bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Dva moguća fonološka tumačenja prozodijskoga sustava u cavtatskome govoru
Authors: Brozović Dalibor
Published: August 2017

Današnji cavtatski govor reprezentativniji je predstavnik dubrovačkoga poddijalekta nego sadanji urbanizirani i donekle izmiješani govor u samome Dubrovniku. Starija je dijalektologija tvrdila da u dubrovačkome poddijalektu novoštokavski kratkouzlazni naglasak u penultimi ispred kratkoga završnog vokala prelazi u dugouzlazni (vòda > vóda), a u istočnom dijelu poddijalekta prelazi u istoj poziciji trosložnih i višesložnih riječi u kratkosilazni (dobròta >dobrȍta). U raspravi se otkriva da se zapravo radi o dvama specifičnim alofonima kratkouzlaznoga prozodema (vǒda, dobrőta).
O jeziku
Authors: Užarević Josip
Published: August 2017

U članku se o jeziku razglaba s obzirom na tri njegove protege (dimenzije): posredničku (medijalnu), umjetničku i nacionalno-kulturnu. S obzirom na prvi moment, jezik se pokazuje kao "medij medija" jer ne samo da upija i obuhvaća sve druge medije, nego kao svoje normalno stanje uključuju i autorefleksivnu relaciju (odnos prema sebi kao mediju). To mu, među ostalim, omogućuje da iskaže Ja (subjekt iskazivanja) te da afirmira paradoks kao vlastitu bit. Druga protega - umjetnička uporaba jezika – još očitije upućuje na njegovu paradoksalnu narav: jezik u umjetnosti transcendira sam sebe ne prestajući pritom biti jezikom. Osim toga, umjetnička uporaba jezika aktivira ("sugerira") svjetsku semantiku koja nije karakteristična za iskaze svakodnevno-pragmatičnoga jezika. Na kraju, treća protega omogućuje poistovjećivanje jezika s narodom, odnosno njihovo usko (intimno) povezivanje. Za razliku od prethodne (druge) protege, unutar koje se jezik shvaćao kao građa za književnost, ovdje se književnost razumijeva kao gradbeni element nacionalnoga jezika (svijesti, kulture, povijesti, života). Dakle, u svim trima protegama jezik očituje svoju vjerojatno najvažniju moć ili sposobnost – svjetotvornost.
Tvorba i karakteristike trpnih glagolskih pridjeva u ruskom i hrvatskom jeziku (uz osvrt na pojam infinitivne osnove)
Authors: Levačić Tomislav
Published: August 2017

Od četiriju ruskih glagolskih pridjeva samo jedan od njih ima oblik adekvatan(po tvorbi i značenju) jednomu od hrvatskih glagolskih pridjeva. Kontrastivno se prati sufiksalna tvorba hrvatskog trpnog pridjeva i ruskog trpnog pridjeva, prošloga vremena. Dat je i sažet prikaz ostalih triju ruskih participa.
Recepcija Karnarutića u mađarskoj književnosti
Authors: Lőkös István
Published: August 2017

U recepciji Karnarutićeva opusa, prije svega njegova epa Vazetje Sigeta grada, u mađarskoj književnosti razlikuje se nekoliko faza: parafraziranje dijelova hrvatskog epa u epu Nikole Zrinskoga; stručne analize Karnarutićeva epa i njegova utjecaja na ep Nikole Zrinskoga u radovima mađarskih povjesničara književnosti; prijevod Karnarutićeva epa na mađarski 1956. godine.
Die Ballade und die Zensur im Illyrismus und im Biedermeier
Authors: Sambunjak Zaneta
Published: August 2017

Bidermajer i ilirizam književni su pravci nastali u prilikama koje je stvorila cenzura i apsolutistička redarstvena vlast uopće. Polazeći od te činjenice u nekim smo djelima ilirizma i bidermajera ustanovili postojanje usporedivih elemenata. Međutim, vrhunac povezanosti ovih dviju književnosti pokazao se u teško prepoznatljivoj kritici tadanje vlasti i cenzure koja se skrivala u antologijskim  pjesmama iz obiju književnosti. Dapače, najbolji pjesnik bidermajera, Nikolaus Lenau, u baladi "Die Drei" progovara alegorijski istodobno i o Slavenima i o cenzuri. U tome ga slijede Stanko Vraz i Ljudevit Vukotinović svojim antologijskim baladama.
Lirski prepjevi P. A. Kazalija
Authors: Košutić-Brozović Nevenka
Published: August 2017

U uvodnom dijelu studije daje se kratak osvrt na sudbinu Kazalija za života i po smrti, iznimno punu sukoba između njegove pjesničke i pomalo bohemske naravi te crkvene i činovničke sredine u kojoj se nije snalazio. Posebno se ističe njegova za ono doba vrlo solidna književna naobrazba, njegovo dobro poznavanje stranih jezika i slabo vladanje hrvatskim, što je rezultiralo djelima koja su se  tematski i idejno uklapala u suvremene trendove europskog romantizma, ali izražajno nisu bila na odgovarajućoj umjetničkoj razini. Isto vrijedi i za njegove hrvatske prepjeve europske lirike, malobrojne u odnosu na njegove što hrvatske što talijanske objavljenje i neobjavljene prijevode epske i dramske poezije (Homer, Shakespeare, Milton, Byron). Istaknimo usput da  bi njegovi prijevodi na talijanski, jezik kojim je nesumnjivo bolje vladao nego hrvatskim, svakako zahtijevali ozbiljniju obradu želimo li donijeti objektivan sud o Kazalijevim prevodilačkim sposobnostima. Ovdje se pak taj sud donosi samo na temelju četiriju kratkih hrvatskih lirskih prepjeva s engleskoga (Byron, Longfellow), francuskoga (Hugo) i njemačkoga (Schiller) jezika.
Hrvatice u biografskom rječniku "Donne illustri" zadranke Itale Bogdanović (1874.-1945.)
Authors: Balić-Nižić Nedjeljka
Published: August 2017

Zadarska slikarica i književnica Itala Bogdanović (1874.-1945.) pripada skupini zadarskih pisaca koji su stvarali na talijanskom jeziku, u sredini u kojoj su se stoljećima prožimale hrvatska i talijanska kultura. Iako njezino ime nije ostalo zapamćeno u povijesti književnosti, najviše zbog činjenice da su joj djela ostala  neobjavljena, svojom djelatnošću i pristupom životu dala je europski pečat zadarskoj kulturi krajem 19. i u prvoj polovici 20. stoljeća. Njezina važnost je i u činjenici da se radi o ženi-književnici, čestoj pojavi u europskoj, ali vrlo rijetkoj u okvirima zadarske i dalmatinske književnosti tog vremena. U uvodnom dijelu rada iznose se bio-bibliografski podaci o autorici i njezinoj književnoj ostavštini koja se čuva u rukopisima Znanstvene knjižnice u Zadru, a sastoji se od jedne drame, zbirke pjesama, autobiografije i rječnika Donne illustri (1915.-1917.) s biografijama 900 slavnih žena svih vremena iz cijelog svijeta. Analizom dijelova rječnika posvećenih slavnim Hrvaticama i ženama s istočne jadranske obale, pokušavaju se otkriti djela dotadašnje dalmatinske historiografije koja su mogla poslužiti kao izvori podataka, te naglašava važnost koju uvrštavanjem u rječnik Itala Bogdanović daje hrvatskim književnicama u kontekstu stoljetnih hrvatsko-talijanskih kulturnih prožimanja i općenito povijesti europske i svjetske kulture.
Antimodernistički modernist
Authors: Kravar Zoran
Published: August 2017

