bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Differences in the Uptake of Ara h 3 from Raw and Roasted Peanut by Monocyte-Derived Dendritic Cells
Authors: Cabanillas Beatriz , Maleki Soheila J. , Cheng Hsiaopo , Novak Natalija
Published: June 2018

Roasting has been implicated in the increase of peanut allergenicity due to the chemical reactions that occur during the process. However, this increase is not fully understood, and little information is available regarding the role of roasted peanut allergens in the initial phase of allergy, where dendritic cells (DCs) play a key role. We sought to analyze differences in the internalization of Ara h 3 from raw and roasted peanut by immature monocyte-derived DCs (MDDCs) and the implication of the mannose receptor in the uptake. Ara h 3 was purified from raw and roasted peanut (Ara h 3-raw and Ara h 3-roas) and labeled with a fluorescent dye. The labeled allergens were added to MDDCs obtained from 7 donors and internalization was analyzed after 10, 30, and 120 min by flow cytometry. In parallel, mannan, which blocks the mannose receptor, was added 30 min before adding the labeled allergens. Results showed that the internalization of Ara h 3-roas by MDDCs was significantly increased at every time point. However, the increase in the internalization of Ara h 3-raw was only significant after 2 h of incubation. Ara h 3-roas had an enhanced capacity to be internalized by MDDCs in comparison with Ara h 3-raw at every time point. Blocking the mannose receptor decreased the internalization of Ara h 3-roas but not Ara h 3-raw. In conclusion, the internalization of Ara h 3-roas by the MDDCs is enhanced when compared to Ara h 3-raw, and the mannose receptor might be implicated in this enhancement.
Study on Dialysis Session Length and Mortality in Maintenance Hemodialysis Patients: The Q-Cohort Study
Authors: Fujisaki Kiichiro , Tanaka Shigeru , Taniguchi Masatomo , Matsukuma Yuta , Masutani Kosuke , Hirakata Hideki , Kitazono Takanari , Tsuruya Kazuhiko
Published: June 2018

Objectives: Hemodialysis (HD) time has been recognized as an important factor in dialysis adequacy. However, few studies have reported on associations between HD time and prognosis among maintenance HD patients. We present some findings from a prospective cohort study, the ­Q-Cohort Study, which was set up to explore risk factors for mortality in Japanese HD patients. We hypothesized that HD ≥5 h was associated with a signiﬁcant survival advantage compared with HD < 5 h. The present study examined association between HD time and mortality in Japanese HD patients. Methods: The prospective multicenter Q-Cohort Study was conducted between December 2006 and December 2010, following 3,456 Japanese HD patients for 4 years. We examined the association between HD time and prognosis using Cox proportional hazards modeling. Propensity scores were calculated using logistic regression. Results: During follow-up, 566 patients died from any cause. Patients with HD ≥5 h (n = 2,141) showed ­significantly lower risk of all-cause death (hazards ratio = 0.82; 95% CI 0.68–0.99) than those with HD < 5 h (n = 1,315), after adjusting for confounding risk factors. This ­association remained significant using a propensity score-based approach. After stratifying the analysis by patient age in 10-year increments, this finding remained ­significant only in patients who were ≥80 years of age. Conclusion: Our results suggest that HD ≥5 h has a more favorable effect on mortality than HD < 5 h.
Isolated Left Ventricular Metastasis from Renal Cell Carcinoma: Diagnostic and Therapeutic Dilemma
Authors: Abdullah Amirahwaty , Lekkala Manidhar , Wolfe Zachary , Raghu Charumathi , Khan Safi Ullah , Krishnan Mrinalini , Winnicka Lydia , Lash Bradley
Published: June 2018

Background: The treatment of metastatic renal cell carcinoma (RCC) has been radically changed by the advent of tyrosine kinase inhibitors (TKIs). However, few reports have described their role in cardiac metastases. We present a case of a left ventricular metastasis from RCC that was managed with pazopanib therapy. Case Report: A 74-year-old male with stage I RCC underwent right nephrectomy in 2004 and right lung metastasis resection in 2009. He was well till March 2016, when he presented with chest pain. Cardiac catheterization revealed a highly vascular mass in the apex. Cardiac magnetic resonance imaging revealed a left ventricular mass with full-thickness involvement of the myocardium, and the open cardiac biopsy was consistent with metastatic RCC. The patient was initially treated with pazopanib with response but later developed therapy-related side effects, and the dose was reduced. Due to tumor progression, he is currently on nivolumab instead and is stable. Conclusion: RCC with cardiac metastasis poses unique challenges with regard to diagnosis as well as treatment. The use of TKI therapy is associated with cardiotoxicity and has not been adequately studied in cardiac metastasis. Choosing the right treatment for this subgroup of patients continues to pose an ongoing dilemma.
Acute Kidney Injury before Dialysis Initiation Predicts Adverse Outcomes in Hemodialysis Patients
Authors: Lee Timmy , Shah Silvi , Leonard Anthony C. , Parikh Pratik , Thakar Charuhas V.
Published: June 2018

Background: Acute kidney injury (AKI) is associated with increased morbidity and mortality. Mortality in end-stage renal disease (ESRD) patients is highest during the first year of dialysis. The impact of pre-ESRD AKI events on long-term outcomes in incident ESRD patients remains unknown. Methods: We evaluated a retrospective cohort of 47,341 incident hemodialysis patients from the United States Renal Data System with linked Medicare data for at least 2 years prior to hemodialysis initiation. We examined the impact of pre-ESRD AKI events in the 2-year pre-ESRD period on the type of vascular access used at hemodialysis initiation (central venous catheter (CVC) versus arteriovenous access), and 1-year all-cause mortality after initiating hemodialysis. Results: The mean age was 72 ± 11 years. Of the study cohort, 18% initiated hemodialysis with arteriovenous access, and 54% of patients had at least one pre-ESRD AKI event. One-year, all-cause mortality was 32%. Compared to 75% for patients without a pre-ESRD AKI event, 89% of patients with a pre-ESRD AKI event initiated hemodialysis with CVC than arteriovenous access (p < 0.001). A pre-ESRD AKI event was associated with lower adjusted odds of starting hemodialysis with an arteriovenous access (OR 0.47; 95% CI 0.44–0.50, p < 0.001), and higher adjusted odds of 1-year mortality (OR 1.36; 95% CI 1.30–1.42, p < 0.001). Conclusion: An AKI event prior to initiating hemodialysis independently increases the risk of CVC use and predicts 1-year mortality. Improving processes of care after AKI events may improve dialysis outcomes in patients who progress to ESRD.
Systematic Review of Observational Studies with Dose-Response Meta-Analysis between Folate Intake and Status Biomarkers in Adults and the Elderly
Authors: Novaković Romana , Geelen Anouk , Ristić-Medić Danijela , Nikolić Marina , Souverein Olga W. , McNulty Helene , Duffy Maresa , Hoey Leane , Dullemeijer Carla , Renkema Jacoba M.S. , Gurinović Mirjana , Glibetić Marija , de Groot Lisette C.P.G.M. , van’t Veer Pieter
Published: June 2018

