bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Preimplantation Genetic Testing for Kidney Disease-Related Genes: A Laboratory’s Experience
Authors: Chaperon Jessica L. , Wemmer Nina M. , McKanna Trudy A. , Clark Dinah M. , Westemeyer Maggie A. , Gauthier Philippe , Bai Yan , Coleman Jessica M.
Published: September 2021

Introduction: Recent literature highlights the clinical utility of genetic testing for patients with kidney disease. Genetic testing provides significant benefits for reproductive risk counseling, including the option of in vitro fertilization with preimplantation genetic testing for monogenic disease (PGT-M). PGT-M allows for a significant reduction in risk for a pregnancy affected with the familial disease. We aim to summarize our experience with PGT-M for genes with kidney involvement as either a primary or secondary feature of the disease. Methods: All PGT-M tests performed by the reference laboratory between September 2010 and July 2020 were reviewed for clinical indication and cases for which the disease tested included a renal component. Each patient referred for PGT-M had an existing molecular genetic diagnosis themselves or in their family. Frequency of each condition, gene, inheritance pattern, and year over year increase in referral cases was analyzed. Results: In the study cohort, the most common disease targeted was autosomal dominant polycystic kidney disease, caused by pathogenic variants in the PKD1 or PKD2 genes, which accounted for 16.5% (64/389) of cases. The 5 most common referral indications accounted for 51.9% (202/389) of the cases. Autosomal recessive inheritance accounted for 52.0% (26/50) of conditions for which PGT-M was performed. The number of PGT-M tests performed for conditions that included either primary or secondary kidney disease increased from 5 cases in 2010 to 47 cases in the 2020 study period. Discussion/Conclusion: These data suggest that the pursuit of PGT-M by couples at risk for passing on conditions with a kidney component is common and has significantly increased since 2010. With this rising trend of patients undergoing PGT-M and the prerequisite of molecular genetic confirmation in the PGT-M process, this study underscores the importance of the reproductive component to a molecular genetic diagnosis for patients with kidney disease, especially as the accessibility of genetic testing and utilization by nephrologists grows.
Usefulness of Trichoscopy over Hair Light Microscopy in Menkes Disease
Authors: Sáez-de-Ocariz Marimar , Aguilar-Sarmiento Ana Sylvia , Garcés-Abad Maria Adelaida , Vázquez-Arroyo Paulina , García-Romero Maria Teresa , Durán-McKinster Carola
Published: September 2021

Menkes disease (MD) is a rare X-linked recessive neurodegenerative disorder caused by mutations in the ATP7A gene, with a high mortality rate within the first 3 years of life. It typically affects males and is characterized by impaired copper distribution and malfunction of several copper-dependent enzymes. Patients develop progressive muscle hypotonia associated with neurological damage and hair shaft dysplasia – particularly pili torti. Pili torti is usually very subtle in the first 3 months of life and gradually increases during the first year. Light microscopy examination in search for pili torti requires the observation of more than 50 hair shafts. In contrast, trichoscopy with a hand-held dermatoscope allows to easily identify the hair shaft defect. We report a case of a Hispanic male infant with MD in whom we show that trichoscopy is superior to hair light microscopy in revealing pili torti.
Gastrointestinal Adverse Events Induced by Immune-Checkpoint Inhibitors
Authors: Yanai Shunichi , Toya Yosuke , Sugai Tamotsu , Matsumoto Takayuki
Published: September 2021

Background: As immune-checkpoint inhibitors (ICI) are becoming standard therapies for malignant tumors, increasing attention has been paid to their associated immune-related adverse events (irAEs). The gastrointestinal tract is the major site of irAEs, and it has recently become evident that the large bowel is the most frequently affected region. The aim of this narrative review was to clarify the endoscopic and histopathologic findings of and treatments for ICI-induced colitis. Summary: Endoscopic findings of ICI-induced colitis include a reddish, edematous mucosa with increased mucous exudate, loss of normal vascularity, and a granular mucosa with or without mucosal breaks. Histopathologic findings of ICI-induced colitis are expansion of the lamina propria, intraepithelial infiltration of neutrophils, crypt architectural distortion, neutrophilic crypt abscess, and prominent apoptosis. The clinical, endoscopic, and histopathologic severity of ICI-induced colitis is diverse, but colonoscopy together with biopsy is necessary for diagnosis. While a certain proportion of patients with ICI-induced colitis have an intractable clinical course, management guidelines are based on retrospective analyses. Prospective studies are needed to assess the efficacy of various medications, including immunosuppressive regimens. Key Messages: Colonoscopy with biopsy is the gold standard for the diagnosis of ICI-induced colitis. Endoscopists should be aware of the clinical features and pathophysiology of ICI-induced colitis for prompt diagnosis and treatment planning.
Occurrence of a Duodenal Polypoid Lesion During Long-Term Acid Suppression Therapy and Its Regression After Drug Discontinuation
Authors: Shintaku Masako , Shintaku Masayuki , Tominaga Kazunari , Sumitomo Yasumasa , Sando Takehiro
Published: September 2021

Formation of multiple fundic gland polyps or hyperplastic polyps in the gastric mucosa is one of the well-known adverse effects of the long-term acid suppression therapy for peptic ulcer disease. However, similar phenomenon has not been reported to occur in the duodenum. We report a case of duodenal polypoid lesion that developed after the long-term use of acid suppressants and disappeared after the cessation of the treatment. The patient was a 76-year-old man with a history of heavy cigarette smoking and excessive alcohol intake who had been treated with medication of gastric acid suppressants, including proton pump inhibitors and potassium-competitive acid blockers, for refractory gastroesophageal reflux disease. After receiving the acid suppression therapy for 3 years, a polypoid lesion of 10 mm in diameter was found at the portion of the duodenal bulb. This polypoid lesion disappeared 1.5 months after the cessation of treatment. We hypothesized that changes in serum gastrin levels caused by acid suppression therapy might have been associated with the development and regression of the duodenal polypoid lesion.
ЗНАЧЕННЯ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ ДЛЯ СОЦІАЛЬНОЇ АДАПТАЦІЇ ВІЛ-ІНФІКОВАНИХ ХВОРИХ
Authors: Юрко К. В. , Лантух І. В. , Меркулова Н. Ф. , Лєсна А. С.
Published: September 2021

Мета роботи – проаналізувати значення психологічної допомоги для соціальної адаптації ВІЛ-інфікованих хворих.