U članku se analizira Nazorova pjesma "Uskrs", objavljena u Novim pjesmama (1913), pri čemu se težište stavlja na njezine uočljive veze s jednom od nacionalističkih ideologija aktualnih u hrvatskom društvu između 1900. i Prvoga svjetskog rata. Ukazuje se i na usklađenost njezine poetske kakvoće s njezinim ideologičnim iskazima, a na kraju se njezin nacionalistički elan dovodi u vezu s  antimodernističkim svjetonazorima karakterističnim za kulturu europskoga esteticizma.
Tematska, strukturalna i narativna obilježja romana "U mraku" Ilije Jakovljevića
Authors: Musa Šimun
Published: August 2017

Roman U mraku, kao najzrelije djelo Ilije Jakovljevića, objavljen je 1945. godine, a govori o gradu Mostaru zahvaćenom psihozom nadolazećeg Prvog svjetskog rata. Istina, taj rat više odjekuje, nego se izravno događa u Mostaru. I, unutar tog općeg, socijalno-političkog određenja, odvija se jedna intimna, ljubavna drama u vidu ljubavnog trokuta. Struktura romana je uistinu znalački građena i s obzirom na glavne i sporedne likove, i s obzirom na kompoziciju djela kao i na uži i širi ambijent odvijanja radnje. Naročite odlike ovog romana vide se u pripovjedačkim tehnikama, gdje se oblici monologiziranja pokazuju kao najčešći i stilski najefektivniji narativni oblici.
Čabrajčevi književnokritički zapisi u ozračju poezije i znanosti
Authors: Dorkin Mladen
Published: August 2017

U radu autor daje iscrpni pregled Čabrajčevih viđenja velikih imena hrvatske kulture: književnih znanstvenika, kritičara i pjesnika (Štefanić, Barac, Frangeš, Marjanović, Nazor, Cesarić), a tu su i dva priloga vezana za europsku književnost, esej o Stendhalu i "Osjećaj prirode u književnosti srednjega vijeka". Svaki je prilog  u Čabrajčevoj interpretaciji tema za sebe; zanimljiv i originalan, kako optimumom književnoteorijskog jezika i bogatstvom književnopovijesnog sadržaja, tako i suptilnim analizama kritičkih i poetskih tekstova; a sve to oblikovano sigurnim Čabrajčevim stilom u kome se sretno isprepleću poezija i znanost.
Problemi prijevoda pripovijesti "Đavao" Marine Cvetajeve
Authors: Vidić Adrijana
Published: August 2017

U radu se pokušalo skrenuti pažnju na nekoliko problema, odnosno  problemskih kategorija koje se pojavljuju pri prijevodu s ruskog jezika na hrvatski na primjeru autobiografskog teksta Marine Cvetajeve. Rad ne nastoji biti dijelom određenog teoretskog okvira ili donijeti neke smjernice na ovom polju nego prikazati prijevod kao proces s etapama – od detektiranja problema, preko domišljanja mogućnosti adekvatnog prijevoda do izbora optimalnog među njima.  Problemi vezani uz taj tekst su podijeljeni u pet proizvoljnih problemskih kategorija. Prva od njih bavi se autoričinim neologizmima i mogućnostima prevoditeljskih iznalaženja. Druga ima za cilj ukazati na različite varijante prijevoda jedne riječi koja nema jednak gramatički rod u dvama jezicima, ovisno o njenoj funkciji. Treća dodaje nekoliko primjera vezanih uz uvijek aktualnu temu  nemogućnosti kulturne prevodivosti te pokazuje put dokompromisnih rješenja. Dvije konačne se bave rimom u prozi i ortografskim problemima.
Akademik Branimir Glavičić, učitelj, znanstvenik, prevoditelj. O 80. Obljetnici života
Authors: Lončar Milenko
Published: August 2017

Povodom osamdesetgodišnjice života akademika Branimira Glavičića ukratko je prikazan njegov život i rad. Glavna područja zanimanja su mu homerologija te hrvatski i europski latinizam. Najvažnije su mu rasprave o Homerovu i Hesiodovu stihu, versiﬁkacijihrvatskih humanista, o čemu je napisao i sintezu, i o brojnim problemima Marulićevih tekstova. Prevodilački rad obuhvaća Hesioda, Homerove himne, glavninu Marulićevih latinskih djela, čijih je opera omnia bio i glavni urednik, zatim Jakova Bunića, Ruđera Boškovića, srednjovjekovnu kroniku Obsidio Iadrensis, a upravo radi na Apoloniju s Roda. Pri tome treba posebno istaknuti da daktilske pjesnike prevodi u stihu originala. Sudjelovao je u radu brojnih simpozija u zemlji i inozemstvu (Francuska, Italija, SAD). U struci njegov je rad izvrsno ocijenjen, a za nj je dobio i brojne nagrade i priznanja.Na studiju latinskog i grčkog prof. Glavičić predavao je i još uvijek predaje gotovo sve glavne predmete, osobito one iz povijesti latinskog jezika i metriku, a na postdiplomskom iz lingvistike Hrvatski latinitet, ističući se metodičnošću i jasnoćom izlaganja.
Ambo florentes aetatibus ...
Authors: Skračić Tomislav
Published: August 2017

Iznose se sjećanja slavljenikova studenta na rad akademika Branimira Glavičića.
Bilješke o naglasku Kašićeve gramatike
Authors: Kapović Mate
Published: August 2017

U članku se govori o naglasnom sustavu u gramatici Bartola Kašića. Autor tvrdi da se iz Kašićeva načina bilježenja naglasaka ne može izvući zaključak da je posrijedi tronaglasni sustav. Govori se o načinu Kašićeva bilježenja naglasaka, a pogotovo o "knjiškom" povlačenju naglaska u riječima poput gláva. Zatim se navode razne zanimljive pojave iz Kašićeve akcentuacije, ponajprije arhaizmi, ali i inovacije. Posebno su zanimljivi Kašićevi oblici govoru, hoyu u prezentu n. p. c i stari naglasak inﬁnitiva kao mocchìchiu koji danas u čakavskom nije nigdje očuvan. Kašićev se naglasak uspoređuje s naglaskom današnjega paškoga govora i naglaskom drugih hrvatskih govora.
Jezične značajke mjesnoga govora Orbanići
Authors: Pliško Lina
Published: August 2017

