bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Travertine records climate-induced transformations of the Yellowstone hydrothermal system from the late Pleistocene to the present
Authors: Harrison Lauren N. , Hurwitz Shaul , Paces James B. , Whitlock Cathy , Peek Sara , Licciardi Joseph
Published: February 2024

Chemical changes in hot springs, as recorded by thermal waters and their deposits, provide a window into the evolution of the postglacial hydrothermal system of the Yellowstone Plateau Volcanic Field. Today, most hydrothermal travertine forms to the north and south of the ca. 631 ka Yellowstone caldera where groundwater flow through subsurface sedimentary rocks leads to calcite saturation at hot springs. In contrast, low-Ca rhyolites dominate the subsurface within the Yellowstone caldera, resulting in thermal waters that rarely deposit travertine. We investigated the timing and origin of five small travertine deposits in the Upper and Lower Geyser Basins to understand the conditions that allowed for travertine deposition. New 230Th-U dating, oxygen (δ18O), carbon (δ13C), and strontium (87Sr/86Sr) isotopic ratios, and elemental concentrations indicate that travertine deposits within the Yellowstone caldera formed during three main episodes that correspond broadly with known periods of wet climate: 13.9–13.6 ka, 12.2–9.5 ka, and 5.2–2.9 ka. Travertine deposition occurred in response to the influx of large volumes of cold meteoric water, which increased the rate of chemical weathering of surficial sediments and recharge into the hydrothermal system. The small volume of intracaldera travertine does not support a massive postglacial surge of CO2 within the Yellowstone caldera, nor was magmatic CO2 the catalyst for postglacial travertine deposition.
Bartter syndrome-like phenotype in a patient with type 2 diabetes mellitus
Authors: Kumar Ravi , Shreshta Nirmal , Samdarshi Samir , Chauhan Parikshit
Published: February 2024

Bartter syndrome (BS) is a rare genetic tubulopathy affecting the loop of Henle leading to salt wasting. It is commonly seen in utero or in the early neonatal period. Rare cases of acquired BS are reported in association with infections like tuberculosis, granulomatous conditions like sarcoidosis, autoimmune diseases and drugs. The mainstay of management includes potassium, calcium and magnesium supplementation. We report the case of a woman in her 50s with a history of type 2 diabetes mellitus for the last 10 years, who presented with diabetic foot ulcers and generalised weakness with ECG changes suggestive of hypokalaemia. She had severe hypokalaemia with high urine potassium excretion and hypochloraemic metabolic alkalosis. She poorly responded to intravenously administered potassium supplements and had persistent hypokalaemia. On further evaluation of the persistent hypokalaemia, a diagnosis of idiopathic Bartter-like phenotype was made. She responded well to tablet indomethacin and is presently asymptomatic and is being maintained on tablet indomethacin after 6 months of follow-up.
Malignant giant cell tumour of distal ulna
Authors: Yadav Sandeep Kumar , Rajnish Rajesh Kumar , Prakash Vimal , Nalwa Aasma
Published: February 2024

Giant cell tumour (GCT) accounts for 5% of all primary bone tumours. GCT in the distal third of ulna is quite rare. We present a case of recurrent GCT in distal third of ulna with malignant features involving tenosynovium. The case was treated by wide resection of tumour and on follow up, patient recovered well with no evidence of further recurrence. Considering the features, according to the literature reviewed, is the first case of its type.
Arginine:glycine amidinotransferase (AGAT) deficiency: an easy-to-miss treatable adult-onset myopathy
Authors: Finezilber Yael , Massey Charlotte , Radley Jessica A , Murphy Elaine
Published: February 2024

Arginine:glycine amidinotransferase (AGAT) deficiency is an ultrarare disorder of creatine metabolism, presenting with developmental delay, characteristic biochemical findings and muscle weakness. Most known cases have been identified and treated in early childhood. We describe a 27-year-old woman with learning difficulties and significant myopathy who was diagnosed through genetic investigation in adulthood. Treatment with creatine (10–15 g/day) led to a significant and rapid improvement of muscle strength. A literature review of the few reported adult cases confirms that progressive myopathy is a prominent feature that responds well to creatine supplementation. AGAT deficiency, a partially treatable condition, should be considered in the differential diagnosis of a genetic myopathy, particularly in people with developmental delay and progressive myopathy.
A Comprehensive User Experience Analysis of Cultural Heritage Progressive Web App Using a Hybrid UEQ-IPA Approach
Authors: Othman Mohd Kamal , Norman Anuar Nurfarahani , Barawi Mohamad Hardyman , Yahya Abdulrazak Saleh Al-Hababi , Abdul Manaf Ahmad Azaini
Published: February 2024

