bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Реінтерпретація феномена Енді Воргола в плакатній діяльності молодих українських дизайнерів
Authors: Гамалія Катерина , Будник Андрій
Published: December 2022

Мета статті – дослідити реінтерпретації феномена творчості основоположника комерційного попарту, художника лемківського походження, Енді Воргола в молодіжному українському плакаті, послуговуючись роботами студентів дизайнерської освіти.
Методологія. Дослідження базується на застосуванні системного підходу у поєднанні з компаративним, мистецтвознавчим та джерелознавчим методами.
Результати. В умовах гострої затребуваності етнічної самоідентифікації мистецька молодь України звертається до створення плакатів, швидкісно-дієвих ідеологічно спрямованих художніх творів, присвячуючи їх етнічним українцям, які здійснили помітний внесок у розвиток світової культури і цивілізації. Непересічна творча особистість Енді Воргола сприймається студентством як одна з реперних точок виміру квоти української культури у світовій. Іконологічний аналіз феномену Воргола у візуальних рішеннях плаката демонструє поруч із традиційними знаками та символами, що походять із надр української народної культури, беззаперечні ознаки постмодерністського художнього мислення, спадкоємність мистецьких прийомів «короля попарту», посилання на попередній історичний досвід, тяжіння до полістилізму образної побудови й текстового супроводу. Зауважено, що попри наслідування видатного представника мистецтва другої половини ХХ століття, сутнісний зміст українського студентського плаката зберігає гостру контемпоральність. Проаналізовані твори, виконані за программою поточних завдань з дизайнерських дисциплін, апробовані на всеукраїнських та міжнародних експозиціях.
Науковою новизною є аналіз використання студентами кафедри графічного дизайну творчої постаті українського походження, законодавця «комерційного попарту» для етнічної самоідентифікації через наслідування його художніх прийомів. Огляд візуальних інтерпретацій спадщини Енді Воргола на прикладах з навчального процесу в системі дизайн-освіти вводиться до наукового обігу вперше.
Арт-об’єкт як специфічна художня форма в сучасній українській моді
Authors: Кузнєцова Валерія
Published: December 2022

Мета статті – проаналізувати концептуальне підґрунтя арт-об’єкта як специфічної художньої форми в індустрії моди, виявити творчі прийоми та засоби дизайну у створенні подіумного образу як арт-об’єкта.
Методи. Для дослідження естетичних концепцій у мистецтві XIX–XX ст. використано методи історичного аналізу, порівняння та узагальнення. У процесі виявлення творчих підходів і засобів у створенні подіумних образів застосовано методи синтезу, спостереження, образно-стилістичного та образно-асоціативного аналізу.
Результати. На основі здійсненого аналізу доведено, що сучасний етап розвитку індустрії моди позначено новим розумінням функції дизайнерського твору, переосмисленням традиційних підходів у представленні моделей одягу. Визначено, що пошуки митців щодо утвердження в галузі мистецтва виключно мистецьких ідеалів вплинули на перебіг розвитку моди. Починаючи від періоду модернізму 1920-1930-х рр., мода значною мірою орієнтується на образи, сюжети й засоби виразності образотворчого мистецтва. Проаналізовано сутність концепції «мистецтво заради мистецтва», яку розвивали художники й письменники Франції XIX ст., такі як Теофіль Готьє і Шарль Бодлер, пізніше у Великий Британії – Данте Габріель Росетті та Уїльям Морріс. Розглянуто трактування цієї концепції українським мистецтвознавцем В.Л. Скуратівським. Принцип переважання мистецького складника над функціональними характеристиками, зокрема в дизайні одягу, проаналізовано в контексті розвитку арт-дизайну в працях М. Яковлєва, Ю. Легенького, О. Лагоди, О. Луковської. Специфіка арт-об’єкта в рамках моди полягає в можливостях подачі модного тренду, трансляції культурно-мистецьких цінностей.
Наукова новизна. Вперше у вітчизняному мистецтвознавстві на прикладі моделей колекції української дизайнерки Оксани Караванської виявлено творчі прийоми, за допомогою яких поєднано структуру костюма й образи творів художниці Марії Приймаченко, а саме: перетворення зображувального елемента на об’ємно-просторову форму, використану як декор одягу; трансформація творчого джерела засобами аплікації та розпису; перенесення («цитування») засобами цифрового друку зображення з полотна художниці на тканину.
Національний образ моди як ідеал
Authors: Легенький Юрій
Published: December 2022

Мета статті – визначити герменевтичні підходи щодо експлікації національного образу моди як певного ідеалу особистості – модельєра.
Методологія дослідження. Наукові положення статті аргументовані на рівні компаративного (порівняльного) підходу та системного аналізу модного дискурсу, що дає можливість охарактеризувати особливості французького та українського ідеалів моди як певного образного вчинку провідних модельєрів доби.
Результати. У статті розкрито процес формування національного образу моди на прикладі життя й творчості двох видатних представниць мистецького світу – Габріель Шанель та Олександри Екстер. На основі здійсненого аналізу доведено, що образ моди Шанель виник як певне гротескнее тіло, образ інверсії чоловічого та жіночого, оскільки андрогінізм моди стає популярним збагатьох причин. По-перше, – це час світової війни, по-друге, – чоловіча цивілізація ХХ століття стає очевидною модною настановою. Вказано, що маскулінна лінія в жіночій моді, яку започаткувала Шанель, стала національним символом Франції, тоді як інші модельєри були цілком підвладні фемінізму та еротизму. Зазначено, що на відміну від Шанель, яка ввійшла в моду як аматор, Олександра Екстер прийшла в світ моди як освічений художник і мала свій стиль, вимір буття, який сформувався, з одного боку, в арт-просторі Парижа, з іншого – в студіях з української етнокультури. Досліджено, що в творчості Екстер виникає цікавий стилізм, де межують кубізм Пікассо та силуетність графіки Кокто, де вісь барокової екстатики поєднується з авангардом. Зроблено висновок про те, що проєкт моди в певних контекстах і концепціях моди – це та реальність, яка свідчить про ментальність як культурну ознаку національного ідеалу.
Наукова новизна. Вперше у вітчизняному мистецтвознавстві здійснено порівняльний аналіз творчості Габріель Шанель та Олександри Екстер; досліджено сфери їхньої діяльності як два типи модного простору, де майстрині стають національними лідерами й певним ідеалом моди ХХ століття.
Вторинне використання матеріалів у дизайні одягу
Authors: Литвиненко Наталія , Вороніна Марина , Лавренюк Ольга
Published: December 2022