Матеріали і методи. Емпіричною базою досліджен­ня став аналіз 30 медичних карт стаціонарних пацієнтів, госпіталізованих в інфекційне відділення № 3 Обласної клінічної інфекційної лікарні м. Харкова впродовж 2019 р. Більшість склали хворі працездатного віку, а саме 25 осіб (83,3 %), при цьому середній вік пацієнтів становив (28,5±5,5) років. Хворі під час дослідження були поділені на групи залежно від отримання психологічної допомоги, психоемоційних розладів, ознак соціальної дезадаптації.

Результати дослідження. Першу групу пацієнтів склали 10 (33,3 %) хворих, які відмовилися від психологічної допомоги. Другу групу, а саме 20 (66,7 %) пацієнтів, склали хворі, які одразу після встановлення діагнозу ВІЛ-інфекції отримували психологічну допомогу та мали слабші розлади.

Під час дослідження використовувався набір методик: клініко-анамнестичний метод; для оцінки наявності у пацієнтів депресії застосовували шкалу її оцінки Montgomery-Asberg Depression Rating Scalе (MADRS); для визначення рівня тривожності у хворих використовували опитувальник тривожності Спілбергера-Ханіна; визначали прихильність пацієнтів до лікування за шкалою оцінки комплаєнтності Мориски-Грін.

Висновки. Питання адаптації ВІЛ-інфікованих пацієнтів у суспільстві є значною проблемою, що обумовлюється низьким рівнем обізнаності про ВІЛ-інфекцію, шляхи її передачі. Отримані результати свідчать про необхідність психологічної допомоги ВІЛ-інфікованим на кожному етапі, як в момент оголошення діагнозу (запобігання розвитку депресії, суїцидальних намірів), так і під час медикаментозного лікування (дебрифінг методики, створення груп підтримки «рівний – рівному»), завдяки чому прискорюється соціальна адаптація хворих та ефективність медикаментозного лікування.
ІНТЕРВЕНЦІЙНИЙ ПІДХІД У ФОРМУВАННІ МОЛОДДЮ КОМПЕТЕНТНОСТІ ЗБЕРЕЖЕННЯ ЗДОРОВʼЯ: АНАЛІТИЧНИЙ ОГЛЯД
Authors: Литвинова О. Н. , Качмар О. І.
Published: September 2021

Мета: з’ясувати ефективність впроваджених здоровʼязбережувальних технологій вітчизняних програм охорони здоровʼя та визначити пріоритетні напрями формування здорового способу життя на основі сучасного підходу до розвитку життєвих навичок молоді в Україні.

Матеріали і методи. Використано чинне законодавство України в галузі охорони здоров’я населення, накази та положення Міністерства охорони здоров’я України, методичні рекомендації для закладів освіти, затверджені Міністерством освіти і науки України. Методи дослідження: бібліосемантичний, соціально-гігієнічний, метод системного аналізу та прогнозування.

Результати. У дослідженні розглянуто проблему усвідомленого психоемоційного ставлення молоді до формування компетентності збереження здоров’я. Проведено аналіз впроваджених здоров’язбережувальних технологій та запропоновано сучасний підхід до їх реалізації на засадах системного розвитку і вдосконалення поведінкових дій.

Висновки. Розробляючи модуль формування здоров’язбережувальних компетенцій, потрібно виходити з того положення, що необхідний не сегментований вплив на кожний з компонентів, а системний підхід. Пріоритетною діяльністю для його реалізації стане перехід від пілотних проектів до охоплення на національному рівні – створення не кількісно, а структуровано якісної системи здоров’язбережувальних технологій з конкретними напрямами в усіх галузях соціального середовища. Необхідністю є не тільки розробка нових матеріалів, а й доцільніше використання вже наявних ресурсів – не варто недооцінювати багаторічні надбання в галузі превентивно-профілактичної діяльності. Потрібно виокремити та інтегрувати в сучасні технології ті життєво важливі цінності, актуальність яких не підвладна часовим рамкам і залишається пріоритетною до сьогодні.
СУЧАСНІ АСПЕКТИ ОРГАНІЗАЦІЇ ПАЛІАТИВНОЇ ТА ХОСПІСНОЇ ДОПОМОГИ В УКРАЇНІ ЗА УМОВ РЕФОРМУВАННЯ МЕДИЧНОЇ ГАЛУЗІ
Authors: Сатурська Г. С. , Шишацька І. М. , Сатурський О. В. , Коллінс Д. М. , Марків-Буковська Н. П.
Published: September 2021

Мета: провести аналіз організації паліативної та хоспісної допомоги на різних рівнях надання медичної допомоги населенню України на сучасному етапі реформування галузі охорони здоров’я в Україні та на регіональних рівнях.

Матеріали і методи. У науковій роботі використано чинні нормативно-правові акти та керівні документи МОЗ України щодо організації паліативної та хоспісної допомоги в системі охорони здоров’я України. Для обробки даних застосовано наукові методи: аналітичний, бібліосемантичний та системного підходу.

Результати. Паліативна медична допомога, як окремий вид медичної допомоги, в Україні закріплена законодавчо з 2011 р. Але до введення в дію програми медичних гарантій та підписання контрактів із Національною службою здоров’я України на пакети медичних послуг у напрямку паліативної та хоспісної допомоги – таку допомогу в нашій країні надавали лише кілька десятків медичних закладів. Запровадження окремого пакета у програмі медичних гарантій дало поштовх розвитку мережі закладів, які надають паліативну допомогу.

Висновки. Розвиток та покращення якості надання паліативної допомоги відповідно до світових стандартів є одним із пріоритетних завдань системи охорони здоров’я та громадського здоров’я України, адже паліативна та хоспісна допомога є комплексом медичних, соціальних, психологічних заходів, спрямованих на покращення якості життя пацієнтів із невиліковними хворобами та обмеженим прогнозом життя. Для створення високоефективної системи паліативної допомоги в Україні також необхідно подолати бар’єри, які виділені експертами ВООЗ. Серед основних завдань паліативної та хоспісної допомоги потрібно розглядати максимально можливе зменшення болю, фізичних та психічних страждань, усунення або зменшення розладів життєдіяльності та інших тяжких проявів захворювань, професійний догляд, психологічну, соціальну та духовну підтримку пацієнтів та членів їхніх сімей.
МЕДИКО-СОЦІАЛЬНЕ ЗНАЧЕННЯ МОЗКОВИХ ІНСУЛЬТІВ ТА ФАКТОРИ РИЗИКУ ЇХ РОЗВИТКУ
Authors: Теренда Н. О. , Фарійон Н. Я. , Теренда О. А.
Published: September 2021

Мета: вивчити медико-соціальне значення мозкових інсультів для світової спільноти та оцінити фактори ризику їх розвитку. 