This study utilised a user-centred design approach integrated into the Agile framework to develop Sarawak Cultural Heritage Progressive Web Apps (SCHPWA). The user experience (UX) of SCHPWA was evaluated using a combination of the User Experience Questionnaire (UEQ) and Importance-Performance Analysis (IPA) to measure six dimensions of UX. The evaluation involved 239 participants, comprising 184 females and 55 males. The results indicated that the SCHPWA scored above average in attractiveness, perspicuity, efficiency, and stimulation. However, the dimensions of novelty and dependability scored below average. Therefore, the attributes related to attractiveness, efficiency, stimulation, and perspicuity are grouped using IPA under Quadrant 2 (Possible Overkill), while novelty and dependability fall under Quadrant 3 (Low Priority). The study highlights the benefits of using a combination of UEQ and IPA for evaluating Progressive Web Applications (PWA). Furthermore, it suggests the potential to improve the UX of cultural heritage PWAs. These findings offer insights for designers and developers in optimising the UX of cultural heritage PWA.
A mathematical model of ENaC and Slc26a6 regulation by CFTR in salivary gland ducts
Authors: Su Shan , Wahl Amanda , Rugis John , Suresh Vinod , Yule David I. , Sneyd James
Published: February 2024

This paper describes a salivary gland mathematical model simulating the ion exchange between saliva and the salivary gland duct epithelium. The novelty lies in the implementation of CFTR regulating ENaC and Slc26a6 in a CFTR knockout gland. By reproducing the experimental saliva measurements in wild-type and CFTR knockout glands, the model shows that CFTR regulates ENaC and Slc26a6 anion exchanger in salivary glands. The method could be used to understand the various cystic fibrosis phenotypes.
Defining signals that promote human alveolar type I differentiation
Authors: Li Yong , Prakash Y. S. , Tan Qi , Tschumperlin Daniel
Published: February 2024

Alveolar type I (ATI) epithelial cells perform essential roles in maintaining lung function but have been challenging to study. We explored the signals that promote ATI fate in 3-D organoid cultures generated from either mixed distal human lung cells or purified alveolar type II (ATII) cells. This work fills an important void in our experimental repertoire for studying alveolar epithelial cells and identifies signals that promote human ATII to ATI cell differentiation.
Hypobaric hypoxia modulated structural characteristics of circulating cell-free DNA in high-altitude pulmonary edema
Authors: Ali Manzoor , Choudhary Raushni , Singh Kanika , Kumari Swati , Kumar Rahul , Graham Brian B. , Pasha M. A. Qadar , Rabyang Stanzen , Thinlas Tashi , Mishra Aastha
Published: February 2024

This study observed altered cell-free (cf) DNA fragment patterns in patients with high-altitude pulmonary edema and the significant correlation of these patterns with peripheral oxygen saturation levels. This suggests deep profiling of cfDNA fragments in the future may identify genetic and epigenetic mechanisms underlying physiological and pathophysiological responses to hypoxia.
Role of Time-Varying Magnetic Field on QGP Equation of State
Authors: Kumar Yogesh , Jain Poonam , Bangotra Pargin , Kumar Vinod , Singh D. V. , Rajouria S. K.
Published: February 2024

The phase diagram of quantum chromodynamics (QCD) and its associated thermodynamic properties of quark-gluon plasma (QGP) are studied in the presence of time-dependent magnetic field. The study plays a pivotal role in the field of cosmology, astrophysics, and heavy-ion collisions. In order to explore the structure of quark-gluon plasma to deal with the dynamics of quarks and gluons, we investigate the equation of state (EoS) not only in the environment of static magnetic field but also in the presence of time-varying magnetic fields. So, for determining the equation of state of QGP at nonzero magnetic fields, we revisited our earlier model where the effect of time-varying magnetic field was not taken into consideration. Using the phenomenological model, some appealing features are noticed depending upon the three different scales: effective mass of quark, temperature, and time-independent and time-dependent magnetic fields. Earlier the effective mass of quark was incorporated in our calculations, and in the current work, it is modified for static and time-varying magnetic fields. Thermodynamic observables including pressure, energy density, and entropy are calculated for a wide range of temperature- and time-dependent as well as time-independent magnetic fields. Finally, we claim that the EoS are highly affected in the presence of a magnetic field. Our results are notable compared to other approaches and found to be advantageous for the measurement of QGP equation of state. These crucial findings with and without time-varying magnetic field could have phenomenological implications in various sectors of high-energy physics.
Determination of Mealybug Population Density for Transmission of Pineapple Mealybug Wilt Disease in Central Uganda
Authors: Bua B. , Mawa M. E. , Ayiga J. , Ocwa A.
Published: February 2024

Pineapple mealybug wilt disease (PMWD) is a complex and most destructive viral disease constraining pineapple production world over. Pineapple mealybug wilt disease is transmitted by mealybugs (Dysmicoccus species). Currently, in Uganda, the population of Dysmicoccus brevipes that can transmit PMWD is not known. Yet, closing this knowledge gap would provide a better understanding of PMWD etiology and development of sound management strategies. Experiment was laid out in a completely randomized design (CRD) with four replications in the screenhouse at the Faculty of Agriculture, Kyambogo University during the period 2017 and 2018. Pineapple variety Smooth Cayenne was inoculated with five levels of viruliferous mealybugs including one (1), five (5), ten (10), fifteen (15), and a control (uninoculated). Data collection commenced on symptoms appearance and continued on a 15-day interval for a period of two months. Data were collected on the incidence and severity of PMWD. All the data collected were analysed using Genstat computer programme. Results showed that the number of mealybugs significantly (p<0.05) affected the incidence and severity of PMWD during both trials. Although one viruliferous mealybug was able to transmit PMWD virus, the efficacy of transmission was recorded with the highest number of mealybugs per plant. It was, therefore, concluded that the higher the number of viruliferous mealybugs colonising a pineapple plant, the higher the incidence and severity of PMWD. The result of this study, therefore, adds to the pool of knowledge on the understanding the population density of mealybugs transmitting PMWD as well as provide insights to improvement of mealybug vector monitoring as a key component of integrated PMWD management.
Slope Stability Analysis of Mounded Storage Tank under Different Compaction Coefficients
Authors: Ma Yunsheng , Tao Zizhuo , Zhang Yu , Liu Zhenxue , Wei Shengke , Qing Fenghao
Published: February 2024

