouvrages hétérodoxes. C’est ainsi qu’on assiste à la parution des premières listes des ouvrages et des auteurs condamnés, désignés comme index des livres interdits. Cette pratique de la Contre-réforme officialisée par le Concile de Trente est d’une importance toute particulière au XVIe siècle. Elle devient par la suite une arme importante pour défendre le catholicisme contre ses ennemis extérieurs et intérieurs et se perpétue jusqu’au concile Vatican II, au milieu du XXe siècle. Pendant une quarantaine d’années, le Centre d’Études de la Renaissance de l’Université de Sherbrooke a consacré de nombreuses recherches à l’étude des index du XVIe siècle et des index postérieurs publiés par l’Inquisition espagnole et par les Congrégations romaines de l’Index et du Saint-Office. Ces recherches ont donné lieu à plusieurs publications dont les 12 volumes de la collection Index des livres interdits.

The invention of printing in the fifteenth century was an important factor in the dissemination of ideas that served civic and religious authorities as well as the humanist movement. When, in the sixteenth century, printing became the primary means of spreading the Protestant Reformation, civic and ecclesiastical authorities who remained faithful to the Roman Catholic church attempted to halt the printing, sale, possession, and reading of heterodox works. It is thus that we witness the birth of the first lists of forbidden books and authors, which were given the title “Index of Prohibited Books.” This Counter-Reformation practice, formalized by the Council of Trent, was of particular importance in the sixteenth century. It became, over time, an important means of defending Catholicism against its external and internal enemies, and the practice continued until Vatican II in the mid-twentieth century. Over the past four decades, the Centre d’Études de la Renaissance de l’Université de Sherbrooke has devoted many studies to the indices of the sixteenth century and to those published later by the Spanish Inquisition and by the Roman Curia’s Congregations for the Index and for the Holy Office. This research has produced many publications, in particular the twelve volumes of the collection Index des livres interdits.
Augmented Criticism, Extensible Archives, and the Progress of Renaissance Studies
Authors: Ullyot Michael
Published: June 2020

In the three decades since the rise of New Historicism, Renaissance studies has progressed through extensions of scholars’ archival reach to new objects for new interpretations. The future will bring expansions on a larger scale, like those we now witness in English print archives. Machine-readable transcriptions of some fifty thousand texts now enable scholars to use algorithms that tell us things about them that are true, yet can only be known in the future. This is an argument not for an algorithmic criticism but for an augmented criticism, in which human judgments are the origin and outcome of algorithmic research methods. It sketches the emergent methods that are possible only in 2015, yet will do for the archival humanities what telescopes did for astronomy.

Durant les trois décennies qui ont suivi l’émergence de la nouvelle histoire, les études de la Renaissance ont développé grâce à un travail approfondi d’archives de nouvelles données à interpréter. Des développements similaires de plus grande ampleur nous attendent, tels que ceux que nous observons dans l’étude des archives imprimées anglaises. Des transcriptions pouvant être analysées par des logiciels permettent maintenant aux chercheurs d’utiliser des algorithmes révélant de nouveaux faits réels, et pourtant inaccessibles avant aujourd’hui. Il s’agit d’un argument non pas en faveur de la critique algorithmique, mais en faveur d’une critique plus vigilante, assurant que le jugement humain est bien au centre des hypothèses et des résultats des méthodes de recherche algorithmique. Cet article fait un portrait des méthodes émergentes qui ne sont possibles qu’en 2015, et qui pourraient avoir le même effet que le télescope pour l’astronomie.
Word-entries and Big Data in Lexicons of Early Modern English
Authors: Lancashire Ian
Published: June 2020

This brief thirty-year history of Lexicons of Early Modern English, an online database of glossaries and dictionaries of the period, begins in a fourteenth-floor Robarts Library lab of the Centre for Computing and the Humanities at the University of Toronto in 1986. It was first published freely online in 1996 as the Early Modern English Dictionaries Database. Ten years later, in a seventh-floor lab also in the Robarts Library, it came out as LEME, thanks to support from TAPoR (Text Analysis Portal for Research) and the University of Toronto Press and Library. No other modern language has such a resource. The most important reason for the emergence, survival, and growth of LEME is that its contemporary lexicographers understood their language differently from how we, our many advantages notwithstanding, have conceived it over the past two centuries.

