bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
ПОСТМЕНОПАУЗАЛЬНАЯ ОСТЕОСАРКОПЕНИЯ
Authors: Ignatiev О. M. , Turchyn М. I. , Yermolenko T. О.
Published: March 2021

Цель исследования – анализ данных литературы и результатов собственных исследований по проблеме остеосаркопении в постменопаузе: патофизиологические механизмы развития, факторы риска, подходы к диагностике, лечению, прогнозированию риска переломов и их профилактике. Постменопаузальная остеосаркопения, развитие которой обусловлено генетическими факторами, изменением состава тела, низкой физической активностью, дефицитом эстрогенов и витамина D, приводит к снижению мышечной массы, силы, функциональных возможностей, а также к снижению минеральной плотности костной ткани, что реализуется в увеличении частоты переломов, инвалидизации и смертности. В настоящее время отсутствует специфическое лечение саркопении, первичной является профилактика. Ранняя диагностика остеосаркопении, прогнозирование риска переломов и их профилактика – путь к сохранению качества и независимости жизни женщины.

Материалы и методы. Обследовано 65 женщин в возрасте (55,7±0,6) года, в постменопаузе с остеопорозом. Оценку состояния костно-мышечной системы и риск падений изучали с помощью функциональных тестов, ультразвукового исследования основных УЗ-параметров m. quadriceps femoris на аппарате «Toshiba aplio 300».

Результаты исследования и их обсуждение. Функциональные тесты оценки состояния костно-мышечной системы: нарушение координации, устойчивости и FraxAll (R=-0,67), риск падений и FraxAll (R=0,64), динамометрия и FraxAll (R=-0,77), динамометрия и Fraxhit (R=-0,70). Ультразвуковое измерение параметров мышц: эхогенность мышцы и ширина мышцы (R=0,78), эхогенность мышцы и угол перистости (R=0,99).

Выводы. Остеосаркопения часто наблюдается у женщин в постменопаузе, приводит к снижению мышечной массы, силы, функциональных возможностей, а также к снижению минеральной плотности костной ткани, что ухудшает качество жизни, способствует увеличению частоты падений и, соответственно, риску переломов. Функциональные тесты состояния скелетной ткани имеют высокую информативность в плане прогнозирования риска переломов. Ультразвуковое измерение параметров мышц дает информацию о мышечной силе, о ее сократительной возможности, является инструментом для ранней диагностики и мониторинга лечения саркопении.
ЕФЕКТИВНІСТЬ КОНТРОЛЬОВАНОЇ ОВАРІАЛЬНОЇ СТИМУЛЯЦІЇ ЗА ДОВГИМ ПРОТОКОЛОМ У ЖІНОК З ЕНДОМЕТРІОЗ-АСОЦІЙОВАНИМ БЕЗПЛІДДЯМ
Authors: Khmil S. V. , Kulyk I. I.
Published: March 2021

Мета дослідження – проаналізувати ефективність контрольованої оваріальної стимуляції за довгим протоколом у жінок із безпліддям на фоні генітального ендометріозу.

Матеріали та методи. У дослідження увійшли 114 жінок віком від 21 до 40 років з ендометріоз-асоційованим безпліддям. Пацієнтки з ендометріоз-асоційованим безпліддям були поділені на підгрупи: 1а – з монолатеральними ендометріоїдними кістами; 1b – з білатеральними ендометріоїдними кістами; 2a – без рецидивних кіст у раніше прооперованому яєчнику; 2b – з моно- або білатеральними кістами у раніше прооперованому яєчнику. До всіх пацієнток застосовували довгий протокол стимуляції з агоніст-ГнРГ. Оцінку аспірованих ооцитів проводили після денудації, перед процедурою ICSI.

Результати дослідження та їх обговорення. Найнижчу кількість фолікулів зафіксовано у пацієнток 2а і 2b груп, вона була вірогідно менша від результатів 1a (на 92,9 %) і 1b (на 78,6 %) груп. При аспірації отримували достовірно меншу кількість ооцитів у всіх дослідних групах стосовно групи порівняння. Кількість запліднених яйцеклітин була найвищою у групі порівняння, зокрема, вона перевищувала дані 1а і 1b груп на 25,0 % відповідно, 2а і 2b груп – на 200,0 %. У пацієнток із безпліддям на фоні ендометріозу вихід бластоцист був вірогідно меншим у 1b, 2а і 2b групах стосовно даних групи порівняння.

Висновки. Проведення контрольованої оваріальної стимуляції за довгим протоколом з використанням агоніст-ГнРГ у жінок з ендометріоз-асоційованим безпліддям вказує на низьку її ефективність у пацієнток із кістектомією в анамнезі стосовно жінок із трубно-перитонеальним фактором безпліддя. Встановлено найнижчу кількість досягнутих вагітностей у жінок із безпліддям на фоні кістектомії.
СОВРЕМЕННЫЕ ПОДХОДЫ К ТЕРАПИИ УРОГЕНИТАЛЬНЫХ РАССТРОЙСТВ У ЖЕНЩИН В ПЕРИМЕНОПАУЗЕ
Authors: Potapova L. V. , Shcherbina I. N.
Published: March 2021

Цель исследования – повышение эффективности лечения женщин в перименопаузе с урогенитальными нарушениями путем изучения влияния локального применения жидких вагинальных свечей «Вагинал-пантен» (Энжи).

Материалы и методы. Нами обследовано 176 женщин с урогенитальными расстройствами в перименопаузальном периоде, средний возраст которых составил (52,2±4,8) года. В 1 группе 86 (48,8 %) пациенток получали традиционное лечение. Во 2 группу вошли 90 (51,1 %) пациенток, которым с целью устранения симптомов бактериального вагиноза в связи с индивидуальной непереносимостью местных ЗГТ интравагинально для восстановления микрофлоры назначали жидкие свечи «Вагинал-пантен».

Результаты исследования и их обсуждение. В результате лечения происходили уменьшение сухости влагалища и зуда в 87,7 % случаев, отсутствие жжения в 74,4 % наблюдений, нормализация клинического анализа мочи, достоверное уменьшение никтурии в 3 раза, положительного кашлевого теста – в 2 раза и поллакиурии – в 2,5 раза (р˂0,05).