Na zemljovidu Istre niz je naselja istoga imena. Takvi su "imenjaci" i tri naselja imenom Orbanići. U ovome radu iznosimo alijetetne, alteritetne te arealne fonološke, morfonološke te neke morfološke osobitosti mjesnoga govora Orbanići u općini Marčana. Mjesni govor Orbanići prema istraživanim jezičnim činjenicama pripada jugozapadnom istarskom ili štakavsko-čakavskom dijalektu.
Istrorumunjske etimologije v.: pčelarstvo
Authors: Filipi Goran
Published: August 2017

U članku se raspravlja o 16 pojmova koji se tiču pčelarstva u istrorumunjskim idiomimakoje smo prikupili na terenu uglavnom tijekom anketiranja za IrLA, a i kasnijim naknadnim provjerama. Uz prikupljene se termine dosljedno navode i slični ili isti oblici iz ir. leksičkih repertoara koje imamo na raspolaganju. Uz svaki se naziv daje i etimologija do koje se dolazi usporedbom oblika u okolnim govorima, čakavskim, slovenskim i istromletačkim. Ako je riječ domaća, daju se i paralele u ostala tri rumunjska dijalekta. Na kraju su članka kazala: I. kazalo pojmova, II. kazalo istrorumunjskih oblika, III. kazalo čakavskih oblika, IV. kazalo rumunjskih oblika, V. kazalo hrvatskih oblika, VI. kazalo slovenskih oblika, VII. kazalo oblika u drugim idiomima, VIII. kazalo etimona.
Semantička adaptacija ruskih posuđenica u hrvatskom jeziku od 1945. do 2000. godine
Authors: Radčenko Marina
Published: August 2017

U radu se analizira proces semantičke adaptacije ruskih leksema u hrvatskom jeziku nakon Drugog svjetskog rata. Na temelju suvremene teorije jezika u kontaktu raščlanjuju se primarne i sekundarne promjene značenja ruskih posuđenica u hrvatskom jeziku. U fazi primarne adaptacije značenje riječi ruskoga podrijetla može ostati nepromijenjeno (nulta semantička ekstenzija), može se smanjiti njegov broj i može se suziti njegovo značenjsko polje. U fazi sekundarne adaptacije dolazi do proširenja značenja ruske posuđenice u broju ili u polju značenja, te do promjena vezanih uz elipsu i pejorizaciju.
Milan begović kao kazališni kritičar i teatrolog
Authors: Sapunar Andrea
Published: August 2017

Milan Begović je sustavno pratio kazališni život u svim sredinama gdje je boravio, u Splitu, Zadru, Beču, Hamburgu, te napose u Zagrebu, redovito pišući kritike kazališnih predstava koje je gledao. U razdoblju od 1904. do 1944., dakle u razdoblju od puna četiri  desetljeća, u brojnim su hrvatskim novinama i časopisima objavljeni njegovi kazališnokritički tekstovi koji rječito govore o piščevu kritičkom odnosu prema kazališnim zbivanjima. Osim u hrvatskoj periodici Begović je o kazališnim ljudima i događajima, napose hrvatskim, pisao i u njemačkim, austrijskim, talijanskim i srpskim časopisima i novinama, doprinijevši tako poznavanju hrvatske kazališne umjetnosti izvan nacionalnih granica. Begović je autor gotovo dvije stotine kazališnokritičkih tekstova, ali i različitih drugih kazališnih osvrta, polemika, portreta kazališnih umjetnika, te teatroloških članaka, pa taj, do sada manje poznati dio bogatog stvaralačkog opusa Milana Begovića, ujedno nedvojbeno predstavlja istaknutog dramskog pisca kao nezaobilaznu i osebujnu ličnost u krugu hrvatske kazališne kritike prve polovice XX. stoljeća.
Hrvatski velikosrbi – Danko Angjelinović
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Danko Angjelinović je s većinom svoje braće pripadao onom naraštaju hrvatskih pisaca i političara koji su se u Dalmaciji vrlo odlučno suprotstavili Austriji u doba oko Balkanskih ratova. Za razliku od većine tih ljudi koji su se poslije rata orijentirali hrvatski ili su bili Jugoslaveni hrvatskog tipa kao Milan Marjanović, Angjelinović je prionuo uz jugoslavenstvo srpskog tipa i u tom je držanju ustrajao i poslije Drugog svjetskog rata, pa je to mogao biti jedan od razloga zbog kojih on nije proganjan poslije 1945. kao većina sudionika hrvatskog otpora protiv talijanske okupacije koji su poslije 1945. ubijeni, bačeni u tamnicu ili su morali bježati. Angjelinović je bio pisac sa uočljivim odrazima nadrealizma, ali je njegova poezija često rodoljubno-jugoslavenska što je znatno umanjilo njezinu vrijednost. On je književno preživio Drugi svjetski rat zahvaljujući prije svega Živku Jeličiću čija je riječ s okusom službenosti dala podršku Angjelinoviću.
Kršćanske hrvatske novine
Authors: Hajszan Robert
Published: August 2017

Okolnosti povraćanja časopisa za Hrvate, Kršćanskih hrvatskih novin, zečele su se ljeta 1922. kada je Austrija anektirala zapadnu Ugarsku (današnje Gradišće). Pokidob Hrvati u novoj domovini Gradišću nisu kanili zgubiti svoj identitet, na začetku su teško se adaptirali.Zato je bilo jako važno da je Martin Meršić st., doajen tadašnje gradišćanskohrvatske zajednice, najprzeo peljačtvo i "voćkao" svoje subrate, političare i ostale intelektualce. Zahvaljujući njemu, Hrvati u Gradišću su na području gospodarstva, narodne i stranačke politike, ali i novinarstva napridovali, učvrstili svoju poziciju u novoj domovini, i očigledno ojačali.Povraćanje novin, ovput Kršćanskih hrvatskih novin, je bila ideja Martina Meršića st. Kot urednik je postavljen 27-ljetni mladi duhovnik Ignac Horvat, ki je zapravo bio prisiljen najprzeti redakciju. Horvat se je naučio čuda o novina kot organizator, takaj u jezičnom smislu. Nastat će najvažniji književnik Hrvatov u Gradišću, takaj kalendarac, jezikoslovac, prosvjetitelj naroda i najprivatelj kulturnih zbivanj med Hrvati u Gradišću.
Autobiografski diskurs Julienne Eden Bušić
Authors: Knežević Sanja
Published: August 2017

