bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Eпуліс: класифікація, клініко-морфологічні ознаки, диференційна діагностика
Authors: Чумакова Ю. Г. , Чернець В. С.
Published: April 2024

Резюме. Епуліс – це збірний клінічний термін, яким називають пухлиноподібне утворення тканин пародонта. На даний час більшість дослідників визначає епуліс як реактивний проліферативний процес у відповідь на тривале місцеве подразнення або механічне ушкодження ясен. Також на розвиток епулісу має вплив рівень статевих жіночих гормонів, чим можна пояснити виникнення піогенної гранульоми (судинного епулісу) у вагітних жінок. Мета дослідження – визначити клініко-морфологічні критерії диференційної діагностики різних видів епулісу. Матеріали і методи. За період 2020–2023 рр. обстежено 15 пацієнток з епулісом, з яких 1 дівчинка 16 років та 14 дорослих жінок віком 21–84 роки. Серед них було 5 жінок 7 на III триместрі вагітності та 2 жінки з протезною часточковою фібромою (epulis fissuratum). У всіх пацієнток проведено хірургічне видалення епулісу та патогістологічне дослідження ексцизійного біоптату. Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що епуліси зустрічаються переважно у жінок молодого віку (78,6 %), середній вік пацієнтів склав (36,0±4,7) року (n=15). Клінічні спостереження свідчать, що епуліс частіше виникає на верхній щелепі (66,7 %), ніж на нижній (33,3 %), при цьому локалізація його на верхній щелепі переважно в ділянці різців і премолярів, а на нижній – у ділянці ікл. Епуліс може бути невеликого розміру (до 0,5 см – 26,7 % випадків), середнього розміру (0,6–2,0 см – 53,3 %) та великого розміру (20 %), частіше неправильної форми. Доведено, що ймовірною причиною розвитку його у 60,0 % жінок була хронічна травма, у 33,4 % – гормональні зміни, а саме вагітність. За гістологічним типом піогенна гранульома зустрічається частіше (60 % випадків), ніж фіброзний епуліс (40 %), що можна пояснити розвитком судинного епулісу у вагітних жінок (epulis gravidarum). Показано, що з метою диференційної діагностики епулісу з іншими новоутвореннями м’яких тканин ротової порожнини необхідно проводити рентгенологічне дослідження зубів (щелеп) у ділянці пухлиноподібного утворення та патоморфологічне дослідження ексцизійного біоптату. Висновки. Для діагностики епулісу обов’язковим є патоморфологічне дослідження. Уточнення гістологічного типу епулісу стає основою для визначення лікувально-профілактичних заходів та тактики подальшого спостереження за пацієнтом з метою попередження рецидиву утворення.
Клінічне дослідження стану ясен навколо зубів та зубних протезів з опорою на дентальні імплантати, що виготовлені з різних видів конструктивних матеріалів
Authors: Паливода І. І. , Оснач Р. Г. , Клочан С. М. , Павленко Е. М. , Кілбас О. Ю.
Published: April 2024

Вступ. Пріоритетним методом ортопедичного лікування при наявності дефектів зубних рядів є відновлення цілості зубного ряду за допомогою ортопедичних конструкцій з опорою на дентальні імплантати, що, у свою чергу, може призводити до великої кількості ускладнень з боку тканин супракрестального комплексу, таких, як мукозит та периімплантит.

Мета дослідження – підвищити ефективність ортопедичного лікування хворих незнімними конструкціями шляхом вивчення стану тканин пародонта інтактних зубів та зубних протезів з опорою на дентальні імплантати, виготовлені з різних видів конструкційних матеріалів.

Матеріали і методи. Опитування, первинний огляд, оцінка стану гігієни порожнини рота. Для визначення наявності запального процесу ясен навколо інтактних зубів та зубних протезів з опорою на дентальні імплантати застосовували індекс гінгівіту – GI (Loe, Silness, 1967). Дослідження кровообігу слизової оболонки ротової порожнини проводили методом лазерної доплерівської флуометрії (ЛДФ) на комп’ютеризованому лазерному аналізаторі мікроциркуляції крові «ЛАКК-02» із програмою запису та обробки параметрів. Ступінь кровоточивості ясен визначали за показником папілярного індексу кровоточивості – РВI, за Muchlemann-Son (1971).

Результати досліджень та їх обговорення. При оцінці зубних протезів та м’яких тканин навколо ортопедичних конструкцій з опорою на дентальні імплантати, у досліджуваних осіб було визначено, що власне стан самих протезних конструкцій, а також індекс гігієни, кровоточивості та стан мікроциркуляції залежать як від загального гігієнічного статусу досліджуваних осіб, так і від самих протезних конструкцій, а саме, форми та конструктивних матеріалів, з яких вони були виготовлені. Також зазначили, що зубні протези, виготовлені з діоксиду цирконію, мали кращі результати з боку реакції м’яких тканин навколо протезних конструкцій порівняно з композитними та металокерамічними за усіма показниками.