Выводы. Вагинальные свечи «Вагинал-пантен» могут успешно применяться в лечении урогенитальных нарушений в перименопаузе, особенно у женщин, имеющих противопоказания к применению синтетических эстрогенсодержащих препаратов.
ФРАГМЕНТАЦІЯ ДНК СПЕРМАТОЗОЇДІВ: ПРИЧИНИ, МЕХАНІЗМ, ВПЛИВ НА НАСТАННЯ ТА ВИНОШУВАННЯ ВАГІТНОСТІ
Authors: Khmil S. V. , Mayorova O. Yu. , Malanchuk L. M. , Khmil М. S. , Khmil-Dosvald A. S. , Dudchuk I. V.
Published: March 2021

Мета дослідження – вивчити причини фрагментації ДНК сперматозоїдів, встановити взаємозв’язок між порушенням ДНК та якістю еякуляту, а також вивчити вплив фрагментації ДНК сперматозоїдів на настання та виношування вагітності.

Матеріали та методи. У дослідженні використано бібліосемантичний та аналітичний методи.

Результати дослідження та їх обговорення. Під час виконання дослідження було проаналізовано 46 джерел сучасної зарубіжної літератури щодо фрагментації ДНК сперматозоїдів та її впливу на настання і виношування вагітності.

Висновки. Аналіз літературних даних показав, що рівень фрагментації ДНК сперматозоїдів у межах 15–30 % є статистично значущим щодо зменшення позитивних результатів вагітності для in vivo, ВМІ, а також щодо підвищення ризику ранніх спонтанних викиднів. Якщо рівень фрагментації ДНК сперматозоїдів партнера >30 %, найефективнішим методом допоміжних репродуктивних технологій буде IVF або ICSI. Проте потрібно пам’ятати про ризик виникнення вад розвитку у плода, пов’язаних із цими процедурами допоміжної репродукції. Визначення рівня фрагментації ДНК можна використовувати як корисний аналіз у прогнозуванні викиднів, спричинених чоловічим фактором.
УРОГЕНІТАЛЬНІ РОЗЛАДИ У ЖІНОК, ЩО ПЕРЕНЕСЛИ РАДИКАЛЬНІ ОПЕРАЦІЇ НА МАТЦІ
Authors: Proshchenko O. M. , Ventskivska I. B. , Vitovsky Ya. M. , Markitanyuk S. V.
Published: March 2021

Мета дослідження – визначення ранніх діагностичних предикторів генітоуринарного синдрому на основі оцінки частоти і структури урогенітальної дисфункції у віддаленому періоді після гістеректомії, виконаної з приводу міоми матки.
Матеріали та методи. Під нашим спостереженням протягом 5 років перебували 100 жінок у віці від 40 до 50 років, які перенесли радикальне оперативне втручання із приводу міоми матки, де у 40 жінок було проведено гістеректомію із трансабдомінальним доступом, у 30 пацієнток – класичну трансвагінальну гістеректомію і у 30 – LAVH.
Результати дослідження та їх обговорення. Із 58 пацієнток з урологічними порушеннями у 44,8 % дизуричні прояви були діагностовані у випадку трансабдомінальної гістеректомії, у 27,6 % – у випадку трансвагінальної гістеректомії і у 10,3 %  спостережень – у випадку трансвагінальної гістеректомії, асоційованої із лапароскопічним доступом. Слід відмітити, що частка проявів цистуретриту у випадку гістеректомії зростала до п’ятого року після оперативного оздоровлення у 3,0 рази – з 7,0 до 21,0 %, найбільш вагомо у пацієнток після абдомінальної гістеректомії. Такі урологічні прояви, як полакіурія, неповне спорожнення сечового міхура, стресова інконтинентація та імперативне нетримання сечі, продемонстрували найвищий ступінь тяжкості також у пацієнток після трансабдомінальної і класичної трансвагінальної гістеректомії з давністю оперативного лікування 5 років і більше, найменший ступінь було верифіковано у випадку лапароскопічної гістеректомії. Аналогічно, найбільш низькі результати за всіма доменами опитувальника сексуальної дисфункції встановлено у групі з гістеректомією із трансабдомінальним та класичним трансвагінальним доступом, де діагностовано занижену сексуальну функцію порівняно зі здоровою популяцією (< 27 балів у 22,5 та у 36,7 % випадків відповідно).
Висновки. Таким чином, кожна третя пацієнтка до п’ятого року моніторингу після гістеректомії відмічала неспроможність тазового дна та ознаки цисто-ректоцеле І–ІІ ступенів, синдром релаксації тазового дна, а ступінь вираження генітоуринарних розладів напряму залежав від оперативних технік, віку, коли було проведено оперативне лікування, та ступеня гіпоестрогенії.
Оптимізація лікування хворих із синдромом гострої кровотечі в просвіт Травного каналу
Authors: Trofimov M. V. , Barannik S. I. , Kryshen V. P. , Muntyan S. O. , Lyashchenko P. V. , Gaponov I. V. , Chukhriienko A. V.
Published: March 2021

Мета роботи: покращити результати лікування хворих із синдромом гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу за рахунок вдосконалення методів місцевого ендоскопічного гемостазу.

Матеріали і методи. До рандомізавоного, проспективного дослідження були залучені хворі з проявами синдрому гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу, де в хірургічній клініці ДЗ ДМА МОЗ України поряд з діагностичним езофагогастордуоденоскопічним дослідженням впроваджували удосконалені лікувальні ендоскопічні маніпуляції та операції з метою створення стійкого місцевого ендоскопічного гемостазу. За отриманими нами даними виразкова хвороба дванадцятипалої кишки посідала перше місце серед захворювань, що спричиняли гостру кровотечу в просвіт верхнього відділу травного каналу. При синдромі гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу структуру нозологічних одиниць можна представити так: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки – 67,8 %, виразка шлунка – 32,2 %.