Knjigu Ljubavnici i luđaci (1995) Julienne E. Bušić u tajnosti je pisala tijekom svoga boravka u američkom zatvoru, kako bi sačuvala vjeru, sjećanja, identitet. I koliko god sporo prolazili njezini robijaški dani ni ona, a ni njezin suprug Zvonko Bušić, nisu mogli pretpostaviti kolika će biti njihova konačna razdvojenost. Pune trideset i dvije godine. Živeći u vjeri da samo stvaranjem može održati vatru svoga ognjišta ljubavi, Julienne se Bušić u svojoj novoj prozi Tvoja krv i moja (2008) poput izvorne Penelope upušta u tkanje teksta. Koliko niti, toliko slojeva čitanja – autobiografsko, simboličko, fenomenološko, filozofsko, i prije svega žensko. Kroz prizmu prve i posljednje dimenzije romana – autobiografske i ženske (a prva je imanentna drugoj) – nastojat ću ga interpretirati. U tom smislu interpretaciju sam raslojila u četiri rukavca: struktura teksta, poimanje dimenzije vremena, problematiziranje zbilje, intertekstualne diskursne igre i načelo ostvarivanja identiteta.
Ivo Andrić. U povodu 50. obljetnice dodjele Nobelove nagrade
Authors: Musa Šimun
Published: August 2017

Riječ je o književniku Ivi Andriću u povodu 50. obljetnice dodjele Nobelove nagrade za književnost.
Naša Olja
Authors: Matek Šmit Zdenka
Published: August 2017

Iznose se podatci iz života i rada profesorice Olge Ostrogorski-Jakšić i sjećanja njezine bivše studentice.
O naglasku u staroštokavskom slavonskom dijalektu
Authors: Kapović Mate
Published: August 2017

U članku se govori o današnjem naglasku u staroštokavskom slavonskom dijalektu na osnovi vlastitih terenskih istraživanja. Prikazuju se neke opće naglasne karakteristike suvremene posavske, odnosno staroštokavske slavonske, akcentuacije, a zatim se ukratko opisuju naglasni sustavi sedamnaest slavonskih govora. Uz osnovne naglasne karakteristike, usput se daju i druge, poglavito fonološke, informacije. Navode se i neke zanimljivosti koje se tiču smjenbenoga naglaska. Skupljena se građa uspoređuje s Ivšićevom te se ukazuje na neke pogreške u njegovu "Današńem posavskom govoru".
Marijanska pučka blagdanska imena na dubrovačkom području
Authors: Vulić Sanja
Published: August 2017

U radu se opisuju pučka imena blagdana Gospe Karmelske, Gospe od Anđela, Gospina Pohoda sv. Elizabeti, Gospe od Krunice, Gospe Snježne, Gospe od Zdravlja, Gospe Lurdske, Gospe Fatimske, Imena Marijina, Gospe od Sedam Žalosti, Bezgrješnoga Začeća, Velike Gospe, Male Gospe i nekih lokalnih svetkovina. Uglavnom se razmatraju pučka blagdanska imena koja sam prikupila osobnim terenskim istraživanjem u samom gradu Dubrovniku, u Postranju u Župi dubrovačkoj, u Trpnju i Orebiću na Pelješcu te na otoku Lastovu, a manjim dijelom u drugim mjestima. Uz pučka blagdanska imena koja sam preuzela iz djela drugih autora uvijek sam navela izvor. Na temelju količine, raznovrsnosti, intenziteta uporabe i ukorijenjenosti u vjerničkom puku, nameće se zaključak kako su marijanska pučka blagdanska imena na dubrovačkom području nedvojbeni pokazatelji velike privrženosti Gospi.
Innovative processes in the lexis and grammar of the Russian Internet language
Authors: Benyuminovich Radbil Timur
Published: August 2017

The paper deals with innovative processes in the lexis and grammar of contemporary Russian on the materials taken from the Internet, which is a specificarea of communication. The communicants relate the problem of capturing the language anomaly mechanism in the speech practice of contemporary society to a search of new possibilities for solving certain communication, expressive and aesthetic tasks of communication process.
Neke značajke zamjeničke strukture u ruskom i hrvatskom jeziku
Authors: Levačić Tomislav
Published: August 2017

U članku se daje sažet poredbeni pregled zamjeničke paradigme dvaju srodnih slavenskih jezika. U semantičkoj klasifikaciji zamjenica najznačajnija razlika je ta što u ruskom postoji termin određene zamjenice (определительные местоимения), dok se u hrvatskom zamjenice ovoga tipa ubrajaju u neodređene. U hrvatskom također ne postoji termin odrične zamjenice (отрицательные местоимения), te se i ove ubrajaju u neodređene. Druga zanimljivost je da u kosim padežima ličnih zamjenica za 3. lice jednine i množine u ruskom nije, kao u hrvatskome, svuda ostvareno н [n'] na početku kosih padeža (što potječe s kraja bivših triju prijedloga), nego postoji pravilo: kada se kosi padež upotrebljava s prijedlogom (bilo kojim), na početku ima н [n'], a kada se upotrebljava bez prijedloga, tada je bez njega.
Život posvećen dječjoj književnosti. In memoriam Ivo Zalar (24. veljače 1927. – 1. listopada 2010.)
Authors: Knežević Sanja
Published: August 2017

Život posvećen dječjoj književnosti.
Heretik i sanjar. U sjećanje na akademika Flakera (Białistok, 24. srpnja 1924. – Zagreb, 25. listopada 2010.)
Authors: Matek Šmit Zdenka
Published: August 2017

Heretik i sanjar. U sjećanje na akademika Flakera.
Julije Derossi (Trogir, 9. srpnja 1928. – Zadar, 28. studenoga 2010.)
Authors: Kovačević Mate
Published: August 2017

Julije Derossi (Trogir, 9. srpnja 1928. – Zadar, 28. studenoga 2010.).
Strenna dalmata i "ilirska" pučka epika
Authors: Tomas Valter
Published: August 2017

U prvom dijelu rada obrađuje se Strenna dalmata sa stanovišta njeneprogramske orijentacije u odnosu na preporodno razdoblje u kojem ovajnovogodišnji almanah izlazi. Autor se posebno osvrće na suradnike zbornika ali i na narav i značenje njihovih prinosa u danom povijesnom trenutku. U drugom se dijelu rada, na primjeru narodne pjesme "Smrt Marka Kraljevića", na svim jezičnim razinama nastoji komparativno-kontrastivnom analizom ustanoviti koliko je Nikola Tommaseo svojim talijanskim prijevodom iz četrdesetih godina XIX. stoljeća uspijevao "ilirsku" pučku epiku približiti talijanskom čitaocu, a kako je i u kojoj mjeri u ovom zborniku, u odnosu na svog filološkog i inog mu uzora, to učinio Ivan Franceschi.
Pisma Franje Račkoga u Prag pisma Franje Račkoga františeku palackom, Josefu Jirečeku i Aloisu Vojtěhu Šemberi
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Dopisivanje opsiže razdoblje od 1858 do 1889. Rački piše kao siromašni intelektualac iz politički jedva definirane zemlje. Pisao je pisma najprije iz Rima gdje je istraživao srednjovjekovne hrvatske putopise. Njegov boravak u inozemstvu plaćao je rodoljubni biskup u Đakovu J. J. Strossmayer. Rački je pisao češkom rodoljubu, ocu češke nacije Františeku Palackom koji je bio naklonjen Hrvatima i hrvatskim preporodnim gibanjima, a ta gibanja slijedila su češki preporod sa oko četrdeset godina zakašnjenja. U Palackom je Rački našao prijatelja punog razumijevanja. Onda nalazimo Račkoga kao visokog činovnika koji se bavi izgradnjom hrvatskog znanstvenog aparata. On je k tome i predsjednik tada Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti koji organizira i hrvatsko školstvo i u tim stvarima obraća se za pomoć Josefu Jirečeku činovniku bečkog ministarstva koji mu je pomogao da novoosnovano Sveučilište Franje Josipa u Zagrebu, glavnom gradu Kraljevine Hrvatske-Slavonije koja je dobila priznanje Nagodbom 1868. dobije i dva profesora iz Praga.Rački je potom pisao pisma Aloisu V. Šemberi jer je želio kupiti knjižnicu njegovog pokojnog oca koji je bio liječnik. Nije uspio i slijedio je sukob s nekim vladinim nadleštvima, a Rački se trudio da nađe punomoćnika što će nabaviti egiptološku zbirku domaršala baruna Alexandera Kollera s novcem đakovačkog biskupa Strossmayera i grofice Elisabete Drašković.
Istraživanje dramske forme u dramama Ivane Sajko
Authors: Gospić Ana
Published: August 2017