Висновки. Реакція та стан м’яких тканин, що знаходяться в контакті з ортопедичними конструкціями та опорою на дентальні імплантати, залежить не тільки від гігієнічного статусу пацієнта, а й від конструктивних матеріалів, які застосовують для виготовлення самих протезних конструкцій.
ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНОГО КОМПЛЕКСУ КАФЕДРИ МЕДИЧНОЇ БІОЛОГІЇ ТЕРНОПІЛЬСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ І. Я. ГОРБАЧЕВСЬКОГО МОЗ УКРАЇНИ ПРИ ВИКЛАДАННІ ВИБІРКОВОЇ ДИСЦИПЛІНИ «МЕДИЧНА ПАРАЗИТОЛОГІЯ»
Authors: Гливка Н. Б. , Федонюк Л. Я. , Шаповал О. М. , Жученко П. С.
Published: April 2024

Анотація. У статті розглянуто методологічні аспекти організації викладання на кафедрі медичної біології вибіркової дисципліни «Сучасні аспекти медичної паразитології» студентам першого курсу Навчально-наукового інституту медсестринства спеціальності 223 «Медсестринство», які зосереджені на підвищенні якості засвоєння навчального матеріалу.
Описано та проаналізовано навчально-методичний комплекс для вивчення дисципліни «Сучасні аспекти медичної паразитології», який розроблений на основі нормативних документів освітньої програми «Сестринська справа».
Продемонстровано можливості вдосконалення та застосування освітніх методів у процесі набуття майбутніми фахівцями знань, умінь і практичних навичок.
У дослідженні було встановлено, що підготовка майбутніх медсестер у медичних закладах вищої освіти повинна сприяти реформуванню і модернізації системи вищої медсестринської освіти, оскільки якість освіти визначається із освітніх стандартів, що включають комплекс професіоналізму, сучасних технічних засобів навчання, педагогічних технологій та якості навчання. Готовність фахівця до професійної діяльності базується на вмінні самостійно працювати і визначається як один із основних критеріїв.
Застосування методичних матеріалів кафедри медичної біології надає змогу не лише вдосконалити пізнавальну активність студентів при вирішенні навчальних завдань, але і підвищити якість професійної спрямованості у поєднанні з індивідуальним підходом у навчанні. Рівень організації навчального процесу у здобувачів вищої освіти залежить від зацікавленості навчальною дисципліною, рівня пізнавальної активності та формування умінь і навичок, а також відповідних можливостей професійної діяльності.
СИМУЛЯЦІЙНИЙ ТРЕНІНГ «ПЕРША ПСИХОЛОГІЧНА ДОПОМОГА У КРИЗОВИХ СИТУАЦІЯХ» ДЛЯ ЗДОБУВАЧІВ МЕДИЧНОЇ ОСВІТИ НА ПІСЛЯДИПЛОМНОМУ ЕТАПІ
Authors: Огоренко В. В. , Ніколенко А. Є. , Шустерман Т. Й.
Published: April 2024

Анотація. Симуляційне навчання у медичній освіті є найважливішим інструментом, що надає можливість моделювання процесів, клінічних обставин та інших аспектів професійної діяльності фахівців у галузі медицини.
Ця сучасна методика навчання та оцінки практичних навичок заснована на реалістичному моделюванні, імітації клінічної ситуації в умовах штучно створених, наближених до реальності. Основною формою симуляційного навчання є симуляційний тренінг, який дозволяє розвивати клінічне мислення, надає можливість обʼєктивної оцінки досягнутого рівня майстерності та необмеженої кількості повторів, сприяє зниженню стресу під час перших спроб відпрацювання навичок. Стаття присвячена висвітленню структури, організації та проведення симуляційного тренінгу «Перша психологічна допомога у кризових ситуаціях» для здобувачів медичної освіти. Тренінг був розроблений на кафедрі психіатрії, наркології і медичної психології Дніпровського державного медичного університет (ДДМУ) для набуття знань та оволодіння навичками першої психологічної допомоги (ППД) при різних кризових ситуаціях. До розробки симуляційного тренінгу був застосований авторський підхід. За матеріалами симуляційного тренінгу створено цикл відеотренінгів із ППД у кризових ситуаціях, який містить 7 відео, що повністю відповідають тематиці симуляційного тренінгу.
Таким чином, в умовах воєнного стану створення симуляційного тренінгу «Перша психологічна допомога в кризових ситуаціях» є на часі, тому що для медичних працівників надзвичайно значущим є вивчення навичок не тільки практичної професійної діяльності, але й ефективного управління стресом і поліпшення стресостійкості. Перспективами є проведення симуляційного тренінгу з відпрацювання практичних навичок ППД на базі навчально-тренувального центру симуляційної медицини ДДМУ для вищеозначеної аудиторії, а також для всіх співробітників ДДМУ.
ДОСВІД ВПРОВАДЖЕННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ПРИ ВИКЛАДАННІ МЕДИЧНОЇ ТА БІОЛОГІЧНОЇ ФІЗИКИ НА КАФЕДРІ МЕДИЧНОЇ ФІЗИКИ ДІАГНОСТИЧНОГО ТА ЛІКУВАЛЬНОГО ОБЛАДНАННЯ
Authors: Паласюк Б. М.
Published: April 2024

