bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Testosterone modulates renal ammonia metabolism
Authors: Harris Autumn N. , Lee Hyun-Wook , Verlander Jill W. , Weiner I. David
Published: March 2020

There are substantial sex differences in renal structure and ammonia metabolism that correlate with differences in expression of proteins involved in ammonia generation and transport. This study determined the role of testis-derived testosterone in these differences. We studied 4-mo-old male C57BL/6 mice 4 and 8 wk after either bilateral orchiectomy (ORCH) or sham-operated control surgery and determined the effect of testosterone replacement to reverse the effects of ORCH. Finally, we determined the cellular expression of androgen receptor (AR), testosterone’s canonical target receptor. ORCH decreased kidney and proximal tubule size, and testosterone replacement reversed this effect. ORCH increased ammonia excretion in a testosterone-dependent fashion; this occurred despite similar food intake, which is the primary component of endogenous acid production. ORCH increased expression of both phospho enolpyruvate, a major ammonia-generating protein, and Na+-K+-2Cl−cotransporter, which mediates thick ascending limb ammonia reabsorption; these changes were reversed with testosterone replacement. Orchiectomy also decreased expression of Na+/H+exchanger isoform 3, which mediates proximal tubule ammonia secretion, in a testosterone-dependent pattern. Finally, ARs are expressed throughout the proximal tubule in both the male and female kidney. Testosterone, possibly acting through ARs, has dramatic effects on kidney and proximal tubule size and decreases ammonia excretion through its effects on several key proteins involved in ammonia metabolism.
An Efficient Encrypted Floating-Point Representation Using HEAAN and TFHE
Authors: Moon Subin , Lee Younho
Published: March 2020

As a method of privacy-preserving data analysis (PPDA), a fully homomorphic encryption (FHE) has been in the spotlight recently. Unfortunately, because many data analysis methods assume that the type of data is of real type, the FHE-based PPDA methods could not support the enough level of accuracy due to the nature of FHE that fixed-point real-number representation is supported easily. In this paper, we propose a new method to represent encrypted floating-point real numbers on top of FHE. The proposed method is designed to have analogous range and accuracy to 32-bit floating-point number in IEEE 754 representation. We propose a method to perform arithmetic operations and size comparison operations. The proposed method is designed using two different FHEs, HEAAN and TFHE. As a result, HEAAN is proven to be very efficient for arithmetic operations and TFHE is efficient in size comparison. This study is expected to contribute to practical use of FHE-based PPDA.
An Optimal Backoff Time-Based Internetwork Interference Mitigation Method in Wireless Body Area Network
Authors: Xie Zhijun , Wang Baocheng , Yu Jiancheng , Wu Huanming , Huang Guangyan , Zarei Roozbeh , He Jing
Published: March 2020

When multiple Wireless Body Area Networks (WBANs) are aggregated, the overlapping region of their communications will result in internetwork interference, which could impose severe impacts on the reliability of WBAN performance. Therefore, how to mitigate the internetwork interference becomes the key problem to be solved urgently in practical applications of WBAN. However, most of the current researches on internetwork interference focus on traditional cellular networks and large-scale wireless sensor networks. In this paper, an Optimal Backoff Time Interference Mitigation Algorithm (OBTIM) is proposed. This method performs rescheduling or channel switching when the performance of the WBANs falls below tolerance, utilizing the cell neighbour list established by the beacon method. Simulation results show that the proposed method improves the channel utilization and the network throughput, and in the meantime, reduces the collision probability and energy consumption, when compared with the contention-based beacon schedule scheme.
Fast Localization and Sectioning of Mouse Locus Coeruleus
Authors: Cao Song , Li Juan , Yuan Jie , Zhang Dexin , Yu Tian
Published: March 2020

The locus nucleus (LC) is a multifunctional nucleus which is also the source of norepinephrine in the brain. To date, there is no simple and easy method to locate the small LC in brain sectioning. Here we report a fast, accurate, and easy‐to‐follow protocol for the localization of mice LC in frozen sectioning. After fixation and dehydration, the intact brains of adult mice were placed on a horizontal surface and vertically cut along the posterior margin of the bilateral cerebral cortex. In the coronal cutting plane, the aqueduct of midbrain can be seen easily with the naked eyes. After embedding the cerebellum part with optimal cutting temperature (OCT) compound, coronal brain slices were cut from the cutting plane, within 1 mm, the aqueduct of midbrain disappeared and the fourth ventricle appeared, then the brain slices contained LC and were collected. From the first collection, at ~200 μm, the noradrenergic neurons’ most enriched brain slices can be collected. The tyrosine hydroxylase immunofluorescence staining confirmed that the localization of LC with this method is accurate and the noradrenergic neuron most abundant slices can be determined with this method.
Morphological Evolvement of Carbon Nanotubes Synthesized by Using Conducting Polymer Nanofibers
Authors: Liu Yang , Xin John H. , Zhang Xinyu , Zhang Chao
Published: March 2020

Carbon nanotubes were synthesized by using a nanostructured conducting polymer—the polypyrrole nanofiber via microwave radiation. The radiation time was set to be 30, 60, and 90 seconds, respectively. The morphological evolvements of the as-synthesized carbon nanotubes with increased radiation time (e.g., shape, diameter, wall structure, and catalyst size) were carefully investigated, and the possible growth mode was discussed in detail. It was found that the growth mode of the carbon nanotubes synthesized from the conducting polymer substrate under microwave radiation was complex and cannot be simply interpreted by either a “tip” or “base” growth model. A new growth mode of the “liquifying cascade growth” was observed for the as-synthesized carbon nanotubes, as their growth was directed by a series of liquified iron nanoparticles with sequentially decreasing sizes, similar to the cascade of liquid droplets. And it could provide useful insights for the morphological and structural designs of the carbon nanotubes prepared by related microwave-based methods.
Validation and Comparison of Aneurysmal Subarachnoid Hemorrhage Grading Scales in Angiogram‐Negative Subarachnoid Hemorrhage Patients
Authors: Fang Yuanjian , Xu Shenbin , Lu Jianan , Wu Haijian , Zheng Jingwei , Lenahan Cameron , Cao Yang , Chen Sheng , Wang Zefeng , Zhang Jianmin
Published: March 2020