Результати досліджень та їх обговорення. В результаті проведеного аналізу розподілу станів місцевого гемостазу за Forrest І клас небезпеки (Forrest І) встановлено в 39,5 % випадків, а ІІ клас небезпеки (Forrest ІІ) – у 60,5 % випадків. На основі аналізу проведеного дослідження створено інтегральну шкалу визначення ризику виникнення рецидиву кровотечі. Високий ризик виникнення кровотечі встановлювали при інтегральній оцінці від 20 до 30 балів, середній ризик – від 13 до 20 балів, низький ризик – до 12 балів. У період 2016–2017 рр. при активному застосування методів місцевого ендоскопічного гемостазу та ендоскопічного моніторингу в комплексі консервативної терапії у хворих із синдромом гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу вдалося істотно знизити питому вагу операційних втручань з 13,1 до 8,2 % випадків. З метою раннього виявлення стигматів виникнення рецидивної кровотечі і проведення заходів щодо профілактики її виникнення проведення ендоскопічного моніторингу показано всім хворим із синдромом гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу. З метою тимчасової зупинки кровотечі і підготовки хворого до проведення відстроченої операції в разі надзвичайно високого ризику операційного втручання у хворих із синдромом гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу доцільне повторне застосування методів місцевого ендоскопічного гемостазу. Застосування комплексу консервативної терапії у хворих із синдромом гострої кровотечі в просвіт верхнього відділу травного каналу виразкового генезу дозволило знизити кількість операційних втручань в 2,5 раза завдяки широкому впровадженню методів місцевого ендоскопічного гемостазу, ендоскопічної профілактики виникнення рецидивної кровотечі та ендоскопічному моніторингу.
Патофізіологічні особливості системної гемодинаміки та кисневого забезпечення тканин у хворих на синдром обструктивного апное-гіпопное сну вдень
Authors: Soltani R. E.
Published: March 2021

Мета роботи: Дослідити особливості функціонування системної гемодинаміки та кисневого забезпечення тканин у хворих на СОАГС в період їхньої активності (удень).

Матеріали і методи. Дослідження проведено у 66 хворих на СОАГС. Групу контролю склали особи такого ж віку та маси тіла, у яких СОАГС при полісомнографічному дослідженні не підтвердився.

Результати досліджень та їх обговорення. Проведено дослідження системної гемодинаміки та кисневого балансу: особливостей порушень надходження кисню (ступінь легеневої гіпоксії), зв’язування кисню гемоглобіном (ступінь гемічної гіпоксії), ефективності забезпечення надходження кисню до тканин (інтегрального показника кисневої недостатності) у хворих на синдром обструктивного апное-гіпопное сну. Установлено, що у денний час синхронно тяжкості патології зростає активність серцево-судинної системи: серцевого викиду, частоти серцевих скорочень та загального периферичного судинного опору.

При цьому найбільш інформативним виявився індекс Робінсона, який у порівнянні з показниками у осіб групи котролю – (104,9±1,2) – у хворих легкого ступеня склав (115,6±2,0), при СОАГС середнього ступеня – (125,5±1,8), а у найтяжчого контингенту – (137,1±2,1), що є предиктором розвитку артеріальної гіпертензії та органних порушень.
Ендометріоз як хірургічна проблема: діагностично-лікувальна тактика, невирішені питання
Authors: Benedykt V. V. , Heryak S. M. , Husak O. M. , Petrenko N. V. , Korda I. V.
Published: March 2021

Мета роботи: опис нетипових клінічних випадків та поширення їх серед медичної спільноти, що сприятиме накопиченню мультицентрового клінічного досвіду та ляже в основу розробки ефективних алгоритмів менеджменту нетипових проявів екстрагенітального ендометріозу.

Матеріали і методи. Проведено комплексне дослідження 12 жінок віком 24–42 роки. Окрім загальноприйнятих клінічних лабораторних досліджень, проводили рентгенологічне, сонографічне обстеження та комп’ютерну томографію органів черевної порожнини.

Результати досліджень та їх обговорення. Наведені приклади клінічних випадків показують, що ендометріоз не можна вважати лише гінекологічним захворюванням, як у діагностичному, так і в лікувальному процесі він виходить далеко за межі гінекологічної спеціальності, а лікування його потребує нетрадиційної тактики. Найчастіше екстрагенітальні форми ендометріозу локалізуються в ділянці кишечника та післяопераційного рубця. Поява клінічних проявів дискоморту та пухлиноподібного утвору в ділянці післяопераційної рани є головними клінічними ознаками ендометріозу рубця. Основним клінічним проявом ендометріозу кишечника є розвиток кишкової непрохідності. За наявності операцій на матці в анамнезі треба проводити дифдіагностику з екстрагенітальним ендометріозом.

Медикаментозна терапія у хворих на ендометріоз не може бути методом вибору. Поширення вогнищ захворювання потребує індивідуального вибору та оптимального поєднання хірургічного та медикаментозного компонентів лікування, розширює тактичний арсенал лікаря, підвищує ефективність лікування, що покращує прогноз хвороби.
Клінічний випадок складності діагностики та хірургічного лікування позакишкових ускладнень при неспецифічному виразковому коліті, асоційованому з цукровим діабетом типу 2
Authors: Futuima Yu. M. , Bedeniuk A. D. , Hrabchak S. O. , Burak A. E.
Published: March 2021

У статті наведено випадок складності діагностики та лікування позакишкового ускладнення неспецифічного виразкового коліту та супутнього цукрового діабету 2 типу у вигляді некротичних змін тканин верхніх та нижніх кінцівок.
Дистанційне навчання у вищій медичній школі: за і проти
Authors: Dziubanovskyi I. Ya. , Goshchynsky V. B. , Piatnochka V. I.
Published: March 2021

Мета роботи: визначити пріоритетні напрямки розвитку дистанційного навчання та його негативні моменти в системі вищої медичної освіти.
ТЕХНІКА ВСТАНОВЛЕННЯ ЛАПАРОСКОПІЧНИХ ПОРТІВ ДЛЯ ВИКОНАННЯ СИМУЛЬТАННИХ ЛАПАРОСКОПІЧНИХ ОПЕРАЦІЙ
Authors: Halei M. M.
Published: March 2021