Матеріали і методи. Проведено аналіз наукових та статистичних джерел інформації (ДЗ «Центр медичної статистики МОЗ України») щодо медико-соціальної проблеми мозкових інсультів (МІ). Використано бібліосеман­тичний, аналітичний методи дослідження.

Результати. Згідно з даними ВООЗ, інсульти щорічно уражають у світі близько 20 млн людей, із яких 5 млн помирають. Із 15 млн, які виживають, приблизно третина пацієнтів стає інвалідизованими внаслідок інсульту й потребує сторонньої допомоги у повсякденному житті. Вид інсульту впливає на тяжкість перебігу. В європейському регіоні співвідношення ішемічних інсультів до геморагічних становить 7:1, в Україні – 5:1, що зумовлює наявність тяжчого перебігу та вищого показника смертності у нашій країні на відміну від європейських країн (у 2,3 раза).

В Україні щороку близько 100 тис. осіб хворіють на МІ. Смертність внаслідок цереброваскулярних хвороб має тенденцію до зменшення з 186,6 на 100 тис. населення у 2015 р. до 179,5 на 100 тис. населення у 2019 р.

Визначальними факторами, що спричиняють збільшення кількості МІ, є постаріння населення та зростання поширеності в популяції таких васкулярних факторів ризику інсульту, як атеросклероз судин, артеріальна гіпертензія, гіподинамія, ожиріння, тютюнокуріння тощо.

Висновки. Мозкові інсульти залишаються значною медико-соціальною проблемою сучасної системи охорони здоров’я. Задля її подолання розроблено низку програм на рівні ВООЗ і регіональних рівнях щодо зменшення захворюваності, смертності та інвалідності й усунення економічного тягаря для економік країн світу.
АНАЛІЗ ПОРУШЕНЬ РИТМУ У ХВОРИХ НА ІНФАРКТ МІОКАРДА НА ДОГОСПІТАЛЬНОМУ ЕТАПІ ТА В РАННЬОМУ І ПІЗНЬОМУ РЕПЕРФУЗІЙНОМУ ПЕРІОДІ: ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ ТА ДАНІ ВЛАСНИХ СПОСТЕРЕЖЕНЬ
Authors: Бадюк Н. В. , Гребеник М. В.
Published: September 2021

Інфаркт міокарда часто маніфестує складними, фатальними порушеннями ритму, що становить найбільшу загрозу для виживання у перші години розвитку гострої ішемії міокарда. Частота порушень ритму серця (ПРС) істотно відрізняється залежно від етапу госпіталізації та від вчасно проведеного перкутанного коронарного втручання, а їх прогностична оцінка неоднозначна.
Метою даного фрагменту нашого дослідження було проведення аналізу ПРС в різні періоди ІМ та зіставлення їх з даними інших досліджень.
Матеріал і методи. Проведено аналіз даних локального реєстру ІМ кардіологічної клініки кафедри терапії і сімейної медицини ФПО на базі міського кардіоцентру за 2010–2020 рр., який охоплює понад 2000 спостережень. Для дослідження відібрано дані 1593 пацієнтів у віці 29–89 років, середній вік (65,10±0,37) років. За допомогою ліцензованої програми SPSS v.21 проведена статистична обробка даних, вписаних в електронні таблиці Excel – 2010. Паралельно зa пошуковими системами Pubmed, Google Scholar, Sciencedirect, Webcardio проведено аналіз літературних джерел з даної тематики за останні 10 років.
Результати. ША, такі як ШТ та ФШ, можуть виникати в будь-який час ІМ, починаючи з ранніх хвилин гострого періоду до віддаленого періоду ІМ. У 6 % пацієнтів із ГКС розвиваються ШТ або ФШ у перші години після виникнення симптомів, найчастіше перед госпіталізацією в стаціонар [10]. У нашому дослідженні ША на догоспітальному етапі були зафіксовані у 15,34 %.
Ранні реперфузійні аритмії у нашому дослідженні виявлено у 32,54 %, що проявлялись надшлуночковою (5,7 %) та шлуночковою (17,3%) екстрасистолією, пароксизмами фібриляції передсердь (1,92 %), шлуночковою тахікардією (5,7 %), фібриляцією шлуночків (1,92 %), що в середньому збігається з даними різних авторів. Згідно з нашими спостереженнями, частка пізніх реперфузійних аритмій становила 12,6 % у вигляді надшлуночкової (4,4 %) та шлуночкової (4,4 %) екстрасистолії, пароксизмів ФП (1,92 %) і ША (2,0 %) здебільшого за рахунок ШТ.
Висновки. Як шлуночкова, так і надшлуночкова аритмії часто зустрічаються на догоспітальному етапі та під час реваскуляризації при ІМ.
ДИЗУРИЧНІ РОЗЛАДИ В ПЕРІОД МЕНОПАУЗИ ТА МОРФОЛОГІЯ СЛИЗОВОЇ ОБОЛОНКИ СЕЧОВОГО МІХУРА
Authors: Бідованець Б. Ю. , Боднар Я. Я. , Головата Т. К. , Дацко Т. В. , Миколенко А. З.
Published: September 2021

Глобальне старіння населення, збільшення частки жінок пре- та менопаузального періодів і пов’язане з цим зростання частоти стійких дизуричних розладів складають серйозну медичну задачу. Актуальність дослідження обумовлена також і вкрай вираженим негативним впливом урогенітальних порушень на якість життя і працездатність цієї категорії жінок, що складає важливу соціально-економічну проблему.

Мета – вивчити морфологічні характеристики слизової оболонки сечового міхура при дизуричних розладах у жінок в період менопаузи.