Background: Dietary reference values for folate intake vary widely across Europe. Methods: MEDLINE and Embase through November 2016 were searched for data on the association between folate intake and biomarkers (serum/plasma folate, red blood cell [RBC] folate, plasma homocysteine) from observational studies in healthy adults and elderly. The regression coefficient of biomarkers on intake (β) was extracted from each study, and the overall and stratified pooled β and SE (β) were obtained by random effects meta-analysis on a double log scale. These dose-response estimates may be used to derive folate intake reference values. Results: For every doubling in folate intake, the changes in serum/plasma folate, RBC folate and plasma homocysteine were +22, +21, and –16% respectively. The overall pooled regression coefficients were β = 0.29 (95% CI 0.21–0.37) for serum/plasma folate (26 estimates from 17 studies), β = 0.28 (95% CI 0.21–0.36) for RBC (13 estimates from 11 studies), and β = –0.21 (95% CI –0.31 to –0.11) for plasma homocysteine (10 estimates from 6 studies). Conclusion: These estimates along with those from randomized controlled trials can be used for underpinning dietary recommendations for folate in adults and elderly.
Influence of Intradialytic Aerobic Training in Cerebral Blood Flow and Cognitive Function in Patients with Chronic Kidney Disease: A Pilot Randomized Controlled Trial
Authors: Stringuetta Belik Fernanda , Oliveira E Silva Viviana Rugolo , Braga Gabriel Pereira , Bazan Rodrigo , Perez Vogt Barbara , Costa Teixeira Caramori Jacqueline , Barretti Pasqual , de Souza Gonçalves Renato , Fortes Villas Bôas Paulo José , Hueb João Carlos , Martin Luis Cuadrado , da Silva Franco Roberto Jorge
Published: June 2018

Background and Objectives: Changes in cerebral blood flow may play an important role in cognitive impairment among hemodialysis (HD) patients. Physical activity has a promising role in delaying cognitive impairment in general population, but there are only a few studies in HD to confirm this finding. We aimed to evaluate the effects of intradialytic aerobic training on cerebral blood flow and cognitive impairment in HD. Design, Setting, Participants, and Measurements: This is a pilot, controlled, randomized trial. Fifteen patients underwent intradialytic aerobic training 3 times a week for 4 months. The control group was comprised of another 15 patients. Results: Trained patients had a statistically significant improvement of cognitive impairment and basilar maximum blood flow velocity. The proportion of arteries with increased flow velocity was statistically significant between groups. Conclusions: Intradialytic aerobic training improves cognitive impairment and cerebral blood flow of patients in HD, suggesting a possible mechanism improving cognitive impairment by physical training in HD. These data still need to be confirmed by major trials.
Dietary Sulfur-Containing Amino Acids Are Associated with Higher Prevalence of Overweight/Obesity in Northern Chinese Adults, an Internet-Based Cross-Sectional Study
Authors: Li Yan-chuan , Li Yu-zheng , Li Rui , Lan Li , Li Chun-long , Huang Min , Shi Dan , Feng Ren-nan , Sun Chang-hao
Published: June 2018

Background/aims: Elevation of plasma sulfur-containing amino acids (SAAs) is generally associated with higher body mass index (BMI) and unfavorable lipid profiles. It is not known how dietary SAAs relate to these associations in humans. Methods: A convenient tool named internet-based dietary questionnaire for Chinese (IDQC) was used to estimate dietary SAAs intake. A total of 936 participants were randomly recruited and asked to complete the IDQC. Furthermore, 90 subjects were randomly selected to perform a subgroup study. The associations between dietary SAAs and prevalence of obesity, lipid profiles, and status of insulin resistance (IR), inflammation and oxidative stress were assessed. Results: Dietary total SAAs and cysteine of overweight/obese participants were significantly higher. Dietary total SAAs and cysteine were positively associated with BMI and waist circumference. Higher dietary total SAAs were associated with higher prevalence of overweight/obesity. Higher dietary total SAAs and cysteine also associated with higher serum triglyceride (total cholesterol), low density lipoprotein, fasting blood glucose, 2 h-postprandial glucose, and homeostasis model assessment of IR. In the subgroup study, positive associations between dietary SAAs and inflammation biomarkers were also observed. Conclusions: Dietary SAAs are associated with higher prevalence of overweight/obesity, unfavorable lipid profiles and status of IR, and inflammation.
ДИСБАЛАНС КАЛІКРЕЇН-КІНІНОВОЇ СИСТЕМИ У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ ПАНКРЕАТИТ У ПОЄДНАННІ З СТАБІЛЬНОЮ ІШЕМІЧНОЮ ХВОРОБОЮ СЕРЦЯ
Authors: Babіnets L. S. , Mеlnyk N. A. , Zakharchuk U. M. , Adamiv G. V. , Shambel V. Ye.
Published: June 2018

Калікреїн-кінінова система є однією з центральних систем, що бере участь у процесах згортання крові й фібринолізу, імунних реакціях, розвитку запалення та формуванні больового синдрому в пацієнтів із поєднаним перебігом хронічного панкреатиту та стабільної ішемічної хвороби серця.
МІСЦЕ ВАКУУМНОЇ ТЕРАПІЇ У ХІРУРГІЧНОМУ ЛІКУВАННІ ВАРИКОЗНОЇ ХВОРОБИ НИЖНІХ КІНЦІВОК В СТАДІЇ ДЕКОМПЕНСАЦІЇ
Authors: Goshchynsky V. B. , Kohan R. S. , Migenko B. O. , Herasimets Y. M.
Published: June 2018