Mounded storage tank is to cover the storage tank with compacted soil on the ground to avoid steam cloud explosion, ensuring the stability and safety of the storage tank. In view of the influence of large diameter and surface radian of the tank, slope stability of mounded storage tank under different compaction coefficients has become the focus of research. In this paper, a series of laboratory tests were carried out to obtain the physical and mechanical parameters of the soil samples collected from the overburden of one specific engineering project. On this basis, Plaxis2D finite element software was used to establish a numerical model of the horizontal tank with a diameter of 7.6 m and a length of 76 m and the mounded slope with a height of 16.25 m as the research object. The effects of different compaction coefficients, slope angles, and overburden thicknesses on the slope stability of the mounded storage tank are investigated. Results indicate that the slope stability coefficients increase with the increase of compaction coefficient but decrease with the increase of slope angle and overburden thickness. Under the condition of the compaction coefficient 0.75–0.95, slope angle 30°–60°, and overburden thickness 0.5–1.3 m, the sensitivity ranking on the slope stability of mounded storage tank is: compaction coefficient, slope angle, and overburden thickness. The analysis results can provide an important theoretical basis and technical support for the safety and stability evaluation of mounded horizontal tank project.
Enhancing Resilience through Nuclear Emergency Preparedness at El Dabaa Site
Authors: Saleh Waad , Kim Juyoul
Published: February 2024

The research utilized advanced PCTRAN and RASCAL software to evaluate the potential radiological impacts of hypothetical accidents, specifically loss‐of‐coolant accident (LOCA) and long‐term station blackout (LTSBO), at the El Dabaa Nuclear Power Plant. Over a span of ten years, comprehensive meteorological data were meticulously analyzed to assess the dispersion of radioactive substances within a 40‐kilometer radius across all four seasons. The outcomes revealed that only in the case of LTSBO did the radiological levels surpass the limits set by the Environmental Protection Agency (EPA). Notably, during spring, LTSBO exhibited a maximum total effective dose equivalent (TEDE) value of 13 millisieverts (mSv) at a distance of 3.2 kilometers, and the highest thyroid dose (TD) recorded was 63 mSv at 8 kilometers. These significant findings play a crucial role in shaping strategies related to the distribution of potassium iodide (KI) and further enhance the overall preparedness and evacuation planning protocols.
One‐Health Challenge in H9N2 Avian Influenza: Novel Human‐Avian Reassortment Virus in Guangdong Province, China
Authors: Yao Qiucheng , Liu Jing , Liu Huizhen , Zhou Yan , Huo Miaotong , Li Yuanguo , Gao Yuwei , Ge Ye
Published: February 2024

China is one of the highest producers of poultry meat output in the world, with a large scale of chicken rearing. Statistically analyzed H9N2‐subtype avian influenza viruses (AIVs) have become the dominant subtype in China’s live poultry market, with the highest detection rate. Although H9N2 AIV is of low pathogenicity and tends not to cause serious disease and high mortality in poultry, it poses a great challenge to the domestic poultry farming industry by causing a decrease in appetite, a decline in egg production, and deaths caused by mixed infections with another pathogenic microorganism. Moreover, novel influenza viruses (H7N9 and H3N8) infecting humans have emerged in China, and the H9N2 AIV provides all or part of the internal genes to the new recombinant viruses, posing a potential threat to public health and safety and human health. In this research, six H9N2 AIVs were isolated from feces or oropharyngeal swabs collected from live poultry markets and duck farms in Zhanjiang. After epidemiological investigations, phylogenetic analyses, and molecular characterization, we found that the ZJ81 strain was a chicken–human–mink recombinant virus, the ML3 strain was a chicken‐human recombinant virus, and all six virus strains of the virus had a bias for the human receptor‐binding site and a mutation that could cause an increase in virulence in mice. Therefore, surveillance and control of H9N2 AIV should be strengthened to provide data support for cross‐species transmission of H9N2 AIV.
Germline Mutations of Holliday Junction Resolvase Genes in Multiple Primary Malignancies Involving Lung Cancer Lead to PARP Inhibitor Sensitization
Authors: Wang Haoran , Chen Yuping , Wang Xinshu , Huang Binhao , Xie Juntao , Yin Hui , Yang Jie , Wu Jinhuan , Yuan Jian , Zhang Jie
Published: February 2024

Purpose:

The incidence of multiple primary malignancies (MPM) involving lung cancer has increased in recent decades. There is an urgent need to clarify the genetic profile of such patients and explore more efficacious therapy for them.