Мета статті – через упорядкування змістового смислу поняття «апсайклінг» та аналіз варіантів його прояву розкрити потенціал можливостей застосування цього екологічного напряму в дизайні одягу.
Методологія дослідження. У дослідженні використано методики візуально-аналітичного, системно-структурного та морфологічного аналізу, об’єктивне спостереження, метод порівняння.
Результати. Описано основні традиційні техніки роботи з вторинним текстилем для створення нових полотен, фактур та орнаментації сучасного одягу. Виявлено переваги напряму апсайклінгу в творчому, практичному, організаційному та освітньому аспектах. Створюючи нове, доводиться використовувати вже виготовлене, те, що вже не функціонує чи вийшло з ужитку. Результат цього процесу приносить не тільки користь, а й стимулює натхнення. Дизайнер, працюючи в напрямі апсайклінгу, не просто обробляє матеріал та створює новий виріб – він перетворює вже наявний об’єкт, надаючи йому нового життя, нової функції, своєї глибокої філософії, присвятивши цьому набагато більше часу, зусиль, вмінь та власних ресурсів. На основі проведеного аналізу розроблено інтелект-карту, яка дозволяє упорядкувати смисловий зміст терміна «апсайклінг – вторинне використання матеріалів в дизайні одягу» через визначення всіх його суттєвих ознак.
Наукова новизна. Стаття присвячена апсайклінгу як актуальному напряму екодизайну, що є більш економічно ощадливим та технічно перспективним, ніж виготовлення нових речей. Проаналізовано колекції відомих світових та українських брендів, що застосовують метод переробки (вторинного використання) одягу та текстильних матеріалів. Визначено, що апсайклінг розвиває уяву, навчає фантазувати, творчо мислити, відчувати розмаїття світу. Апсайклінг об’єднує між собою різні напрями, техніки та прийоми в мистецтві костюма.
Інфографіка як елемент дизайну художньої книги: візуально-семантична роль, особливості верстки
Authors: Олійник Вікторія
Published: December 2022

Метою статті є аналіз художніх книжкових видань на предмет наявності інфографіки в їхньому оформленні, що дає змогу зробити висновки про доцільність та обґрунтованість такої дизайн-концепції.
Методологія дослідження представлена синтезом джерелознавчого, порівняльного, аналітичного та класифікаційного методів, котрі застосовані, відповідно, для аналізу зразків книжкової продукції українських видавництв з елементами інфографіки, а також систематизації показових візуально-семантичних рис та типологізації різновидів інфографіки, що стали частиною книжкового макету.
Результати. Роль інфографіки у художній книзі багатогранна і значуща і, як було доведено, включає цілий комплекс доступних функцій: поруч з природною інформаційною – також ілюстративну, декоративну, наративну, навчальну тощо. Популяризація використання інфографіки у розробках сучасних книжкових видань пов’язана із посиленням візуально-комунікативних та цифрових тенденцій у мистецтві. Серед визначених специфічних рис – ілюстративний характер інфографіки у книзі, що часто передбачає сюжетність та високу деталізацію; крім того – візуальна прив’язка до образів головних героїв літературного твору, що дозволяє гармонійно «вписати» інфографічні елементи до загального книжкового ансамблю; у деяких випадках також зауважуємо подібність до коміксу, на що вказують текстові блоки-бульки, які інколи зустрічаються в оформленні книжкової інфографіки. Тобто з’ясовано, що у просторі книги традиційна інфографіка набуває нової художньої семантики, результатом чого стала поява її нестандартних форм (модифікованої, інтерактивної та декоративно-фукнціональної). При цьому верстка макету белетристичних видань з інфографічними елементами також має певні особливості, котрі зазвичай виражаються композиційною відокремленістю та акцентованістю інфографіки.
Наукова новизна дослідження демонструється обґрунтованими тезами щодо актуальності використання інфографіки як сучасного прийому дизайн-проєктування художніх книжкових видань. Крім того, у статті запропонована типологізація книжкової інфографіки з урахуванням її художньо-образної специфіки та визначені відповідні макетні особливості.
Постмодерністська культурологічна рефлексія як модель ідентичності людини
Authors: Бойко Людмила Павлівна , Кундеревич Олена Вікторівна , Оборська Світлана Валентинівна
Published: December 2022