Резюме. За даними офіційної статистики ВООЗ на даний момент у країнах західного світу до 30 % усіх пацієнтів, які звертаються за медичною допомогою з приводу хірургічної патології органів черевної порожнини, мають супутню хірургічну патологію [1–3]. Також з огляду на курс медицини, скерований на максимальну ефективність, рекомендують виконувати раннє хірургічне лікування таких патологій, як жовчнокам’яна хвороба, грижі стравохідного отвору діафрагми, грижі передньої черевної стінки.
Мета дослідження – оцінити ергономічну складову при виконанні звичайних лапароскопічних операцій та симультанних лапароскопічних операцій при лікуванні жовчнокам’яної хвороби (ЖКХ) та поєднаних хірургічних патологій, таких, як спайкова хвороба органів черевної порожнини (ОЧП), пахові грижі, грижі стравохідного отвору діафрагми (СОД), новоутворення підшлункової залози та печінки (доброякісні). Оцінити вплив ергономіки на основні показники ефективності й безпеки операцій. Визначити переваги і недоліки методик. Оцінити чи впливає розроблений метод на ергономіку під час операції.
Матеріали і методи. Остежено 175 пацієнтів, які перенесли операції для симультанного лікування супутнього й основного хірургічного захворювань на базі ВОКЛ ВІМДЛ. Аналізували та порівнювали показники операцій, такі, як тривалість доопераційного обстеження, тривалість операції, кількість інтраопераційних ускладнень, кількість ліжко-днів після операції, інтенсивність больового синдрому, частота ранніх післяопераційних ускладнень. Використано методику з нульовою гіпотезою, аналіз за Пірсоном, метод Манна – Уїтні.
Результати. Виконання симультанного лапароскопічного втручання з використанням розробленої техніки позитивно впливає на час операції та кількість інтраопераційних ускладнень. Також помітний вплив на комфорт під час операції, що виражається через зменшення психоемоційної та фізичної втоми у хірургів після операцій із використанням розробленої техніки, порівняно зі звичайною технікою, що дозволяє виконувати одномоментне лікування холецистолітіазу та супутньої хірургічної патології без погіршення ергономічних умов. Методика, розроблена на базі ВІМДЛ ВОКЛ, є ефективною та безпечною.
Висновки. Рівень фізичної та емоційної втоми прямо впливає на якість виконання операції, а також на проведення наступних операційних втручань, що відображається у статистичних даних рівня ускладнень та часу операцій, які суттєво знижуються після того, як ми впровадили техніку виконання симультанних операцій.
СКРИНІНГ ФІБРИЛЯЦІЇ ПЕРЕДСЕРДЬ, ЇЇ ПРИЧИННІ МЕХАНІЗМИ, АНАЛІЗ ЕТІОЛОГІЧНИХ ЧИННИКІВ І ТРИГЕРІВ У ХВОРИХ НА АРТЕРІАЛЬНУ ГІПЕРТЕНЗІЮ ТА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ 2 ТИПУ
Authors: Honcharuk Yu. V. , Hrebenyk M. V.
Published: March 2021

Резюме. Підвищення артеріального тиску (АТ) реєструють майже у 25 % населення світу. Поширеність артеріальної гіпертензії (АГ) збільшується з віком і у 50–60 років складає 70 %. Також за даними ВООЗ, у 171 млн (8,5 %)  населення світу наявний підтверджений цукровий діабет (ЦД), а через 20 років прогнозують збільшення його частки до 366 млн, тобто на 114 %. ЦД у хворих на АГ буває у 2–3 рази частіше, ніж в осіб без АГ. Майже 50 % 50-річних пацієнтів із вперше виявленим ЦД також мають і АГ. Дослідження ВООЗ показали, що при ЦД тривалість життя зменшується на 10–30 %,  а смертність підвищується в 2–3 рази. Причому 75– 80 % хворих на ЦД помирає  від ураження серцево-судинної системи. Одним із найбільш частих ускладнень АГ і ЦД є розвиток фібриляції передсердь (ФП).
Мета дослідження – проаналізувати стан вивчення та наукові досягнення, що стосуються прогнозування та перебігу ФП в умовах коморбідних АГ і ЦД, та провести клініко-статистичні зіставлення з даними власних спостережень.
Матеріали і методи. Проаналізовано наукові джерела за 2009–2018 рр., що стосуються АГ, ЦД і порушень серцевого ритму. Паралельно обстежено 186 пацієнтів із АГ та ЦД віком від 20 до 74 років.
Результати. За низкою характеристик результати, які ми  отримали, корелювали з літературними даними. Однак не усі епідеміологічні дослідження дали однозначну позитивну відповідь на питання про незалежність причинно-наслідкового характеру взаємозв’язку між АГ, ЦД і виникненням чи погіршенням прогнозу ФП. Ймовірно, різниця цих досліджень  могла бути пов’язана з різною методологією, зокрема різними характеристиками пароксизмів ФП, тривалістю ЦД, ступенем глікемічного контролю та ін.
Висновки. Отже, ФП є частим клінічним синдромом, особливо в умовах коморбідності. На даний час розповсюдження АГ в поєднанні з ЦД є значно та беззаперечно пов’язане із  розвитком ФП. При цьому вони разом мають безпосередній вплив як на перебіг основ­ної патології, так і на перебіг аритмічного синдрому. Тому особливої актуальності набуває подальше ретельне вивчення проблеми виникнення і розвитку ФП в умовах коморбідних АГ і ЦД.
ОСОБИСТІСНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ЛЮДИНИ ТА НЕЙРОФІЗІОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ
Authors: Behosh N. B. , Krynytska I. Ya. , Bakalets O. V. , Dzyha S. V. , Maksiv Сh. Ya.
Published: March 2021

Резюме. При перебуванні людини в стані емоційного спокою характер біоелектричної активності головного мозку значною мірою зумовлений індивідуально-типологічними властивостями особи, які визначають особливості мозкових процесів та здатність реагувати на надходження різної інформації.

Мета дослідження – вивчити електроенцефалографічні відмінності обстежених у стані спокою та при розумовій діяльності залежно від психологічного типу особистості.

Матеріали і методи. В обстеженні взяли участь 30 студентів віком від 17 до 21 року. Визначення рівня екстраверсії-інтроверсії проводили з використанням опитувальника Айзенка. Вивчення функціонального стану головного мозку здійснювалось з використанням системи комп’ютерної електроенцефалографії.

Результати. Процеси збудження та гальмування в центральній нервовій системі та рівень активності кори зумовлені особистісними характеристиками людини. Інтелектуальне навантаження в осіб із високим вихідним рівнем кіркової активності не вимагає додаткових психофізіологічних затрат. Ефективне виконання завдання в осіб із низьким вихідним рівнем активності кори забезпечується активізацією фронто-таламічних структур мозку.