Experimental Design:

Peripheral blood samples from MPM involving patients with lung cancer were assessed by whole-exome sequencing (WES), and the identified variants were referenced for pathogenicity using the public available database. Pathway enrichment analysis of mutated genes was performed to identify the most relevant pathway. Next, the effects of mutations in relevant pathway on function and response to targeted drugs were verified by in vitro and in vivo experiments.

Results:

Germline exomes of 71 patients diagnosed with MPM involving lung cancer were sequenced. Pathway enrichment analysis shows that the homologous recombination repair (HRR) pathway has the strongest correlation. Moreover, HRR genes, especially key Holliday junction resolvases (HJR) genes (GEN1, BLM, SXL4, and RMI1), were most frequently mutated, unlike the status in the samples from patients with lung cancer only. Next, we identified a total of seven mutations in HJR genes led to homologous recombination DNA repair deficiency and rendered lung cancer cells sensitive to PARP inhibitor treatment, both in vitro and in vivo.

Conclusions:

This is the first study to map the profile of germline mutations in patients with MPM involving lung cancer. This study may shed light on early prevention and novel targeted therapies for MPM involving patients with lung cancer with HJR mutations.
Supplementary Table 5 from EZH2 Inhibition Promotes Tumor Immunogenicity in Lung Squamous Cell Carcinomas
Authors: DuCote Tanner J. , Song Xiulong , Naughton Kassandra J. , Chen Fan , Plaugher Daniel R. , Childress Avery R. , Gellert Abigail R. , Skaggs Erika M. , Qu Xufeng , Liu Jinze , Liu Jinpeng , Li Fei , Wong Kwok-Kin , Brainson Christine F.
Published: February 2024

Supplementary Table 5 shows Gene Set Enrichment Analysis of differentially expressed mRNAs in therapy-treated tumors vs. placebo-treated tumors for three major cell sub-clusters in the single cell RNA-sequencing.
Supplementary Table 3 from EZH2 Inhibition Promotes Tumor Immunogenicity in Lung Squamous Cell Carcinomas
Authors: DuCote Tanner J. , Song Xiulong , Naughton Kassandra J. , Chen Fan , Plaugher Daniel R. , Childress Avery R. , Gellert Abigail R. , Skaggs Erika M. , Qu Xufeng , Liu Jinze , Liu Jinpeng , Li Fei , Wong Kwok-Kin , Brainson Christine F.
Published: February 2024

Supplementary Table 3 shows gene highly expressed in each of the 16 clusters called in the single cell RNA-sequencing from murine lung and lung squamous cell carcinoma samples.
Supplementary Figure 2 from EZH2 Inhibition Promotes Tumor Immunogenicity in Lung Squamous Cell Carcinomas
Authors: DuCote Tanner J. , Song Xiulong , Naughton Kassandra J. , Chen Fan , Plaugher Daniel R. , Childress Avery R. , Gellert Abigail R. , Skaggs Erika M. , Qu Xufeng , Liu Jinze , Liu Jinpeng , Li Fei , Wong Kwok-Kin , Brainson Christine F.
Published: February 2024

Supplementary Figure 2 shows changes in NGFR and CD274 (PD-L1) gene and protein expression in human lung cancer tumoroids in response to EZH2 inhibitor and interferon-gamma treatment.
FIGURE 3 from EZH2 Inhibition Promotes Tumor Immunogenicity in Lung Squamous Cell Carcinomas
Authors: DuCote Tanner J. , Song Xiulong , Naughton Kassandra J. , Chen Fan , Plaugher Daniel R. , Childress Avery R. , Gellert Abigail R. , Skaggs Erika M. , Qu Xufeng , Liu Jinze , Liu Jinpeng , Li Fei , Wong Kwok-Kin , Brainson Christine F.
Published: February 2024

Murine LSCC organoids share derepression of MHC and pro-T cell cytokines with human models. A, Schematic: Generation of murine tumoroids in air-liquid interface from tumor induced in Lkb1/Pten mice by adenoCre administration, showing H&E stain of tumoroids, scale bar = 100 µm, and brightfield microscopy, scale bar = 200 µm. B, Flow cytometry analysis of two separate murine tumoroid models treated for 11 days with 5 µmol/L EZH2 inhibition with 20 ng/mL IFNγ added on day 9 stained for cell surface expression of NGFR, PD-L1, H2Kd,Dd, and I-A/I-E, n = 5 individual experiments except mouse 2 I-A/I-E and PD-L1; n = 4 individual experiments; *, P < 0.031; **, P < 0.006; ***, P = 0.0002; ****, P < 0.0001 by one-way ANOVA with multiples comparisons and Holm-Šídák post hoc test. C, Heat maps of log2 fold change in expression level from patient-derived and murine tumoroids treated for 11 days with 5 µmol/L EZH2 inhibition with 20 ng/mL IFNγ added in on day 9, G = GSK126, E = EPZ6438, I = IFNγ, I+G = IFNγ+GSK126, and I+E = IFNγ+EPZ6438. For each map, the first columns are sample 1, the second columns are sample 2. Expression relative to vehicle control (left) and relative to IFNγ only (right) are depicted. See also Supplementary Fig. S3.
КОМПЛЕКСНА ОЦІНКА СТАВЛЕННЯ ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ, ХВОРИХ НА ІШЕМІЧНУ ХВОРОБУ СЕРЦЯ, ДО ВПРОВАДЖЕННЯ ПАЦІЄНТ-ОРІЄНТОВАНОГО ПІДХОДУ
Authors: Ткаленко О. М. , Мороз Г. З. , Ткачук І. М. , Соколюк А. К.
Published: February 2024

