ВЗАЄМОДІЯ ПІД ЧАС ВИЯВЛЕННЯ ЛАТЕНТНИХ КРИМІНАЛЬНИХ ПРАВОПОРУШЕНЬ
Authors: Borchakovskyi M. 
Published: May 2022

Актуальність статті полягає в тому, що процес взаємодії в правоохоронній діяльності є закономірним, адже правоохоронна діяльність – складна система, що містить як складові елементи різні види діяльності всіх структурних підрозділів правоохоронних органів, які є самостійними системами більш низького рівня. Тому налагодження взаємодії є важливою складовою організації пошукової діяльності, як системи дій правоохоронних органів. Але слід зазначити, що у правоохоронних органах питання взаємодії під час виявлення кримінальних правопорушень не регулюються. Вивчення нормативних актів (що регулюють взаємодію під час виявлення латентних кримінальних правопорушень), аналіз наукових розробок за цією тематикою, результатів опитування респондентів  дозволив визначити проблемні питання взаємодії під час пошукової діяльності: відсутність стратегії відносин щодо розвитку взаємодії між різними суб’єктами пошукової діяльності; відсутність координуючого органу з питань взаємодії між суб’єктами пошукової діяльності; відсутність спільного нормативного акта положення якого б регулювали процедури  зовнішньої взаємодії між різними суб'єктами пошукової діяльності; відсутність у кожному суб’єкті пошукової діяльності нормативних актів, які б регулювали взаємодію в процесі пошукової діяльності; нечітко визначена підслідність (між органами) та компетенція між оперативними  підрозділами (всередині органу), що створює конкуренцію між суб’єктами  у частині кількості показників роботи за певний період (стосовно виявлених кримінальних правопорушень; незацікавленість взаємодіючих суб’єктів (стосується правоохоронних органів) у результатах зовнішньої взаємодії, що пов’язано з відсутністю єдиної системи оцінки ефективності зовнішньої взаємодії у вигляді відповідного показника роботи органу або підрозділу; відсутність в якості показника роботи суб’єкта кількості наданої іншим оперативним підрозділам первинної пошукової інформації, реалізація якої призвела до виявлення латентних кримінальних правопорушень. У статті виокремлено основні категорії, ланцюги та форми взаємодії між суб’єктами пошукової діяльності, визначені проблеми, які виникають під час планування та організації взаємодії у процесі виявлення латентних кримінальних правопорушень. Надано визначення взаємодії суб’єктів пошукової діяльності – це засноване на законах та підзаконних нормативно – правових актах, сумісне функціонування не підпорядкованих один одному працівників, підрозділів, правоохоронних та контролюючих органів (які мають специфічно – професійну компетенцію), представників населення та громадськості (з притаманною їм комунікативно – діяльнісною позицією), узгоджене  за часом, місцем, формами, а також засобами і методами реалізації для вирішення конкретних пошукових завдань, обумовлених характером пошукової  ситуації, з метою виявлення фактів та/або ознак латентних кримінальних правопорушень, встановлення об’єктивної істини та забезпечення досягнення мети кримінального судочинства – встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та істини у кримінальному провадженні. Визначено наявність проблем кожного з правоохоронних органів щодо взаємодії з іншими правоохоронними органами взагалі і під час виявлення кримінальних правопорушень зокрема.