Анотація. У статті розглянуто особливості впровадження інноваційних технологій при викладанні медичної та біологічної фізики майбутнім фахівцям з медицини та фармації на кафедрі медичної фізики діагностичного та лікувального обладнання. Висвітлено принципи особистісно-орієнтованого навчання у практиці викладання медичної фізики викладачами кафедри. Акцентовано, що ефективним засобом підвищення професійної підготовки фахівця є фундаменталізація професійних знань. Підкреслено, що у процесі вивчення медичної та біологічної фізики здійснюється розвиток природничо-наукового мислення студентів. Наголошено на особливому значенні професійної спрямованості при викладанні дисципліни. Підкреслено, що використання інтерактивних методів під час лекції і практичного заняття сприяє активізації навчально-пізнавальної діяльності студентів. Доведено, що засоби інтерактивних технологій сприяють формуванню у студентів клінічного мислення та розвит­ку всебічного наукового світогляду. Досвід викладання медичної та біологічної фізики узагальнено у виданій викладачами кафедри новій навчально-методичній літературі. У підручниках і навчальних посібниках акцентовано на практичному аспекті можливого використання набутих знань у майбутній діяльності лікаря, відображено останні досягнення фізичної науки в галузі медичної діагностики та лікування. Розкрито специфіку проведення практичних занять із застосуванням технології проблемно-орієнтованого навчання. Проаналізовано практику використання елементів проблемного навчання під час читання лекцій.
MEDIATION AS A CONFLICT RESOLUTION TECHNOLOGY
Authors: Hnatyshyn Yu. A. , Klishch H. I. , Sas L. M.
Published: April 2024

Abstract. Todayʼs society is characterized by conflict as a permanent feature of a person, determined by both natural inclinations and social experience, and represents a threat to society. The article analyzes the conflict as a result of the struggle for status, attention, leadership, when the causes are intolerance, enmity, mistrust, inadequate expression of emotions, etc. The article also highlightssubstantive foundations of mediation technologies in conflict resolution, clarifiesthe role and functions of the mediator for the formation of skills in conflict resolution, and outlinesthe structure of the mediation procedure to ensure the partiesʼ communicative readiness for objective reasoning and making the right decisions for conflict resolution.
НАПИСАННЯ ІСТОРІЇ ХВОРОБИ ЯК ВАЖЛИВИЙ КОМПОНЕНТ ФОРМУВАННЯ У СТУДЕНТІВ-СТОМАТОЛОГІВ СПЕЦІАЛЬНИХ ФАХОВИХ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ
Authors: Посоленик Л. Я.
Published: April 2024

Анотація. У даній статті висвітлено аспекти формування компетентностей у студентів медичного університету кафедри дитячої стоматології. В сучасних умовах у відповідь на реформування галузі медицини в закладах вищої освіти впроваджено компетентнісний підхід, що забезпечує підготовку висококваліфікованих фахівців. Компетентнісна підготовка має вагоме значення для загальноосвітнього, особистісно орієнтованого та професійного розвитку освіченої людини. Завдяки сформованим компетентнісним навичкам молодий спеціаліст має можливість підвищувати рівень професійної культури та розв’язувати різноманітні завдання: визначати цілі, оцінювати ситуацію, обирати адекватні стратегії, бути готовим до інтеграції в соціальний простір та успішно займатися певним видом професійної діяльності. В якості демонстрації оволодіння спеціальними фаховими компетентностями студентами на кафедрі дитячої стоматології було обрано написання історії хвороби.
ТЕРМІНОЛОГІЧНА СПРЯМОВАНІСТЬ КУРСУ «ЛАТИНСЬКА МОВА» У МЕДИЧНОМУ ЗАКЛАДІ ВИЩОЇ ОСВІТИ ЯК ПЕДАГОГІЧНА ПРОБЛЕМА
Authors: Саварин Т. В. , Паласюк Б. М. , Мисула М. С. , Сидлярук Н. І.
Published: April 2024

Анотація. У статті здійснено комплексне дослідження проблеми формування термінологічної компетентності у процесі викладання латинської мови майбутнім фахівцям із фармації. Проаналізовано основні принципи формування термінологічної компетентності майбутніх фармацевтів. Окреслено основні завдання вивчення латинської мови у медичному закладі вищої освіти – оволодіти фармацевтичною термінологією на основі фонетики, орфографії, морфології з елементами синтаксису латинської граматики. Зазначено, що фармацевтична термінологія є одним із найважливіших чинників як у навчальному процесі, так і в практичній фармації. Обґрунтовано необхідність уніфікації фармацевтичної термінології та номенклатури і гармонізації спеціальної фармацевтичної термінології з термінологією Європейської Фармакопеї. Наголошено, що проблеми унормування фармацевтичної термінологічної системи пов’язані з наявністю синонімії. Акцентовано, що назви оксидів і солей, які не відповідають нормам граматики латинської мови, пов’язані із впливом на хімічну номенклатуру англійської мови, де відсутня відмінкова система. Показано, що через відсутність загальних правил транслітерації у назвах лікарських засобів проявляється тенденція до відмінностей у написанні окремих терміноелементів. Для уніфікації фармацевтичної термінології рекомендовано розробити загальноприйнятий національний стандарт утворення та вживання умовних назв лікарських препаратів.
Maintenance of Normal Blood Pressure From Middle to Older Age: Results From the Atherosclerosis Risk in Communities Study
Authors: Foti Kathryn , Coresh Josef , Whelton Paul K. , Matsushita Kunihiro , Hardy Shakia T. , Reynolds Kristi , Bowling C. Barrett , Walker Keenan A. , Kucharska-Newton Anna , Windham B. Gwen , Griswold Michael , Schwartz Joseph E. , Muntner Paul
Published: April 2024

BACKGROUND:

It is unknown whether maintaining normal blood pressure (BP) from middle to older age is associated with improved health outcomes.