РЕЗЮМЕ. Мета – оцінити ставлення військовослужбовців, хворих на ішемічну хворобу серця (ІХС), до використання принципів пацієнт-орієнтованої медичної допомоги.
Матеріал і методи. Проведено анкетне опитування 72 військовослужбовців, хворих на ІХС (30–58 років, середній вік – (47,6±6,5) років), які відвідали лікарів загальної практики. Використано соціологічний, статистичний методи, метод системного підходу та аналізу.
Результати.  61,1 % військовослужбовців вважають, що лікарі не завжди надають їм достатньо інформації щодо особливостей стану здоров’я та перебігу захворювання; 59,7 % – беруть участь у процесі спільного з лікарем прийняття рішень; 84,7 % – готові до виконання заходів самоконтролю стану власного здоров’я та участі у процесі прийняття рішень щодо лікування.
Висновки. Результати дослідження засвідчили зацікавленість та готовність опитаних військовослужбовців із ІХС до впровадження принципів пацієнт-орієнтованої медичної допомоги.
EFFICIENCY OF THE COMBINED APPLICATION OF RADIOFREQUENCY AND ENDOVENOUS LASER ABLATION OF VEINS IN THE TREATMENT OF VARICOSE DISEASE OF THE LOWER EXTREMITIES
Authors: Goshchynsky V. B. , Migenko B. O.
Published: February 2024

SUMMARY. Radiofrequency ablation (RFA) and endovenous laser coagulation of veins (EVLC) are of priority in the treatment of varicose veins of the lower extremities in outpatient settings. Although the indications for these operations and the technology of their application are defined, the issue of improving their functional results, in particular the involution of collateral veins on the lower leg after ablation of the great saphenous vein, is relevant.

The aim – to improve the results of the treatment of varicose veins in an outpatient setting by using a combination of radiofrequency and laser vein ablation.

Material and Methods. Under observation were 154 patients who were operated on with the help of RFA and 111 patients who underwent combined thermal ablation GSV RFA (on the thigh) and EVLС (on the leg).

To compare the effectiveness of RFA and the combination of RFA with EVLС (hybrid thermoablation of veins), a quantitative and qualitative assessment of their results was carried out. In particular, the quantitative assessment was performed using a number of scales VCSS, VDS, VSDS, VSS. Questionnaires: MOS SF–36 and CIVIQ–20 were used for qualitative assessment. The results of operations were evaluated after 3, 6 months and a year after their implementation.

Results. The analysis of the results of operations shows that, according to quantitative and qualitative indicators, combined operations with the simultaneous use of RFA and EVLС are more effective than RFA. These indicators were directly influenced by the number of residual veins after 6 months of observation (33.1 % after RFA and 5.4 % after hybrid thermoablation).

Conclusion. The use of hybrid thermal ablation for the treatment of varicose veins of the lower extremities, in outpatient conditions, is qualitatively and quantitatively more effective than RFA.
СТРУКТУРНІ ОСОБЛИВОСТІ РЕМОДЕЛЮВАННЯ СЕРЦЯ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИХ ГІПЕРОСМОЛЯРНІЙ ТА ГІПООСМОЛЯРНІЙ ГІДРАТАЦІЇ ОРГАНІЗМУ
Authors: Боднар П. Я. , Кондратишин А. Р. , Решітник М. О. , Вервега Б. М.
Published: February 2024

РЕЗЮМЕ. Теоретичні та практичні аспекти структурного ремоделювання серця на органному, тканинному та субклітинному рівнях при гострому водно-сольовому дисбалансі потребують доповнення у зв’язку зі зростанням частоти захворювань, що супроводжуються порушенням водно-електролітного гомеостазу[1, 3].

Мета роботи. З’ясувати особливості структурного ремоделювання серця щурів на органному, тканинному та субклітинному рівнях за умов гіперосмолярної та гіпоосмолярної гідратації.

Матеріал і методи. Експеримент виконувався на 56 щурах-самцях, вагою 120–200 г, які склали 3 групи: контрольну, експериментальну гіпер- та гіпоосмотичну. Експериментальна модель гіперосмолярної гідратації створювалась шляхом введення наркотизованим щурам внутрішньовенно 25 % розчину манітолу з розрахунку 1 мл на 100 г ваги, а гіпотонічна гідратація – внутрішньочеревним введенням бідистильованої води з розрахунку 20–40 % ваги тіла. Морфологічні дослідження проведені за стандартними методиками.

Результати. Аналіз планіметричних досліджень площі поверхні ендокарда шлуночків показав, що на 15-й хвилині гіперосмолярної гідратації ендокардіальна поверхня правого шлуночка зменшувалася, проте на 30-й хвилині експерименту цей показник наближався до контрольних значень.