Висновки. Отримані результати свідчать про те, що особливості перебудови амплітудно-частотних параметрів різних діапазонів у відповідь на вплив зорових навантажень зумовлені особистісними характеристиками.
ВЛИВ КОМБІНОВАНОЇ ДІЇ КАРАГІНАНУ ТА НАТРІЮ ГЛУТАМАТУ НА ПОКАЗНИКИ ГЕМОПОЕЗУ
Authors: Buchko P. I. , Marushchak M. I.
Published: March 2021

Резюме. Незважаючи на велику кількість наукових доказів щодо підтримки безпеки застосування натрію глутамату і карагінану, деякі дослідники стверджують про упередженість даних про безпеку їх застосування, що створює передумови для глибшого вивчення їх комбінованого впливу в умовах експерименту.

Мета дослідження – проаналізувати показники гемопоезу в тварин за умови експериментального застосування розчину карагінану, натрію глутамату та їх комбінованого впливу.

Матеріали і методи. Дослідження проведено на 48 білих нелінійних самцях-щурах, яких поділили на 4 групи: перша – контрольна (інтактні тварини), друга – тварини, яким внутрішньошлунково вводили карагінан у дозі 40 мг/кг протягом 1 місяця; третя група – щури, яким внутрішньошлунково вводили натрію глутамат в дозі 50 мг/кг протягом 1 місяця; четверта група – тварини, яким внутрішньошлунково вводили карагінан і натрію глутамат у вищевказаних дозах. Підрахунок кількості еритроцитів здійснювали за допомогою мікроскопа в лічильних камерах із сіткою Горяєва, визначення гемоглобіну крові – геміглобінцианідним методом. Для підрахунку ретикулоцитів в 0,3 мл крові додавали 100 мкл 1% барвника діамантового крезилового блакитного, підрахунок проводили за допомогою мікроскопа. Концентрацію еритропоетину (ЕПО) визначали імуноферментним методом.

Результати. При дослідженні показників червоної крові та концентрації ЕПО у тварин першої і другої дослідних груп патологічних змін не відмічалось. Встановлено, що рівень гемоглобіну крові усіх дослідних груп вірогідно різнився при проведенні аналізу рангових варіацій Крускала – Уолісса. При цьому в тварин, яким застосовували комбіноване введення карагінану і натрію глутамату, були вірогідно нижчі показники кількості еритроцитів та гемоглобіну щодо першої і другої дослідних груп, так і контрольної. Концентрація ЕПО в третій дослідній групі перевищувала значення даного показника як в контрольній (на 32,05 %), так і в першій (на 34,64 %) та другій (на 32,61 %) дослідних групах.

Висновки. Комбіноване застосування розчину κ-карагінану та натрію глутамату має негативний вплив на гемопоез, що проявляється статистично значимим зниженням показників еритроцитів і гемоглобіну та підвищенням концентрації еритропоетину.
ПАТОФІЗІОЛОГІЯ ПРОТЕЇНУРІЇ У ДИНАМІЦІ РОЗВИТКУ АЛОКСАНІНДУКОВАНОГО ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОГО ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ
Authors: Olenovych О. А.
Published: March 2021

Резюме. Діабетична хвороба нирок (ДХН) – це клінічний діагноз, який історично базується на виявленні протеїнурії у пацієнта з цукровим діабетом, причому саме протеїнурію донедавна вважали відображенням ступеня ураження клубочків діабетичної нирки. Мікро- і макроальбумінурію асоціюють із прогресивним зниженням швидкості клубочкової фільтрації, підвищенням системного артеріального тиску та високим ризиком розвитку ниркової недостатності.

Мета дослідження – вивчити патофізіологію протеїнурії у динаміці розвитку алоксаніндукованого експериментального цукрового діабету.

Матеріали і методи. Дослідження проведені на 63 статевозрілих нелінійних білих щурах-самцях, у 53 з яких викликали експериментальний цукровий діабет (ЕЦД) різної тривалості шляхом одноразового внутрішньочеревного введення розчину алоксану в дозі 160 мг/кг маси тіла, 10 інтактних щурів увійшли до контрольної групи. Через 10; 20; 25; 30; 40 та 45 діб після уведення діабетогенної речовини тварин виводили з експерименту.

Результати. Вивчення екскреторної функції нирок здійснювали кліренс-методом за умов водного індукованого 2-годинного діурезу з визначенням кліренсу ендогенного креатиніну, швидкості клубочкової фільтрації, вмісту білка в сечі, його екскреції, у т. ч. стандартизованої за об’ємом клубочкового фільтрату. Встановлено, що на всіх етапах розвитку алоксаніндукованого діабету вміст білка в сечі дослідних тварин, а також показники екскреції білка з сечею, значно перевищували контрольні величини, розвиваючись на тлі явищ гіперфільтрації. Стандартизована за об’ємом клубочкового фільтрату екскреція білка достовірно зростала лише за 11-денного алоксанового діабету, зменшуючись вже з 21–31-ї доби експерименту. Тенденція до зростання стандартизованої екскреції білка з сечею з 41-ї доби експерименту максимально реалізувалася за 46-денного ЕЦД.

Висновки. Початкові стадії розвитку алоксаніндукованого експериментального діабету супроводжуються гемодинамічно-гіперперфузійним характером функціонування нирок, а посилення екскреції білка є наслідком гіперфільтрації за структурної та функціональної неушкодженості клубочково-канальцевого апарату нирки. Зазначені компенсаторно-функціональні ренальні розлади за 26-денного експериментального діабету ускладнюються виснаженням функціонального ниркового резерву і розвитком тубулопатій. Подальший вплив гіперфільтрації призводить за 46-денного експериментального діабету до змін архітектоніки та підвищення проникності базальної мембрани клубочків для білка та розвитку гломерулярної альбумінурії.
РЕАЛІЗАЦІЯ ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ ПРИ КОМПЛЕКСНОМУ ЛІКУВАННІ ГОСТРОЇ ХІРУРГІЧНОЇ ПАТОЛОГІЇ ОРГАНІВ ЧЕРЕВНОЇ ПОРОЖНИНИ В УМОВАХ ЗАГАЛЬНОХІРУРГІЧНОГО ВІДДІЛЕННЯ
Authors: Hula H. V. , Bas O. A.
Published: March 2021

Резюме. Теоретико-методичне обґрунтування фізичної терапії у системі лікування гострої хірургічної патології органів черевної порожнини залишається недостатньо дослідженим та мало висвітленим у спеціальній літературі, зокрема з огляду відсутності стандарту її застосування, та слабко вивченого впливу на результати лікування.