Матеріал і методи. Обстежено слизову оболонку сечового міхура та досліджено біоптати слизової оболонки в ділянці трикутника та лівої бокової стінки у 62 жінок із стійкою дизурією віком від 48 до 72 років. Застосовані цистоскопічний та гістологічний методи дослідження.

Результати. Встановлено, що в слизовій оболонці сечового міхура при дизурії у жінок менопаузального періоду виникають виразні розлади гемомікроциркуляції, дистрофічні та дегенеративні пошкодження, які супроводжуються запальними реакціями у власній пластинці та компенсаторними гіперпластичними і адаптивними процесами.

Висновки. При стійкій дизурії у жінок в період менопаузи спостерігається суттєве ремоделювання усіх структурних компонентів слизової оболонки сечового міхура.
ОЦІНКА МІНЕРАЛЬНОЇ ЩІЛЬНОСТІ КІСТКОВОЇ ТКАНИНИ ЗА ДАНИМИ РЕНТГЕНІВСЬКОЇ КОМП'ЮТЕРНОЇ ТОМОГРАФІЇ ТА ВИЗНАЧЕННЯ РИЗИКІВ ОСТЕОПОРОТИЧНИХ ПЕРЕЛОМІВ У ХВОРИХ НА ДИФУЗНУ В-ВЕЛИКОКЛІТИННУ ЛІМФОМУ
Authors: Жулкевич І. В. , Чукур П. А.
Published: September 2021

В Україні відмічається тенденція до підвищення захворюваності на неходжкінські лімфоми (НХЛ), тому дослідження змін мінеральної щільності кісткової тканини (МЩКТ), пов’язаних із лімфопроліферативними захворюваннями та віддаленими наслідками протипухлинної терапії, є актуальними та необхідними для профілактики остеопоротичних переломів.

Мета – визначити ризик виникнення вторинних остеопоротичних переломів, ризик ураження кісткового мозку і оцінити динаміку змін стану МЩКТ поперекового відділу хребта у хворих з дифузною В-великоклітинною лімфомою (ДВВКЛ) на діагностичному етапі (ДЕ) та після завершення хіміотерапії (ПЗХ).

Матеріал і методи. Проведено визначення мінеральної щільності трабекулярної кісткової тканини поперекових хребців (L1–L5) за допомогою функції ROI у програмі Radiant Dicom Viewer в кістковому вікні у 56 пацієнтів: 26 жінок та 30 чоловіків (середній вік (55,96±2,11) р.). Статистичний аналіз проведено за робастним критерієм Левена – Брауна – Форсайта.

Результати. При гендерному порівнянні на ДЕ згідно опитувальників FRAX та QFracture визначався більший ризик остеопоротичного перелому в жінок за всіма показниками: FRAX – основний остеопоротичний ризик 43,21 % і ризик перелому стегнової кістки 59,35 %; QFracture – ризик перелому стегна, зап’ястя, плеча або хребта 59,86 % та ризик перелому стегна 60,12 %. Зниження стану МЩКТ спостерігалося як на ДЕ, так і ПЗХ, у чоловіків та жінок. У чоловіків найбільше достовірне зниження МЩКТ на 19,59 % спостерігалося у L4, у жінок – у L3 на 13,11 %, p<0,05.

Висновки. В усіх обстежених хворих на ДВВКЛ за результатами опитувальників FRAX та QFracture визначався підвищений ризик остеопоротичних переломів на ДЕ. Стан МЩКТ поперекових хребців на серіях КТ у хворих з ДВВКЛ на ДЕ у жінок був достовірно нижчий, ніж у чоловіків. ПЗХ спостерігалося зниження МЩКТ як у чоловіків, так і в жінок, достовірної різниці між групами хворих не встановлено.
ЗНАЧЕННЯ ПЕРФУЗІЙНОГО ІНДЕКСУ ДЛЯ ШВИДКОЇ ДІАГНОСТИКИ РІЗНИХ ФОРМ СИНДРОМУ ДІАБЕТИЧНОЇ СТОПИ В ВИБОРІ АДЕКВАТНОЇ ПАТОГЕНЕТИЧНОЇ ТАКТИКИ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ
Authors: Футуйма Ю. М. , Беденюк А. Д. , Кульбаба І. Я.
Published: September 2021

В статті представлено особливості стану об’ємного периферійного капілярного кровотоку при нейропатичній, нейроішемічній та ішемічній формах синдрому діабетичної стопи, що визначається методом фотоплетизмографії під час виконання пульсоксиметрії та можливості їх використання для швидкої діагностики вказаних форм разом із загальноприйнятними методиками.

Мета – вивчити особливості показників перфузійного індексу фотоплетизмографічним методом за допомогою пульсоксиметра на периферії нижніх кінцівок у хворих із різними формами синдрому діабетичної стопи з метою подальшого їх діагностичного застосування в медичній практиці.

Матеріал і методи. Проаналізовано результати дослідження 89 осіб, в тому числі 15 осіб, які склали контрольну групу, й 74 пацієнти, які мали різні форми СДС з гнійно-некротичними ускладненнями з боку нижніх кінцівок, що відповідають ІІІ–V ступеням ураження за Meggit-Wagner. Невропатичну форму діагностовано у 38 (51,4 %), невроішемічну – у 30 (40,5 %), ішемічну – у 6 (8,1 %) пацієнтів. Оцінку статусу артеріальної крові на нижніх кінцівках визначали за допомогою пульсоксиметрії неінвазивним фотоплезматичним методом за допомогою приладу RocSea.

Результати. Методика дослідження, апробована нами в даній роботі, дозволяє застосування поширеного останнім часом та легкодоступного методу визначення показників ПІ для швидкої диференційної діагностики хворих із різними формами ускладненого синдрому діабетичної стопи при цукровому діабеті 2-го типу та в подальшому впровадження його в практичну діяльність, що дасть можливість вибрати той чи інший патогенетичний підхід до вибору тактики подальшого хірургічного та медикаментного лікування.