Мета статті — визначити феномен культурологічної рефлексії як інтерпретанту постмодерної ідентичності людини. Актуальність статті обумовлена зверненням до культурологічної рефлексії провідних теоретиків постмодерністської культури в контексті пошуків ідентичності людини як суб’єкта культуротворчості. Проблемне поле інтерпретації провідних метафор, евристичних пошуків дескрипції модерної, постмодерної та метамодерної ідентичності людини відсилає до таких метафор, як «паломник», «турист», «бродяга», «гравець» (З. Бауман), «рефлексія туриста» (Д. Уррі), «атопос» (Т. Вермюлен і Р. ван ден Аккер). Актуальним вважаємо надати системне тлумачення постмодерністської рефлексії як синтезу суб’єктного потенціалу культуротворчості. Методологія дослідження орієнтована на компаративний та системний підходи, визначається феноменологічним та діалектичним методами, що дає можливість визначити феномен рефлексії як полімодальний образ в контексті культурних практик, зокрема туризму. Наукова новизна. Проаналізовано етнокультурний феномен політичної національної ідентичності в Україні, естетичний феномен «паломництва в часові» (за З. Бауманом) як тотальної метафори шляху, подорожі, що втрачає статус цілепокладання в культурі постмодернізму, метафору «обміну та виробництва місць» в глобальному туризмі (за Д. Уррі). Висновки. Рефлексія туриста є надзвичайно різноманітною. Це рефлексія філософів, де туристична діяльність осмислюється як культура, антропні, антропогенні ландшафти, людиновимірні, природовимірні й космологічні константи подорожування. Філософська модель формує узагальнений образ світу і людини, подорожування як моделі світу. Це культурологічна, естетична рефлексія мандрівника як цілісний образ буття. Це специфікована рефлексія а́кторів інституцій, кластерів, рекламних агентів тощо.
Реляційна діяльність Mирослава Яремака: особливості рецепції авторського перформансу
Authors: Бабій Надія Петрівна
Published: December 2022

Мета статті — визначити мотивацію реляційної діяльності митця М. Яремака як комуніканта у мистецькому та культурному просторах, його стратегію творення глядача, здатного прочитувати коди та критично мислити. Методологія дослідження. Застосовано методи, відповідні системному культурологічному підходові: біографічний — для аналізу основних періодів творчої діяльності М. Яремака; системний — для аналізу культурологічних аспектів феномену тусовки, рецепції перформансу; соціологічний метод, у якому культура розглядається як чинник організації громадського життя та формування інтелектуального ландшафту. Методика польових досліджень надала роботі практичної значущості через наповнення цінними фотоматеріалами, спогадами учасників перформативних практик. Спостереження за організацією перформансу дало змогу відчути його рефлексивну дію. Наукова новизна. Це перше у вітчизняній науці дослідження, присвячене опису та аналізу перформативної творчості М. Яремака. Висновки. Івано-франківська мистецька тусовка «Станіславський феномен» утворилась наприкінці 1980-х – на початку 1990-х років навколо непересічних індивідуальних практик. Діяльність художника-акціоніста М. Яремака вирізняється харизматичною приватністю, що надає йому самостійної цінності феномену художника-реляційника поза регіональним мистецьким процесом. Доведено, що для акцій митця однаково характерні утвердження та популяризація комунікативного акту між художником та глядачем в інституційних, суспільних і просторах відкритих медіа. Самостійні галерейні проєкти належать до амбітних лабораторних практик з перформування міста, є тривалими перформансами, у яких простір і реальні суб’єкти-відвідувачі приймаються за художній матеріал, а перформативна дія належить до засобів виразності. Цілеспрямована діяльність митця- акціоніста М. Яремака у маргінальному середовищі Івано-Франківська спровокувала процес утвердження нового механізму сприйняття мистецтва, у якому глядач вже не пасивний споживач кінцевого продукту, а наділений роллю співучасника процесу творчості, що належить до суб’єкт-об’єктної комунікації, набуває самостійної значущості.
Взаємодія України з Комітетом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО
Authors: Вечерський Віктор Васильович
Published: December 2022

Мета дослідження — з’ясувати проблематику взаємодії України з Комітетом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО в питаннях збереження українських пам’яток, внесених до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО; запропонувати заходи щодо розв’язання наявних проблем. Методологія дослідження базується на використанні загальнонаукових та спеціальних методів: порівняльного, аналізу, синтезу, дедукції та індукції. З позицій системного підходу взаємодія України з Комітетом всесвітньої спадщини розглядається як комплекс заходів, що забезпечує збереження українських пам’яток всесвітньої спадщини відповідно до міжнародно-правових зобов’язань України. Наукова новизна дослідження полягає в тому, що вперше комплексно проаналізовано зазначену проблематику й вироблено пропозиції щодо оптимізації співпраці заради забезпечення ефективнішого збереження українських пам’яток всесвітньої спадщини як найціннішого надбання нації, зокрема й тих, які є загроженими внаслідок війни Російської Федерації проти України. Висновки. Проаналізований фактаж щодо взаємодії України з Комітетом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО показує необхідність конкретніших, ніж дотепер, дій з боку нашої держави. Слід провести модернізацію національного законодавства зі спеціальними, значно конкретнішими, ніж станом на 2022 рік, нормами щодо охорони пам’яток всесвітньої спадщини. На часі детальне унормування регламенту підготовки й проходження документації, яку Україна має надсилати в Комітет всесвітньої спадщини порядком завчасного інформування про наміри здійснювати будівництво в зоні, що захищається Конвенцією про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини.
Диджиталізація освітнього простору ЗВО культурно-мистецького спрямування
Authors: Іващенко Олена Леонідівна , Подгаєцька Вікторія Віталіївна , Дніпренко Вадим Іванович
Published: December 2022