Numerous grading scales have been proposed to predict the outcome of aneurysmal subarachnoid hemorrhage (SAH); however, these have not been validated in angiogram‐negative SAH patients. In this study, we aim to validate and compare the aneurysmal SAH grading scales in angiogram‐negative SAH patients. There were 190 angiogram‐negative SAH patients analyzed from January 2014 to December 2015. The outcomes were measured by delayed cerebral ischemia (DCI) and poor outcome (defined as modified Rankin Scale (mRS) 3‐6 or 4‐6). The predictive performance of the grading scales was assessed via evaluation of distribution, trend, association, and discrimination. In regard to the distribution, none of the patients were categorized as HAIR 8 and SAH score 8. Both grading scales indicated a significant trend between scores and outcome (P < 0.05), and association with the outcome (OR > 1). The modified Fisher Scale (mFS), World Federation of Neurosurgical Societies scale (WFNS), and combined scores VASOGRADE and HAIR showed good predictive accuracy (area under the curve (AUC) > 0.750) for DCI. The predictive accuracy in each scale performed well in predicting poor outcome, with the exception of mFS and the Subarachnoid hemorrhage Early Brain Edema Score (SEBES). However, the mFS performed with increased accuracy when predicting mRS 4‐6. The VASOGRADE, HAIR, and WFNS may be valuable prognostic tools for predicting both DCI and poor outcome. The mFS can be applicable for predicting DCI and mRS 4‐6. The SAH score and the Hunt‐Hess were also optimal for predicting poor outcome. The predictive performance of SEBES was relatively poor compared to the other scales.
Tensiones que manifiestan mujeres en cargos de liderazgo en establecimiento educativos
Authors: Yenifer Leiva
Published: March 2020

Durante 2018 la contingencia social estuvo marcada por la visibilización de los movimientos feministas y sus demandas, principalmente en espacios educativos. En este artículo comparto los principales hallazgos de una investigación sobre tensiones de género a partir de entrevistas a directoras de colegios en la región metropolitana. Se observa que dichas tensiones no se relatan cómo situaciones y/o dificultades personales en primera instancia, pero al ir profundizando se evidencian ciertas fisuras y contradicciones que sortean refiriendo que no les afectan, que las saben gestionar o bien que son la experiencias de otras. De esta manera, se identifica por ejemplo la asociación estereotípica de ciertas cualidades de acuerdo al género que podrían favorecer el ejercicio del liderazgo en el caso de los hombres y que para las mujeres requieren explicar cómo podrían aportar a su ejercicio profesional. Asimismo, las entrevistadas mencionan condiciones contextuales que dificultan su desarrollo laboral, no obstante, las asumen como un desafío personal, naturalizándolas y no realizando un análisis crítico al respecto. Por último, se identifica una incipiente interpelación personal respecto del rol que les cabe en términos de las relaciones y situaciones ligadas al género que se presentan en las instituciones educativas que lideran.
MAPK Pathway Alterations Correlate with Poor Survival and Drive Resistance to Therapy in Patients with Lung Cancers Driven by ROS1 Fusions
Authors: Sato Hiroki , Schoenfeld Adam J. , Siau Evan , Lu Yue Christine , Tai Huichun , Suzawa Ken , Kubota Daisuke , Lui Allan J.W. , Qeriqi Besnik , Mattar Marissa , Offin Michael , Sakaguchi Masakiyo , Toyooka Shinichi , Drilon Alexander , Rosen Neal X. , Kris Mark G. , Solit David , De Stanchina Elisa , Davare Monika A. , Riely Gregory J. , Ladanyi Marc , Somwar Romel
Published: March 2020

Purpose:

ROS1 tyrosine kinase inhibitors (TKI) provide significant benefit in lung adenocarcinoma patients with ROS1 fusions. However, as observed with all targeted therapies, resistance arises. Detecting mechanisms of acquired resistance (AR) is crucial to finding novel therapies and improve patient outcomes.

Experimental Design:

ROS1 fusions were expressed in HBEC and NIH-3T3 cells either by cDNA overexpression (CD74/ROS1, SLC34A2/ROS1) or CRISPR-Cas9–mediated genomic engineering (EZR/ROS1). We reviewed targeted large-panel sequencing data (using the MSK-IMPACT assay) patients treated with ROS1 TKIs, and genetic alterations hypothesized to confer AR were modeled in these cell lines.

Results:

Eight of the 75 patients with a ROS1 fusion had a concurrent MAPK pathway alteration and this correlated with shorter overall survival. In addition, the induction of ROS1 fusions stimulated activation of MEK/ERK signaling with minimal effects on AKT signaling, suggesting the importance of the MAPK pathway in driving ROS1 fusion-positive cancers. Of 8 patients, 2 patients harbored novel in-frame deletions in MEK1 (MEK1delE41_L54) and MEKK1 (MEKK1delH907_C916) that were acquired after ROS1 TKIs, and 2 patients harbored NF1 loss-of-function mutations. Expression of MEK1del or MEKK1del, and knockdown of NF1 in ROS1 fusion-positive cells activated MEK/ERK signaling and conferred resistance to ROS1 TKIs. Combined targeting of ROS1 and MEK inhibited growth of cells expressing both ROS1 fusion and MEK1del.

Conclusions:

We demonstrate that downstream activation of the MAPK pathway can mediate of innate acquired resistance to ROS1 TKIs and that patients harboring ROS1 fusion and concurrent downstream MAPK pathway alterations have worse survival. Our findings suggest a treatment strategy to target both aberrations.
Застосування антиоксидної та iNOS модулюючої терапії при ліпополісахаридному пародонтиті на тлі атрофічного гастриту
Authors: Bedeniuk O. S. , Korda M. M.
Published: March 2020