U radu se analizira dramski opus suvremene hrvatske spisateljice Ivane Sajko, prvenstveno iz perspektive njezinog poigravanja, propitivanja i eksperimentiranja s dramskom formom, kao jednom od najvažnijih stilskih odrednica ove dramatičarke. U tom se smislu unutar njezina opusa može razlučiti razvojni put: dok tekstovi objavljeni u zbirci Smaknuta lica (2001) još uvijek zadržavaju dramsku formu, iako i u njima izostaju neke tipične dramske kvalitete, u sljedećoj zbirci Žena-bomba (2004) dramska je forma posve dekonstruirana i pretočena u svojevrsni hibridni tekst na tragu tzv. postdramskog kazališta. Posebna se pozornost posvećuje ulozi didaskalijskog teksta koji autorica na različite načine inovativno koristi kao i uvođenju autorskog ja kao lika, što je tradicionalno bilo dosljedno isključeno iz dramskih tekstova. Navedeni se elementi dovode u svezu s karakterističnim obilježjima postdramske poetike.
Tolstoy's (auto)biographicality
Authors: Hajnády Zoltán
Published: August 2017

The object of the present study is to examine specific relations between the(auto)biographicality which appears in Lev Tolstoy’s early writings and the self-analysing subject in the autobiographical text, which may be used as a code for the interpretation of his later works. The organizing force that underlies the structure of his mature works can also be found in its earliest beginning in Tolstoy’s early writings . It includes some basic features such as parallel and counterpunctual devices of construction, Tolstoy’s intention to present situations in their many-sidedness and describe phenomena in their dialectic development from being to becoming, an attempt at individualization as well as generalization and the unity of immanence and transcendence. What, however, is characteristic of Tolstoy’s heroes inspired by some autobiographic details is not mere self-referentiality and self-reflection but the search for an answer to the question about what makes human existence understandable, since understanding oneself means understanding existence, and understanding existence means understanding oneself and others.
Morfologija mitskog čudovišta
Authors: Levanat-Peričić Miranda
Published: August 2017

Ovaj rad polazi od pretpostavke da se arhetipska otpornost mitskog čudovišta temelji na građi njegova tijela koje je ujedno i tijelo kulture koja ga je kreirala. Naime, u opreci prirode i kulture, tijelo čudovišta predstavlja kulturu. Ta uloga mu pripada, ne samo zato što se ono, za razliku od visokomimetičkog obrasca junaka, u prirodi ne potvrđuje, nego u prvom redu stoga što je život čudovišta autohtoni proizvod svijeta književnosti i što su temelje alternativnih svjetova mogla postaviti jedino bića koja izviru iz mašte, netaknuta zakonima zbilje. U prvom dijelu ovog rada analizira se morfologija izabranih čudovišta kao temelj za daljnje izlaganje morfologije kulture koja ih proizvodi. Kriterij reprezentativnosti junaka koji je u sukobu s određenim čudovištem, reducirao je prikaz na 31 primjer čudovišta izabranih iz 14 drevnih predaja. Tablični morfološki prikaz daleko je od sveobuhvatnog; izostavljena su sva reprezentativna čudovišta koja u određenoj kulturi nemaju rivala, kao i brojne predaje za koje nije bilo dovoljno pouzdanih izvora. U drugom dijelu rada, polazeći od izlaganja morfologije, razmatra se odnos estetske, etičke i ontogenetske dimenzije čudovišnog, te se analizira njegova psihološka i ideološka funkcija. Na kraju se nudi definicija čudovišta utemeljena na prethodno obrazloženim proturječjima mitskog fenomena čudovišnosti.
Osvrt na prozodijski sustav moliškohrvatskoga govora
Authors: Sammartino Antonio
Published: August 2017

U članku autor pobliže analizira neke dijelove prozodijskoga sustavamoliškohrvatskoga jezika – klitike, imenice muškoga i imenice ženskoga roda. Jezični su primjeri uzeti iz mundimitarskoga govora. Rad je temeljen na "Gramatici moliškohrvatskoga jezika", istoga autora.
Stil silbenskih dopreporodnih spomenika
Authors: Vigato Ivica
Published: August 2017

U ovom radu autor proučava stilske osobitosti tekstova nastalih na otoku Silbi u razdoblju od 1613. do 1808. godine. Svi tekstovi pripadaju administrativnom funkcinalnom stilu, osim knjižice teološkoga sadržaja (Libar) koji je zasićen govorničkim stilskim izražajnim sredstavima. Autor zaključuje da je stil silbenskihdopreporodnih spomenika uvjetovan svrhom pisanja iz koje proizlaze i stilske osobitosti pojedinoga teksta, a uočeno miješanje različitih stilova unutar istoga zapisa objašnjava time što se podatci u spomenicima nisu bilježili u unaprijed zadane obrasce te su pisari nesvjesno unosili i neka subjektivna zapažanja upravo koja čine ove tekstove osobitim.
Verbalisierung der Kategorie der Possessivität und die Semantik sprachlichen einheiten: prototipische Konstruktionen mit dem Verb "Imet'"
Authors: Milovanova M. B.
Published: August 2017