Мета статті — дослідити особливості диджиталізації освітнього простору ЗВО культурно- мистецького спрямування в умовах сьогодення. Методологія дослідження. Застосовано загальнонаукові та спеціальні методи дослідження, як-от: теоретичний аналіз, синтез, опис, порівняння, систематизація та узагальнення. Наукова новизна. Розглянуто особливості освітнього процесу у Київському національному університеті культури і мистецтв у контексті викликів сьогодення в умовах диджиталізації. Висновки. Виявлено, що диджиталізація докорінно змінює організаційні принципи та структуру освітнього простору ЗВО. Визначено, що трансформація освіти через диджиталізацію відбувається не лише на основі особистого вибору, а й на інституційному рівні. Диджиталізація суттєво впливає та змінює управління змістом освіти, методами, засобами та технологіями навчання, організаційними формами навчання та навчально-пізнавальною діяльністю, роблячи освітній простір мобільним, гнучким, персоналізованим та диференційованим. З’ясовано, що основними напрямами диджиталізації освітнього простору у ЗВО культурно-мистецького профілю є: створення освітніх ресурсів і цифрових платформ, які підтримують інтерактивний мультимедійний контент; розробка та впровадження інноваційних обчислювальних, мультимедійних та комп’ютерно-орієнтованих навчальних засобів і пристроїв для створення цифрового освітнього простору (мультимедійних класів, STEM-центрів наукових досліджень, лабораторій, інтегрованих груп, груп змішаного навчання); розробка дистанційної форми навчання з використанням когнітивних та мультимедійних технологій. Диджиталізація освітнього простору пропонує технологічні інновації для покращення результатів навчання та надання нових можливостей для здобувачів культурно-мистецької освіти та викладачів, що досягається за допомогою цифрового маркетингу, який спрямований на організацію взаємодії з освітнім і допоміжним персоналом, академічними й педагогічними працівниками, випускниками, студентами та абітурієнтами через різноманітні цифрові канали зв’язку.
Особливості застосування тайм-менеджменту під час дистанційної освіти
Authors: Кошелєва Оксана Борисівна , Байда Ігор Васильович , Мятенко Наталія Анатоліївна
Published: December 2022

Мета статті — розкрити ключові особливості застосування тайм-менеджменту під час дистанційної освіти в умовах сьогодення. Методологія пов’язана із застосуванням низки методів, зокрема аналізу, абстрагування, систематизації, опису, узагальнення. Наукова новизна полягає у висвітленні методів, ключових особливостей застосування тайм- менеджменту в Київському національному університеті культури і мистецтв. Визначено, що одним із найважливіших завдань ЗВО за дистанційного режиму навчання є робота зі здобувачами освіти для успішної адаптації до нових форм навчання, соціальних стосунків, нових ролей, тому такий чинник, як уміння керувати часом, впливає на ефект адаптації студентів до навчання. Висновки. Встановлено, що навички тайм-менеджменту в контексті дистанційної освіти — це набір правил і принципів, яких потрібно дотримуватися, щоб продуктивніше й ефективніше витрачати свій час, швидше й краще ухвалювати рішення й досягати більшого з меншими витратами часу й зусиль. Визначено, що успішне управління часом вимагає цілеспрямованості, наполегливості та високої мотивації, тому здобувач освіти має бути мотивований і налаштований дотримуватися спланованого графіка та ефективно використовувати час. Доведено, що опанування методів тайм-менеджменту дає змогу здобувачам освіти самоорганізовуватися, планувати та розставляти пріоритети, виконувати самостійні завдання за менший час, активізувати мотивацію до навчальної діяльності. Встановлено, що у Київському національному університеті культури і мистецтв для планування навчання в умовах дистанційної освіти рекомендується використовувати такий метод тайм-менеджменту, як таблиця Ейзенхауера. З’ясовано, що для організації дистанційного навчання також доцільно використовувати жорстко-гнучку методику планування, яка дає змогу витрачати час на найнеобхідніше.
Хронологічна концепція А. Барра в контексті формування потенційної колекції Українського музею сучасного мистецтва
Authors: Руденко Сергій Борисович , Прокудіна Катерина Сергіївна
Published: December 2022

Мета дослідження — верифікувати утилітарність концепції Альфреда Барра про хронологічні межі музеєфікації сучасного мистецтва для формування потенційної колекції Українського музею сучасного мистецтва. Методи. Застосовано такі методи: скептичний емпіризм, екстраполяцію, дедуктивну логіку, науковий критицизм. Наукова новизна. Уперше здійснено спробу адаптації концептуального досвіду МoМА до розв’язання проблеми визначення хронологічних меж потенційного зібрання Українського музею сучасного мистецтва. Попри відсутність збігів культурно-історичних контекстів хронологічну концепцію А. Барра можна розглядати як початковий гіпотетичний каркас для розробки темпоральної системи координат під час музеєфікації. Формально процес визначення хронологічних меж можна подати так: М — рік початку музеєфікації; R — реперна хронологічна точка предмета музеєфікації. R = M-8. T — баррівська «торпеда» — період предмета музеєфікації. T(х) [хвіст] = R-75. T(г) [голова] = R + 25. Т = Т(х) + Т(г). Фаза «руху торпеди» = T + 25, якщо M + 8. Висновки. Підхід з використанням двох хронологічних треків обумовлено тим, що «торпеда» має перебувати в перманентному русі на шляху до майбутнього. Кожні вісім років від початку музеєфікації хронологія предмета музеєфікації відсувається на двадцять п’ять років уперед. Отже, допустимою є екстраполяція формули А. Барра на сучасні українські реалії з урахуванням подібності в роботі музейних інститутів по всьому світу. З огляду на 2022 р. (хоча створення музею сучасного мистецтва в цьому році є малоймовірним) можна запропонувати таку хронологічну послідовність: 1939 р. – 1964 р. – 1989 р. – 2014 р. – 2039 р. Кожна з наведених дат, крім останньої, є знаковою для України, Європи, а подекуди й світу в цілому, а також впливає на художню культуру.
Іноземна мова як інструмент міжкультурного спілкування та засіб пізнання світової культури
Authors: Сарновська Наталія Іванівна
Published: December 2022