Епідеміологічні дані свідчать про високу частоту запальних захворювань ротової порожнини в осіб з атрофічними змінами слизової оболонки шлунка. У патогенезі пародонтиту, викликаного ендотоксином грамнегативної мікрофлори ліпополісахаридом, важливу роль відіграють активація реакцій вільнорадикального окиснення і надмірна  продукція оксиду азоту. Тому патогенетично обґрунтованим можна вважати використання при пародонтиті на тлі гастриту препаратів, які були б здатні запобігти оксидативному і нітрооксидативному стресу. Мета дослідження – встановити лікувальну ефективність антиоксиданта лікопену і селективного інгібітора індуцибельної NO-синтази аміногуанідину при генералізованому ліпополісахаридному пародонтиті на тлі хронічного атрофічного гастриту. Матеріали і методи. Для дослідів використали безпородних щурів-самців, яких поділили на 5 груп: перша – контрольна; друга – щури з ліпополісахаридним пародонтитом на тлі хронічного атрофічного гастриту; третя і четверта – тварини з пародонтитом і гастритом, яким відповідно вводили перорально лікопен або інтраперитонеально аміногуанідин; п’ята – щури з пародонтитом і гастритом, яким вводили разом лікопен і аміногуанідин. В сироватці крові й гомогенаті тканин пародонта визначали рівень ТБК-активних продуктів, відновленого глутатіону, загальну активність NO-синтази, рівень нітратів і нітритів (NOx), вміст вільного оксипроліну, глікозаміногліканів, сіалових кислот, рівень TNF-α, IL-1β, IL-4, IL-10. Результати досліджень та їх обговорення. Застосування лікопену знижувало інтенсивність окиснювальних реакцій в 1,3 і 1,5 раза у сироватці крові й пародонті та підвищувало вміст відновленого глутатіону в 1,2 раза у сироватці тварин із пародонтитом на тлі гастриту. Активність NO-синтази в пародонті під впливом аміногуанідину знижувалася в 1,7 раза, а рівень NOx – у 1,2 і 1,3 раза в сироватці й пародонті. Під впливом антиоксиданта рівень вільного оксипроліну в сироватці тварин із поєднаною патологією знижувався в 1,4 раза, глікозаміногліканів – у 1,3 раза, сіалових кислот – на 34 %, а під впливом інгібітора iNOS – відповідно на 40; 23 і 37 %. При застосуванні лікопену концентрація ФНП-α та ІЛ-1β зменшувалася в 1,4 і 1,5 раза, порівняно з нелікованими тваринами, а рівень ІЛ-4 та ІЛ-10 підвищувався в 1,7 і 1,9 раза. Аміногуанідин також достовірно поліпшував цитокіновий дисбаланс у щурів із пародонтитом і гастритом. Корекція пародонтиту на тлі гастриту комбінацією антиоксиданта та інгібітора iNOS у більшості випадків виявилася ефективнішою, ніж їх окреме застосування. Висновки. Застосування антиоксиданта лікопену та інгібітора iNOS аміногуанідину можна вважати ефективним патогенетично обґрунтованим методом корекції пародонтиту, асоційованого з атрофічним гастритом.
ВИЗНАЧЕННЯ КЕТОПРОФЕНУ І ЦЕФТІОФУРУ У ВЕТЕРИНАРНИХ ПРЕПАРАТАХ СПЕКТРОФОТОМЕТРИЧНИМ МЕТОДОМ
Authors: Tesliar G. Yu. , Smeiko M. B. , Smolinska M. Ya. , Kotsiumbas I. Ya. , Znak V. S. , Muzyka V. P.
Published: March 2020

Мета роботи. Розробка методики визначення кетопрофену та цефтіофуру в комбінованих ветеринарних препаратах спектрофотометричним методом.

Матеріали і методи. Ветеринарні препарати «Процефен-100» і «Коцефен-200» (ТОВ «Ветсинтез», Харків, Україна). У роботі використовували стандартні зразки кетопрофену та цефтіофуру і допоміжних речовин фармакопейної чистоти (Sigma-Aldrich). Спектрофотометричні (СФ) вимірювання проводили на скануючому спектрофотометрі CARY.WIN – UV-VIS-50 (Varian, США) у кварцових кюветах із товщиною поглинаючого шару l = 1 см.

Результати й обговорення. Одночасно неможливо визначити цефтіофур та кетопрофен у комбінованих лікарських препаратах прямим спектрофото-метруванням. В електронних спектрах поглинання їхніх модельних сумішей спостерігається перекривання максимумів визначуваних речовин. Експериментально підібрані умови їхнього розділення для наступного визначення прямим спектрофотометруванням. Оптимальним розчинником виявився дихлорметан, у якому кетопрофен розчиняється, тоді як цефтіофур залишається нерозчинним. Для розчинення цефтіофуру використовували етанол 96 %. Наявність допоміжних речовин не впливає на спектральні характеристики визначуваних речовин, що було показано при аналізі модельних сумішей препаратів із допоміжними речовинами та без них. Методика полягає у вилученні кетопрофену дихлорметаном і його прямому спектрофотометричному визначенні за довжини хвилі 254 нм, а також прямому спектрофотометричному визначенні цефтіофуру, вилученого етанолом, за довжини хвилі λ = 290 нм.

Висновки. Встановлено умови розділення субстанцій кетопрофену та цефтіофуру, на основі чого розроблено методику розділення та кількісного спектрофотометричного визначення у двох комбінованих ветеринарних препаратах із різним співвідношенням визначуваних речовин. Розраховано метрологічні характеристики методики, а отримані результати кількісного визначення кетопрофену і цефтіофуру статистично не відрізняються від результатів отриманих заметодикою ВЕРХ (за F- та t-критеріями).
ВПЛИВ ВАГІНАЛЬНИХ СУПОЗИТОРІЇВ «КЛІМЕДЕКС» НА СТАН СИСТЕМИ ПОЛ-АОС НА МОДЕЛІ НЕСПЕЦИФІЧНОГО ВАГІНІТУ У ЩУРІВ
Authors: Dolzhykova O. V. , Maloshtan L. M.
Published: March 2020

Мета роботи. Дослідження впливу нових вагінальних супозиторіїв «Клімедекс» на показники системи ПОЛ-АОС на моделі неспецифічного вагініту у щурів.