Cette brève histoire des trente ans du Lexicons of Early Modern English, une base de données en ligne de glossaires et de dictionnaires de l’époque, commence en 1986 dans le laboratoire du Centre for Computing and the Humanities, au quatorzième étage de la bibliothèque Robarts de l’Université de Toronto. Cette base de données a été publiée gratuitement en ligne premièrement en 1996, sous le titre Early Modern English Dictionnaires Database. Dix ans plus tard, elle était publiée sous le sigle LEME, à partir du septième étage de la même bibliothèque Robarts, grâce au soutien du TAPoR (Text Analysis Portal for Research), de la bibliothèque et des presses de l’Université de Toronto. Aucune autre langue vivante ne dispose d’une telle ressource. La principale raison expliquant l’émergence, la survie et la croissance du LEME est que les lexicographes qui font l’objet du LEME comprenaient leur langue très différemment que nous la concevons depuis deux siècles, et ce nonobstant plusieurs de nos avantages.
Authority and Attribution in the Sternhold and Hopkins Psalter
Authors: Rush Rebecca M.
Published: June 2020

This essay addresses the vexed question of the genre of the Sternhold and Hopkins psalter by considering the framing of the psalms in the early editions printed in England and on the continent. It is undeniable that all of the producers of the Sternhold and Hopkins psalter were committed to the dissemination of Scripture in the vernacular and that many were concerned with approximating the hebraica veritas. But comparing the title pages, prefaces, and marginal notes included in the sixteenth-century versions of the psalter with those of contemporary prose translations reveals that the editors of the psalter distinguished the metrical psalms from prose translations by carefully marking them as the poetic products of particular authors. In calling on the names and titles of the versifiers as sources of the volume’s authority, the editors of the Sternhold and Hopkins psalter forged an understanding of poetic authorship that would prove influential not only for later psalm translators but for English poets more generally. Indeed, this essay makes the case that the practices of authorial attribution employed in the psalters may have directly influenced the presentation of more celebrated verse anthologies like Tottel’s Songes and Sonettes.

Cet article se penche sur la question controversée du genre du psautier Sternhold and Hopkins, en examinant l’encadrement des psaumes dans les premières éditions anglaises et continentales. Il est indéniable que les éditeurs de ce psautier étaient engagés dans la diffusion des traductions en langue vernaculaire des Écritures et qu’ils cherchaient à s’approcher de la hebraica veritas. Toutefois, en comparant les pages titres, les préfaces, et les annotations marginales des différentes versions du XVIe siècle du psautier avec celles des traductions versions contemporaines en prose, on découvre que les éditeurs du psautier différencient les psaumes métriques des traductions en prose en les identifiant clairement comme le travail poétique d’auteurs spécifiques. En faisant reposer l’autorité de la publication sur les noms et les titres des poètes, les éditeurs du psautier Sternhold and Hopkins ont créé une vision de l’auteur poète qui allait non seulement avoir une grande importance pour les traducteurs suivants de psaumes, mais également pour les poètes anglais en général. En effet, cet article montre également que les pratiques d’attribution d’auteur dans les psautiers ont influencé directement la présentation d’anthologies de poésie plus réputées, telles que les Songes and Sonettes de Tottel.
Eucharistic Love in The Merchant of Venice
Authors: McAdam Ian
Published: June 2020

The article considers the ambiguous characterizations of The Merchant of Venice in light of Protestant and Catholic interpretations of the Eucharist, and raises implications for masculine gender construction in the opposition between Jewish and Christian cultural and theological perspectives. The argument focuses on the character of Antonio, whose masochistic self-sacrifice distorts Paul’s theology of grace. The homoerotic element in Antonio’s drive toward self-sacrifice is crucial in the play’s disruption of orthodox theological positions, and the waning tradition of homoerotic amity evoked by the playwright is related to the connection between amity and Eucharistic theory suggested in the Catholic Thomas Wright’s commentaries on the Sacrament, contemporaneous with the play. Shylock’s independent masculinity, not his effeminacy, ultimately operates as the real source of anxiety for the play’s Christian men, and the narrowing of Christian atonement to the romantic self-interest and masochism of the repressed Antonio contributes to The Merchant’s key suggestion that masculine identity remains dependent on the necessary and rigorous self-discipline imposed by the “law”—theological, moral, and sexual. The play thus implicitly addresses challenges posed by a theology of grace to the process of masculine self-fashioning in the social context of the Reformation.