Мета статті — дослідити особливості залучення студентів закладів вищої освіти до світової культури, яке слід розглядати як процес засвоєння загальнолюдських цінностей, культурних здобутків, традицій та засад різних народів. Методологія дослідження спирається на метод теоретичного аналізу та синтезу, аналіз науково-методичної літератури, порівняльний аналіз, узагальнення теоретичних поглядів науковців та власного педагогічного досвіду підготовки фахівців. Наукова новизна полягає у визначенні значущості іноземної мови не лише як елемента художньо-культурної діяльності, а і як основного засобу пізнання світової культури у всьому її розмаїтті. Враховуючи обставини та умови освіти, розглянуто теоретичні та практичні основи залучення студентів до світової культури у процесі вивчення іноземної мови, обґрунтовано підхід до відбору змісту знань про досягнення матеріальної та духовної культури, культурні здобутки, традиції та звичаї різних народів. Висновки. Зазначено, що нині проблема збереження та розвитку культури, духовних цінностей, створених народами протягом століть, постає як одне з найважливіших завдань, як глобальна проблема. Прогресивні сили світу не можуть не думати про довгострокові психологічні та моральні наслідки для молоді насильства, низинних інстинктів людини, пропаганди. Зауважено, що найкраща форма боротьби з бездуховністю — це протиставлення їй справжньої духовності, культури. Культура є реальною основою для діалогу між людьми та соціальними групами з суттєво розбіжними позиціями. Значущим для закладів вищої освіти є використання іноземної мови як способу пізнання світу та отримання спеціальних знань, прилучення до культури різних народів, діалогу культур. Зважаючи на те, що мова є засобом міжкультурного спілкування та пізнання культури, можна стверджувати, що вивчення іноземної мови слугує поглибленому проникненню в основи світової культури.
Культурологічні аспекти розкриття поняття «музейний предмет» як механізму артефікації культурної пам’яті
Authors: Сошніков Андрій Олександрович
Published: December 2022

Мета статті — розкрити культурологічний та філософський аспекти поняття «музейний предмет», а також проаналізувати його європейську музеологічну класифікацію з подальшим її включенням у вітчизняний музеєзнавчий обіг. Дослідження базується на застосуванні комплексної методології, що передбачає поєднання методів структурно-функціонального і порівняльного аналізу. Через залучення системно- теоретичного підходу визначено закономірності введення методів раціонального пізнання та можливості їх імплікацій в музеологічний контекст. Для одержання найбільш достовірних результатів дослідження застосовано загальнонаукові, музеологічні, філософські та культурологічні методи, що дало змогу уникнути схематизації та редукції, створити міждисциплінарний синтез. Наукова новизна дослідження полягає у розбудові структурованої системи категоризації поняття «музейний предмет» як засобу достовірного відображення історико-культурної реальності. Висновки. Музейні предмети — це предмети, витягнуті з оригінального (первинного) контексту і переміщені у нову, музейну реальність для того, щоб документувати там реальність, з якої вони були вилучені. Музейний предмет — це не просто предмет у музеї. Це відібраний, класифікований, збережений та документований предмет. Він стає джерелом для дослідження або, бувши виставленим для огляду, експонатом. Музейний предмет як документ може документувати не лише своє власне існування, а й певний вид діяльності, феномени або функції у ширшому контексті зв’язків.
Презентація сучасних музейно-мистецьких технологій у середовищі музейно-культурного комплексу «Український фізико-технічний інститут. Харків»
Authors: Споденець Ірина Геннадіївна
Published: December 2022

Мета статті — на основі практичного досвіду реалізації інноваційного проєкту «За крок до лауреата» у відомчому науково-технічному музеї Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» — музейно-культурному комплексі «Український фізико-технічний інститут. Харків» висвітлити особливості впровадження сучасних інтерактивних музейно-мистецьких технологій популяризації історико-культурної та наукової спадщини. Методологія дослідження. Обґрунтовано застосування методології практичного музеєзнавства, системного підходу та теоретико-експериментальних й емпіричних наукових методів, зокрема аналізу, синтезу, експерименту, спостереження. Наукова новизна. Уперше у вітчизняній музейній практиці запропоновано інноваційну стратегію модернізації музейно-культурного комплексу на основі співпраці зі стейкхолдерами та культурно-креативними індустріями. На реальних прикладах обґрунтовано імерсивний підхід щодо організації заходу та висвітлено практичні результати експериментування з уперше застосованою у вітчизняному музейно-культурному середовищі технологією Verbatim (документальний театр). Розкрито особливості застосування технології Storytelling (розповідь історій) і технології квесту. Апробація інтерактивних технологій дала змогу зруйнувати класичну павільйонно-експозиційну форму трансляції науково-технічної спадщини, модернізувати формат екскурсії й вивести її на новий рівень. Висновки. Інноваційна стратегія розвитку МКК УФТІ й система об’єднаних певним концептом інтерактивних музейно-мистецьких технологій, що створили специфічні (комфортні) умови для осучаснення музейного закладу відповідно до запитів особистості й суспільства та водночас максимально ефективного використання потенціалу й ресурсів зацікавлених у співпраці партнерів — якісно новий музейний продукт, який не має аналогів.
ЦЕНТРАЛЬНА ТА СХІДНА ЄВРОПА У КАНАДСЬКІЙ ЗОВНІШНІЙ ПОЛІТИЦІ
Authors: Бессонова Марина Миколаївна
Published: December 2022