Матеріали і методи. Неспецифічний вагініт моделювали шляхом одноразової внутрішньопіхвової аплікації іританту (суміш скипидару та диметилсульфоксиду) нелінійним щурам-самицям. Компоненти системи ПОЛ-АОС визначали у сироватці крові та гомогенаті тканин піхви. У сироватці крові визначали вміст ТБК-АП, активність КАТ і СОД, у тканині піхви визначали активність КАТ, вміст ТБК-АП і G-SH. Як препарати порівняння використовували вагінальні таблетки «Мікожинакс» і «Супозиторії з олією обліпихи», рекомендовані для лікування неспецифічних вагінітів.

Результати й обговорення. У результаті проведеного дослідження встановлено, що супозиторії «Клімедекс» на моделі неспецифічного (іритативного) вагініту в щурів виявили антиоксидантну активність. У результаті впливу досліджуваних супозиторіїв «Клімедекс» спостерігали достовірне зменшення вмісту ТБК-АП, збільшення активності КАТ у сироватці крові та гомогенаті піхви, відновлення вміситу G-SH у гомогенаті піхви, а також активності СОД у сироватці крові щурів із неспецифічним експериментальним вагінітом. За активністю зменшувати вміст ТБК-АП і відновлювати вміст G-SH, а також активність КАТ супозиторії «Клімедекс» не поступаються референс-препаратам «Мікожинакс» та «Супозиторії з олією обліпихи», а за здатністю відновлювати активність СОД достовірно перевершують препарат порівняння «Супозиторії з олією обліпихи». Це свідчить про позитивний вплив досліджуваних супозиторіїв на стан прооксидантно-антиоксидантної системи як на місцевому рівні, так і системно, що є позитивним при лікуванні неспецифічного вагініту і буде перешкоджати розвитку системних ускладнень.

Висновки. Отримані в результаті експерименту дані дозволяють рекомендувати супозиторії «Клімедекс» для подальшого вивчення як засобу для лікування неспецифічних вагінітів.
DIAGNOSTIC AND PROGNOSTIC SIGNIFICANCE OF MICROBIAL FLORA IMBALANCE IN GINGIVAL BIOFILM
Authors: Loban G. A. , Petrushanko T. O. , Chereda V. V. , Faustova M. O. , Ananieva M. M. , Basarab Ya. A.
Published: March 2020

Background. Periodontal tissues inflammatory diseases are widespread among young people.

Objective. This study was aimed at elaborating the method to assess risks of periodontal inflammatory diseases and determining its efficacy depending on the state of dental tissues, gum tissues and sex.         

Methods. The study included 182 students (93 men, 89 women) aged 19-29: 22 individuals had no lesions of hard dental tissues and no signs of periodontal disease; 51 individuals were found to have DMF index <6; 52 individuals – DMF index ≥6; 57 individuals were diagnosed with chronic catarrhal gingivitis. Primary groups were formed in autumn; re-examination was carried in spring. The research participants were assessed for detection of risks of periodontal inflammatory disease by the method developes by the authors (Patent UA 54041).

Results. The study revealed that the risk of development of preiodontitis increases in individuals with high caries and gingivitis intensity. In spring, more individuals suffer from microbial imbalance in in the composition of gingival sulcus fluid and decrease in the mean stability coefficient value that indicates an increased risk of inflammatory periodontal disease development. Women were less likely to experience seasonal dysbiotic changes in the gingival sulcus fluid composition compared with men.

Conclusions. The method suggested for assessment of the risk of periodontal inflammatory diseases is of high informativeness. It allows clinicians detecting early pre-nosological signs of oral microbiocenosis imbalance that enhances the effectiveness of early diagnosis of inflammatory periodontal diseases.
HANSEN’S DISEASE DIAGNOSED AFTER ANTI-CANCER CHEMOTHERAPY
Authors: Hashmi S. A. , Bhadauria G. S. , Rajmohan K. S. , Khan I. D. , Gupta A. , Mitra D. , Gupta R. M. , Rahman M. , Kapoor U. , Singh S. K. , Ahmad F. M. H.
Published: March 2020

Background. Leprosy or Hansen’s disease is a chronic granulomatous disease involving predominantly skin, peripheral nerves and nasal mucosa but capable of affecting any tissue or organ. Histoid leprosy is a very rare well-defined clinicopathological variant of multibacillary lepromatous leprosy, which is very difficult to diagnose due to different specific clinical and histopathological ﬁndings that mimic a ﬁbromatous disorder. Histoid leprosy occurs generally after treatment failure and sometimes de novo.
Objective. The aim of the study was to explore histoid leprosy throughout a case report.
Methods. A case report of histoid leprosy diagnosed after cancer chemotherapy is presented.
Results. A 25-year-old healthy male presented with multiple skin coloured, discrete, well defined, painless papules and nodules scattered over nape of neck, right side of the trunk and both arms along with numbness as well as tingling sensation over both the arms and trunk. It was a case of non-seminomatous germ cell tumour (NSGCT), left testis, diagnosed and treated with a high inguinal orchidectomy with adjuvant chemotherapy in 2016. Ziehl Neelsen (ZN) stain for Acid Fast Bacilli (Mycobacterium leprae) – a modified Fite stain method showed numerous acid-fast bacilli. Histopathological diagnosis of Hansen’s disease (Histoid) was conducted. The patient was admitted and started on triple drug multi-bacillary multi-drug therapy (MB-MDT). A remarkable improvement was noticed in the lesion status within one month of institution of the therapy.
Conclusions. Histoid leprosy is a discrete infrequent form of multibacillary leprosy with distinctive clinical, bacteriological and histomorphological features. Histopathologic examination with modified Fite stain is still the mainstay of diagnosis.
SOME METABOLIC PROCESSES IN THE PATIENTS WITH LONG-TERM CONSEQUENCES OF MILD TRAUMATIC BRAIN INJURY
Authors: Lekomtseva Ye.
Published: March 2020

Background. Mild traumatic brain injury (mTBI) leads to disturbance of various metabolic processes significant in pathogenesis of the maintaining of long-term consequences after it.

The objective of the research was to analyse changes in the activity of some membrane-associated enzyme markers, which are involved in different redox reactions, reflecting main metabolic processes.

Methods. Forty-seven patients with long-term consequences of mTBI, thirty controls were enrolled. The levels of aspartate aminotransferase, alanine aminotransferase, alkaline phosphatase, lactate dehydrogenase (LDH), gamma-glutamyl transpeptidase were evaluated in sera by gas-liquid chromatograph and calorimetric methods.