METHODS:

We estimated the proportion of Atherosclerosis Risk in Communities study participants who maintained normal BP from 1987 to 1989 (visit 1) through 1996 to 1998 and 2011 to 2013 (over 4 and 5 visits, respectively). Normal BP was defined as systolic BP <120 mm Hg and diastolic BP <80 mm Hg, without antihypertensive medication. We estimated the risk of cardiovascular disease, dementia, and poor physical functioning after visit 5. In exploratory analyses, we examined participant characteristics associated with maintaining normal BP.

RESULTS:

Among 2699 participants with normal BP at baseline (mean age 51.3 years), 47.1% and 15.0% maintained normal BP through visits 4 and 5, respectively. The hazard ratios comparing participants who maintained normal BP through visit 4 but not visit 5 and through visit 5 versus those who did not maintain normal BP through visit 4 were 0.80 (95% CI, 0.63–1.03) and 0.60 (95% CI, 0.42–0.86), respectively, for cardiovascular disease, and 0.85 (95% CI, 0.71–1.01) and 0.69 (95% CI, 0.54–0.90), respectively, for poor physical functioning. Maintaining normal BP through visit 5 was more common among participants with normal body mass index versus obesity at visit 1, those with normal body mass index at visits 1 and 5, and those with overweight at visit 1 and overweight or normal body mass index at visit 5, compared with those with obesity at visits 1 and 5.

CONCLUSIONS:

Maintaining normal BP was associated with a lower risk of cardiovascular disease and poor physical functioning.
Evaluating Readability, Understandability, and Actionability of Online Printable Patient Education Materials for Cholesterol Management: A Systematic Review
Authors: Bhatt Chaitanya , Lin Ethan , Ferreira‐Legere Laura E. , Jackevicius Cynthia A. , Ko Dennis T. , Lee Douglas S. , Schade Kathryn , Johnston Sharon , Anderson Todd J. , Udell Jacob A.
Published: April 2024

Background

Dyslipidemia management is a cornerstone in cardiovascular disease prevention and relies heavily on patient adherence to lifestyle modifications and medications. Numerous cholesterol patient education materials are available online, but it remains unclear whether these resources are suitable for the majority of North American adults given the prevalence of low health literacy. This review aimed to (1) identify printable cholesterol patient education materials through an online search, and (2) evaluate the readability, understandability, and actionability of each resource to determine its utility in practice.

Methods and Results

We searched the MEDLINE database for peer‐reviewed educational materials and the websites of Canadian and American national health organizations for gray literature. Readability was measured using the Flesch–Kincaid Grade Level, and scores between fifth‐ and sixth‐grade reading levels were considered
adequate
. Understandability and actionability were scored using the Patient Education Materials Assessment Tool and categorized as
superior
(>80%),
adequate
(50%–70%), or
inadequate
(<50%). Our search yielded 91 results that were screened for eligibility. Among the 22 educational materials included in the study, 15 were identified through MEDLINE, and 7 were from websites. The readability across all materials averaged an 11th‐grade reading level (Flesch–Kincaid Grade Level=11.9±2.59). The mean±SD understandability and actionability scores were 82.8±6.58% and 40.9±28.60%, respectively.

Conclusions

The readability of online cholesterol patient education materials consistently exceeds the health literacy level of the average North American adult. Many resources also inadequately describe action items for individuals to self‐manage their cholesterol, representing an implementation gap in cardiovascular disease prevention.
A Gradient of Unisons: The Emergent Superunit in Collective Action
Authors: Neely Stephen , Mages Michael Arnold
Published: April 2024

As design practice shifts from designing material goods to shaping and facilitating social situations, there is a compelling need to develop a richer understanding of specific social relations as facilitated by design. This article explores bodied unisons—enkinaesthetic entrainments of self + other. We present these unison acts as identifiable patterns of behavior that are observable when people coordinate, patterns that foster a move from individual to superunit. Extending the metaphor of musical unison, this article provides perspective on the varied qualities of consensus, offering insight for those designing to coordinate behavior. The disciplines of service design, interaction design, and experience design all aim to coordinate behavior toward specific ends. In each discipline, there are two or more entities (the client and the service provider, for instance) searching for congruence, and the success or failure of the interaction can be assessed through this spectrum of unisons. This study explores the definition of unison as an enkinaesthetic embodied act, provides a framework for analysis, and concludes with implications for the design profession and some ethical considerations regarding designed unisons. The analytical framework encourages novel attention to shared experience, opening avenues for intervention in experiential design fields. As a metaphoric construct and as embodied performance, unison offers participants a sense of stability and cooperation with varying degrees of independence and agency.
Missed Opportunities: Oral Corrective Feedback, Heritage Learners of Spanish, and Study Abroad in Peru
Authors: Grammon Devin , Loza Sergio
Published: April 2024

This study explores how negative attitudes toward U.S. Latinx students during a study abroad program can be embodied and transmitted through instructional practices that result in missed opportunities for learning Spanish as a heritage language. Specifically, we employ ethnographic and discourse analytic methods to examine one teacher’s oral corrective feedback (OCF) practices involving two Latina students in the context of a Spanish-immersion program in Cuzco, Peru. Our analysis identifies how OCF can be imbued with deficit-based language ideologies and limit the Spanish language input that heritage learners receive during study abroad. We describe how particular OCF practices validated the school’s curricular focus on prescriptive grammar, involved the exclusionary use of grammar terms, and stigmatized heritage learners’ knowledge and abilities in Spanish. Our findings demonstrate a need for critical approaches to language pedagogy, teacher training, and program design that meet the educational needs of this growing population of study abroad students.
Performing the Buddha’s Word: The Role of the Bhāṇaka
Authors: Shulman Eviatar
Published: April 2024