Метою дослідження ­– вивчити стан практичного розв’язання проблеми фізичної терапії при комплексному лікуванні невідкладних абдомінальних хірургічних захворювань в умовах окремого загальнохірургічного відділення як репрезентуючої одиниці системи надання допомоги хворим із гострою хірургічною патологією органів черевної порожнини.

Матеріали і методи. Ретроспективно проаналізовано результати стаціонарного лікування 420 пацієнтів, пролікованих у зв’язку із гострою хірургічною абдомінальною патологією упродовж 2019 р. у загальнохірургічних відділеннях двох закладів охорони здоров’я вторинної ланки. Проведено оцінку тяжкості стану пацієнтів за шкалою анестезіологічної оцінки фізичного стану пацієнта перед операцією ASA ІІ та прогнозу несприятливих наслідків за інтегральною системою оцінки ризику ускладнень та смертності POSSUM (Physiologic and Operative Severity Score for the enumeration of Mortality and Morbidity), виявлено ряд достовірно значущих взаємопов’язаних та взаємообтяжуючих чинників, що зумовлювали тяжкість перебігу захворювання та впливали на результати лікування.

Результати. З огляду на результати проведеного ретроспективного дослідження результатів лікування гострої хірургічної патології органів черевної порожнини, доведено актуальність науково-прикладної проблеми теоретико-методичного обґрунтування фізичної терапії (ФТ) як важливої інтегрованої складової системи комплексного лікування невідкладних абдомінальних хірургічних захворювань.

Висновки. Подальшими завданнями, що повинні бути вирішені для розв’язання, є: виявлення закономірностей, встановлення принципів та методичних положень, розробка концепції, визначення критеріїв застосування, експериментальна перевірка ефективності реалізаційних положень концепції фізичної терапії у системі комплексного лікування гострої хірургічної патології органів черевної порожнини.
ACTIVITY OF THE MICROSOMAL OXIDATION SYSTEM IN RAT LIVER UNDER THE INFLUENCE OF SODIUM FLUORIDE
Authors: Bagmut I. Yu. , Kolisnyk I. L.
Published: March 2021

Summary. The pathogenesis of fluoride intoxication at the molecular, cellular and functional levels has not been sufficiently studied. There are very few modern data on these issues, so they are contradictory, since the effects of this trace element are multifaceted and cannot be characterized unambiguously.

The aim of the study – to learn the state of the monooxygenase system of rat hepatocytes under conditions of the formation of fluoride intoxication.

Materials and Methods. In the experiment, we used 30 sexually mature rats (N=30) of the Wistar population weighing 200–210 g for 1.5 months. Sodium fluoride solution was administered orally at doses of 1/10 DL50, which was 20 mg/kg of animal body weight.

Results. The results of experiments on the study of oxygen consumption by rat liver microsomes under fluoride intoxication indicated that the rate of endogenous respiration of microsomes, the rate of NADPH oxidation, the rate of NADH oxidation in the presence of EDTA, and the rate of lipid peroxidation increase under the influence of fluorides. Sodium fluoride stimulated an increase in all parameters of microsomal oxidation, except for cytochrome b5. It should be assumed that in this case there is an increase in the generation of reactive oxygen species, free radicals, which stimulate the development of free radical processes in the body and are, most likely, the leading link in oxidative stress.

Conclusions. These changes indicate a violation of the bioenergetics of hepatocytes associated with the mitochondrial apparatus and the development of hypoxic processes, which lead to a decrease in the activity of redox reactions occurring at the level of intracellular membranes and organelles.
РЕМОДЕЛЮВАННЯ ПЕЧІНКИ ПРИ СИНДРОМІ ПОЛІОРГАННОЇ НЕДОСТАТНОСТІ
Authors: Нabor H. H. , Bodnar Ya.Ya. , Habor V. S.
Published: March 2021

Резюме. Основні принципи лікування синдрому гострого ушкодження легень залишаються симптоматичними і спрямовані перш за все на підтримання й нормалізацію оксигенації та усунення причин, що лежать в основі гострого ушкодження легень. У сучасній літературі недостатньо уваги надається корекції морфофункціональних ушкоджень серця, нирок і печінки.

Мета дослідження – проаналізувати літературні джерела щодо особливостей ремоделювання печінки при синдромі поліорганної недостатності.

Матеріали і методи. У дослідженні опрацьовані наукові публікації за останнє десятиліття, які доступні у мережі «Internet», ключовими словами були «синдром поліорганної недостатності», «ремоделювання печінки».

Результати. Узагальнюючи аналіз літературних джерел, можна говорити про прогрес у вивченні поліорганної недостатності при гострому респіраторному дистрес-синдромі (ГРДС), удосконалення термінів і понять, хоча й до сьогодні у наукових джерелах зустрічаються дискусійні дані. Багато сучасних досліджень стосується особливостей компенсаторно-пристосувальних, детоксикаційних і обмінних процесів та взаємозв’язків між морфометричними параметрами печінкових вен та часток печінки за умови поліорганної недостатності при ГРДС.

Висновки. Аналітичний огляд основних тенденцій наукових досліджень вказує на важливе місце у патогенезі синдрому поліорганної недостатності структурних змін печінки як центрального органа, якому належить провідне значення в забезпеченні, на рівні стромально-паренхіматозних відношень, компенсаторно-пристосувальних, детоксикаційних і обмінних процесів. Це обґрунтовує необхідність подальшого розширення і поглиблення уявлень про основні структурні зміни, що розвиваються при цьому синдромі.
НОВЕ У ДОСЛІДЖЕННІ РОЗЛАДІВ СНУ
Authors: Marushchak M. I. , Mazur L. P.
Published: March 2021

Резюме. Сон, як і харчування та фізична активність, є найважливішим фактором, що визначає стан здоров'я та добробуту.

Мета дослідження – проаналізувати останні літературні джерела щодо розладів сну.

Матеріали і методи. У повідомленні проаналізовано доступні літературні джерела з проблематики розладів сну в мережі «Internet».