Вступ. 25 % хворих на варикозну хворобу мають ускладнення у вигляді трофічних виразок. Наявність трофічної виразки вимагає від хірурга  проведення відповідної доопераційної підготовки, що безпосередньо збільшує матеріальні затрати та термін перебування хворого у стаціонарі.Мета. Дати обґрунтування до застосування вакуум-терапії в комплексі з хірургічним лікуванням варикозної хвороби, ускладненої трофічною виразкою, на доопераційному етапі.Матеріали та методи. Для передопераційної підготовки у 77 хворих з хронічною венозною недостатністю III ст., (СЕАР С6) була використана вакуум терапія трофічних виразок. Для обгрунтування застосування вакуум-терапії були проведено вивчення її впливу на загоєння трофічної виразки, стан її бактеріального забруднення, інтенсивність больвого синдрому, термін перебування у стаціонарі. Після очищення рани застосовували  поліуретанову губку розміром пор в залежності від фази її загоєння. Так, під час фази запалення використовували поліуретанову губку з максимальним розміром пор 1500-2000 мкм і в режимі апарату (-300) мм рт. ст. Під час фази проліферації, використовували губку з розміром пор 500-1500 мкм і з режимом негативного тиску (-150) мм рт. ст. Під час фази загоєння, коли відбувається дозрівання рубцевої тканини і епітелізація рани, використовували губку з розміром пор до 500 мкм в режимі (-100) мм рт. ст.Результати досліджень. Аналіз ефективності застосування вакуум-терапії показав її переваги в плані термінів очищення або загоєння над традиційними методами лікування та значне скорочення до операційних днів.Після загоєння трофічних виразок або значного зменшення їх розмірів всім хворим була виконана ендовенозна лазерна абляція варикозно - трансформованих вен нижніх кінцівок. У 19 хворих була застосована методика надфасціальной лазерної коагуляції перфорантних вен під контролем ультразвукової діагностики, а у 23 пацієнтів була виконана субфасціальна ендоскопічна десекція перфорантних вен. У 19 хворих одночасно була використана аутодермопластика трофічної виразки.Висновки. 1. Застосування вакуум-терапії в комплексі хірургічного лікування хворих на варикозну хворобу нижніх кінцівок, ускладнену трофічною виразкою є сучасним і безальтернативним методом лікування, завдяки якому, як показують наші дослідження, знижується больовий синдром, а також кількість мікробних тіл і ранова ексудація, значно прискорюється розро-стання грануляційної тканини і стимулюється епітелізація.2. Застосування вакуум-терапії в якості передопераційної підготовки, скорочує тривалість перебування пацієнтів венозною недостатністю, ускладненою трофічної виразкою у стаціонарі.
АНАЛІЗ РЕЗУЛЬТАТІВ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ З ПОШКОДЖЕННЯМИ МАГІСТРАЛЬНИХ ЖОВЧНИХ ПРОТОК
Authors: Kurbaniyazov Z. B. , Askarov P. A.
Published: June 2018

Останніми роками, як і у багатьох інших країнах світу, так і в Узбекистані, спостерігається зростання кількості хворих із патологією жовчовивідних шляхів. Зросло також і число оперативних втручань з цього приводу. Разом з тим зросла і частота розвитку ускладнень, а саме пошкодження жовчовивідних шляхів у 2-4 рази, та складає від 0,22 до 1,86%. Впровадження лапароскопічної холецистектомії також призвело до помітного зростання частоти та тяжкості таких пошкоджень. Середня частота травм магістральних жовчних проток складає 0,5 - 1%, таким чином в Узбекистані від таких ускладнень страждає від 50 до 100 осіб на рік.Мета дослідження. Оптимізація хірургічного лікування «свіжих» пошкоджень магістральних жовчних проток (МЖП).Матеріали та методи. Нами проаналізовано  результати хірургічного лікування 42 пацієнтів зі «свіжими» пошкодженнями МЖП в період з 2006 по 2016 рр. за нашими даними, такі травми діагностовано у 26 (0,88%) хворих на 2947 холецистектомії (ХЕ), з них у 17 після лапаротомної холецистектомії (ЛХЕ), у 6 після мінілапаротомної ХЕ (МЛХЕ), у 3 після традиційної ХЕ (ТХЕ). 16 пацієнтів поступили з інших стаціонарів зі «свіжими» пошкодженнями МЖП: з них 3 після ЛХЕ, 12 - ТХЕ та 1 - МЛХЕ. У 11 (26,2%) хворих травми МЖП виявлено інтраопераційно, у решти - 31 (73,8%) у ранньому післяопераційному періоді. Серед оперованих 33 (78,6%) жінки та 9 (21,4%) чоловіків. Вік пацієнтів від 19 до 80 років. Оцінка пошкоджень проводилась за класифікацією Е.І. Гальперіна.Результати та обговорення. При виявленні пошкоджень жовчних проток у  ранньому післяопераційному періоді (n=31) виконували одно- та двоетапні втручання залежно від наявності інфільтративно-запальних змін  підпечінкової області.З 12 хворих з клінікою механічної жовтяниці за відсутності запального інфільтративного процесу  проведено одноетапні хірургічні втручання. Операцією вибору при повному пересіканні позапечінкових жовчних проток є гепатикоеюноанастомоз по Ру. Його було виконано 14 пацієнтам з хорошим віддаленим результатом в 85,7%. Частота ускладнень у найближчому післяопераційному періоді склала  26,2%, у віддалному – 35,7%, летальність - 4,7%. Виконання операцій з формуванням співустя пошкодженої протоки з дванадцятипалою кишкою мало негативний вплив на результати лікування.  У таких пацієнтів розвивався хронічний холангіт і стеноз анастомозу, що потребувало ендоскопічного втручання у 5 осіб.Висновки. Причиною невдач у лікуванні «свіжих» пошкоджень магістральних жовчних протоків є несвоєчасність діагностики та виконання неадекватних за об’ємом оперативних втручань, спрямованих на відновлення відтоку жовчі шляхом формування біліобіліарних та біліодуоденальних анастомозів.
ПРОБЛЕМИ І ПЕРСПЕКТИВИ ВИКЛАДАННЯ «ОСНОВ МЕДСЕСТРИНСТВА» В ЧЕРКАСЬКОМУ БАЗОВОМУ ДЕРЖАВНОМУ МЕДИЧНОМУ КОЛЕДЖІ
Authors: Zarudnyak N. V. , Rega N. I. , Hospodarskyy I. Ya.
Published: June 2018