The bhāṇakas were the main textual practitioners of early Buddhism. Although scholarship has been naturally critical of traditional accounts regarding the shaping of the canon, scholars have accepted many of their underlying assumptions, including a ubiquitous reference to bhāṇakas as “reciters,” without questioning the category. However, bhāṇakas were no less performers, storytellers, poets, expounders of the teaching and preachers. This article reconsiders their figure by showing that discourses were not preexisting entities that were placed in collections according to length and topic, but were generated through the particular methods of each Nikāya. Here, I focus on the Saṃyutta-nikāya, showing many of its unique formulas and narrative designs, including central definitions of the doctrine of selflessness and structured narrative frames. The Saṃyutta, we discover, even has its own ideological and philosophical emphases, and its own theory of liberation. This means that a Saṃyutta-text is the product of the Saṃyutta-methods and views. This understanding brings to light important aspects in the performative arts of the bhāṇakas.
Emotional Natives: The Role of Prey-Animal Ontologies in Equine-Assisted Personal Development
Authors: Tomlinson Maisie
Published: April 2024

In the psychological literature on the efficacy of equine-assisted therapies, it is common to read that horses are suitable for such work because of their evolutionary inheritance as “prey-animals,” making them highly attuned to the emotional states of others. Yet this assertion is rarely questioned. This article explores prey-animal ontologies within an ethnographic study of an Equine-Assisted Personal Development (EAPD) center in England, and how they helped facilitate client interpretations of individual horse behaviors. I argue that in this EAPD, prey-animal ontologies constructed horses as highly skilled “emotional natives” with significant, almost deistic powers. In some ways this was progressively relational. However, in other ways, it inscribed a problematic anthropocentrism, with the horse conceived as almost permanently in response to human agency. Moreover, it was sometimes empirically difficult to sustain. Prey-animality, then, in EAPD, both challenges and reinforces human power relations with horses in complex ways.
Evolution of the Parietal Lobe in the Formation of an Enhanced “Sense of Self”
Authors: Cohen Daniel , Johnstone Brick
Published: April 2024

Recent neuropaleontological research suggests that the parietal lobe has increased in size as much as the frontal lobes in Homo Sapiens over the past 150,000 years, but has not provided a neuropsychological explanation for the evolution of human socialization or the development of religion. Drawing from several areas of research, (i.e., neurodevelopment, neuropsychology, paleoneurology, cognitive science, archeology, and anthropology), we argue that parietal evolution in Homo sapiens integrated sensations and mental processes into a more integrated subjective “sense of self”. This enhanced self advanced prosocial traits (e.g., increased empathy, greater social bonding, enhanced theory of mind capacities), promoting more effective socialization skills (e.g., parenting, group cooperation). Conversely, when this enhanced sense of self became inhibited, powerful experiences of self-transcendence occurred. We believe these potent selfless experiences became increasingly sought after though ritual means (e.g., music, dance, vision quests, spirit travel), providing the foundations for the development of shamanism and religion.
Supernatural Belief in ‘Scientific’ Worldviews?
Authors: Haimila Roosa , Metsähinen Hanne , Sevalnev Mark
Published: April 2024

A ‘scientific worldview’ is commonly seen as contradictory to belief in supernatural forces, and there is little research on the supernatural beliefs of individuals who identify with science. In this article, we investigate the supernatural explanations of science-oriented individuals in domains of fundamental concern (suffering, death, and origins), and how supernatural causality is reconciled with belief in science. The open-ended responses of 387 Finns were analysed. The results show that science-oriented Finns endorsed both religion-related and more secular supernatural beliefs (such as belief in evolution as a purposeful process). Following the coexistence model, science-oriented Finns applied synthetic and target-dependent reasoning. In addition, many who invoked supernatural explanations integrated supernatural causality with science. Two forms of integrated reasoning were found: 1) supernatural agency as the ultimate cause and scientific theory as the proximate cause, and 2) a similarity-based heuristic, as seen in afterlife beliefs appealing to the law of conservation of energy.
Legal Dilemmas from Zitto Zuberi Kabwe v The President of the United Republic of Tanzania & Three Others: a Case Note
Authors: Lukiko Lukiko Vedastus , Kimela Hassan
Published: April 2024

For the first time in Tanzania’s constitutional law jurisprudence, the court delivered judgment against the President on 5 December 2022. The decision was revolutionary as it opened the door for suits to be instituted directly against the President. Despite its jurisprudential significance, the utility of this judgment is washed away by some legal dilemmas that the Court left unaddressed. This case note highlights those dilemmas and their implications.
Spears and Spikes: Illness, Emotion and Bodily Invasion in Old Norse Abscess Narratives
Authors: Batten Caroline
Published: April 2024

The Old Norse medical corpus, both manuscript and epigraphic, illuminates understandings of the body and of the relationship between sickness, somatic emotion and the perceived integrity of the individual self in Viking and medieval Scandinavia. This essay argues that Old Norse medical texts and charms understand illness not only as an imbalance of humours but also as an invasive, anthropomorphised agent that seeks to breach the boundaries of the human body. Falling victim to illness is understood as a zero-sum power exchange, visualised through images of martial defeat and sexualised submission. Strong emotion can be rendered as physical illness in Old Norse literature because both forces threaten the integrity of the contained and individualised self. As a thematic case study, this essay examines runic healing charms, late medieval medical manuscripts and saga episodes dealing with boils and abscesses, which are attributed both to the surging of vital spirits and to the action of supernatural disease agents, to examine the way these texts understand the embodied self.
Doing More than Confirming: Expanded Responses to Requests for Confirmation in German Talk-in-Interaction
Authors: Gubina Alexandra , Betz Emma , Deppermann Arnulf
Published: April 2024