У статті розглядається місце Центральної та Східної Європи серед пріоритетів зовнішньої політики Канади. Активність Канади в міжнародних подіях почалася у ХХ столітті та еволюціонувала від моноцентричної орієнтації на Велику Британію, а згодом Сполучені Штати до багатосторонності і участі у міжнародних організаціях та інституціях. В роки Холодної війни основним вектором політики Канади у регіоні було запобігання поширенню комунізму та послаблення зв’язків цих країн із радянським блоком. На той час політика щодо Центральної та Східної Європи була частиною політики Канади стосовно Радянського Союзу. Після революційних подій 1989–1991 рр. вона трансформувалася на технічну і фінансову підтримку трансформації до демократичних змін у регіоні та еволюціонувала у контекст канадської політики щодо усієї Європи. З 2014 року її мейнстрім в регіоні доповнили питання безпеки, спричинені російською агресією проти України. Події повномасштабної російсько-української війни, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, у цій статті не висвітлюються, оскільки вони потребують окремого дослідження. Незважаючи на те, що Центральна та Східна Європа ніколи не була пріоритетом для Канади, активність у цьому регіоні з 1989 року допомагає державі утвердитися як помітному міжнародному гравцю. Сучасна політика Канади та двосторонні відносини із країнами Центральної та Східної Європи базуються на спільних цінностях і підходах до таких вимірів, як підтримка прав людини і демократії, територіальної цілісності та верховенства міжнародного права. Канада є країною-донором для багатьох проєктів і програм, які реалізовувалися і реалізуються у цій частині Європи. Політика щодо регіону дозволяє Канаді мати справу з новими партнерами за кордоном, брати активну участь у міжнародних організаціях і процесах. На початку XXI століття Канада як середня сила намагається використовувати різні методи та механізми для захисту власних національних інтересів на міжнародній арені, а залучення цієї країни до демократичних перетворень Центральної та Східної Європи дозволило розглядати її як важливого і впливового міжнародного гравця.
Investment Attractiveness of the Hotel, Restaurant and Tourism Business in Ukraine: Financial Indicators of Internal Threats
Authors: Dokiienko Larysa , Trynchuk Viktor
Published: December 2022

Topicality. In the current realities of Covid-19 pandemic and martial law in Ukraine, every enterprise must focus on the processes transformation of provision and development, which allow to quickly respond to their activity, challenges and modifications in order to be attractive for investment.

The aim of this article is a comprehensive assessment of the investment attractiveness of hotel, restaurant and tourism businesses based on the usage of the offered three-stage system of financial indicators.

Research methods. The research uses common scientific and empirical techniques found on the systematic approach: abstract-logical, grouping, comparison, graphic, coefficient, modelling, analysis and synthesis, formalisation, generalisation ones.

Results. The system of comprehensive assessment of the investment attractiveness of hotel, restaurant and tourist business enterprises has been substantiated, which involves the use of key financial indicators that allow determining the level of liquidity and profitability of activities, as well as the level of financial stability and profitability of financial resources. The relationship between certain groups of indicators made it possible to construct identification matrices of the state of investment attractiveness of current activities, and the state of general investment attractiveness of enterprises, as well as a nine-quadrant zoning matrix of the general state of enterprise investment attractiveness. Approbation of the offered evaluation system, based on official statistical data, made it possible to analyse the dynamics of the state of investment attractiveness of hotel, restaurant and tourism businesses from the standpoint of internal financial threats for the period 2013–2021.

Conclusions and discussions. The practical use of the offered three-level evaluation system proves that it is a convenient, simple, clear and effective tool for diagnosing the level and the state of the enterprise investment attractiveness. The use of the offered approach can become an effective mechanism for managing the current activities of hotel, restaurant and tourism businesses, and an informative toolkit of factor analysis in the process of managing their investment attractiveness from the standpoint of internal financial threats.

The scientific novelty of obtained research results lies in the substantiation and approval of modern tools for comprehensive assessment of the investment attractiveness of hotel, restaurant and tourism enterprises from the standpoint of internal financial threats, which allows for effective management of it in the current period, and can also become the basis for forming strategic directions of financial development and forecasting the level of nvestment attractiveness for the prospective period.
Quality of Vegetable Puree Soups with Protein-containing Raw Materials
Authors: Rybachenko Maksym , Berezova Hanna , Polovyk Volodymyr , Koretska Iryna
Published: December 2022

Topicality. Soups are an integral part of a person’s daily diet. Therefore, they are a required menu component of most public catering establishments. Nowadays, there are approximately 150 types of soups in the world, which are divided into more than 1000 types, each having several variations. Soups are nutritious, but, at the same time, they are light. Soups are absorbed fast, they warm well, and help to improve digestion. Compared to frying, boiling vegetables, mushrooms, meat and poultry, much more nutrients are preserved in soups. In addition, soups are usually lower in calories than full-fledged second courses. Still, at the same time, they are not inferior to them in terms of nutrients.

The aim of the study is to research the quality indicators of soups with the use of beans, namely physico-chemical, organoleptic and biological. Comparison and evaluation of experimental samples (soups with the use of soy, lentil and beans) has been conducted.

When writing this article, the following research methods have been used: standard methods of organoleptic profile analysis, calculation, mathematical and statistical methods.