Висновки. Пульсоксиметрія є простим, доступним та найдешевшим методом швидкої діагностики порушень периферійного кровообігу при різних формах СДС, які непрямим способом відображають стан периферійного кровообігу в ділянці стопи та можуть бути використані для швидкої об’єктивності подальшого вибору тактики лікування кожного пацієнта зокрема, а також як метод моніторингу ефективності патогенетичного підходу до хірургічної та медикаментної корекції ускладнень синдрому діабетичної стопи на етапах лікування.
ПРОФІЛАКТИКА ТА ЛІКУВАННЯ ТОКСИЧНОГО ГЕПАТИТУ Й ЕНДОГЕННОЇ ІНТОКСИКАЦІЇ У ХВОРИХ ІЗ ЛІМФОПРОЛІФЕРАТИВНИМИ ЗАХВОРЮВАННЯМИ
Authors: Самогальська О. Є. , Мандзій З. П.
Published: September 2021

За даними сучасних епідеміологічних і статистичних досліджень, останнім часом в Україні значно зросла частота захворюваності на хронічну патологію печінки. Перебіг захворювання супроводжується виснаженням системи антиоксидантного захисту, на тлі чого розвивається хронічна інтоксикація з метаболічними порушеннями, які негативно впливають на функціональний стан печінки.

Мета – вивчити ефективність комбінованого гепатопротектора «Гепаргін» у складі комплексної терапії хворих із гемобластозами.

Матеріал і методи. Під нашим спостереженням перебували 42 хворих із лімфопроліферативними захворюваннями (6 – із гострими лімфобластними лейкеміями; 16 – із хронічними лімфоїдними лейкеміями; 9 – із неходжкінськими лімфомами: 7 – із неходжкінськими лімфомами з малих лімфоцитів, а 5 хворих – із неходжкінськими лімфомами з великих гранулярних клітин). Вік хворих становив від 34 до 68 років. Середня тривалість захворювання становила 4–7 років. Усім хворим проводили ультразвукове дослідження органів черевної порожнини (УЗД ОЧП) та визначали біохімічні показники функції печінки, а саме аланінамінотрансфаразу, аспартатамінотрансферазу, білірубін, лужну фосфатазу, тимолову та сулемові проби, ядерний індекс інтоксикації.

Результати. Хворі скаржилися на загальну слабість, нездужання, тяжкість у нижніх кінцівках, запаморочення. Їх турбували тяжкість та відчуття розпирання у правому підребер᾽ї, нудота. Інколи відмічали жовтяничність шкіри та слизових оболонок. При УЗД ОЧП у 22 хворих спостерігали збільшення розмірів печінки. У середньому печінка була збільшена як за рахунок правої частки, так і лівої. У 19 хворих спостерігали підвищення АЛТ та АСТ, у 11 хворих також відмічали підвищення білірубіну за рахунок непрямої фракції. Активність процесу переважно відповідала середньому (58,7 %) та вираженому (21,3 %) ступеням. У процесі отримання як моно-, так і поліхіміотерапії, активність вираження токсичного впливу на стан функції гепатоцитів посилювалася, на що вказували печінкові проби. Так, показники АЛТ та АСТ підвищувалися, також спостерігалось підвищення лужної фосфатази, білірубіну за рахунок непрямої фракції. У 5 хворих із гемобластозами спостерігали жовтяничність шкіри та склер.

Висновки. На основі комплексного лікування із застосуванням препарату «Гепаргін» відмічалась позитивна динаміка клінічного перебігу основного захворювання, яка проявлалася покращенням самопочуття хворого, загального стану, зникненням тяжкості в правому підребер᾽ї.

Аналіз показників функціональних проб печінки під впливом терапії показав зниження активності запального процесу в гепатоцитах, на що вказували АЛТ, АСТ, білірубін, лужна фосфатаза, ядерний індекс інтоксикації.

У хворих із мінімальною та середньою активністю ці показники поверталися до нормальних величин, а у хворих із вираженою активністю – зменшувалися. Також встановлений позитивний вплив препарату на білковий метаболізм, про що свідчить підвищення загального білка сироватки крові.
Безнатяжна модифікація герніопластики Десарда
Authors: Бенедикт В. В. , Лісовський В. Р.
Published: September 2021

У статті наведено приклад розробленого та клінічно імплементованого способу хірургічного лікування пахових гриж, що заснований на концепції “tension-free”. В основу даної модифікації ліг відомий спосіб герніопластики за Десардом як один з найбільш фізіологічних та адаптованих до анатомії пахової ділянки. Дана модифікація  дає можливість формувати укріплену задню стінку пахового каналу без натягу тканин, а також передбачає додаткову фіксацію сітчастого імплантату до задньої стінки, що ще більше знижує ризик розвитку рецидиву. Таким чином, її можна застосовувати в пацієнтів різних вікових груп.
МАРКЕРИ ЛІЗОСОМАЛЬНОГО УШКОДЖЕННЯ ЗА УМОВИ КОМБІНОВАНОЇ ДІЇ Κ-КАРАГІНАНУ ТА НАТРІЮ ГЛУТАМАТУ В ЕКСПЕРИМЕНТІ
Authors: Бучко П. І. , Марущак М. І.
Published: September 2021