While requests for confirmation (RfCs) make a yes/no-response relevant, recipients often produce more than a mere confirmation. Our paper explores expanded responses to RfCs in German talk-in-interaction. We focus on responses consisting of a confirmation and an additional TCU/action. Drawing on video data from mundane and institutional settings, we demonstrate how expanded responses are designed and fit the sequential environments in which they occur. We show four different functions fulfilled with expanded responses: (i) specifying and elaborating on the topic introduced in the RfC, (ii) accounting for the intelligibility of the speaker’s prior actions, (iii) resisting the terms of the RfC, and (iv) challenging a RfC by referring to the recipient’s pre-existing knowledge. Finally, we summarize interactional features relevant for the occurrence of expanded responses in our data. In addition, we discuss the implications of our results for future cross-linguistic research.
A revision of the genus Arenopontia Kunz, 1937 (Copepoda, Harpacticoida, Arenopontiidae), including the description of five new species
Authors: SAK SERDAR , KARAYTUĞ SÜPHAN , HUYS RONY
Published: April 2024

A revision of the genus Arenopontia Kunz, 1937 (Harpacticoida, Arenopontiidae) is presented based on morphological examination of a wide range of material. The genus, as redefined herein, encompasses A. subterranea Kunz, 1937 (type species by monotypy), A. problematica Masry, 1970, A. nesaie Cottarelli, 1975 and A. riedli Lindgren, 1976, in addition to five new species from European waters: A. adriatica sp. nov., A. anatolica sp. nov., A. basibuyuki sp. nov., A. gunduzi sp. nov. and A. syltensis sp. nov. Arenopontia pontica Apostolov, 1969 is considered unidentifiable and confirmed as a species inquirenda. The widely accepted notion that A. subterranea represents a cosmopolitan species displaying high intraspecific variability is rejected. Previous illustrated records attributed to the type species are critically reassessed and indicate that future examination of additional material from sandy beaches in the Northern Hemisphere will lead to further splintering of “A. subterranea” into a complex of cryptic lineages. Arenopontia subterranea and A. syltensis sp. nov. occur sympatrically on the Isle of Sylt while extensive sampling in the Black Sea revealed a similar overlap in distribution between A. anatolica sp. nov. and A. basibuyuki sp. nov. This study provides yet another example of how rigorous morphology-based analysis of pseudocosmopolitan taxa allows resolution of previously unrecognized cryptic status into multiple named species without recourse to molecular sequence data. A key to the nine valid species of Arenopontia is presented and distribution data for each species are collated.
More Than a Century of Dostoevsky in Catalan
Authors: Cabal Guarro Miquel
Published: April 2024

This essay explores the factors that shaped the introduction and dissemination of Dostoevsky’s works in the Catalan cultural sphere, focussing on several different stages of the author’s translations into Catalan. In the late 1800s, Russian literature was largely unknown in Catalonia; interest grew due to the public’s fascination with Russian political movements and the fin de siècle avant-garde, as well as the agitational political climate in Spain. The Catalan intelligentsia typically accessed new aesthetic forms through French publications, including Russian literature: the first translations from Russian to Catalan were thus made through French. However, surprisingly, Dostoevsky’s works entered the Catalan literary world through German translations, with his first translator, Juli Gay, using German texts as source material for his Catalan versions of ‘An Honest Thief’ and ‘The Landlady’ in 1892. This resulted in less stylistic distortion from the original than in other language versions translated from French. In the early 1900s, other works by Dostoevsky were translated into Catalan using French pivot texts; the first direct translations were published in 1929, namely Crime and Punishment by Andreu Nin and The Eternal Husband by Francesc Payarols, two of the most prominent names in Russian-Catalan translation history. During Franco’s dictatorship, literature and cultural expressions in Catalan were banned, reducing new translations. In recent decades, the number and quality of direct translations of Dostoevsky into Catalan have grown, though some major works still await translation.
Russian Literature in Estonia between 1918 and 1940 with Special Reference to Dostoevsky
Authors: Lange Anne , Möldre Aile
Published: April 2024

This chapter gives a survey of translations from Russian literature made in Estonia in 1918–40 against the backdrop of the latter nation’s cultural development. Translation is understood as a practice affected by social contingencies and cultural exchanges. As former citizens of Tsarist Russia, the older generation of Estonian intellectuals for who shaped the cultural repertoire of Estonia after independence in 1918 drew on their knowledge of Russian. The initial need for drama translations for amateur theatre groups was paralleled by interest in new developments of Russian fiction (reflecting the influence of Soviet Communism) and in translations of classic Russian authors, now part of the global literary canon.