У статті проаналізовано рівень знань з предмета «Основи медсестринства» за результатами тестування студентів різних курсів та випускників Черкаського базового державного медичного коледжу з метою оцінки якості їх навчання та розробки подальших рекомендацій для підвищення ефективності викладання предмета «Основи медсестринства».
ПОШИРЕНІСТЬ АЛІМЕНТАРНОГО ОЖИРІННЯ У ХВОРИХ НА ПОДАГРУ
Authors: Maselko I. R. , Prokopchuk O. V. , Danchak S. V.
Published: June 2018

У статті висвітлено особливості частоти виявлення аліментарного ожиріння у хворих на подагру та актуальність вивчення цього питання.
ПРОБЛЕМИ НАДАННЯ МЕДСЕСТРИНСЬКОЇ ДОПОМОГИ ХВОРИМ З ПОРУШЕННЯМ МОЗКОВОГО КРОВООБІГУ В ВІДДІЛЕННЯХ НЕВРОЛОГІЧНОГО ПРОФІЛЮ
Authors: Maiboroda O. V. , Sydorenko O. L.
Published: June 2018

У статті проаналізовано проблеми медсестринського процесу в лікуванні пацієнтів із порушенням мозкового кровообігу; визначено необхідність розробки і впровадження протоколу медичної сестри щодо обстеження пацієнта з даною патологією.
ПРОСВІТНИЦЬКА РОБОТА КУРАТОРА ГРУПИ ЩОДО ФОРМУВАННЯ СТАТЕВОЇ КУЛЬТУРИ ПІДЛІТКІВ.
Authors: Popovych N. V.
Published: June 2018

У статті розглянуто аспекти роботи кураторів академгруп. Підтверджено, що належним чином організована діяльність наставників академгруп виступає важливою умовою цілеспрямованого формування світогляду особистості.
РОЛЬ ІНДИВІДУАЛЬНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ КОГНІТИВНОЇ СФЕРИ СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ У ОВОЛОДІННІ ОСНОВ ЛАТИНСЬКОЇ МОВИ З МЕДИЧНОЮ ТЕРМІНОЛОГІЄЮ
Authors: Kobrosli I. V.
Published: June 2018

У статті досліджено роль особистісної пізнавальної сфери студентів-медиків в оволодінні основами латинської мови з медичною термінологією. Розглянуто визначення ролі пізнавальних процесів у вивченні термінологічної мови, їх залежності від структури та змісту особистості майбутніх медиків, мотивів їх навчання, що й зумовлює актуальність публікації.
ЕТАПИ ВИХОДЖУВАННЯ НЕДОНОШЕНИХ ДІТЕЙ. РОЛЬ СЕСТРИНСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Shylo K. A. , Nykytyuk S. O.
Published: June 2018

У статті проаналізовано етапи виходжування недоношених дітей, визначено роль сестринської діяльності.
ВЕЛИКА МАСА ДИТИНИ ПРИ НАРОДЖЕННI. ПРОГНОСТИЧНИЙ АНАЛIЗ РИЗИКIВ ОЖИРІННЯ
Authors: Kravchenko V. P.
Published: June 2018

Мета дослідження – звернути увагу колег на виявлені ризики дитячого ожиріння і його наслідки в розвитку дитини до підліткового віку; на своєчасну профілактику дитячого ожиріння, його діагностику і лікування.Матеріали та методи. Спостереження проводили в м. Жовті Води Дніпропетровської області. При здійсненні аналізу використано особисті спостереження та амбулаторні карти дітей, які проживають в одному регіоні. Проведено порівняльний ретроспективний аналіз розвитку ожиріння в дітей, народжених з великою і середньою масою. Спостереження здійснено в інтервалі від грудного віку до 15 років. Групу спостереження становили 50 дітей, народжених у 2001–2002 р., які мали велику і гігантську масу при народженні (4–5,7 кг). До контрольної групи ввійшла така ж кількість дітей аналогічного віку, народжених із середньою масою.Результати дослідження та їх обговорення. В обох групах проведено порівняння рівня ожиріння в різні вікові періоди: грудний вік, дошкільний і шкільний. Основним порівняльним критерієм був індекс маси тіла. Виявлено високий рівень ожиріння в групі спостереження у всі досліджуванні періоди. Проаналізовано зв’язок характеру вигодовування в грудному віці й надлишкової маси тіла, досліджено ймовірність (прогностичну значимість) спадкового чинника у формуванні ожиріння в наступні вікові періоди. Окремо проведено порівняльний аналіз виявлених супутніх ожирінню патологій на момент підліткового віку.Висновки. Велика маса при народженні є клінічно значимим фактором ризику розвитку ожиріння в наступні вікові періоди, але спадковий чинник дає найвищу ймовірність реалізації ожиріння. Дії медичного персоналу повинні бути спрямовані на пропаганду здорового способу життя, антенатальну профілактику. Бажаним є використання в практиці зарубіжного досвіду щодо боротьби з ожирінням.
ХОРІОАНГІОМА ПЛАЦЕНТИ
Authors: Markin L. B. , Shakhova O. V. , Shakhova K. K. , Braun D. , Skybak L. V. , Ribun T. M.
Published: June 2018