Водночас, при гіпосмолярній гідратації ремоделювання серця проявляється збільшенням ендокардіальної поверхні правого шлуночка та зменшенням її у лівому шлуночку. При субмікроскопічному дослідженні встановлено альтеративну перебудову стромального матриксу, енергетичного та скоротливого апарату кардіоміоцитів при обох типах експериментальної гідратації. За умов гіпоосмолярної гідратації виявляли явища вираженого клітинного набряку, деструкцію крист та зовнішньої мембрани в усіх мітохондріях, а також ділянки скоротливих змін у міофібрилах. При гіперосмолярній гідратації, навпаки, ушкодження ультраструктур менш виражені і проявлялись руйнуванням крист мітохондрій та контрактурами міофібрил.

Висновки. При гіпер- та гіпоосмолярній гідратації морфологічні прояви ремоделювання серця можна трактувати як прояв дистрофічних та компенсаторно-пристосувальних змін у міокарді.
ВПЛИВ БІСФЕНОЛУ А НА ЧОЛОВІЧУ ФЕРТИЛЬНІСТЬ
Authors: Ярошенко Д. С.
Published: February 2024

РЕЗЮМЕ. Значна частина випадків безпліддя за чоловічим фактором зумовлена токсичним впливом хімічних речовин, які безпосередньо впливають на здоров’я людини через навколишнє середовище. До їх числа входять ендокринні дизраптори, особливе місце серед яких посідає бісфенол А (ВРА) – хімічна речовина, якій властива вибіркова негативна дія на ендокринну систему. BPA, на думку багатьох дослідників, може викликати ендокринну дисфункцію та негативно впливати на чоловічу статеву систему.

Мета даної роботи полягає в розкритті механізмів впливу бісфенолу А на сперматогенез та можливості репродуктивної здатності, на підставі аналізу даних наукової літератури, де використовувалися експериментальні моделі.

Матеріал і методи. Проведено аналіз та узагальнення публікацій наукових досліджень у контексті токсичного впливу ендокринних дизрапторів на механізми чоловічої фертильності.

Результати. Бісфенол А кваліфікується як ксеноестроген, оскільки він впливає на організм як естроген завдяки характерній поліциклічній фенольній структурі, аналогічній естрадіолу. BPA може впливати на чоловічу репродуктивну систему через гіпоталамо – гіпофізарно – гонадну вісь, призводячи до патологічних наслідків. Було зроблено припущення, що BPA має як короткостроковий, так і довгостроковий вплив на чоловіків через зміну їхнього фенотипу. Виявлено, що через функціональну модифікацію генів сполука бере участь у диференціюванні клітин сперматогенного епітелію. В експериментальних моделях вплив BPA, як правило, призводив до зниження кількості сперматозоїдів, їх рухливості, порушення нормальної морфології сперматозоїдів, пошкодження їх ДНК та спостерігалась дисфункція сперматогенезу в цілому, притому негативний вплив ВРА відзначався в широкому діапазоні доз препарату. В той же час ряд дослідників вважають, що бісфенол А не чинить руйнівного впливу на фертильність лабораторних щурів, які зазнали дії препарату в дорослому віці при малих дозах, однак високі дози ВРА негативно впливають на фертильність дослідних тварин.

Висновки. BPA, напевно, має негативний вплив на чоловічу репродуктивну систему через гіпоталамо – гіпофізарно – гонадну вісь, знижуючи фертильність. Дія BPA, імовірно, призводить до погіршення основних параметрів сперматогенезу. В цьому контексті важливо дослідити складно організовані механізми дії ВРА на чоловічу репродуктивну систему з метою передбачення медичних наслідків та зменшення негативного впливу ендокринного дизраптора на фертильність чоловіків для збереження суспільного здоров’я.
ФІЗИЧНА ТЕРАПІЯ ЯК МЕТОД ВІДНОВЛЕННЯ ВІЙСЬКОВИКІВ ПІСЛЯ ВОГНЕПАЛЬНИХ ПОРАНЕНЬ РІЗНОГО ХАРАКТЕРУ В РЕЗУЛЬТАТІ БОЙОВИХ ДІЙ В УКРАЇНІ
Authors: Салайда І. М. , Коваль В. Б. , Попович Д. В.
Published: February 2024

РЕЗЮМЕ. У статті розглянуто питання доцільності використання на практиці засобів фізичної терапії для військовослужбовців з наслідками вогнепальних поранень та ефективність реалізації програми фізичної терапії в умовах лікувальних закладів де проводиться фізична реабілітація комбатантів.

Мета – висвітлення проблеми відновлення та збереження працездатності осіб, що брали участь у бойових діях.

Матеріал і методи. Аналіз доступних у відкритих джерелах матеріалів щодо фізичної та психічної реабілітації комбатантів.

Результати. Важливими є своєчасність, комплексність, безперервність процесу реабілітації та найшвидше повернення постраждалих до повноцінного життя. Проведення реабілітаційних заходів у військовослужбовців має свої особливості, оскільки участь у бойових діях, що супроводжувалась величезним фізичним і психологічним навантаженням, породжує потужний комбінований стрес. Після надання первинної медичної допомоги та спеціалізованого лікування у військових шпиталях комбатанти потребують фізичної та психологічної реабілітації.

