GUBITAK INTELEKTUALNOG KAPITALA KROZ POTENCIJALNI ODLAZAK STUDENATA SVEUČILIŠTA U MOSTARU
Authors: Marić-Tokić Silvana , Skoko Ivica 
Published: December 2024

Globalno doba donijelo je brojne promjene kako pozitivne (mogućnost zapošljavanja, veće mogućnosti obrazovanja i usavršavanja, multikulturalizam, bolji životni uvjeti u pojedinim dijelovima svijeta, upoznavanje različitih kultura itd.) tako negativne (ekološki problemi, svjetske krize, veće ekonomske nejednakosti, migracije velikog broja ljudi itd.). Migracijska kretanja traju kroz cijelu povijest čovječanstva, od prvih pećinskih ljudi pa sve do današnjega modernoga, informacijskoga doba. S pojavom društva znanja, informacijskoga društva, potražnja i ponuda informacija i znanja postaje sve veća. Znanje se kao informacija prodaje na svjetskome tržištu postižući veliku vrijednost i donoseći premoć u određenim segmentima življenja. Posjedovanje znanja nikada nije bila povlastica samo bogatih i moćnih zemalja i skupina, znanje se kao kategorija javlja unutar svih društava. Društva koja svoj razvoj temelje na posjedovanju i korištenju znanja imaju sve veću potrebu za privlačenjem visokoškolovanih i stručnih osoba, znanstvenika i istraživača, tj. onih koji posjeduju napredna znanja. Iako znanje nije povlastica samo bogatih društava, ona svojim mogućnostima privlače i pojedince i projekte. Može se reći da se znanje „slijeva“ u zemlje koje pružaju veću ekonomsku sigurnost i mogućnost za unaprjeđivanje i napredovanje. Odljev mozgova predstavlja odlazak visokokvalificirane radne snage iz jedne u drugu sredinu, što postaje pogubno za sredinu iz koje emigriraju. Gubitak školovane radne snage dovodi do nazadovanja određenih društava i skupina ili, u krajnjoj mjeri, do propadanja jednoga društva ili skupine. Kada se nadmoć na svjetskoj pozornici sve više mjeri znanjem i informacijama, utrka za školovanim i sposobnim ljudima postaje neprestana borba pri čemu najviše gube zemlje ili skupine koje ne mogu zadržati ostanak visokokvalificirane radne snage. Bosna i Hercegovina jedna je u nizu zemalja koje ni na ekonomskom, a ni na političkom planu ne mogu ostvariti razvoj kao druge svjetske zemlje, a gubitak visokoobrazovane radne snage za nju znači još veći zastoj u napredovanju i razvoju te predstavlja nenadoknadiv gubitak u raznim segmentima koji su bitni za egzistiranje jednoga društva, bilo da je riječ o zdravstvu, kulturi, sigurnosti ili nečemu drugomu. Ova opasnost za društva nije toliko izražena u sadašnjem vremenskom kontekstu; ona će biti izražena u trenutku kada bi ti kadrovi trebali dati svoj doprinos i svojim znanjem i sposobnostima biti nositelji društvenih aktivnosti. Kada do toga dođe, njih ne će biti i nastat će svojevrsna „praznina“ znanja. Kroz ovaj rad prikazat ćemo koji su to čimbenici koji doprinose tomu da mladi ljudi koji pohađaju jedno od državnih sveučilišta u BiH odlučuju o odlasku ili ostanku budućih znanstvenika, istraživača, studenata. Studentima je postavljeno pitanje što bi ih to zadržalo u BiH, odnosno koji su ključni čimbenici zbog kojih bi ostali u BiH. Ne manje važno pitanje odnosi se i na čimbenike zbog kojih bi studenti napustili BiH. Ovo pitanje dat će ključan odgovor da za ostanak mladih ljudi nisu potrebni velika novčana primanja, poslovi s posebnim naknadama, uvjeti ili tomu slično, nego samo mogućnost zaposlenja, redovita novčana primanja te korektan odnos poslodavaca.
Ključne riječi: studenti, Sveučilište u Mostaru, globalno doba, znanje, emigracija, migracija