Мета дослідження – дослідити особливості перебігу вагітності та її результат у пацієнтки з хоріоангіомою плаценти.Матеріали та методи. Представлений випадок вагітності, пологів, перинатального результату у пацієнтки з хоріоангіомою плаценти. Проведено комплексне клініко-лабораторне обстеження, ультразвукове дослідження, кольорове доплерівське картування, патологоанатомічне дослідження посліду.Результати дослідження та їх обговорення. Наведено клінічний випадок перебігу вагітності у пацієнтки з хоріоангіомою плаценти. Вперше об’ємний утвір плаценти діагностовано в терміні 30 тижнів. При динамічному спостереженні виявлено збільшення розмірів утвору, пухлина з гіперехогенною капсулою та вираженим кровоплином, що відповідає ехографічним критеріям хоріоангіоми плаценти. Стан плода впродовж спостереження не порушений. Пологи відбулись в терміні 41 тиждень і 2 дні, в ранньому неонатальному періоді порушень стану дитини не виявлено, клініко-лабораторні показники в межах норми. При візуальному огляді плаценти в центральному відділі плодової поверхні виявлено об’ємний утвір 55х55 мм, еластичної консистенції, відмежований від оточуючих тканин. Патогістологічне дослідження посліду підтвердило діагноз хоріоангіоми плаценти.Висновки. Основним у діагностиці та визначенні тактики ведення вагітності при хоріоангіомі плаценти є ультразвукове дослідження. Динамічне ультразвукове спостереження з використанням апаратури з високою роздільною здатністю дає можливість виявлення пухлини плаценти, передбачити її гістологічний тип, своєчасно визначити збільшення розмірів пухлини та порушення стану плода для вчасного вирішення питання терміну та тактики розродження з метою попередження перинатальних втрат.
«ТЕРАПЕВТИЧНЕ ВІКНО» ПРИ МЕДИКАМЕНТОЗНОМУ ЛІКУВАННІ ГЕНІТОУРИНАРНОГО МЕНОПАУЗАЛЬНОГО СИНДРОМУ В ЖІНОК
Authors: Pavlovska O. M. , Pavlovska K. M. , Krasnova Zh. O.
Published: June 2018

Мета дослідження – вивчити ефективність медикаментозного лікування генітоуринарного менопаузального синдрому в жінок залежно від тривалості його перебігу.Матеріали та методи. Було обстежено 78 жінок віком 48–74 роки з менопаузальними генітоуринарними порушеннями. Пацієнток було розділено на три групи залежно від тривалості менопаузального генітоуринарного синдрому: до 3 років – I група, 3–5 років – II група, більше 5 років – III група. Усім пацієнткам призначали однакову медикаментозну терапію протягом 6 місяців, яка включала естрогенвмісний препарат, фітоуросептик та анксіолітик. Також обов’язково рекомендували дотримуватись певних правил харчування та щоденне виконання прав Кегеля. Усім пацієнткам проводили рутинне клініко-лабораторне обстеження. Ступінь виразності генітоуринарної дисфункції визначали за допомогою індексу вагінального здоров’я за G. Bachmann та шкали D. Barlow. Для визначення стадії стресового нетримання сечі використовували добовий Pad-тест за стандартами ICS.Результати дослідження та їх обговорення. У пацієнток, які страждали від проявів генітоуринарної дисфункції не більше 5 років (I та II групи), виразні атрофічні зміни в піхві були відсутні, проте серед жінок III групи цей показник складав 20,8 %. Середній бал індексу вагінального здоров’я перед лікуванням у I групі був у межах 3,65±0,49, II групі – 3,39±0,49, III групі – 2,88±0,54. Середній бал суб’єктивної виразності симптомів менопаузальної генітоуринарної дисфункції перед початком лікування у пацієнток I групи становив (1,92±0,56) бала, II групи – (2,36±0,62) бала, III групи – (3,08±0,65) бала. Результати досліджень після завершення лікування продемонстрували значну позитивну клінічну динаміку в жінок I групи, у яких тривалість менопаузальних порушень тривала не більше 3 років.Висновки. Одним із вирішальних факторів ефективності лікування менопаузальних генітоуринарних порушень є фактор часу. Результативність заходів корекції зазначеної патології найкраща, якщо тривалість порушень не більше 3 років. При більших термінах перебігу ефективність лікування зменшується та стає доволі малоефективною.
МЕМБРАНОДЕСТРУКТИВНІ ПРОЦЕСИ ТА СИСТЕМА АНТИОКИСНЮВАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ПРИ ЗАЛІЗОДЕФІЦИТНІЙ АНЕМІЇ В ДІТЕЙ (ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ)
Authors: Sherbatyuk N. U. , Gorishniy І. M. , Gorishniy M. І.
Published: June 2018

У статті представлено численні дані літератури про активацію перекисного окиснення ліпідів за різної патології в дитячому віці. Надлишок заліза в організмі може бути ініціатором оксидазних реакцій, причиною збільшення продукції гідроксильних радикалів, які пошкоджують клітини. Це дає підставу віднести анемію до захворювань, що характеризуються мембранною патологією. Встановлено, що дефіцит заліза, поряд із широким спектром відомих негативних впливів на організм, активує процеси вільнорадикального окиснення в тканинах і призводить до розбалансованості в антиоксидантній системі захисту. Виявлено корелятивну залежність між дефіцитом заліза і концентрацією кінцевого продукту ліпопероксидації – малонового діальдегіду: при зниженні заліза рівень його збільшувався, тобто залізо було каталізатором перекисного окиснення ліпідів. Мембранодеструктивні й метаболічні зміни в еритроциті, які виникають внаслідок активації вільнорадикального окиснення ліпідів і зміни активності антиокиснювальних ферментів, пригнічують його функціональну активність, що сприяє наростанню гіпоксії та накопиченню в організмі токсичних метаболітів.
ОЦІНКА ОКИСНОГО СТРЕСУ І РІВЕНЬ МОЛЕКУЛЯРНИХ УШКОДЖЕНЬ ПРИ ПОЗАЛІКАРНЯНІЙ ПНЕВМОНІЇ В ДІТЕЙ ІЗ ЙОДОДЕФIЦИТНОГО РЕГІОНУ
Authors: Pavlyshyn H. A. , Kibar O. D.
Published: June 2018