Cet article examine du Merchant of Venice du point de vue des interprétations protestantes et catholiques de l’Eucharistie, et soulève des questions au niveau de la construction du genre masculin dans l’opposition des perspectives culturelles et théologiques juives et chrétiennes. La discussion se penche en particulier sur le cas du personnage d’Antonio, dont l’auto-sacrifice masochiste offre une image déformée de la théologie de la grâce de saint Paul. L’élément homo-érotique de l’attirance d’Antonio pour ce sacrifice est central dans la rupture avec l’orthodoxie théologique de la pièce. On observe par ailleurs un lien entre la tradition déclinante de l’amitié homo-érotique évoquée par l’auteur de la pièce et le rapport proposé à la même époque entre l’amitié et la théorie eucharistique par le catholique Thomas Wright dans ses commentaires des sacrements. La masculinité indépendante de Shylock, et non son caractère efféminé, devient éventuellement la principale source d’angoisse chez les hommes chrétiens de la pièce. La réduction de l’expiation chrétienne à l’intérêt romantique pour lui-même et le masochisme qu’éprouve un Antonio renfermé contribue à ce que le message du Merchant est sans doute que l’identité masculine demeure dépendante d’une auto-discipline nécessaire et rigoureuse imposée par la « loi », théologique, morale et sexuelle. La pièce traite donc indirectement des défis que pose la théologie de la grâce au processus de l’identification masculine dans le contexte social de la Réforme.
Gabrielle de Coignard’s Sonnets spirituels: Writing Passion within and against the Petrarchan Tradition
Authors: Baker Deborah Lesko
Published: June 2020

This article will focus on the ways in which Gabrielle de Coignard’s Sonnets spirituels, cultivated in purposefully sought domestic isolation, reveals conflictual aspirations nourished by the pursuit of an untainted devotional path that nevertheless cannot escape the assimilation of the earthly passion-fraught discourse of the Petrarchan tradition. Beginning with an analysis of the two opening sonnets, I will examine how despite her apparent disavowal of the worldly obsessions of practitioners of this dominant tradition in order to define herself as a singularly and purely Christian poet, her writing places many of their conventions, allusions, and rhetoric at the centre of her own poetic itinerary. I will then move on to study how these opening signals of Coignard’s inscription of her devotional trajectory both against and within the male and female Petrarchan tradition are affirmed at multiple moments in the progression of her collection.

Cet article approfondira les façons dont les Sonnets spirituels de Gabrielle de Coignard, composés dans le cadre d’une solitude domestique voulue, font preuve de fortes aspirations conflictuelles nourries par la poursuite d’un chemin dévotionnel qui n’arrive néanmoins pas à s’échapper de l’assimilation du discours des passions terrestres dans la tradition pétrarquiste. À partir d’une analyse des deux premiers sonnets, j’examinerai comment — malgré son refus apparent de ces obsessions chez Pétrarque et ses imitateurs/imitatrices français, un refus visé à se définir en tant que poétesse purement chrétienne — l’écriture de Coignard incorpore maints éléments de la rhétorique pétrarquiste au centre de son propre itinéraire poétique. J’étudierai, par la suite, comment ces signes inauguraux de l’inscription de sa trajectoire spirituelle à l’intérieur et à l’encontre du discours pétrarquiste sont affirmés à de multiples moments dans la progression de son recueil.
“C’est un amour ou Cupidon nouveau”: Spiritual Passion and the Profane Persona in Anne de Marquets’s Les Divines Poesies de Marc Antoine Flaminius (1568–1569)
Authors: Macaskill Annick
Published: June 2020

While best known for her 480 Sonets spirituels, published seventeen years after her death in 1605, the Dominican nun Anne de Marquets also contributed a remarkable collection of personal spiritual poetry during her lifetime in Les Divines Poesies de Marc Antoine Flaminius (Paris, chez N. Chesneau, 1568; reedited in 1569). In the pages following her translation of Marcantonio Flaminio’s Carminum sacrorum libellus, her original cantiques ou chansons spirituelles and sonets de l’amour divin reveal a convergence of Renaissance poetics and traditional Christian themes. In particular, Anne de Marquets looks to the Petrarchan tradition as a model for the expression of her love for the divine. Drawing on images and themes from Petrarch and his earliest French imitators, the Dominican adopts the poetic process promoted by the Pléiade, notably in Du Bellay’s Deffence et Illustration de la langue françoyse and in Ronsard’s ode Hercule chrestien.