Вступ. Наукові дослідження підкреслюють невирішені питання вивчення карагінанів, зокрема зв’язок між фізико-хімічними властивостями карагінану, його впливом на травний протеоліз, мікробіом товстої кишки і запалення, а також його ефекти в різних групах ризику, що вказує на необхідність проведення подальших досліджень для з’ясування можливого його токсичного впливу за умов постійного підвищення рівня карагінану в раціоні людини та широкого поєднання різних харчових добавок.
Мета дослідження – оцінити показники лізосомального ушкодження (активність кислої фосфатази і катепсину В) в тканинах організму щурів за умови комбінованої дії κ-карагінану та натрію глутамату.
Методи дослідження. Дослідження проведено на 48 білих нелінійних щурах-самцях, яких поділили на 4 групи: контрольну (інтактні тварини) і 3 дослідних (1-ша – щури, яким внутрішньошлунково вводили κ-карагінан у дозі 40 мг/кг протягом 1 місяця; 2-га – тварини, яким внутрішньошлунково вводили натрію глутамат у дозі 50 мг/кг упродовж 1 місяця; 3-тя – щури, яким внутрішньошлунково вводили κ-карагінан і натрію глутамат у вищевказаних дозах). Активність кислої фосфатази і катепсину В у крові, легенях та печінці щурів визначали за стандартними методиками.
Результати й обговорення. Встановлено вірогідно вищу активність кислої фосфатази у сиро­ватці крові, а також у печінці й легенях щурів 1-ї і 2-ї дослідних груп щодо контролю. Варто відмітити найбільші її значення у тварин 3-ї дослідної групи, які були достовірно вищими у сироватці крові (на 90,20 %), а також у печінці (на 69,60 %) і легенях (на 82,20 %) щурів стосовно контролю. Встановлено вірогідно вищу активність катепсину В у сироватці крові, а також у печінці й легенях щурів 1-ї і 2-ї дослідних груп щодо контролю. Варто відзначити найбільші її значення у тварин 3-ї дослідної групи, які були достовірно вищими у сироватці крові (на 97,70 %), а також у печінці (на 52,10 %) і легенях (на 83,10 %) щурів стосовно контролю.
Висновок. За умови комбінованої дії розчинів κ-карагінану та натрію глутамату вірогідно збільшується активність кислої фосфатази і катепсину В у сироватці крові (на 90,2 та 97,7 %), печінці (на 69,6 та 52,1 %) і легенях (на 82,2 та 83,1 %) щурів відносно контролю, що також статистично значимо вище проти значень цих показників при окремому застосуванні κ-карагінану і натрію глутамату.
ДИНАМІКА ПРОЦЕСІВ ЛІПІДНОЇ ПЕРОКСИДАЦІЇ В КІРКОВОМУ І МОЗКОВОМУ ШАРАХ НИРКИ ЗА УМОВ ДВОБІЧНОГО ВИДАЛЕННЯ ГОНАД У ПЕРІОД ПІЗНІХ ПРОЯВІВ ТРАВМАТИЧНОЇ ХВОРОБИ
Authors: Луців І. І. , Гудима А. А. , Попович Д. В.
Published: September 2021

Вступ. Інтенсифікація пероксидного окиснення ліпідів (ПОЛ) є одним з характерних порушень краніо­скелетної травми (КСТ). У механізмі захисту від ПОЛ у жіночому організмі важливу роль відіграє рівень естрогенів. Унаслідок підвищення частоти травматизму ризик отримати скелетну травму в жінок у постменопаузальний період різко зростає.

Мета дослідження – з’ясувати роль процесів пероксидного окиснення ліпідів у кірковому і мозковому шарах нирки в механізмах системних проявів краніоскелетної травми в пізній період травматичної хвороби за умов двобічної оваріоектомії.

Методи дослідження. Експерименти виконано на 54 нелінійних білих щурах-самках масою 200–220 г. Гіпоестрогенний стан викликали шляхом оперативного видалення гонад з подальшим моделюванням КСТ. Через 1 і 2 місяці посттравматичного періоду в кірковому та мозковому шарах нирки визначали вміст дієнових кон’югатів і реагентів до тіобарбітурової кислоти (ТБК-активних продуктів ПОЛ).

Результати й обговорення. Повне видалення гонад через 1 місяць супроводжувалося посиленням процесів ПОЛ у функціональних шарах нирки. У тварин без видалення гонад за умов КСТ відмічали активацію ПОЛ через 1 місяць посттравматичного періоду з наступною нормалізацією через 2 місяці. У гонад­ектомованих щурів процеси ПОЛ залишалися підвищеними впродовж 2 місяців після нанесення травми. У мозковому шарі нирки активність ПОЛ була істотно більшою, ніж у кірковому, і суттєво переважала в гонадектомованих щурів.

Висновки. За умов видалення гонад у кірковому і мозковому шарах нирки відмічають посилення пероксидного окиснення ліпідів. Після нанесення краніоскелетної травми за умов видалення гонад через 1 і 2 місяці збільшується вміст первинних та вторинних продуктів пероксидного окиснення ліпідів, тоді як у групі тварин без видалення гонад інтенсивність пероксидного окиснення ліпідів у нирці нормалізується до 2-го місяця експерименту.
FORMATION OF EMOTIONAL INTELLIGENCE OF PERSONALITY: MEDICAL AND PSYCHOLOGICAL ASPECTS
Authors: Levkiv M. O. , Zhyznomirska O. Ya.
Published: September 2021

Modern medicine is moving to a new level of care, transforming into a patient–oriented model. This situation in the market of medical services leads to a change in approaches in the interaction of doctor and patient, doctor and relatives of the patient, doctor and society. An important role in such interaction is played by emotional intelligence (EQ from English – Emotion Quotient) – which is an understanding of their own and others’ emotions, the ability to constructively express them, to understand the feelings and experiences of others. Today, the doctor faces certain tasks, such as: the ability to establish contact, clearly and understandably convey information to the patient, taking into account the patient’s personality and the circumstances under which the disease occurred, the ability to persuade and become partners in treatment, to build trusted relations. The article considers the features of emotional intelligence of the individual; various scientific approaches (domestic, foreign) to the definition of “emotional intelligence” are analyzed; the connections of the emotional component of the medical employee with the psychological dimension are revealed; the model of emotional intelligence of the personality which is correlated with professional growth of the expert of medical institution is thoroughly outlined.
Developing the emotional intelligence of future physicians who are able to empathize, provide quality care, and ensure patient satisfaction with treatment is part of the health care system.
ЗНАЧЕННЯ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ СТУДЕНТА МЕДИЧНОГО ВИЩОГО ЗАКЛАДУ ОСВІТИ У НАУКОВО-ОСВІТНЬОМУ ПРОЦЕСІ З ДИСЦИПЛІНИ «ПАТОФІЗІОЛОГІЯ»
Authors: Козлова Ю. В. , Трясак Н. С. , Ляліна А. Ю.
Published: September 2021