Мета дослідження – вивчити стан антиоксидантного захисту при позалікарняній пневмонії середнього ступеня тяжкості й тяжкому перебігу цього захворювання у взаємозв’язку з особливостями субклітинного розподілу йоду в організмі дитини.Матеріали та методи. Обстежено 70 дітей з позалікарняною пневмонією. Досліджували йодну забезпеченість пацієнтів шляхом вивчення субклітинного розподілу йоду в крові, оцінювали стан системи антиоксидантного захисту, стан стресзалежних систем і рівень молекулярних ушкоджень.Результати дослідження та їх обговорення. Встановлено менший вміст органіфікованого йоду (на 12 і 59 % відповідно) та високу концентрацію в крові неорганічного йоду (21 і 48 % відповідно) при пневмонії середнього ступеня тяжкості й тяжкому перебігу цього захворювання щодо групи контролю. Тяжкий перебіг пневмонії супроводжувався активацією каталази, пригніченням супероксиддисмутази на тлі збільшення вмісту оксирадикалів, інтенсивного утворення окисномодифікованих білків і посилення фрагментації ДНК. Виявлені зміни мають тенденцію до зменшення залежно від ступеня тяжкості пневмонії.Висновки. Виявлені зміни показників внутрішньоклітинного пулу йоду і його розподіл в організмі прямо пропорційні тяжкості позалікарняної пневмонії. Тяжкий перебіг пневмонії сприяє різкому підвищенню концентрації неорганічного йоду з одночасним зниженням рівня органічного йоду в крові. Коливання показників окисного стресу і рівень молекулярних ушкоджень у дітей з позалікарняною пневмонією корелюють із тяжкістю захворювання.
ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ ОЦІНКИ ТЯЖКОСТІ ТА МОНІТОРИНГУ СТАНУ ДІТЕЙ З ЮВЕНІЛЬНИМ РЕВМАТОЇДНИМ АРТРИТОМ
Authors: Mintser O. P. , Dubinina T. Yu.
Published: June 2018

Systematization of the relevant data of quantitative monitoring of the population of children with rare (orphan) diseases remains a difficult problem. When assessing the severity of the pathological condition and monitoring the response to therapy, the criteria and indices of activity of juvenile rheumatoid arthritis are introduced. Such tools are necessary for choosing therapeutic programs, forecasting the course of the disease, and assessing the risks to the patient. Determining the set of data elements for mathematical modeling tasks is the primary stage of this process.
ТЕХНОЛОГІЯ "ДОПОВНЕНОЇ РЕАЛЬНОСТІ" У СПЕЦІАЛІЗОВАНИХ МЕДИЧНИХ ВИДАННЯХ
Authors: Savchenko V.
Published: June 2018

Printed publications are a separate direction for using the technology of augmented reality.In the press, these technologies have found their place in presenting relevant news from the scene, interviews, in advertising technologies and the like. However, today no medical journal in the world uses the augmented reality, and only the editions of the Shupyk National Medical Academy of Postgraduate Education and NAMS of Ukraine for the first time start the program of applying augmented reality for their materials.
BMP9 (Bone Morphogenetic Protein-9)/Alk1 (Activin-Like Kinase Receptor Type I) Signaling Prevents Hyperglycemia-Induced Vascular Permeability
Authors: Akla Naoufal , Viallard Claire , Popovic Natalija , Lora Gil Cindy , Sapieha Przemyslaw , Larrivée Bruno
Published: June 2018

Objective—

Diabetic macular edema is a major cause of visual impairment. It is caused by blood-retinal barrier breakdown that leads to vascular hyperpermeability. Current therapeutic approaches consist of retinal photocoagulation or targeting VEGF (vascular endothelial growth factor) to limit vascular leakage. However, long-term intravitreal use of anti-VEGFs is associated with potential safety issues, and the identification of alternative regulators of vascular permeability may provide safer therapeutic options. The vascular specific BMP (bone morphogenetic protein) receptor ALK1 (activin-like kinase receptor type I) and its circulating ligand BMP9 have been shown to be potent vascular quiescence factors, but their role in the context of microvascular permeability associated with hyperglycemia has not been evaluated.

Approach and Results—

We investigated Alk1 signaling in hyperglycemic endothelial cells and assessed whether BMP9/Alk1 signaling could modulate vascular permeability. We show that high glucose concentrations impair Alk1 signaling, both in cultured endothelial cells and in a streptozotocin model of mouse diabetes mellitus. We observed that Alk1 signaling participates in the maintenance of vascular barrier function, as Alk1 haploinsufficiency worsens the vascular leakage observed in diabetic mice. Conversely, sustained delivery of BMP9 by adenoviral vectors significantly decreased the loss of retinal barrier function in diabetic mice. Mechanistically, we demonstrate that Alk1 signaling prevents VEGF-induced phosphorylation of VE-cadherin and induces the expression of occludin, thus strengthening vascular barrier functions.

Conclusions—

From these data, we suggest that by preventing retinal vascular permeability, BMP9 could serve as a novel therapeutic agent for diabetic macular edema.
Sleep Apnea and Cardiovascular Disease
Authors: Floras John S.
Published: June 2018

Synchronization of molecular, metabolic, and cardiovascular circadian oscillations is fundamental to human health. Sleep-disordered breathing, which disrupts such temporal congruence, elicits hemodynamic, autonomic, chemical, and inflammatory disturbances with acute and long-term consequences for heart, brain, and circulatory and metabolic function. Sleep apnea afflicts a substantial proportion of adult men and women but is more prevalent in those with established cardiovascular diseases and especially fluid-retaining states. Despite the experimental, epidemiological, observational, and interventional evidence assembled in support of these concepts, this substantial body of work has had relatively modest pragmatic impact, thus far, on the discipline of cardiology. Contemporary estimates of cardiovascular risk still are derived typically from data acquired during wakefulness. The impact of sleep-related breathing disorders rarely is entered into such calculations or integrated into diagnostic disease-specific algorithms or therapeutic recommendations. Reasons for this include absence of apnea-related symptoms in most with cardiovascular disease, impediments to efficient diagnosis at the population level, debate as to target, suboptimal therapies, difficulties mounting large randomized trials of sleep-specific interventions, and the challenging results of those few prospective cardiovascular outcome trials that have been completed and reported. The objectives of this review are to delineate the bidirectional interrelationship between sleep-disordered breathing and cardiovascular disease, consider the findings and implications of observational and randomized trials of treatment, frame the current state of clinical equipoise, identify principal current controversies and potential paths to their resolution, and anticipate future directions.
Elevated Plasma D-Dimer Level Is Associated With Short-Term Risk of Ischemic Stroke in Patients With Acute Heart Failure
Authors: Hamatani Yasuhiro , Nagai Toshiyuki , Nakai Michikazu , Nishimura Kunihiro , Honda Yasuyuki , Nakano Hiroki , Honda Satoshi , Iwakami Naotsugu , Sugano Yasuo , Asaumi Yasuhide , Aiba Takeshi , Noguchi Teruo , Kusano Kengo , Toyoda Kazunori , Yasuda Satoshi , Yokoyama Hiroyuki , Ogawa Hisao , Anzai Toshihisa ,   on behalf of the NaDEF Investigators
Published: June 2018

Background and Purpose—

The incidence of heart failure increases the subsequent risk of ischemic stroke, and its risk could be higher in the short-term period after an acute heart failure (AHF) event. However, its determinants remain to be clarified. Plasma D-dimer level reflects fibrin turnover and exhibits unique properties as a biomarker of thrombosis. The aim of this study is to investigate whether D-dimer level is a determinant of short-term incidence of ischemic stroke in patients with AHF.