Висновки. Після лікування військовослужбовці в подальшому стикаються з проблемою відновлення своєї фізичної та психологічної компоненти, адже військовик, який отримав поранення або психічну травму як результат бойових дій та не пройшов належним чином реабілітацію, не здатний в майбутньому ефективно вести бойові дії на полі бою або ж повноцінно повернутись до мирного життя.
ОСОБЛИВОСТІ ЕМОЦІЙНОГО ІНТЕЛЕКТУ В МЕДСЕСТЕР, ЯКІ НАВЧАЮТЬСЯ НА МАГІСТЕРСЬКІЙ ПРОГРАМІ З МЕДСЕСТРИНСТВА
Authors: Дужич Н. В. , Марущак М. І.
Published: February 2024

У сестринській справі емоційний інтелект визначається як конструктивна здатність мед­сестри використовувати самосвідомість, емпатію та емоційну регуляцію, що полегшує й обґрунтовує суть професійного сестринського догляду. Тому підготовка здобувачів вищої освіти за спеціальністю «Медсестринство» як майбутніх професійних медсестер завжди є головним пріоритетом освітніх закладів у всьому світі.

Мета роботи – проаналізувати рівень емоційного інтелекту в медсестер, які здобувають магістерський рівень вищої освіти за спеціальністю «Медсестринство», і встановити фактори, що на нього впливають.

Основна частина. У дослідженні взяли участь 70 здобувачів 2-го рівня вищої освіти за спеціальністю 223 «Медсестринство». Крім загальних питань, з метою визначення рівня емоційного інтелекту в дослідженні використано методику МЕІ «Емоційний інтелект» М. О. Манойлової. З’ясували, що загальний рівень емоційного інтелекту відносно інтегральних індексів становив: інтегральний показник емоційного інтелекту – (20,28±11,65) бала, внутрішньоособистісний аспект емоційного інтелекту – (12,87±6,39) бала, міжособистісний аспект емоційного інтелекту – (7,41±6,99) бала. При зіставленні інтегральних індексів емоційного інтелекту з певними показниками (академічна успішність, вік здобувачів і стаж роботи) було виявлено пряму асоціацію між рівнем інтегрального показника емоційного інтелекту й академічною успішністю і стажем роботи, а також між внутрішньоособистісним аспектом емоційного інтелекту і стажем роботи. Результати аналізу рангових варіацій Краскела – Уолліса показали наявність статистично значущих відмінностей щодо досліджуваних інтегральних індексів емоційного інтелекту, а саме інтегрального показника та внутрішньоособистісного аспекту, в студентів з різною академічною успішністю.

Висновки. У студентів-медсестер із задовільною академічною успішністю вірогідно нижчі інтегральні індекси емоційного інтелекту – інтегральний показник та внутрішньоособистісний аспект, які вірогідно відрізняються від цих індексів при добрій (відповідно, на 117,37 і 354,81 %) та відмінній (на 170,97 і 437,82 %) успішності..
НОВІТНІ СТРАТЕГІЇ ЛІКУВАННЯ ТА ПРОФІЛАКТИКИ СИНКОПЕ В ДІТЕЙ
Authors: Ковальчук Т. А.
Published: February 2024

Мета дослідження – провести аналіз сучасних наукових здобутків у пошуку та імплементації ефективних новітніх підходів у лікуванні та профілактиці синкопе в дитячому віці.
Матеріали та методи. Для пошуку наукових досліджень використовували бази даних PubMed Medline і Scopus з застосуванням пошукових термінів «синкопе» і «лікування» і «діти»; «синкопе» і «профілактика» і «діти». У даний огляд літератури були включені 50 повнотекстових версій статей англійською мовою, опублікованих у період з січня 2018 року до грудня 2022 року.
Результати досліджень та їх обговорення. Беручи за основу результати досліджень останніх років, показано, що такі немедикаментозні методи, як уникання потенційних тригерів, безпечне положення тіла за появи симптомів пресинкопе, маневри фізичної протидії тису, тілт-тренування та підвищене споживання солі й води є потенційно ефективними та найбільш застосовуваними в педіатричній практиці способами лікування та профілактики синкопе в дітей. Мідодрин і флудрокортизон можуть використовуватися у дітей із рецидивуючим перебігом некардіогенного синкопе за умови неефективності немедикаментозних методів лікування. Не існує переконливих доказів ефективності та безпечності використання β-адреноблокаторів та селективних інгібіторів зворотного захоплення серотоніну у дітей із вазовагальними синкопе чи синкопе внаслідок ортостатичної гіпотензії. Незважаючи на ефективність катетерної абляції та кардіостимуляції у дорослих із тяжкими рецидивуючими вазовагальними синкопе, дані методи лікування використовуються у педіатрії лише за умови кардіогенного генезу синкопе.
Висновок. Краще розуміння патогенетичних механізмів розвитку синкопе залежно від його механізмів формування відкриває цілий ряд можливостей у пошуку нових, ефективних, а головне пацієнт-центрованих методів лікування у кожному окремо взятому випадку транзиторної втрати свідомості у дітей.
СТАН РЕДОКС-ГЕМОСТАЗУ В ПАЦІЄНТОК ІЗ ДИСГОРМОНАЛЬНИМИ ЗАХВОРЮВАННЯМИ МОЛОЧНИХ ЗАЛОЗ У КОМОРБІДНОСТІ З ГЕНІТАЛЬНИМ ЕНДОМЕТРІОЗОМ
Authors: Міклашевська О. А. , Бойчук А. В. , Хлібовська О. І. , Якимчук Ю. Б.
Published: February 2024

Мета дослідження – оцінити стан показників оксидантної та антиоксидантної систем у хворих із дисгормональними захворюваннями молочних залоз у коморбідності з генітальним ендометріозом.