In diesem Artikel wird die universale Kategorie der Possessivität dargestellt. Am Beispiel des Verbs „imet’“ werden die prototypischen Situationen des Besitzens im Russischen, Deutschen und Tschechischen untersucht. Von einem diachronischsynchronischen Ausgangspunkt aus werden einige Besonderheiten der Repräsentation verschiedener Situationen des Besitzens in nahverwandten und nicht nahverwandten Sprachen analysiert.
Hrvatska u europskim savezima u pismima Franje Račkoga i Josipa Jurja Strossmayera Louisu Legeru
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti otpočela je sa zamjenom publikacija s Institut de France 1869., nakon priznanja Hrvatske kao Kraljevine Hrvatske-Slavonije, poslije gotovo jednog stoljeća polemike s Mađarskom koja je smatrala da je Hrvatska Pars adnexa, a ne regnum socium Sacrae coronae. Tada je Franjo Rački kao predsjednik Akademije otpočeo dopisivanje s francuskim slavistom Louisom Legerom zbog zamjene publikacija; a Rački mu je preporučo i da nešto napiše o Hrvatskoj i o publikacijama Akademije. Rački je vidio srdačni savez između Francuske s jedne strane te Češke i Hrvatske s druge, što je bila posljedica ujedinjenja Njemačke, koje je izazvalo strah kod Račkoga i kod JosipaJurja Strossmayera. Rački je bio povjesnik, Strossmayer političar, a obojica su preporučala Legeru stvaranje političkog saveza i fronte za zaštitu od bojovnoga njemačkog i mađarskog nacionalizma.
Olga Ivezić-Lozančić – Rosanda (nepoznati prilog pučko-popularnoj tradiciji hrvatske književnosti)
Authors: Bošković Ivan
Published: August 2017

Olga Ivezić Lozančić – Rosanda u književnosti je nepoznato ime. Iako je napisala mnoštvo članaka i sastavaka, današnjoj književnosti zanimljiva je tek po fragmentima svoga dnevnika te povijesnoj pripovijesti "Imota". Dok u dnevničkim fragmentima izražava teret ženstva i osobnih proživljavanja i nemira, u "Imoti" obrađuje temu borbe naroda protiv osmanlijskog neprijatelja, koristeći se poznatimideologemima i mitologemima turkofobije te rekvizitima narativne kombinatorike karakteristične za pučko-popularnu i prosvjetiteljsku književnu baštinu između dvaju ratova.
O tobožnjoj neutralizaciji kratkih naglasaka u hrvatskom
Authors: Kapović Mate
Published: August 2017

U radu se kritiziraju tvrdnje određenih hrvatskih fonetičara o tendenciji neutralizacije dvaju hrvatskih kratkih naglasaka. Autor pokazuje da takve tvrdnje nisu točne, analizirajući argumente koji se navode toj tezi u prilog. U radu se kritiziraju sociofonetska istraživanja dotičnih fonetičara kao irelevantna i oblikovanatako da je već a priori jasno da se njima ne može ništa dokazati. Također, dokazuje se da argumenti o neutralizaciji naglasaka u Benešićevu rječniku ne stoje. Autor zaključuje da nema nikakvih dokaza za tendenciju neutralizacije kratkih naglasaka u hrvatskim štokavskim dijalektima.
Sintaktičke funkcije dugih i kratkih pridjeva u ruskom jeziku
Authors: Krneta Vesna
Published: August 2017

Mnogobrojni opisni pridjevi u ruskom jeziku imaju dva oblika: dugi (određeni) i kratki (neodređeni). Dugi oblik - novi, nova, novo; kratki oblik - nov, nova, novo. Kratki pridjevi razlikuju se od dugih pridjeva po morfološkim osobinama (ne sklanjaju se, već samo imaju rod i broj) i sintaktičkim funkcijama (ne upotrebljavaju se u funkciji atributa). Dugi oblici nazivaju se atributivnima, a kratki predikativnima. Kratki oblici u rečenici imaju funkciju predikata. Dugi su pridjevski oblici u funkciji atributa i predikata. Kratki su oblici u pravilu svojstveni književnom jeziku. Međutim, postoje slučajevi kad je upotreba kratkoga oblika pridjeva u funkciji predikata obvezna u svim stilovima jezika, naprimjer: kratki pridjev izražava stanje u određenom trenutku ili u određenim uvjetima (Danas je ona bolesna.). Kratki pridjevski oblik u predikatu se upotrebljava uz objekt kojim se ograničava ili precizira značenje (Kći je slična ocu.). S kratkim pridjevima upotrebljavaju se zamjenički prilozi kako; tako, ovako (Kako je ona lijepa! Zimska noć je tako duga.) Navest ćemo i nekoliko primjera koji dokazuju da su se kratki pridjevi ranije koristili kao atributi: средь бела дня, по белу свету, на босу ногу.
Prominent Croatian writer Matija Divković and his verse "Sudac gnjevan" (on the 445th anniversary of this birth)
Authors: Fedorovskaya Natalia
Published: August 2017

This paper explores a spiritual verse, Sudac gnjevan, by the prominent Slavic enlightener Matija Divković, which had been written on the motif of a famous Latin hymn, Dies Irae (Day of Wrath). Despite the evident similarity of the subject and texture, there are marked differences between the verses. As a whole, the Latin verseconveys a Biblical story, omitting emotional aspects. The presence of generalizations and complex metaphors orientates the text for a well-educated audience. In the Slavic verse, a semantic accent falls onto man’s emotional experience. High emotionality is created by a great number of personal requests and direct speeches, which arestressed by rhetorical figures more applicable to a wide audience.
Književno breme "Našega tovara"
Authors: Levanat-Peričić Miranda
Published: August 2017

Rad polazi od analize religijski i kulturološki uvjetovanih predrasuda prema figuri magarca koje su posredno utjecale na stereotipno književno predstavljanje magarećeg lika. Dva se književna stereotipa učestalo vezuju uz lik magarca – magareća prerušavanja i magareće metamorfoze. Stereotipno prerušavanje razvijeno u basni (Ezop), kasnije je uglavnom u funkciji književnih alegorija (Lewis,Orwel) u kojima se animalističkim pogledom na svijet nerijetko prenose sociološki i kulturološki opterećene poruke. Metamorfoza ili pomagarčenje tematski otvara i pitanje identiteta i razvojna puta kojim književni lik prolazi, od grijeha i kazne do iskupljenja (Apulej). Funkcionalno, liku je magarca gotovo uvijek dodijeljena ulogasnižavanja, tj. prevođenja s visokog i duhovnog na tjelesno i nisko, što ga vezuje uz parodije i književne travestije (Fauvel, Cervantes, Shakespeare). Lik tovara u hrvatskoj književnosti prešao je književni put od jednostavne frazeološke do složenije simboličke razine. Dok se u Držićevoj Tireni slika tovara vezuje uz uvredljivu psovku ili poslovicu koja odražava predrasude o gluposti i obijesti, slojevito intertekstualno čitanje koje nudi Plač Marka Koćine o izgubljenjutovara u Zavalatici Augustina Draginića, kao i alegorijski epilij Pad s tovara Antuna Kaznačića, otkriva složenije razine funkcioniranja tovarećeg lika, pretežito u funkciji snižavanja i parodiranja žanra.Na kraju rada daje se osvrt na naturalističku novelistiku Marka Uvodića i crtice iz splitske književnosti u kojima je tovar sivac postao simbolom izgubljene težačke prošlosti toga grada. Dok u povijesnim "magarećim" žanrovima magarac ima vlastiti glas da bigovorio umjesto čovjeka o ljudskim problemima i tako posredno predstavljao ljudsko biće, u Uvodićevoj naturalističkoj novelistici, magarcu se oduzima književni glas, te ga u tekstu zastupa autorski pripovjedač. Time se, međutim, obogaćuje metaforički potencijal magarećeg lika – Uvodićev je tovar sivac obespravljeno bićekoje, ne govoreći o sebi ni u svoje ime, nijemom i gotovo metafizički uzvišenom patnjom demonstrira bestijalnost čovjeka.
Intertekstualni postupci i relacije u povijesnoj tragediji "Damjan Juda" Ante Benešića
Authors: Bilić Anica
Published: August 2017