Результати. Результати останніх досліджень свідчать про те, що дорослі з найкращим режимом сну мали нижчий ризик серцевої недостатності. Генетична мутація змінює (подовжує) хронометраж біологічних годин, викликаючи загальний синдром порушення сну, який називається порушенням повільної фази – стадії глибокого сну. Генетичні варіації, що змінюють годинникові білки, можуть змінити час годинника та спричинити порушення фази сну. Ідеальний баланс діяльності дитини віком 11–13 років протягом 24 год для максимального здоров’я та розвитку включає: 1,5 год помірних та енергійних фізичних навантажень; 3,4 год  легких фізичних навантажень; 8,2 год сидячого часу; 10,9 год сну. Дослідження Das et al. показало, що COVID-19 спричиняв збільшення тривалості сну.

Висновки. Дослідження розладів сну є актуальним завданням медичних працівників різних спеціальностей, оскільки порушення сну спостерігається у 30– 45 % дорослого населення, для половини з них інсомнія є значущою клінічною проблемою.
Comunicação, opinião pública e os impactos da revolução digital na era da pós-verdade e fake news
Authors: Farias Luiz Alberto de , Cardoso Ivelise , Oliveira Paulo Roberto Nassar de
Published: March 2021

O artigo reflete sobre a propagação da pós-verdade e influência das notícias falsas, disseminadas por algoritmos e redes sociais, e tidas como fonte primária de informação capaz de criar realidades paralelas, incidir sobre tomadas de decisões ou consolidar tendências da sociedade atual. Os meios de comunicação e as autoridades públicas demonstram preocupação com relação à contenção da dissipação do fenômeno pelo mundo, contudo, à frente disto, a tecnologia evolui como aliada das fakes news.
Elementar, meu caro mestre: cinema, literatura e educação medieval no filme O nome da rosa (1986)
Authors: Silva Ademir Luiz da
Published: March 2021

Neste artigo será focado a questão do ensino e da aprendizagem durante a Idade Média, conforme representado no filme O nome da rosa, lançado em 1986, com direção do francês Jean-Jacques Annaud, um cineasta especialista em obras com temática histórica, como a Guerra do fogo (1981), o Amante (1992) e Círculo de fogo (2001). O filme é uma adaptação do romance homônimo do escritor italiano Umberto Eco. Partindo de sua narrativa de suspense investigativo, analisar-se-á a relação entre mestre (o monge franciscano Guilherme de Baskerville, inspirado em figuras históricas e da ficção policial) e discípulo (o noviço Adso de Melk, inspirado no narrador do romance A montanha mágica, de Thomas Mann), tomando como base o ensino das sete artes liberais (o Trivium e o Quadrivium), de acordo com a tradição medieval.
Quando Felipe Neto me ajudou a dar aula: relato de experiência de uma professora de jornalismo diante da hipertransversalidade em tempos de pandemia
Authors: Falcão Carolina
Published: March 2021

Neste relato, compartilho minha experiência docente na disciplina de “Teorias do Jornalismo” ao longo do primeiro semestre de 2020, marcada pela adoção compulsória do ensino remoto devido à pandemia da Covid-19. A condução da disciplina, que integra o currículo obrigatório de formação em jornalismo, mostrou como a Covid-19 se tornou uma questão onipresente em todo o semestre, fosse em aspectos burocráticos ou pedagógicos, ao assumir um caráter de hipertransversalidade. O relato mostra, no entanto, como uma pauta “furou” esse agendamento quando os próprios estudantes da disciplina trouxeram para o debate em aula a entrevista concedida pelo youtuber Felipe Neto ao programa Roda Viva, da TV Cultura; a partir dela, foi possível construir toda uma estratégia para tratar de temas como fake news, desinformação e atuais modelos de negócio no jornalismo.
A aprendizagem durante a pandemia: muito mais que pedras no caminho da educação superior
Authors: Silva Ana Carolina de Araújo , Quadros Claudia Irene de , Martins Juliane
Published: March 2021

Este artigo procura refletir sobre a aprendizagem na educação superior durante a pandemia da Covid-19, que obrigou muitas instituições a adotarem aulas remotas. A pandemia colocou em evidência tropeços e acertos nesta área. Por isso, apresentamos um breve panorama sobre a educação superior para poder melhor compreendê-la neste momento de isolamento social. As experiências aqui relatadas mostram diferentes caminhos tomados: a do professor que vira estudante para aprender novas demandas; a do gestor que planeja apoiar o docente habituado com aulas presenciais; e a do professor como mediador, que observa o discente como o protagonista do processo de aprendizagem. Em todas as trajetórias, observamos uma trilha sem volta: a necessidade do (re)nascimento da docência e o desenvolvimento de metodologias ativas para melhorar a qualidade do aprendizado.
A extensão universitária durante a pandemia do coronavírus: experiências educomunicativas do curso de Comunicação Social da UFPE
Authors: Moreira Diego Gouveia , Oliveira Sheila Borges de , Mesquita Giovana Borges
Published: March 2021

Our article seeks to discuss extension projects developed by professors from the Social Communication undergraduate course, from the Design and Communication Center, from the Centro Acadêmico do Agreste, a campus of the Universidade Federal de Pernambuco in Caruaru, state of Pernambuco, during the Covid-19 pandemic. For the development of the paper, we opted for a bibliographic review and an experience report. Our study analyzes four extension projects: “Rádio Cordel: na frequência do Agreste”; “Radionovela: Literatura nas ondas do rádio” and “Solte sua voz: os invisíveis midiáticos”. Finally, extension projects are understood as relevant educative communicative experiences because they democratize communication, contribute to the education of university community and train the students involved in contemporary communicational experiences.
O potencial educacional do biopic Freud além da alma
Authors: Drigo Maria Ogécia , Cuter Paula Beatriz G.
Published: March 2021

Este artigo, cujo tema está na interface Comunicação/Educação, objetiva explicitar o potencial do biopic Freud the secret passion (título em português: Freud além da alma) para a compreensão de conceitos de psicanálise e para compor práticas de ensino. Para tanto, identifica aproximações de manifestações do inconsciente apresentadas no filme aos desenvolvidos por Freud. A fundamentação teórica e metodológica envolve teorias de Freud e análise de conteúdo. O artigo é relevante para a comunicação e para a educação por mostrar que a análise fílmica referente ao conteúdo do biopic pode contribuir para o ensino de conceitos científicos e ir além do cinema como entretenimento.
Folkers, bardos e barbados: memória, utopia e política no medievalismo brasileiro
Authors: Bin Marco Antonio , Nunes Mônica Rebecca Ferrari
Published: March 2021