Methods—

We examined 721 consecutive hospitalized AHF patients with plasma D-dimer level on admission from our prospective registry between January 2013 and May 2016. The study end points were incidence of ischemic stroke during hospitalization and at 30 days after admission.

Results—

Of the total participants (mean age, 76 years; male, 60%; atrial fibrillation, 54%; mean left ventricular ejection fraction, 38%), in-hospital ischemic stroke occurred in 18 patients (2.5%) during a median hospitalization period of 21 days, and 30-day ischemic stroke occurred in 16 patients (2.2%). Higher D-dimer level on admission was an independent determinant of subsequent risk of in-hospital ischemic stroke even after adjustment by CHA
2
DS
2
-VASc score (odds ratio, 2.29; 95% confidence interval, 1.46–3.60;
P
<0.001) or major confounders, including age, atrial fibrillation, and antithrombotic therapy (odds ratio, 2.31; 95% confidence interval, 1.43–3.74;
P
<0.001). Subgroup analyses showed consistent findings in patients without atrial fibrillation (odds ratio, 2.46; 95% confidence interval, 1.39–4.54;
P
=0.002) and those without antithrombotic therapy (odds ratio, 2.79; 95% confidence interval, 1.53–5.57;
P
<0.001). Similar results were obtained for 30-day ischemic stroke as an alternative outcome.

Conclusions—

Elevated plasma D-dimer level on admission was significantly associated with increased incidence of ischemic stroke shortly after admission for AHF, suggesting a predictive role of D-dimer for short-term ischemic stroke events in patients with AHF.

Clinical Trial Registration—

URL:
https://www.umin.ac.jp/ctr/index.htm
. Unique identifier: UMIN000017024.
A Structured Review of the Validity of BLEU
Authors: Reiter Ehud
Published: June 2018

The BLEU metric has been widely used in NLP for over 15 years to evaluate NLP systems, especially in machine translation and natural language generation. I present a structured review of the evidence on whether BLEU is a valid evaluation technique—in other words, whether BLEU scores correlate with real-world utility and user-satisfaction of NLP systems; this review covers 284 correlations reported in 34 papers. Overall, the evidence supports using BLEU for diagnostic evaluation of MT systems (which is what it was originally proposed for), but does not support using BLEU outside of MT, for evaluation of individual texts, or for scientific hypothesis testing.
Feature-Based Decipherment for Machine Translation
Authors: Naim Iftekhar , Riley Parker , Gildea Daniel
Published: June 2018

Orthographic similarities across languages provide a strong signal for unsupervised probabilistic transduction (decipherment) for closely related language pairs. The existing decipherment models, however, are not well suited for exploiting these orthographic similarities. We propose a log-linear model with latent variables that incorporates orthographic similarity features. Maximum likelihood training is computationally expensive for the proposed log-linear model. To address this challenge, we perform approximate inference via Markov chain Monte Carlo sampling and contrastive divergence. Our results show that the proposed log-linear model with contrastive divergence outperforms the existing generative decipherment models by exploiting the orthographic features. The model both scales to large vocabularies and preserves accuracy in low- and no-resource contexts.
Phonological Feature Repetition Suppression in the Left Inferior Frontal Gyrus
Authors: Okada Kayoko , Matchin William , Hickok Gregory
Published: June 2018

Models of speech production posit a role for the motor system, predominantly the posterior inferior frontal gyrus, in encoding complex phonological representations for speech production, at the phonemic, syllable, and word levels [Roelofs, A. A dorsal-pathway account of aphasic language production: The WEAVER++/ARC model. Cortex, 59(Suppl. C), 33–48, 2014; Hickok, G. Computational neuroanatomy of speech production. Nature Reviews Neuroscience, 13, 135–145, 2012; Guenther, F. H. Cortical interactions underlying the production of speech sounds. Journal of Communication Disorders, 39, 350–365, 2006]. However, phonological theory posits subphonemic units of representation, namely phonological features [Chomsky, N., & Halle, M. The sound pattern of English, 1968; Jakobson, R., Fant, G., & Halle, M. Preliminaries to speech analysis. The distinctive features and their correlates. Cambridge, MA: MIT Press, 1951], that specify independent articulatory parameters of speech sounds, such as place and manner of articulation. Therefore, motor brain systems may also incorporate phonological features into speech production planning units. Here, we add support for such a role with an fMRI experiment of word sequence production using a phonemic similarity manipulation. We adapted and modified the experimental paradigm of Oppenheim and Dell [Oppenheim, G. M., & Dell, G. S. Inner speech slips exhibit lexical bias, but not the phonemic similarity effect. Cognition, 106, 528–537, 2008; Oppenheim, G. M., & Dell, G. S. Motor movement matters: The flexible abstractness of inner speech. Memory & Cognition, 38, 1147–1160, 2010]. Participants silently articulated words cued by sequential visual presentation that varied in degree of phonological feature overlap in consonant onset position: high overlap (two shared phonological features; e.g., /r/ and /l/) or low overlap (one shared phonological feature, e.g., /r/ and /b/). We found a significant repetition suppression effect in the left posterior inferior frontal gyrus, with increased activation for phonologically dissimilar words compared with similar words. These results suggest that phonemes, particularly phonological features, are part of the planning units of the motor speech system.
A Control Theoretic Model of Adaptive Learning in Dynamic Environments
Authors: Ritz Harrison , Nassar Matthew R. , Frank Michael J. , Shenhav Amitai
Published: June 2018