Results. The study revealed significant changes in metabolic processes observed for alkaline phosphatase and LDH, which were the indicators of membrane and redox processes disturbances, acidosis severity and impaired energy cell metabolism. The averages of LDH level was 662.7 versus 381.9 U/L, in the controls. The disease progression was followed by directly proportional LDH increase reaching very high values in the patients with disease duration more than 15 years (mean ±SD 144.6±16.3 versus 82.6±8.4 U/L, controls p<0.05). The long-term consequences of mTBI were characterized by statistically significant decrease of alkaline phosphatase and positive dependence (p<0.05) of it (r=+0.48) on the disease duration with the averages of alkaline phosphatase level of 152.5±11.21 versus 212.6±9.63 U/L, controls (p<0.01). The significance of changes in membrane-associated enzymes serum levels correlated with development of oxidative stress and metabolic processes dysfunction.

Conclusion. In the patients with long-term consequences of mTBI, dysregulation of enzymes activity was detected that might be a marker of nervous system energy impairment and membranes destruction.
GENDER-SPECIFIC DIFFERENCES OF CARDIAC VEGETATIVE CONTROL IN ADRENALINE-INDUCED NECROSIS AND LIGHT DEPRIVATION
Authors: Bezkorovaina H. O. , Klishch I. M. , Khara M. R. , Pelykh V. Ye.
Published: March 2020

Background. Cardiovascular disease is the main cause of morbidity predominantly in males. Stress is one of the crucial factors, especially with light desynchronosis. Objective of the study was to assess gender-specific characteristics of cardiac vegetative control in myocardial necrosis in cases of light deprivation. Methods. Cardiac vegetative control in adrenaline-induced myocardial necrosis (AIMN) in a setting of light deprivation (LD) was assessed in 72 mature white rats of both sexes. The animals were divided into 2 groups: G1 – the animals kept under day/night cyclic balance (12 hours/12 hours); G2 – the animals kept at LD (illumination 0.5-1 LX) for 10 days. On Day 11, AIMN caused by adrenaline (0.5 mg/kg) and heart rate variability (HRV) was assessed in 1 hour and 24 hours. Results. The development of AIMN at LD in the ♂G2 led to HRV increase that was caused by augmentation of parasympathetic and reduction of sympathetic cardiac effects. In cases of AIMN, changes of CVC in the ♀G2 were similar to the ♀G1. However, in 1 hour of AIMN, parasympathetic cardiac effects were more significant than in the ♀G1. While the ♀G2 AIMN animals experienced balanced sympathetic and parasympathetic actions, the predominance of the sympathetic component was evidenced in the ♀G1 AIMN animals. Conclusions. Light deprivation has different effects on baseline sympathetic/parasympathetic balance in males and females, i.e. increased parasympathetic control of heart rhythm in males and maintenance of sympathetic/ parasympathetic balance in females.
ВПЛИВ ЦИТРАТІВ ВАНАДІЮ ТА ХРОМУ НА СТАН ПРО/АНТИОКСИДАНТНОЇ СИСТЕМИ В ПІДШЛУНКОВІЙ ЗАЛОЗІ ЩУРІВ З АЛОКСАНОВИМ ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ
Authors: Sushko O. O. , Iskra R. Ya.
Published: March 2020

Вступ. За цукрового діабету посилюється оксидативний стрес, що є причиною виснаження антиоксидантної системи. Сполуки Ванадію та Хрому є антиоксидантами, тому можна розглядати їх в якості профілактичного застосування для уповільнення прогресування цукрового діабету та ризику ускладнень.
Мета дослідження – дослідити вплив цитратів ванадію та хрому на активність про/антиоксидантної системи у підшлунковій залозі щурів із алоксановим цукровим діабетом.
Методи дослідження. Дослідження проводилось на 32 лабораторних щурах лінії Вістар. Тварини були розділені на чотири групи. Щурі І (контрольної) та ІІІ групи вживали чисту воду без добавок; ІІ та ІV групи – споживали воду з цитратами ванадію, в кількості 0,5 мкг V/мл води, та хрому – 0,1 мкг Cr/мл води. У тварин ІІІ і IV груп викликали цукровий діабет шляхом внутрішньоочеревинного введення 5% розчину моногідрату алоксану у кількості 150 мг/кг маси тіла. Матеріалом для дослідження були гомогенати тканини підшлункової залози щурів. Визначали вміст продуктів пероксидного окиснення ліпідів: гідропероксидів ліпідів та ТБК-активних продуктів, а також активність ензимів антиоксидантного захисту: супероксиддисмутази, каталази, глутатіонпероксидази, глутатіонредуктази та вміст відновленого глутатіону.
Результати й обговорення. За сумісної дії цитратів ванадію та хрому на інтактних тварин знижувався вміст ТБК-активних продуктів та вірогідне зростання активності ензимів антиоксидантного захисту. За експериментального цукрового діабету вміст продуктів пероксидного окиснення ліпідів зростав, однак відбувалось виснаження захисних можливостей системи антиоксидантного захисту. За попереднього введення цитратів ванадію та хрому до раціону щурів з експериментальним діабетом сприяло зростанню активності досліджуваних ензимів антиоксидантної системи до рівня контролю. Очевидно, мікроелементи ванадій та хром, як антиоксиданти, мають здатність бути акцептором вільних радикалів, і, відповідно, зменшувати оксидативний стрес у діабетичних тварин.
Висновки. За цукрового діабету гіперглікемія призводить до зростання продуктів ПОЛ та зниження показників антиоксидантного захисту. За сумісної дії цитратів ванадію та хрому у підшлунковій залозі діабетичних щурів нормалізувалися показники про/антиоксидантної системи.
СТАТЕВІ ВІДМІННОСТІ ВІЛЬНОРАДИКАЛЬНИХ ПРОЦЕСІВ У МІОКАРДІ ПРИ УШКОДЖЕННІ АДРЕНАЛІНОМ НА ТЛІ СВІТЛОВОЇ ДЕПРИВАЦІЇ
Authors: Bezkorovaina H. O. , Klishch I. M. , Khara M. R.
Published: March 2020

Вступ. Ішемічна хвороба серця – основна причина смерті, й частіше вона виникає в чоловіків. Серед факторів ризику головним є стрес. При цьому порушується баланс системи прооксиданти/антиоксиданти. Серед антиоксидантів важливе місце займає мелатонін, який зменшує ушкодження міокарда за умов гіперкатехоламінемії. На сьогодні недостатньо вивчено питання щодо гендерної відмінності кардіопротекторних ефектів мелатоніну при порушеній активності пінеальної залози.