To support our argument that cultural exchange is relatively autonomous from political factors, we analyse how Dostoevsky influenced Anton Hansen Tammsaare (1878-1940), a major Estonian prose author and a translator of Dostoevsky. Tammsaare openly acknowledged Dostoevsky’s influence on the poetics of his prose. Through transculturation, the polyphonic composition of Dostoevsky’s novels resonates with aspects of Tammsaare’s pentalogy Truth and Justice. The latter’s translation of Crime and Punishment is the only Estonian version of this novel; it has been reissued repeatedly and never retranslated. The freedom of the world republic of letters, which ignore political and linguistic boundaries of nations, is manifest in Tammsaare’s decision to translate Crime and Punishment and the fact that his century-old version is still current in Estonia.
Mann’s View of Dostoevsky and Tolstoy in Times of War and Peace
Authors: Sokolova Elizaveta
Published: April 2024

This essay examines Thomas Mann’s views of Dostoevsky and Tolstoy. Mann’s acquaintance with Russian literature, which he read in German translation, began in his early youth, facilitated by the increasing translation of nineteenth-century Russian literature into German in the 1880s (by Wilhelm Wolfson, Friedrich Bodenstedt et al.). Russian literature always remained an important theme for Mann’s own philosophical writing: he wrote three essays on Tolstoy (1922, 1928, 1939), one on Dostoevsky (1945), and a third on Chekhov (1954).

While living in the United States during World War II, Mann worked on his major novel Doctor Faustus (1943–47). In 1949, this process found its reflection in his essay The Story of a Novel: The Genesis of ‘Doctor Faustus’ (1949). My chapter draws on both works to demonstrate Mann’s understanding of the values of nineteenth-century Russian literature, and to identify parallels between the storyline of Adrian Leverkühn’s renunciation of God, Germany’s fall to the power of Nazis and the final catastrophe (reflected in The Story of a Novel), and the revival of Mann’s own interest in Dostoevsky and rereading of his texts.
Two Translation Periods in Dostoevsky’s Canon Formation in Greece (1886-1900 and 1926-54)
Authors: Karakepeli Christina
Published: April 2024

This chapter examines the role of translation in Dostoevsky’s reception in Greece during two different time periods: the late nineteenth century (1886-1900), when Dostoevsky’s writings were first translated in Greek periodicals, and the mid-twentieth century (1926-1954), when his collected works first appeared in Greek. I argue that Dostoevsky’s translations provide a case study for the diachronic reception of Russian literature in Greece, and how (re)translations and agents involved in the translation process (translators, publishers, editors) contributed to Dostoevsky’s canonization in Greek culture. The first section examines the early reception of Russian literature when the Modern Greek literary field, still taking shape, sought to accumulate literary resources through translation. I focus on the first Greek translation of Crime and Punishment (1889) by the writer Alexandros Papadiamantes (1851-1911). I analyse Papadiamantes’s highly idiosyncratic translation style and how Dostoevsky’s work influenced his own major novel, The Murderess (1903). The second part of the chapter explores the impact of the Russian Revolution on the Greek reception of Russian literature, and how the Greek publishing world reacted to expanding audiences for Russian works. I also investigate how, by founding publishing house Govostes Editions in 1926, publisher Kostas Govostes met demand for good-quality translations from Russian. Finally, I examine how the employment of the Russian-born Greek poet Ares Alexandrou (1922-1978) as a translator in 1942 allowed Govostes to publish Dostoevsky’s complete works, now regarded as the standard edition in Greek.
‘Russia has so far given humanity nothing but samovars’
Authors: Hetényi Zsuzsa
Published: April 2024

This essay aims to describe the main trends in the Hungarian reception of translated Russian literature from the beginning of the nineteenth century to the twentieth, when I will discuss the problems relevant to the Socialist era. I will trace the translation journey through four periods, starting in the 1820s with indirect translations from German or French, and ending with direct versions from Russian. I list translations of both major and obscure nineteenth- and twentieth-century authors, paying special attention to the early Socialist movement and later, after the Second World War, to state ideology, when the “Muscovites”, Hungarians returning from Soviet emigration, played a leading role. The historical cataclysms of both wars and of the 1956 Hungarian uprising were followed by renewed totalitarian sanctions until a cultural thaw under János Kádár (in power 1956-88). This essay concludes with three brief case studies on the translation of censored Russian authors and samizdat, from my own direct experience as a translator. The first case study concerns Evtushenko’s poem ‘Babii Iar’; the second studies how various novels by Nabokov were accepted or rejected for Hungarian translation, drawing upon internal reports (now kept in closed archives of the Literary Museum) commissioned by Hungary’s only foreign-language publisher, Európa. The last case study describes my involvement in the Hungarian translation of Bulgakov’s The Heart of a Dog in 1986.
Alastar Sergedhebhít Púiscín, the Séacspír of Russia
Authors: Ó Fionnáin Mark
Published: April 2024

This essay briefly examines the various translations into Irish of Aleksandr Pushkin’s writings, from the early twentieth century to modern renditions. One of the aims of Ireland’s Gaelic Revival (which started in the 1890s) was to produce a new literature in Irish, a language which had been reduced to that of the poor and uneducated and whose extant literature largely consisted of folk songs and poetry. The quickest way to produce such new works of poetry, plays and prose was thus to translate existing texts by international authors. As a result of this approach, Pushkin was rendered into Irish. However, these translations of Pushkin were few and far between, with the prose texts themselves occasionally being shortened, or else, in the case of his poetry, only a small selection of verses being chosen. Indeed, in one case, the same text––The Queen of Spades––resulted in three translations of various and varying quality. Despite this, a look at the Irish-language renditions of Pushkin helps illustrate some of the cultural and linguistic issues that were current, including questions of orthography, loanwords and sources of inspiration, and how Irish-language writers faced up to the task of creating a literary language where none existed.
Russian Literature in Italy
Authors: Scandura Claudia
Published: April 2024