Results. Recipes of soups have been substantiated and elaborated, their organoleptic evaluation and physico-chemical quality indicators have been studied. The analysis of the chemical composition and energy value of soups has been made. The indicators of carbohydrate load and amino acid content of soups have been calculated. The exponents of soup biological value have been given.

Conclusions and suggestions. This research allows to found the methods of chemical composition and organoleptic indicators improvement for pureed soups with beans use.
М. Lysenko's Christmas Kontakion “Today the Virgin Gives Birth to the Transcendent One”: Technical Characteristics, Performance Features
Authors: Yurchenko Mstyslav
Published: December 2022

The purpose of the research is to introduce into scientific circulation one of the most significant spiritual and musical works of Mykola Lysenko, the Christmas kontakion “Today the Virgin Gives Birth to the Transcendent One”. The research methodology. The author of the research uses a structural-functional method to analyse the musical material, as well as a comparative-historical method to explain the original transformation of biblical texts by the composer, which fits into the general spiritually oriented methodological system. The scientific novelty of the research. The article offers a musicological and performing analysis of one of the composer's brightest spiritual works, the Christmas kontakion “Today the Virgin Gives Birth to the Transcendent One”, with the aim of introducing it into scientific circulation. Conclusions. The analysis of the structure of the work, musical and performing means has shown that M. Lysenko, in his work on the ancient church melody of the Christmas kontakion in the chant version of the Kyiv Pechersk Lavra, significantly changed the melody of the original. So much so that he completely rethought the content concept of church chanting. In the composer's version, the festive chant of the Nativity of Christ took on the meaning of a world event that changed the world order due to its significance. The church singing turned into a choral concert with vivid contrasting episodes in which the events of Christmas are conveyed as separate pictures, emphasising their significance for humanity and depicting the nativity characters in a pronounced and almost cinematic way. The composer used a wide range of musical means: original interpretation of the form (fugue elements), extensive use of textural contrasts (solo episodes, choral unisons), strong tonal movement (deviation to the third degree of kinship), expressive choral fingering.
Hugo Wolf’s Embodiment of Johann Wolfgang Goethe’s Humanistic Views in the Vocal Collection Goethe-Lieder
Authors: Vynnyk Sviatoslav
Published: December 2022

The purpose of the research is to study the basic principles of G. Wolf’s embodiment of J. W. Goethe’s humanistic views in the songs from the vocal collection Goethe-Lieder written for baritone voice – three songs of the Harpist and the monologue “Prometheus”. The research methodology consists in the analysis of musical and expressive means and their symbolism, with the help of which Hugo Wolf created the images and characters of J. W. Goethe’s heroes. The scientific novelty of the research. For the first time in Ukrainian musicology, the characteristic musical and expressive features of H. Wolf’s vocal works from the collection Goethe-Lieder for baritone voice, with the help of which the composer embodied the humanistic ideas of J. W. Goethe, are investigated. Conclusions. Through the depiction of the inner world of his heroes, the poet illuminates important moral and humanistic themes. In the Goethe-Lieder collection, the composer implements the humanistic ideas of J. W. Goethe with the help of means of musical expressiveness. He embodies his main worldview ideas in the poetic images of the suffering Harpist and the rebellious Prometheus. Every image created by Goethe gets a new meaning from Wolf. For him, the main source of the embodiment of musical thought is the poetic word. For the composer, the persuasiveness of vocal writing lies in the original melody. Harmony, texture, dynamics, and agogics, which he gives a certain meaning, acquire special importance in the creation of musical and poetic images. As a result, these tools acquire a symbolic meaning for revealing the created images. Developing the traditions of his predecessors (R. Schumann, F. Liszt, R. Wagner) with musical and expressive means, the composer strengthens the poetic word and gives it a deeper interpretation.
Ukrainian Discography of the Soviet Enslavement Period: Main Trends
Authors: Bondarenko Andrii
Published: December 2022

The purpose of the research is to analyze the available array of information about gramophone records with works by Ukrainian composers issued in the USSR, to identify their genre diversity, the range of personalities and to assess the scale of ideological influence of the Soviet nomenclature. The research methodology is based on statistical analysis of data using Excel program. The scientific novelty of the research. Statistical analysis of the total discography of Ukrainian music is applied for the first time. Conclusions. At the outlined stage of research, an array of gramophone records of Ukrainian authors published from 1926 to 1980, which covers about 126 releases, is available for statistical analysis The analysis shows that the discographies of M. Lysenko, I. Shamo and A. Kos-Anatolskyi have the largest number of releases among Ukrainian authors. The most frequently released works were in the song and choral genres – about 2/3 of the entire assortment, the rest are operas and pieces from operas, chamber-instrumental, symphonic, ensemble works, works for bandura choir and bandura ensembles. Soviet-communist themes constitute up to 10% of the entire range of gramophone records, with the largest share in the choral genre (about 30%). It is shown that the overwhelming majority of composers who lived during the Soviet enslavement had more than 15 released recordings of works only if at least one of them was of Soviet-communist themes. The vast majority of composers whose works were released on records are men, and the authors of recorded works of Soviet themes are exclusively men.
Балет «За двома зайцями» Юрія Шевченка – Віктора Литвинова в науковому та художньо-критичному дискурсі
Authors: Підлипська Аліна Миколаївна
Published: December 2022