Мета дослідження – встановити статеві відмінності вільнорадикальних процесів у міокарді при розвитку некротичного процесу на тлі світлової депривації.

Методи дослідження. У міокарді шлуночків самців і самиць щурів визначали активність пероксидного окиснення ліпідів (ПОЛ) та антиоксидантної системи при ушкодженні адреналіном. Некроз міокарда моделювали шляхом введення адреналіну (0,5 мг/кг) у м’яз на тлі світлової депривації (10 днів повної темряви, освітлення 0,5-1 LX). Група контролю складалася з тварин, які перебували в умовах збереженого режиму зміни циклів день/ніч (12 год освітлення 500 LX/12 год темряви 0,5-1 LX).

Результати й обговорення. Розвиток некротичного процесу в міокарді щурів на тлі десятидобової світлової депривації характеризувався меншою активацією ПОЛ порівняно з показниками тварин групи контролю. Це підтверджувалося меншим вмістом продуктів ПОЛ у міокарді шлуночків. Активність антиоксидантної системи за таких умов була більшою, ніж у тварин групи контролю, особливо в самиць. Ця закономірність свідчила про позитивний вплив попередньої десятидобової світлової депривації на розвиток некротичного процесу в міокарді, що можна пояснити посиленим синтезом мелатоніну, який є антиоксидантом, а також була характерна для щурів обох статей, але кардіопротекторний ефект світлової депривації більш істотним був у самиць.

Висновок. Світлова депривація сприяє захисту серця від ушкодження адреналіном, про що свідчать менша активність пероксидного окиснення ліпідів і більша активність ензимів антиоксидантної системи, особливо в самиць.
ПОРУШЕННЯ БІОХІМІЧНОГО СКЛАДУ ЖОВЧІ ЗА УМОВ ПОЄДНАНОЇ ТРАВМИ ЖИВОТА І ГРУДНОЇ КЛІТКИ В ПЕРІОД РАННІХ ПРОЯВІВ ТРАВМАТИЧНОЇ ХВОРОБИ ТА ЙОГО КОРЕКЦІЯ ТІОТРИАЗОЛІНОМ
Authors: Zachepa O. A. , Hudyma A. A. , Sushko Yu. I. , Yaroshenko T. Ya.
Published: March 2020

Вступ. Травми продовжують залишатися найпоширенішою причиною смертності в цілому світі. У структурі бойової травми тупі й проникні ушкодження грудної клітки і живота займають третє місце, поступаючись пораненням кінцівок та голови.

Мета дослідження – зʼясувати характер порушення жовчоутворювальної функції печінки за умов поєднаної травми живота і грудної клітки щурів у ранній період травматичної хвороби та оцінити ефективність його корекції тіотриазоліном.

Методи дослідження. Експерименти проведено на 86-ти нелінійних білих щурах-самцях масою 200–220 г, яких поділили на пʼять груп: контрольну та чотири дослідних. Травми наносили за умов тіопентал-нат­рієвого наркозу в дозі 40 мг/кг маси тварини. До контрольної групи ввійшли інтактні тварини, яких тільки вводили в наркоз. У 1-й дослідній групі щурам моделювали травму грудної клітки, у 2-й – тупу травму живота, в 3-й – ці травми поєднували, в 4-й – тваринам з поєднаною травмою внутрішньочеревно вводили тіотриазолін у дозі 9,1 мг·кг-1. Через 1, 3 і 7 діб після нанесення травм за умов тіопентал-натрієвого наркозу в щурів катетеризували загальну жовчну протоку та протягом 60 хв збирали жовч, в якій визначали концентрацію сумарних жовчних кислот і холестеролу, розраховували холато-холестероловий коефіцієнт.

Результати й обговорення. При нанесенні ізольованих травм грудної клітки, живота та їх поєднанні суттєво порушувалась жовчоутворювальна функція печінки, що проявлялось зниженням синтезу холатів і зростанням холато-холестеролового коефіцієнта. За тяжкістю розвитку печінкової дисфункції їх можна розподілити так: ізольована травма грудної клітки←ізольована травма живота←поєднана травма. Унаслідок виявлених порушень істотно підвищувався холато-холестероловий коефіцієнт, який домінував за умов ізольованої травми живота та поєднаної травми. Зміщення балансу в бік накопичення холестеролу посилювало літогенні властивості жовчі. Семиденне застосування тіотриазоліну в групі тварин з поєднаною травмою сприяло істотному збільшенню вмісту в жовчі сумарних жовчних кислот, зростанню холато-холестеролового коефіцієнта, не впливало на концентрацію холестеролу в жовчі.

Висновки. Поєднана травма живота і грудної клітки сприяє більшому зниженню функціональної спроможності печінки порівняно з ізольованими ураженнями. В його основі лежить пригнічення синтетичних процесів у мікросомальній системі гепатоцитів. Тіотриазолін здатен знизити негативний вплив патогенних чинників травми на функціональну спроможність гепатоцитів, що слід враховувати в комплексній інтенсивній терапії поєднаної травми живота і грудної клітки.
ОСОБЛИВОСТІ ПРОКСИМАЛЬНОГО І ДИСТАЛЬНОГО ТРАНСПОРТУ НАТРІЮ ЗА УМОВ ГОСТРОЇ КРОВОВТРАТИ, УСКЛАДНЕНОЇ ІШЕМІЄЮ-РЕПЕРФУЗІЄЮ КІНЦІВКИ, ТА ЇХ КОРЕКЦІЯ В ЕКСПЕРИМЕНТІ
Authors: Shatsky V. V.
Published: March 2020

Вступ. Найефективнішим способом зупинки масивної зовнішньої кровотечі визнано накладання джгута. Повне знекровлення кінцівки протягом 2 год може зумовити ушкодження нервів і судин під джгутом, міонекроз, рабдоміоліз, тромбоз глибоких вен. Однак недостатньо вивчено роль ішемії-реперфузії кінцівки в патогенезі порушень іонорегулювальної функції нирок за умов гострої крововтрати. Немає даних щодо ефективності їх корекції карбацетамом.