This chapter aims to map Russian literary translation in Italy in the twentieth century and to reflect on how politics influenced publishers’ and translators’ choices. The increase of Russian literary translations into Italian is linked to the strong interest Italians had for Russia from the eighteenth century onwards, leading to a reception process unique among European literatures. After the October Revolution, many Russian exiles chose Italy as their second home and tried to propagate their culture there. The most important of these was the poet Viacheslav Ivanov. Thanks to his encouragement, the first rhymed Italian translation of Aleksandr Pushkin’s Evgenii Onegin appeared. After World War II, Russian literature in Italy was identified with the Soviet Union; texts chosen for translation were intended to underline their political-social character. Left-oriented publishing houses, such as Editori Riuniti and Einaudi, focused their interest on the literature of the “Thaw” period and of the Twenties. For Feltrinelli, a small Milanese publishing house specializing in political texts, Soviet literature was a key element of ‘editorial strategy’. Publicity surrounding the 1957 world première publication of Doctor Zhivago, followed by Pasternak’s 1958 Nobel Prize, brought Feltrinelli huge success. In the following two decades the polarization of cultural political issues subsumed discourse on Russian and Soviet literature into academia. From the mid-1980s onwards, Russian literature gradually lost its centrality to Italian translation publishing, overwhelmed by the collapse of the Soviet Union. Thirty years after the end of Communist ideological influence, the initiative to celebrate Dostoevsky’s bicentenary in 2021 (and the many new translations that have appeared to mark it), show how, without Russian literature, Italy’s literary heritage would be irredeemably impoverished.
Dostoevsky in Romanian Culture
Authors: Gabor Octavian
Published: April 2024

This chapter focuses on the history of Dostoevsky’s academic and intellectual reception in Romania. Relying primarily on the seminal work of scholar Dinu Pillat (1921-1975), my discussion begins with the pre-Communist period, a milieu dominated by nationalist and religious ideas. I move next to the Communist period, during which, after a couple of decades where Dostoevsky was virtually absent, a series of scholars praised the author and created robust scholarship. Following a chronological framework, this chapter also examines how literary and theological interpretations of Dostoevsky changed in Romania after the fall of the totalitarian regime. Analysing Dostoevsky’s reception in Romania shows how his work gains in meaning and context relative to the culture or society that his writings inform. We also see how his own political and religious views made him attractive for some and problematic for others. The Romanian experience shows that genuine philosophical value transcends political interests.
Russian Poetry and the Rewilding of Scottish Literature
Authors: Rann James
Published: April 2024

This chapter borrows the metaphor of ‘rewilding’ from contemporary ecology to describe the effect of Russian poetry translated into Scots on the literature of Scotland in the past century. In that time, it is argued, poets writing in Scots have treated Russia as a source of unorthodox, revolutionary energy that might help them push back against anglophone monoculture and revitalize Scottish letters. I divide this history into three periods: the first is the modernist ‘Scottish Renaissance’ of the 1920s, in which the iconoclastic Hugh MacDiarmid made versions of Aleksandr Blok, Zinaida Gippius and others part of his interrogations of and prescriptions for Scottish national identity and language; the second is the 1960s and 1970s, when modernism slipped into postmodernism and when the presiding figure was the prolific and playful Edwin Morgan, who maintained a lifelong interest in the poetry of Vladimir Maiakovskii; I close with the period between the fall of the Soviet Union and the present, in which no single figure or explicit ideology has dominated, except perhaps for a growing concern with the promotion of minority identities as an end in itself. In all three periods, we see translators using Russian poetry, and especially experimental modernist verse, to help them interrogate Scotland’s ambivalent position as both perpetrator and victim of colonialism and to explore the productive tension between locally and globally dominant English and its minoritized sister-language Scots.
Translating Russian Literature in Soviet and Post-Soviet Ukraine
Authors: Kolomiyets Lada , Kalnychenko Oleksandr
Published: April 2024

This chapter describes Russian-Ukrainian literary translation from the early 1920s to the early 2020s within the so-called “common cultural space.” Close, chronological analysis of the shifting priorities across a century of Ukraine’s translation-publishing history demonstrates that Russian-Ukrainian translation has both bright and dark sides. On the one hand, literary translation provided a means by which Ukrainian writers absorbed Russian culture, its literary forms and ideas, thereby contributing to the advancement of Ukrainian literature. On the other hand, a Soviet cultural space was established that not only deliberately isolated the Communist bloc from the world cultural space, but was intended to replace it by imposing Russian language and translations from Russian. For the Soviet Republic of Ukraine (UkrSSR), the result was Russification of the Ukrainian language and the provincialization of Ukrainian literature.

This study distinguishes the key stages in recent Russian-Ukrainian translation, from the earliest phase between 1917-1926 when poetry translation played a leading role, to the present-day when Ukraine’s “common information space” with Russia contracted to the point of disappearing following Russia’s annexation of Crimea in 2014 and then full-scale invasion in February 2022. Echoing the view voiced by Ukrainian author Oksana Zabuzhko that Putin’s offensive on 24 February owed much to Dostoevskyism, Ukraine’s Ministry of Education and Science passed legislation barring the inclusion of texts belonging to the Russian literary canon from foreign literature programmes in Ukrainian secondary and higher education institutions. By way of extension, translations of Russian-speaking writers from the former Soviet republics have also been curbed.