У статті сформульовано сучасну концепцію компетентностей із патологічної фізіології для більш ефективної імпле­ментації в науково-освітній процес вищих медичних закладів освіти України, а також для уніфікації навчання на кафедрах патологічної фізіології. Усі компетентності поділяються на інтегральні, загальні та спеціальні. Окремо виділено особливості кожної групи компетентностей, їх значення для успішного навчання, зокрема на кафедрі патологічної фізіології.
Наведено шляхи формування спеціальних компетентностей студентів, що навчаються на кафедрі патологічної фізіології ДДМУ, в тому числі за умов пандемії COVID-19.
Успішне оволодіння компетентностями протягом навчання з дисципліни «Патофізіологія» сприяє формуванню високо­кваліфікованого лікаря, оскільки формує навички клінічного мислення, аналізу, комунікації, дедукції та інші, які є необхідними в роботі лікаря будь-якої спеціальності. Адже саме патологічна фізіологія «відчиняє двері» студентам до понять «хвороба», «етіологія», «патогенез», формує загальні базові знання про різні захворювання систем і органів.
Самостійна робота студентів є важливою для формування навичок самоосвіти. Це вкрай необхідно для конкурентоспроможності та відповідності сучасним вимогам. Тому лікар повинен постійно вдосконалювати свої навички, доповнювати знання новими даними, розробляти новітні заходи профілактики та лікування.
Залучення студентів до наукового гуртка є важливою ланкою навчання, адже під керівництвом викладача студент опановує складну медичну літературу, написання наукових робіт, доповіді на засіданнях гуртка, участь в експериментальних дослідженнях, що проводяться згідно з запланованими кафедральними науково-дослідними роботами. Усе це в комплексі створює оригінальне та концептуальне медичне мислення, критичне осмислення проблем.
Компетентнісний підхід враховано при розробці навчальної програми з патологічної фізіології для магістрів медицини та впроваджено в лекції, практичні заняття та самостійну роботу студентів.
ОРГАНІЗАЦІЯ РОБОТИ СТУДЕНТСЬКОГО НАУКОВОГО ТОВАРИСТВА В УМОВАХ ДИСТАНЦІЙНОГО ФОРМАТУ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ
Authors: Кожемʼяка М. О. , Головаха М. Л. , Лісунов М. С.
Published: September 2021

Пандемія COVID-19 призвела до запровадження дистанційного формату забезпечення навчального процесу в усіх галузях освіти, в тому числі й медичних закладах вищої освіти. Клінічні кафедри, особливо хірургічних дисциплін, мають певну специфіку забезпечення якісного освітнього процесу, а функціонування студентського наукового товариства є його невід’ємним компонентом у контексті студентоцентрованого підходу до навчального процесу. Мета статті – продемонструвати досвід забезпечення роботи студентського наукового товариства в дистанційному форматі, визначити переваги та недоліки даного формату діяльності, окреслити головні проблеми, що потребували вирішення, та шляхи їх розв’язання, розглянути можливості використання окремих елементів дистанційного формату забезпечення роботи після завершення дії карантинних обмежень. Під час обрання платформи для забезпечення дистанційного проведення освітнього процесу необхідно враховувати можливість використання будь-яким пристроєм незалежно від встановленої операційної системи, зручний та зрозумілий інтерфейс, стабільність роботи. В якості платформи була обрана Teams від корпорації Microsoft, що зарекомендувала себе під час організації дистанційного формату забезпечення освіти. Дане середовище дозволяє безперешкодну комунікацію всіх членів наукового керівництва, обмін навчальними матеріалами, підручниками, посиланнями, аудіо- та відеофайлами, планування засідань тощо. Позитивною практикою виявилося використання матеріалів, отриманих з верифікованих колабораційних порталів та агрегаторів професійного мультимедійного контенту, де у вільному доступі наявні клінічні кейси, записи маніпуляцій та оперативних втручань (виключно моменти оперативного втручання, що мають інтерес, без рутинних етапів), хід оперативних втручань, реабілітаційні заходи тощо. Всі автори верифіковані та є фахівцями у зазначених галузях. Таким чином дистанційний формат функціонування студентського наукового товариства продемонстрував високу ефективність, окремі аспекти використання платформи для забезпечення освітнього процесу он-лайн, сторонні відкриті ресурси були визначені як позитивні практики та мають перспективу інтеграції у звичний режим роботи.
INNOVATIVE METHODS OF TEACHING PROFESSIONAL ENGLISH TO MEDICAL STUDENTS
Authors: Yelahina N. I. , Fedchyshyn N. O.
Published: September 2021

The given article is aimed at a thorough analysis of innovative methods of teaching Professional English, which have begun to develop actively and rapidly due to the growing need to master a foreign language. The situation with Covid-19 has made its own adjustments to this process, namely, we are talking about the transfer of all universities to distance learning, which prompted the search for new methods and forms of working with students. Special attention is paid to the use of these technologies in students’ foreign-language speech activities: dialogue / monologue, vocabulary work, reading a foreign-language text, translating and discussing it, studying lexical and grammatical phenomena of the English Professional language.
“Prima di tutto, antifascista”. Juventud y anti/fascismo en Gino Germani
Authors: Grondona Ana
Published: September 2021

El artículo se interroga por los modos en que el sociólogo italo-argentino Gino Germani analizó el “problema de la juventud” en el fascismo. Para ello, pone en relación una serie de artículos producidos entre 1968 y 1978 en el marco de una investigación más amplia sobre las formas modernas del autoritarismo (serie 1), con un conjunto de de textos producidos como militante antifascista entre 1935 y 1945 (serie 2) y un grupo de textos vinculados a una organización antifascista, Giustizia e Libertà (GeL), con el que Germani tuvo manifiestas simpatías (serie 3). Mediante este abordaje, interesado en asir algunos de los múltiples ecos que, como hilos, tejen una problematización (en este caso, la cuestión de la socialización en los regímenes autoritarios), buscamos que emerjan nuevas preguntas e hipótesis para comprender y explicar el proyecto político y académico de Germani.
Reminiscências da Antropofagia oswaldiana
Authors: Xavier Renato
Published: September 2021

O Manifesto Antropófago de 1928 é o mais radical manifesto cultural e político do início do século XX no Brasil. Oswald Andrade lança mão, a partir da ideia de antropofagia, de uma visão crítica acerca da herança cultural ocidental, cuja oposição está diretamente relacionada à ideia de cópia da cultura estrangeira em detrimento da cultura nacional, o binômio cópia/original. No Manifesto, Oswald explora a noção antropofágica como metáfora para a transformação da cultura ocidental: deglutir o que vem de fora e transformar em algo totalmente novo; absorver o inimigo sacro; escapar às dicotomias nacional/estrangeiro, escola/floresta. A popularização da antropofagia oswaldiana só aconteceu a partir da década de 1950, reunindo o concretismo dos irmãos Campos, o Cinema Novo de Glauber Rocha, o Teatro Oficina de José Celso Martins Corrêa, as artes plásticas de Hélio Oiticica, até desembocar finalmente no mais popular desses movimentos: a tropicália de Caetano Veloso e Gilberto Gil. O objetivo deste artigo é explorar o pensamento antropofágico de Oswald de Andrade na cena artístico-cultural brasileira desde o Manifesto Antropofágico até o Movimento Tropicalista, bem como levantar indícios do pensamento oswaldiano no debate político-cultural latino-americano da atualidade.
Hostis humani generis: métamorphoses d’un concept jusqu’au contexte révolutionnaire
Authors: Costa Marta Nunes da
Published: September 2021