Мета статті – проаналізувати науковий та художньо-критичний дискурси балету Ю. Шевченка – В. Литвинова «За двома зайцями». Методологія. Методи аналізу, порівняння, узагальнення дозволили провести об’єктивне дослідження. Наукова новизна. Вперше виявлено основні аспекти наукового та художньо-критичного дискурсу балету «За двома зайцями». Висновки. Балетна вистава «За двома зайцями» (музика Ю. Шевченка, хореографія В. Литвинова, 2017) є оригінальним мистецьким продуктом Національної опери України, створена не лише за мотивами п’єси М. Старицького, а й однойменного кінофільму режисера В. Іванова, музику до якого написав В. Гомоляка. Балет досі не зазнав розгорнутого наукового осмислення: основними векторами розгляду стали літературно-кінематографічно-музичні перетини з акцентуванням уваги на особливостях музичної партитури (В. Аксютіна, В. Зінченко), а також до нього побіжно звернувся ряд дослідників у хореологічних працях, де констатовано націоорієнтованість та загальний високий професійний рівень вистави (О. Білаш, А. Король, І. Климчук, Т. Медвідь, А. Підлипська). Більш масштабним виявився публіцистичний, зокрема, художньо-критичний, дискурс, що складають публікації журналістів та мистецтвознавців у мас-медіа, зокрема таких виданнях, які традиційно не залишають поза увагою балетні події (газета «День», інтернет-видання «Українська правда», «Вікенд», «Укрінформ»). Значна увага у таких публікаціях приділена сценографічним (декорації, костюми), музичним та режисерським рішенням (П. Булат, О. Голинська С. Максимець, Т. Поліщук, Л. Самохвалова та О. Климончук, Л. Тарасенко). Хореографія майже не піддана художньо-критичному осмисленню, автори не пішли далі загальних нечисленних епітетів, що характеризують виконавство артистів. У наукових та публіцистичних працях відсутні звернення до композиційно-архітектонічного та лексичного складників хореографічного рішення.
Танцівники японського походження в українському балеті кінця ХХ – початку ХХІ століть
Authors: Білаш Ольга Сергіївна
Published: December 2022

Мета дослідження – проаналізувати сценічний доробок танцюристів японського походження, які пройшли фахову підготовку в Україні й відіграли вагому роль у розвитку вітчизняного балетного мистецтва. Методологія. У процесі дослідження використано такі методи: типологізації, діалектичний, системний, загальноісторичний, історико-хронологічний, порівняльно-історичний, системно-структурний та ін. Наукова новизна статті полягає у тому, що в ній вперше проаналізовано виконавську, педагогічну та організаційну діяльність танцівників японського походження в Україні, виявлено роль їх творчого доробку у розвитку українського балетного мистецтва кінця ХХ – початку ХХІ століть. Висновки. На межі ХХ–ХХІ століть на балетній сцені України з’явилися японські артисти, які набували творчого досвіду у середовищі українських танцівників. Вони здобували фахову освіту в Київському державному хореографічному училищі й згодом увійшли до складу українських балетних труп (А. Кавасакі, Ч. Оцубо, К. Сасіда, Ш. Такіта, Н. Терада, Х. Сугано та ін.). Завдяки високому рівню виконавської майстерності вони органічно інтегрувалися у вітчизняний балетний репертуар. Встановлено, що за значні творчі досягнення та популяризацію українського балету у світі чимало артистів було нагороджено державними відзнаками: почесними званнями заслужених (Ш. Такіта, А. Кавасакі та ін.) та народного артиста України (Н. Терада). Наголошено, що активна педагогічна та організаційна діяльність одного з очільників Київського державного хореографічного коледжу, його художнього керівника (2012–2022) Н. Терада сприяла творчій і фінансовій підтримці освітнього закладу, популяризації  українського балетного мистецтва у світі, зміцненню дружніх стосунків між Україною та Японією. На початку грудні 2022 року Н. Терада обійняв посаду художнього керівника балетної трупи Національної опер України.
Informational Resources Transformation of Ukrainian Public Libraries Current Conditions
Authors: Chumak Yevhenii
Published: December 2022

The purpose of the article is to substantiate the transformation of information resources of public libraries of Ukraine in modern conditions.

The methodological basis of the article was based on systemic, information-service and modernist approaches and the application of the principles of objectivity and comprehensiveness of knowledge. The organic combination of structural-functional analysis, synthesis, and cognitive methods made it possible to successfully realize the set goal.

The scientific novelty consists in considering the main aspects of the formation of electronic information resources against the background of the aggression of the Russian Federation against the sovereign state of Ukraine, starting in 2014, arguing that public libraries actively participated in the information processes of creating a regional source base on events that take place in modern history of our state. The existing ones are analyzed and the author's understanding of the term "electronic library and information resources" is proposed.

Conclusions. Digitization stimulates the general trend of transformation of public libraries of Ukraine into hubs for comprehensive processing of all types of information on all media. The use of new media in library practice contributes to the production of relevant electronic information resources, which marks the third stage of the use of information and communication technologies in the work of libraries. The public libraries of Ukraine currently have the following types of electronic information resources: a) electronic catalogs; b) full-text databases; c) electronic collections of text analogues of printed publications; d) collections of digitized publications; e) electronic documents that do not have printed counterparts; f) electronic publications of audio and video information; g) multimedia products. Electronic information resources enrich the assortment and include the following audiovisual products: audio recordings, films, videos, slides, presentations, etc., including exhibitions and tours of the library, advertising of new arrivals, online meetings with famous people or solutions to current community issues, etc. Own accounts in social networks (Facebook, Twitter, Pinterest, Instagram), messengers (WhatsApp, Telegram, Viber), video hosting (YouTube), on the one hand, have a significant potential for popularizing the library, on the other hand, are a platform for approving the demand for created electronic information resources.