U povijesnoj tragediji Damjan Juda Ante Benešića, objavljenoj 1905. u Zagrebu, najprije se promatraju prepoznatljivi utjecaji što su ih izvršile ličnosti iz hrvatskoga književnoga i kazališnoga života zahvaljujući čijoj je kontaktnosti i kreativnoj suradnji došlo do promatranoga dramskoga djela, potom se prelazi na utjecajidejama, građom i temom te na posljetku se s utjecaja djela i autorova umijeća prelazi na intertekstualne postupke i relacije.Povijesna tragedija Damjan Juda uspostavlja dijakronijski intertekstualni odnos s tekstovima prošlih epoha i drukčijih poetika: sa srednjovjekovnim legendama i povijesnim kronikama te žanrom viteške pasije, sa starom dubrovačkom dramskom književnošću, s usmenom književnošću, s hrvatskom povijesnom tragedijom XIX. stoljeća preuzimajući njezin stilski model i uspostavljajući intertekstualne veze s klasičnom i romantičarskom dramom, odnosno romantično-klasicističkom tragedijom. S obzirom na sinkronijsku žanrovsku intertekstualnost Benešićevu smo povijesnu tragediju stavili u relaciju prema Vojnovićevom Ekvinociju i Dubrovačkojtrilogiji. Utvrdili smo da tragedija Damjan Juda kao dramski tekst moderne potvrđuje ideologeme umjetnosti svojega vremena, usvojenost poetike umjetnih svjetova sa stiliziranom prošlošću radi konfrontacije sa suvremenošću i njezinim nesređenimrealitetom.
Fonološki i morfološki opis Kruševačkoga govora
Authors: Tomelić Ćurlin Marijana , Anić Marija
Published: August 2017

U radu se analizira govor Kruševa, mjesta smještenoga u zadarskom zaleđu. Obrađuju se pojedine fonološke i morfološke jezične posebnosti. Analiza je pokazala da govor Kruševa pripada zapadnom, odnosno novoštokavskom ikavskom dijalektu. Snimka kruševačkoga govora snimljenoga diktafonom u travnju i kolovozu 2009. godine, poslužila je kao polazište za analizu.
Odnosi Milana Begovića sa c.k. ministarstvom bogoštovlja i nastave u Beču (Begović i njemačka dramaturgija)
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Milan Begović bio je početkom XX. st. profesor na splitskoj gimnaziji. Trudio se dobiti novce i dopust kako bi otišao u Hamburg pa je pisao molbe Namjesništvu u Zadar i Vatroslavu Jagiću, tada profesoru na bečkom sveučilištu. Namjesništvo je njegove molbe proslijedilo Ministarstvu bogoštovlja i nastave u Beč koje je Begoviću bilo naklonjeno jer je on već onda bio poštovani pisac. Ministarstvo se o njemu raspitivalo kod Namjesništva u Zadru. Begović je uspio, dobio je dopust i mogao otići u Hamburg vidjeti kako djeluje jedno ugledno njemačko kazalište. Taj boravak u Hamburgu znatno se odrazio u njegovom radu, osobito kazališnom. U isto doba se i Grga Novak trudio da mu omoguće boravak u inozemstvu.
Recepcija sovjetskoga teatra u riječkoj kazališnoj povijesti
Authors: Rosanda Žigo Iva
Published: August 2017

Prihvaćanje teorije i tehnike glume što ih je svojim Sistemom inaugurirao K. S. Stanislavski u poslijeratnoj se hrvatskoj kazališnoj umjetnosti poistovjećivalo s priklanjanjem i odobravanjem onih ideja koje je zastupala tada dominantna politička misao. Slučaj je to i riječkoga teatra pa je o isključivo estetskom utjecaju Stanislavskoga u razdoblju prevladavajuće socrealističke književne koncepcije (tijekom kojega je i sovjetski teatar predstavljao u nas jedinu ispravnu orijentaciju u promišljanju kazališnoga čina) gotovo nemoguće govoriti. Nasljedovanje je, doduše, tek ponekih segmenata što ih je u kontekstu psihološkoga realizma zagovarao ovaj ruski redatelj i glumac u povijesti riječkih kazališnih izvedbi ipak razvidno, i to nerijetko zapravo nakon 1952. godine. Iz toga ćemo se razloga, u drugom dijelu ovoga rada, nešto više osvrnuti upravo na izvedbu dramatiziranoga Krležina romana Na rubu pameti premijerno prikazanoga u Rijeci 1965. godine.
Branko Franolić (2. vii. 1925 – 11. i. 2011)
Authors: Lučin Bratislav
Published: August 2017

In memoriam
Milivoj Zenić (Šibenik, 14. viii. 1953 – Šibenik, 20. xi. 2011)
Authors: Šišak Marinko
Published: August 2017

In memoriam.
Važan doprinos razvoju naše slavistike. Franjo Grčević (1923. - 2009.)
Authors: Kovač Zvonko
Published: August 2017

In memoriam, Nekrolog
Čakavština kao jezik pismenosti i književnosti od srednjeg vijeka do danas
Authors: Lisac Josip
Published: August 2017

U radu se obrađuje sudbina čakavštine u hrvatskoj pismenosti i književnosti od srednjeg vijeka do danas. Ističe se da je narodni hrvatski jezik u srednjem vijeku obično čakavski, nerijetko s kajkavskim, rjeđe sa štokavskim infiltratima, a javljaju se i štokavski tekstovi, osobito na dubrovačkom području. Kao hrvatski književni jezik tada redovito funkcionira i latinski i starocrkvenoslavenski. U teškom 16. stoljeću ostvareni su u književnosti izvanredni rezultati, pa je tako i u čakavaca, koji već tada pišu pod štokavskim utjecajem, te već to govori kakva će biti hrvatska jezična budućnost, koju je u 17. stoljeću točno predvidio paški čakavac Bartol Kašić. Na početku 17. stoljeća Baraković je posljednji znatni čakavski pjesnik prije pojave dijalektalnih autora (Nazor i drugi) u 20. stoljeću. Ipak i u 17. stoljeću još ima dosta čakavskih tekstova, a oni se javljaju i u Gradišću (Mekinić). Nakon sredine 18. stoljeća čakavsko pisanje izvan Gradišća gotovo je potpuno zamrlo, a u 19. stoljeću rijetka su djela pisana čakavski. U 20. stoljeću izrazite su vrijednosti brojna djela hrvatske dijalektalne književnosti, pa i ona pisana čakavski.
Akademik Branimir Hlavičić, redoviti profesor u miru (12. 5. 1926. – 10. 1. 2010.)
Authors: Lončar Milenko
Published: August 2017