O objetivo deste artigo é compreender como se construiu o projeto republicano, tendo a distinção amigo/inimigo no centro dos seus discursos e práticas. O artigo tem três momentos: primeiro, regresso às origens do conceito de hostis humani generis. Depois, analiso como este conceito aparece na história da filosofia política, primeiro com Bodin e sua definição de república, mais tarde com Locke que contribuindo para a consolidação da tradição do contrato social, cria, na descrição do estado de natureza, estado de guerra e estado civil, uma nova forma de entender a relação entre política e moral com a introdução do conceito de humanidade. No terceiro momento mostro como esta mutação opera na época da Revolução Francesa, sobretudo no período do Terror e do Grande Terror, e como isso se traduz na outra face da República.
As desilusões de um historiador: as idades médias de Michelet
Authors: Nogueira Carlos Roberto Figueiredo
Published: September 2021

Este artigo pretende acompanhar a vida do melhor historiados francês (talvez europeu) do século XIX em sua busca da história do povo e as reviravoltas que seus escritos sofrem, em um movimento dialético, ao sabor das mudanças políticas na França.  Suas Idades Médias são textos privilegiados para entender seu método e as mudanças na sua compreensão da história.
Hemostatic Biomarkers and Venous Thromboembolism Are Associated With Mortality and Response to Chemotherapy in Patients With Pancreatic Cancer
Authors: Moik Florian , Prager Gerald , Thaler Johannes , Posch Florian , Wiedemann Sarah , Schramm Theresa , Englisch Cornelia , Mackman Nigel , Pabinger Ingrid , Ay Cihan
Published: September 2021

Objective:

Pancreatic cancer activates coagulation and increases risk of venous thromboembolism (VTE). We aimed at characterizing the association of hemostatic biomarkers and VTE with mortality and chemotherapy response.

Approach and Results:

Pancreatic cancer patients (N=145) were included in a prospective, observational cohort study (CATS [Vienna Cancer and Thrombosis Study]). Hemostatic biomarkers (D-dimer, extracellular vesicle–tissue factor activity, prothrombin fragment 1+2, fibrinogen, factor VIII, PAI-1 [plasminogen activator inhibitor 1], sP-selectin [soluble P-selectin], thrombin generation assay) were measured at inclusion. The impact of VTE on overall survival/progression-free survival (OS/PFS) was evaluated by multistate modeling. The association of biomarkers with OS was analyzed by Cox-regression and with PFS and disease control rate in patients initiating palliative chemotherapy (n=95) by Cox-regression and logistic regression. Multivariable analysis included stage, grade, sex, age, performance status, VTE (time-dependent), vascular infiltration/compression, and tumor marker levels (carbohydrate-antigen 19-9, carcinoembryonic antigen). VTE occurrence was associated with shorter OS (transition hazard ratio, 3.40 [95% CI, 2.05–5.64]) and shorter PFS (transition hazard ratio, 2.10 [1.16–3.79]). Median post-VTE OS/PFS in months was 5.5 [2.2–6.5] and 3.0 [1.5–3.9], compared with 13.4 [9.7–16.6] and 7.5 [5.9–9.8] in patients without VTE (both
P
<0.001). D-dimer, extracellular vesicle–tissue factor activity, PAI-1, and sP-selectin were associated with increased mortality (hazard ratio per doubling, 1.27 [1.00–1.61]; 1.63 [1.14–2.36]; 1.25 [1.06–1.47]; 1.52 [1.05–2.20]). In patients initiating palliative chemotherapy, higher D-dimer predicted shorter PFS (hazard ratio per doubling, 1.27 [1.01–1.60]) and lower disease control rate (odds ratio per doubling, 0.59 [0.36–0.98]).

Conclusions:

VTE diagnosis is associated with shorter OS and PFS. Higher baseline levels of D-dimer, extracellular vesicle–tissue factor activity, PAI-1, and sP-selectin were independently prognostic for increased mortality, and D-dimer predicted response to palliative chemotherapy.

Graphic Abstract:

A graphic abstract is available for this article.
Six Shades of Vascular Smooth Muscle Cells Illuminated by KLF4 (Krüppel-Like Factor 4)
Authors: Yap Carmen , Mieremet Arnout , de Vries Carlie J.M. , Micha Dimitra , de Waard Vivian
Published: September 2021

Multiple layers of vascular smooth muscle cells (vSMCs) are present in blood vessels forming the media of the vessel wall. vSMCs provide a vessel wall structure, enabling it to contract and relax, thus modulating blood flow. They also play a crucial role in the development of vascular diseases, such as atherosclerosis and aortic aneurysm formation. vSMCs display a remarkable high degree of plasticity. At present, the number of different vSMC phenotypes has only partially been characterized. By mapping vSMC phenotypes in detail and identifying triggers for phenotype switching, the relevance of the different phenotypes in vascular disease may be identified. Up until recently, vSMCs were classified as either contractile or dedifferentiated (ie, synthetic). However, single-cell RNA sequencing studies revealed such dedifferentiated arterial vSMCs to be highly diverse. Currently, no consensus exist about the number of vSMC phenotypes. Therefore, we reviewed the data from relevant single-cell RNA sequencing studies, and classified a total of 6 vSMC phenotypes. The central dedifferentiated vSMC type that we classified is the mesenchymal-like phenotype. Mesenchymal-like vSMCs subsequently seem to differentiate into fibroblast-like, macrophage-like, osteogenic-like, and adipocyte-like vSMCs, which contribute differentially to vascular disease. This phenotype switching between vSMCs requires the transcription factor KLF4 (Krüppel-like factor 4). Here, we performed an integrated analysis of the data about the recently identified vSMC phenotypes, their associated gene expression profiles, and previous vSMC knowledge to better understand the role of vSMC phenotype transitions in vascular pathology.

Graphic Abstract:

A graphic abstract is available for this article.