Este artigo é parte de uma ampla pesquisa sobre o medievalismo brasileiro praticado por grupos jovens que se reúnem presencialmente para combates, piqueniques, festas e feiras, cuja inspiração é o período medieval. O objetivo deste trabalho é demonstrar como a memória produzida nestes grupos revela dimensões utópicas e políticas geradas das urgências do tempo presente. A metodologia se vale de pesquisa etnográfica (flânerie), por meio de pesquisa de campo em eventos realizados por estes grupos, especialmente na cidade de São Paulo, e bibliográfica a partir dos estudos da semiótica da cultura e da mídia, das teorias sociais e da memória, assim como do estudo das teatralidades juvenis.
Nomenclatural notes and typification of the names of plant taxa described by Josif Pančić from Montenegro
Authors: VUKOJIČIĆ SNEŽANA , ĐUROVIĆ SANJA Z. , LAKUŠIĆ DMITAR , KABAŠ EVA , LAZAREVIĆ PREDRAG , CLEMENTI MORENO
Published: March 2021

We provide information on the typification of the names described by Josif Pančić in his Elenchus plantarum vascularum quas aestate a. 1873 in Crna Gora, published in 1875. Also, we present a brief description of Pančić’s field trip to Montenegro emphasizing when and where the gatherings of the material used for describing taxa new to science were made. Nomenclatural notes for all 13 validly published names are given. Lectotypes for 10 validly published names are proposed: Astragalus spruneri var. glabrescens, Campanula glomerata var. macrodon, Carduus ramosissimus, Geranium oreades, Heliosperma macranthum, Koeleria grandiflora var. subaristata, Orobanche cruenta var. adusta, Sonchus pallescens, Valeriana bertiscea and Verbascum leptocladum. Previous typifications of the three names described in Elenchus are summarized. Also, notes for the three names not validly published are given.
Crotalaria lamelliformis (Fabaceae: Crotalarieae), a new species from Eastern Ghats of Andhra Pradesh, Peninsular India
Authors: SIVARAMAKRISHNA PASUPULETI , YUGANDHAR PULICHERLA , SINGH LAL JI
Published: March 2021

Crotalaria lamelliformis is described and illustrated as a new species in sect. Calycinae from Eastern Ghats, Andhra Pradesh of India. The habitat ecology, distribution and conservation status are briefly discussed in this study. This new species is apparently resembled to Crotalaria albida B. Heyne ex Roth. (Nov. Pl. Sp., 1821:333) but shows a definite difference by showing a combination of vegetative morphology, inflorescence architecture and floral characters.
Taxonomic updates in Brazilian species of Croton sect. Lasiogyne (Euphorbiaceae): new synonyms and lectotypifications

Authors: ROSSINE YURI , MELO ANDRÉ LAURÊNIO DE , ATHIÊ-SOUZA SARAH MARIA , SALES MARGARETH FERREIRA DE
Published: March 2021

An update for the New World Croton sect. Lasiogyne is presented here. The names Croton subcompressus and C. rufo-argenteus are recognized as synonyms of C. compressus and C. tricolor, respectively. An issue between the names C. macrocalyx and C. janeirensis is resolved. In addition, lectotypes for 11 names are designated.
Lectotypification of the name Agrostis ventricosa Gouan (Poaceae)

Authors: SCOPPOLA ANNA , BANFI ENRICO
Published: March 2021

Gastridium ventricosum (Poaceae) is the currently accepted name of Gouan’s Agrostis ventricosa, whose previous unclear type designation is briefly discussed and superseded. All relevant sources, specimens, illustrations, and the author’s relevant correspondence are carefully evaluated, the original material and possible type specimens are thoroughly discussed for the purpose to fix the precise taxonomic application of the name. We have chosen as the best admissible lectotype a newly discovered, well-preserved specimen enclosed in a letter sent by Antoine Gouan to Carl Linnaeus in 1761. This letter, Ref. L2998, is preserved in the Linnean Society of London’s collections (LINN) and was drawn up a year before the publication of the species name.
Subspecies of Pleurota bicostella (Clerck, 1759) revisited and descriptions of nine new species in the P. bicostella species group (Lepidoptera: Gelechioidea: Oecophoridae: Pleurotinae)
Authors: TABELL JUKKA , WIKSTRÖM BO , MUTANEN MARKO , BRUCKNER HARALD , SIHVONEN PASI
Published: March 2021

The identities of five subspecies of Pleurota bicostella (Clerck, 1759) are studied, and each is raised from subspecies to species: P. andalusica Back, 1973, stat. nov.; P. aragonella Chrétien, 1925, stat. rev.; P. asiatica Back, 1973, stat. nov.; P. illucidella Chrétien, 1915, stat. rev.; P. lepigrei Lucas, 1937, stat. rev. Nine new Pleurota species which all belong to the P. bicostella species group are described: P. agadirensis Tabell, sp. nov.; P. aprilella Tabell, sp. n.; P. karsholti Tabell, sp. nov.; P. kullbergi Tabell, sp. nov.; P. monochroma Tabell, sp. nov.; P. murina Tabell, sp. nov.; P. paragallicella Tabell, sp. nov; P. phaeolepida Tabell, sp. nov., all from Morocco; and P. dalilae Tabell, sp. nov. from Tunisia. Adult males and females, and their genitalia are illustrated. DNA barcodes of the aforementioned species are compared with those of all other Pleurotinae available to us in the BOLD database. Each of the presented and barcoded species has a unique BIN (Barcode Index Number).
A new species of Procestus Townes (Hymenoptera: Ichneumonidae: Banchinae) from Brazil
Authors: HERRERA-FLÓREZ ANDRÉS FABIÁN , PENTEADO-DIAS ANGELICA
Published: March 2021

A new species of Procestus Townes, 1970 is described from Brazil. An identification key to all known species is provided. Figures of the holotypes of Procestus nabis Townes, 1970 and P. simplex Townes, 1970, and a paratype of P. pammae Ugalde & Gauld, 2002 are included.                Procestus nabis and P. simplex are redescribed.