Connue aujourd’hui essentiellement pour ses 480 Sonets spirituels, recueil publié dix-sept ans après sa mort en 1605, la dominicaine Anne de Marquets a pourtant écrit d’autres poésies chrétiennes qui se trouvent à la suite de sa traduction du Carminum sacrorum libellus du poète néo-latin Marcantonio Flaminio (Les Divines Poesies de Marc Antoine Flaminius, [Paris : N. Chesneau, 1568, rééd. en 1569]). Dans ses cantiques ou chansons spirituelles et ses sonets de l’amour divin, Marquets exprime son amour pour le divin à travers divers modèles de la poésie renaissante. Elle pratique en particulier le pétrarquisme tel qu’il fut transmis par les poètes de la Renaissance française. S’inspirant des images et des thèmes trouvés chez Pétrarque et ses imitateurs, cette poésie s’inscrit dans le courant poétique mis en avant par la Pléiade, notamment dans la Deffence et Illustration de la Langue Francoyse de Du Bellay et dans l’ode ronsardienne Hercule chrestien.
Playing with Fire: Narrating Angry Women and Men in the Heptaméron
Authors: Thompson Emily E.
Published: June 2020

In De Ira, Seneca dedicates three books to the denunciation of anger, a passion he insists serves no necessary purpose and leads to countless ills. Certainly Marguerite de Navarre acknowledges the violent potential of this passion in the stories of the Heptaméron. Yet her devisants not only justify some forms of anger in the stories they tell, they also freely give expression to their own anger during the ensuing discussions. The historian Natalie Zemon Davis even cites the Heptaméron as an example of a literary text that allows sixteenth century readers to imagine a menacing, yet justifiable female anger. A systematic study of references to anger in the Heptaméron indeed reveals a gendered revision of Seneca’s and Aristotle’s ideas on anger. Women with a distinctly feminine honour to defend take their place beside angry male warriors. And women are depicted as capable both of expressing anger and of controlling it. Marguerite’s choice of words, her sequencings of stories, and the arguments she expresses through her devisants suggest ways in which anger can be useful to both sexes. A necessary outlet for intense feeling, a controlled anger can balance a sense of noble self-affirmation with the self-abnegation required for social harmony and Christian salvation.

Avec son De Ira, Sénèque consacre trois livres à la dénonciation de la colère, une passion qui, selon lui, entraîne tous les maux sans avoir une seule fonction utile. Au seizième siècle, Marguerite de Navarre reconnaît le danger de cette passion et illustre son potentiel violent dans son Heptaméron. Néanmoins, les « devisants » qui racontent ces nouvelles justifient parfois des cas de colère, et ne se privent pas d’exprimer leur propre colère lors des discussions qui suivent chaque nouvelle. L’historienne Natalie Zemon Davis va jusqu’à prétendre qu’avec l’Heptaméron, Marguerite permet aux lecteurs du seizième siècle de concevoir une colère féminine, à la fois acceptable et menaçante. Une étude exhaustive des références à la colère dans l’Heptaméron, révèle effectivement une révision féminine des idées de Sénèque et d’Aristote portant sur la colère. À côté des soldats furieux, Marguerite met en scène des femmes prêtes à défendre un honneur féminin. Ces femmes se montrent capables non seulement de ressentir la colère mais aussi de la contrôler. Avec un lexique particulier, des regroupements thématiques des nouvelles et les opinions qu’elle fait circuler parmi ses « devisants », Marguerite évoque une utilité, quoique limitée, de la colère. Son recueil de nouvelles donne le jour à une colère qui soulage d’autres passions nocives et tente d’équilibrer, d’une part, une affirmation du moi noble, et de l’autre, une dénégation du soi requise par l’Église et par la vie commune.