Мета дослідження – зʼясувати особливості ниркового транспорту натрію в ранній період після нанесення скелетної травми різної тяжкості, ускладненої крововтратою, та ефективність корекції виявлених порушень карбацетамом.

Методи дослідження. Експерименти виконано на 108-ми нелінійних щурах-самцях масою 160–180 г. У 1-й дослідній групі моделювали двогодинну ішемію кінцівки з наступною реперфузією, у 2-й – гостру крововтрату в обсязі 20–22 % обʼєму циркулюючої крові, у 3-й – ці ушкодження поєднували, у 4-й – тваринам з гострою крововтратою та ішемією-реперфузією кінцівки внутрішньочеревно вводили карбацетам у дозі 5 мг/кг. Через 1 і 2 год, а також через 1, 7 та 14 діб у щурів дослідних груп визначали функціональний стан нирок методом водного навантаження. Тварин контрольної групи вводили в наркоз і брали для досліджень через 1 год. Визначали діурез та концентрацію іонів натрію в сечі й сироватці крові. Розраховували проксимальний і дистальний транспорт натрію.

Результати й обговорення. Реперфузія після двогодинної ішемії кінцівки в білих щурів супроводжувалась істотним зниженням проксимального і дистального транспорту натрію з максимумом порушень через 1 добу та нормалізацією показників через 14 діб. Гостра крововтрата суттєво поглиблювала порушення процесів проксимального і дистального транспорту натрію. Поєднання гострої крововтрати та ішемії-реперфузії кінцівки супроводжувалось більшим зниженням показників. Використання карбацетаму привело до покращення досліджуваних показників через 7 і 14 діб застосування, які не досягали рівня контрольної групи.

Висновки. Ускладнення гострої крововтрати двогодинною ішемією та реперфузією кінцівки викликає більше зниження величини проксимального і дистального транспорту натрію порівняно з іншими дослідними групами. Застосування за цих умов карбацетаму супроводжується нефропротекторним ефектом.
INVESTIGATION OF THE EFFECT OF ARTEMISIA L. HERB EXTRACTS ON THE PROGRESS OF THE TOXIC TETRACHLOROMETHANE LIVER DAMAGE
Authors: Hrytsyk R. A. , Struk O. A. , Ivanochko V. M.
Published: March 2020

Introduction. Artemisia L. genus species are the promising sources for the manufacturing of drugs with hepatoprotective activity. They are used as appetizing, anthelmintic, bactericidal, choleretic and anti-inflammatory re­medies. The pharmacological activity of Artemisia L. species is caused by the presence of different groups of biologically active substances.

The aim of the study – to learn the acute toxicity and the effect of Artemisia absinthium and Artemisia vulgaris water-alcohol extracts on the progress of the toxic tetrachloromethane liver damage.

Research Methods. The method of preclinical study of drugs safety was used to determine the acute toxicity. The investigation of hepatoprotective activity of Artemisia absinthium and Artemisia vulgaris extracts was performed using the model of acute tetrachloromethane hepatitis. Hepatoprotector of local manufacturer (“Silibor” tablets) was used as the reference drug.

Results and Discussion. It was found that intragastric administration of Artemisia absinthium and Artemisia vulgaris extracts at the dose of 6000 mg/kg does not lead to the death of animals. There were no changes in the integral, hematological, biochemical parameters and in the morphological structure of the internal organs of experimental animals. It allows to characterize the extracts at this dose as almost non-toxic ones (V toxicity class, LD50>5000 mg/kg) according to the toxicity classification of substances. The results of Artemisia absinthium and Artemisia vulgaris extracts study indicate that they show the distinct hepatoprotective activity in condition of acute toxic liver damage. They suppress peroxide destructive processes and reduce the evolution of cytolysis syndrome and their effects are no inferior rather than the effect of tablets “Silibor”.

Conclusions. The study of acute toxicity of Artemisia absinthium and Artemisia vulgaris extracts after their intragastric administration at the dose of 6000 mg/kg does not lead to the animals death. They were tidy and had the good appetite. The animals reacted adequately to sound and light stimulation. The processes of urination and defecation were unchanged. Breathing disorders and seizures were not observed. The investigated Artemisia ­absinthium and Artemisia vulgaris extracts demonstrate hepatoprotective activity in condition of acute toxic liver damage. This is proved by decreasing in the intensity of lipid peroxidation and in the toxicity of tetrachloromethane. Biochemical parameters of the animals’ blood and the liver homogenate became responded to the level of intact animals.
ПІДГОТОВКА МАЙБУТНІХ ЛІКАРІВ-СТОМАТОЛОГІВ У КОНТЕКСТІ РЕФОРМИ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Authors: Gutor N. S. , Avdeev O. V. , Mitz I. R. , Boykіv A. B.
Published: March 2020

Робота науково-педагогічних працівників кафедр з підготовки лікарів-стоматологів у світлі змін законодавства є актуальним завданням сьогодення. Підвищення кваліфікації педагогічних і науково-педагогічних працівників шляхом їх участі у семінарах, практикумах, тренінгах, вебінарах, майстер-класах тощо здійснюється відповідно до річного плану підвищення кваліфікації закладу освіти. Метою викладачів стоматологічного факультету є підготовка до проведення структурованого практичного (клінічного) іспиту як складової ЄДКІ з урахуванням вимог Стандарту вищої освіти другого (магістерського) рівня зі стоматології, зокрема переліку лабораторних та інструментальних методів дослідження, медичних і стоматологічних маніпуляцій. Науковці намагаються викристалізувати у студентів особистості, таланти, інтелектуальні творчі та фізичні здібності, виховати відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору на користь держави України. Отримання якісної освіти спрямоване на високий рівень підготовки фахівців з надання стоматологічної допомоги. Теоретичні знання та практичні навички лікар здатний застосувати у своїй практичній діяльності. Сучасний фахівець повинен відповідати конкурентним умовам сьогодення. На підставі постанови про безперервний професійний розвиток лікарів брати активну участь у тематичних курсах, курсах підвищення кваліфікації, майстер-класах, зʼїздах, конференціях, конгресах та проходити атестацію лікарів.
КУРОРТНО-РЕКРЕАЦІЙНИЙ ПОТЕНЦІАЛ КАРПАТ ЯК ЧИННИК ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖЕННЯ ДІТЕЙ ТА ДОРОСЛИХ (ПОЧАТОК ХХ СТОРІЧЧЯ)
Authors: Bilavych H. V. , Bilavych I. V. , Pantyuk M. P. , Savchuk B. P. , Fedchyshyn N. O.
Published: March 2020