To behave adaptively in environments that are noisy and nonstationary, humans and other animals must monitor feedback from their environment and adjust their predictions and actions accordingly. An understudied approach for modeling these adaptive processes comes from the engineering field of control theory, which provides general principles for regulating dynamical systems, often without requiring a generative model. The proportional–integral–derivative (PID) controller is one of the most popular models of industrial process control. The proportional term is analogous to the “delta rule” in psychology, adjusting estimates in proportion to each error in prediction. The integral and derivative terms augment this update to simultaneously improve accuracy and stability. Here, we tested whether the PID algorithm can describe how people sequentially adjust their predictions in response to new information. Across three experiments, we found that the PID controller was an effective model of participants' decisions in noisy, changing environments. In Experiment 1, we reanalyzed a change-point detection experiment and showed that participants' behavior incorporated elements of PID updating. In Experiments 2–3, we developed a task with gradual transitions that we optimized to detect PID-like adjustments. In both experiments, the PID model offered better descriptions of behavioral adjustments than both the classical delta-rule model and its more sophisticated variant, the Kalman filter. We further examined how participants weighted different PID terms in response to salient environmental events, finding that these control terms were modulated by reward, surprise, and outcome entropy. These experiments provide preliminary evidence that adaptive learning in dynamic environments resembles PID control.
Tracking the Spatiotemporal Neural Dynamics of Real-world Object Size and Animacy in the Human Brain
Authors: Khaligh-Razavi Seyed-Mahdi , Cichy Radoslaw Martin , Pantazis Dimitrios , Oliva Aude
Published: June 2018

Animacy and real-world size are properties that describe any object and thus bring basic order into our perception of the visual world. Here, we investigated how the human brain processes real-world size and animacy. For this, we applied representational similarity to fMRI and MEG data to yield a view of brain activity with high spatial and temporal resolutions, respectively. Analysis of fMRI data revealed that a distributed and partly overlapping set of cortical regions extending from occipital to ventral and medial temporal cortex represented animacy and real-world size. Within this set, parahippocampal cortex stood out as the region representing animacy and size stronger than most other regions. Further analysis of the detailed representational format revealed differences among regions involved in processing animacy. Analysis of MEG data revealed overlapping temporal dynamics of animacy and real-world size processing starting at around 150 msec and provided the first neuromagnetic signature of real-world object size processing. Finally, to investigate the neural dynamics of size and animacy processing simultaneously in space and time, we combined MEG and fMRI with a novel extension of MEG–fMRI fusion by representational similarity. This analysis revealed partly overlapping and distributed spatiotemporal dynamics, with parahippocampal cortex singled out as a region that represented size and animacy persistently when other regions did not. Furthermore, the analysis highlighted the role of early visual cortex in representing real-world size. A control analysis revealed that the neural dynamics of processing animacy and size were distinct from the neural dynamics of processing low-level visual features. Together, our results provide a detailed spatiotemporal view of animacy and size processing in the human brain.
Cyclotella petenensis and Cyclotella cassandrae, two new fossil diatoms from Pleistocene sediments of Lake Petén-Itzá, Guatemala, Central America
Authors: PAILLÈS CHRISTINE , SYLVESTRE FLORENCE , ESCOBAR JAIME , TONETTO ALAIN , RUSTIG SYBILLE , MAZUR JEAN-CHARLES
Published: June 2018

While analyzing the fossil diatom flora in one of the longest paleolimnological records (core PI-6) from Lake Petén-Itzá, lowland Guatemala, we encountered Aulacoseira Thwaites, Cyclotella (Kützing) and Discostella (Cleve & Grunow) Houk & Klee species appearing successively in the record. Among them, two new species that are assigned to the genus Cyclotella are described herein. Cyclotella petenensis sp. nov. is characterised by a coarse striation marked by a shadow line and a tangentially undulate central area with an arc of central fultoportulae. Cyclotella cassandrae sp. nov. has an elliptically shaped valve, coarse striae and a scattered ring of central fultoportulae in the central area. Classification and differences to similar taxa in the genus Cyclotella are discussed.
A new species of Tripogon (Poaceae: Chloridoideae: Tripogoninae) from Nallamala forests, Telangana, India
Authors: RASINGAM LADAN , SWAMY JETTI
Published: June 2018

A new species Tripogon nallamalayanus is described from Nagarjunasagar Srisailam Tiger Reserve of Nallamala forests, Telangana, India. This new species most closely resembles Tripogon trifidus, but differs in spikelets and lower glumes lengths and lemma and palea shapes.
On the blue butterfly taxa established by L.G. Courvoisier with the type locality “Narün” (Lepidoptera, Lycaenidae)
Authors: KORB STANISLAV K.
Published: June 2018

The status and systematic position of the blue butterfly taxa, established by L.G. Courvoisier from “Narün”, are discussed. The following lectotypes are designated and figured: [Chrysophanus Phlaeas] F. naruena Courvoisier, 1911, Lycaena icarus Rott. F. wiskotti Courvoisier, 1911, Lycaena arion L. F. naruena Courvoisier, 1911 and [Lycaena] Argus Schiff. (Argyrognomon Bgstr.) f. naruena Courvoisier, 1913. The following taxonomic implications are made: L. phlaeas phlaeas (Linnaeus, 1761) = L. phlaeas naruena (Courvoisier, 1911), syn.n.; P. icarus icarus (Rottemburg, 1775) = P. icarus wiskotti (Courvoisier, 1911), syn.n.; Phengaris cyanecula naruena (Courvoisier, 1911), stat.rev. = P. cyanecula sosinomus (Fruhstorfer, 1915), syn.n., = P. cyanecula sauron (Korb, 2003), syn.n.; P. idas idas (Linnaeus, 1761) = P. idas naruena (Courvoisier, 1913), syn.n., = P. idas sareptensis Chapman, 1917, syn.n. The type locality of P. cyanecula naruena (Courvoisier, 1911) must be corrected as well: “Narün” (Naryn in Inner Kyrgyzstan). The taxonomic status and geographic distribution of the Central Asiatic populations of P. idas are discussed, which tells that the additional research is needed to clarify the problem.