In memoriam, Nekrolog
Nikola Batušić (18. II. 1938. - 22. I. 2010.)
Authors: Bošković Ivan
Published: August 2017

In memoriam, Nekrolog
Branimir Donat (5. IX. 1934. - 15. IV. 2010.)
Authors: Knežević Sanja
Published: August 2017

In memoriam, Nekrolog
Prevedenice u sportskoj terminologiji: košarka
Authors: Ćurković Dijana
Published: August 2017

Košarka je u Hrvatsku došla iz Amerike te je samim time utjecaj engleskog jezika u košarkaškoj terminologiji znatan: preuzimanjem igre preuzete su i riječi. Da bismo promotrili jezični kontakt hrvatskoga i engleskoga jezika, uspoređena su FIBA-ina službena košarkaška pravila. Kao što je i bilo očekivano, ustanovljen je velik broj posuđenica i prevedenica engleskih termina. Rezultati analize razvrstani su u kategorije prema vrstama prevedenica i načinu prilagodbe.
"Istročakavština" Orlićeva prijevoda libra o jobu
Authors: Pliško Lina
Published: August 2017

Drago Orlić je koncem 2012. predstavio javnosti svoj prijevod biblijske Knjige o Jobu – Libar od Joba (Orlić, 2012.), kako na naslovnici knjige piše, na "istročakavski". U radu se obrađuje jezik prijevoda na fonološkoj i morfološkoj jezičnoj razini. Pjesnički se jezik promatra u kontekstu jezičnih značajki jugozapadnoga istarskog dijalekta (kojemu pripada mjesni govor Mandelića, autorova rodnog sela) i govora Svetvinčenta (središta istoimene općine kojoj administrativno pripadaju Mandelići). Zaključuje se da se u jeziku prijevoda na promatranim jezičnim razinama zrcale značajke jugozapadnoga istarskog dijalekta i mjesnoga govora Svetvinčenta, pa čak i one tipične arealne značajke: prelazak početnoga prednaglasnog o > u, gubljenje početnoga nenaglašenog u (i onoga od o), protetsko v. U množinskoj paradigmi imenica svih triju rodova primijećen je neznatan utjecaj hrvatskoga standardnog jezika.
Этноязыковые хорватско-норвежские параллели
Authors: Bagdasarov Rafaelovich Artur , Nikolaevna Soldatov Darja
Published: August 2017

История каждого языка по-своему уникальна и разнообразна. В разнообразии культуры и истории различных народов коренятся факторы, определяющие своеобразие их литературных (стандартных) языков. Во многом существенны исторические условия, в которых формировались и в дальнейшем функционировали национальные литературные языки.Обычно лингвисты сопоставляют типологически сходные близкородственные языки, в статье же предпринята попытка кратко описать параллельное этноязыковое становление относительно далеких в генеалогическом отношении литературныхязыков: хорватского и норвежского. Хорватский язык относят к южнославянской группе языков, тогда как норвежский — к скандинавской группе германских языков.
Prilog proučavanju inojezičnih izvora hrvatskoga reformacijskoga prijevoda novoga testamenta
Authors: Čupković Gordana
Published: August 2017

U radu se uspoređuju tekstovi iz glagoljičnoga i ćiriličnoga Novoga testamenta s tekstovima inojezičnih predložaka: latinskim tekstom Vulgate i Erazmovim prijevodom, s Trubarevim slovenskim prijevodom te s njemačkim tekstom Lutherova prijevoda. Izdvajajući primjere koji odstupaju od knjiških rješenja latinskih predložaka i koji su podudarni s Lutherovim rješenjima moguće je pratiti ishodišta reformacijskoga zaokreta prema pučkome jeziku kao i ishodišta postupka eksplikativne kontaktne sinonimije.
Promegomena ad biographiam croaticam (u viencu do šenoine smrti)
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Vienac je objavio velik broj životopisa i nekrologa. Najprije europskih učenjaka, među kojima je više filologa nego prirodoznanstvenika. Time je Vienac uzdigao znanost do nacionalnog načela napretka. U životopisima hrvatskih povijesnih veličina u znanosti i umjetnosti ističe se žaljenje što nisu ostali u Hrvatskoj i tamo djelovali. Ali oni se stavljaju uz bok europskim veličinama. Među filolozima najvažniji su Česi, oni, starija braća, uzor su hrvatskim filolozima. Slijede Rusi, ali se u njihovim životopisima prešućuje slavjanofilstvo. Ovi životopisi objavljuju se da bi se stvorila slavenska uzajamnost, što nije uspjelo ili je samo djelomično uspjelo u slučaju zbližavanja Hrvata i Čeha, ali to se nije nastavilo u XX. st. Slijede znatni Hrvati koji su vodili nacionalnu znanost, umjetnost i književnost. Prirodoznanstvenika je malo, malo je političara i državnika. Nije objavljen životopis Ivana Mažuranića, Jelačića, uopće nijednog bana poslije Tome Bakača iz XVII. st., čak ni životopis Nikole Zrinskog Sigetskog. Velik je broj životopisa posvećen pregaocima. Pregaoci su bili otprilike stajaća vojska intelektualaca okupljenih većinom u Zagrebu. Oni su bili agenti za širenje Matičinih knjiga i časopisa. Bili su čestiti, skromni, požrtvovni, siromašni, a kao i ugledni pisci potjecali su iz skromnih građanskih obitelji, pa i seljačkih. Poštenje je onda imalo društveni ugled. Učili su strane jezike, njemački, francuski, talijanski, prevodili, pisali pjesme s više ili manje uspjeha. Nisu imali osobitu naobrazbu, ponajčešće trogodišnji tečaj za rad u upravi. Uopće, malo je bilo intelektualaca koji su kao Franjo Marković, Ljudevit Gaj ili Ivan Dežman završili sveučilišni studij. Pa ipak, kakav polet je bio u tim ljudima da svoj hrvatski narod privedu napretku, da mu dadu karakter i dostojanstvo! Među njima bio je ne mali broj Nijemaca, bližih ili daljih potomaka doseljenika. To je čudno ako se zna da se neprestano psovalo protiv "germanizacije".Bilo je i mnogo svećenika, skromnih, marljivih narodnih svećenika koji su u žaru svoje vjere nesebično pomagali neukim i siromašnim seljacima, često im pomagali da se školuju. U Viencu se njihov rad opisuje otprilike onako kako bi se danas opisao socijalni rad ili nacionalno osvješćivanje. Ali većina tih svećenika je svojim dobrim djelima nasljedovala Isusa, oni su nastojali biti dobri pastiri – pastor fido, ποιμεν καλος. Oni su slijedili novozavjetno načelo da valja ljubiti Boga više od svega, a bližnjega kao samoga sebe. U Viencu ima životopisa biskupa, ali ne Jurja Haulika ni J. J. Strossmayera. Jedva da ima životopisa velikaša kao što je barun Karlo Prandau, skladatelj. Svijet Vienca laički je i građanski.