На початку ХХ ст. у Карпатському регіоні склалася система масового громадського медичного просвітництва, що охоплювало всі напрями системи медичної опіки (санітарно-гігієнічний сегмент, здоров’язбереження та тіловиховання, рух тверезості тощо),  яка постійно еволюціонувала та вдосконалювалася. Означені напрями праці  були реальним внеском у збереження генофонду українського народу. Створена система  лікувально-профілактичних (диспансери, амбулаторії, шпиталі, лабораторії) та консультативних («порадні») закладів засвідчила важливість організації суспільної медичної опіки українців, тут могли отримати безкоштовну (чи за символічну оплату) найменш незахищені (та найбільш вразливі до соціальних катаклізмів) верстви українства (діти, учасники національно-визвольних змагань українців, інваліди, удовиці, сироти, селянство, українське вчительство, студентство та ін.). Складником філософії здоров’язбереження українства була ідея тіловиховання. Ефективним засобом і формою здоров’язбереження в Галичині стало оздоровлення дітей та дорослих за умов гірської місцевості в «оселях», «півоселях», «живцях» та інших суспільних закладах, що виконували оздоровчі й лікувальні функції. Українські громадські (зазвичай станові) товариства вагомо спричинилися до організації відпочинку для своїх членів, а також забезпечення оздоровлення (зазвичай міських дітей) у Карпатах.
ЛІНГВОФІЛОСОФСЬКА СИСТЕМА ВІЛЬГЕЛЬМА ФОН ГУМБОЛЬДТА: ІСТОРИКО-БІОГРАФІЧНИЙ АСПЕКТ
Authors: Havryshchak I. I. , Protsiv O. Ya
Published: March 2020

У статті на основі аналізу біографічних даних і сфер наукової та суспільної діяльності німецького мислителя, лінгвіста, представника німецького філологічного неогуманізму, державного і політичного діяча, реформатора європейської університетської освіти Вільгельма фон Гумбольдта розглянуто формування лінгвофілософської системи, що визначила магістраль­ні напрямки розвитку європейського і світового мовознавства ХХ–ХХІ століття.

З’ясовано, що доповідь «Про порівняльне вивчення мов різних епох їхнього розвитку», прочитана в Берлінській академії наук у 1820 р., стала етапним фактом наукової біографії Гумбольдта, результатом особистого екзистенційного досвіду, свідомого цілеспрямованого накопичення фактів проявів національного духу різних європейських народів, включаючи повноцінні мови й діалекти, міфологічний національний пласт, традиції, культурні артефакти, фольклорні й авторські тексти різних епох.

Доведено, що основоположні ідеї лінгвофілософської системи Гумбольдта сформульовані й оприлюднені в праці «Про відмінність статей і її вплив на органічну природу» (1794). Проголошена ним формула «прекрасної єдності» речей і явищ трактувалася як результат діяльності енергії тілесного світу, тому всі його прояви, включаючи людину, її діяння, а також мову (праця «Про Германа і Доротею» Гете», 1798), мають бути враховані, осмислені й систематизовані, як результати функціонування людського духу. Мандрівки Францією, Іспанією та Італією не лише забезпечили Гумбольдта новими естетичними враженнями, але остаточно визначили мовознавчий вектор його досліджень, що завершився оригінальною лінгвофілософською концепцією, в якій ідеальна складова не суперечить матеріальній, а доповнює її: мова є дух, і духом народу є його мова («Про відмінність будови людських мов і її вплив на духовний розвиток людства»).
Abstract 13: Racial Differences in the Impact of Multiple Social Vulnerabilities to Health Disparities and Hypertension and Death in the Reasons for Geographic and Racial Differences in Stroke (regards) Study
Authors: King Jordan B , Pinheiro Laura , Bryan Ringel Joanna , Bress Adam P , Shimbo Daichi , Muntner Paul , Reynolds Kristi , Cushman Mary , Howard George , Manly Jennifer , Safford Monika M
Published: March 2020

Background:
Individual social vulnerabilities to health disparities increase the risk of developing hypertension and lower life expectancy, but their cumulative effect on these outcomes is unknown.

Methods:
Using the Reasons for Geographic and Racial Differences in Stroke (REGARDS) study, we included participants aged 45 years or older without hypertension at baseline (i.e., systolic/diastolic blood pressure <130/80 mm Hg and no antihypertensive medication use). The exposure was count of vulnerabilities at baseline which were defined across economic, education, health and health care, neighborhood and built environment, and social and community context domains. The primary outcome took on three levels: 1) alive at follow-up without hypertension (reference group), 2) alive at follow-up with hypertension, or 3) deceased prior to follow-up 10-year risk of hypertension or death. Multinomial logistic regression was used to determine associations of the count of vulnerabilities with hypertension and survival status at the second in-home visit, expressed as adjusted relative risk ratios (aRRR). Analyses were stratified by race.

Results:
Among 5425 participants (mean±SD age of 63±10 years, 24% black, and 54% female), 1785 (33%) participants developed hypertension and 1135 (21%) participants died. A greater proportion of black participants developed hypertension and died than did white participants (hypertension, 38% vs 31%; death, 25% vs 20%). The associations between vulnerability count and both hypertension and death were stronger in white participants than black participants (p-value for vulnerability count*race interaction: hypertension = 0.042, death =0.021; Figure 1).

Conclusions:
The relative effect of multiple social vulnerabilities on hypertension development may be stronger in white adults than black adults. Nonetheless, black adults experience the highest absolute rates of hypertension in all subpopulations.