Матеріали та методи. У дослідження включено 90 пацієнток із дисгормональними захворюваннями молочних залоз у коморбідності з генітальним ендометріозом та 25 жінок контрольної групи. Обстежуваних пацієнток було поділено залежно від методу лікування на три групи: першу групу склали 30 пацієнток, які протягом 3 місяців отримували гормональну терапію прогестероном з 11 по 25 день менструального циклу; другу групу склали 30 пацієнток, які отримували агоністи гонадотропін-рилізинг гормону (а-ГнРГ) щомісяця протягом 3 менструальних циклів; третю групу склали 30 пацієнток, які отримували запропоновану нами схему лікування із застосуванням агоністів гонадотропін-рилізинг гормону щомісяця протягом 3 менструальних циклів та додатковим призначенням препaрaту екcтрaкту трaви Vitex agnus castus, а також антиоксиданту селену в дозі 200 мг на добу протягом трьох місяців. Дослідження проведено відповідно до діючих клінічних протоколів. Крім того, оцінювали стан молочних залоз за BI-RADS (Breast Imaging-Reporting and Data System) – стандартизованою шкалою оцінки результатів мамографії, УЗД та МРТ за ступенем ризику злоякісних новоутворень молочної залози. Для оцінювання інтенсивності вільнорадикального окиснення у пацієнток визначали вміст дієнових кон’югатів (ДК) за методом І. Д. Стальної, малонового діальдегіду (МДА) за методом І. Д. Стальної та Т. Г. Гарішвілі. Активність супероксиддисмутази (СОД) та глутатіонредуктази (ГТР) вивчали спектрофотометрично за довжиною хвилі 340 нм.

Результати дослідження та їх обговорення. Провівши аналіз отриманих даних, відзначили, що скарги на нагрубання, збільшення об’єму, підвищену чутливість та болючість при пальпації молочних залоз у другу фазу менструального циклу мали місце у 88 (97,8 %) обстежуваних. У 30 (33,3 %) пацієнток причиною звернення стало непліддя, у 40 (44,4 %) хворих – порушення менструального циклу. Встановлено зміни молочних залоз за шкалою BI-RADS. При аналізі отриманих даних відзначено, що у пацієнток із дисгормональними захворюваннями молочних залоз у коморбідності з генітальним ендометріозом має місце посилення активності ПОЛ, про що свідчить зростання рівнів МДА та ДК. Призначення розробленої комплексної терапії дозволяє нормалізувати співвідношення редокс-системи та антиоксидантної системи.

Висновки. Встановлено, що в плазмі пацієнток обстежуваної групи відмічали зростання активності редокс-системи та зниження активності глутатіонредуктази й супероксиддисмутази. Описані зміни характерні для метаболічного ацидозу й свідчать про напруження адаптаційних можливостей. Призначення розробленої комплексної трапії дозволяє нормалізувати співвідношення перекисного окиснення ліпідів та антиоксидантної системи.
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕБІГУ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ ВАГІТНОСТІ У ЖІНОК РЕПРОДУКТИВНОГО ВІКУ ПІСЛЯ РІЗНИХ МЕТОДІВ ЛІКУВАННЯ ЛЕЙОМІОМИ МАТКИ
Authors: Шевчук О. В. , Дубчак А. Є. , Корнацька А. Г. , Ревенько О. О.
Published: February 2024

Мета дослідження – вивчити особливості другої половини вагітності у жінок після різних методів лікування лейоміоми матки.

Матеріали та методи. Обстежено 300 вагітних жінок у 2 та 3 триместрах вагітності. Із них 219 із лейоміомою матки (1, основ­на група). 114 вагітних проходили консервативне лікування лейоміоми матки (1а група) до вагітності. 105 вагітним жінкам до вагітності було проведено консервативну міомектомію. Із них 59 жінок після лапароскопічної міомектомії субсерозного вузла або гістероскопічної міомектомії субмукозного вузла з коагуляцією ложа (1б група) та 46 вагітних – після лапаротомічної міомектомії з ушиванням ложа вузла вікриловими швами (1в група). Контрольну (2 групу) склала 81 вагітна жінка без лейоміоми.

Результати дослідження та їх обговорення. Проведені дослідження свідчать про те, що найчастішим ускладненням вагітності в 2–3 триместрах у жінок із ЛМ була загроза передчасних пологів у 22–27 тижнів (47,0 %) (OR: 2,897; 95 % ДІ (СІ): 1,625–5,167) та загроза викидня в 12–21,6 тижня (37,4 %) (OR: 3,809; 95 % ДІ (СІ): 1,906–7,610). Причому у вагітних із консервативним лікуванням лейоміоми матки ці ускладнення були майже вдвічі частіші, ніж у вагітних після консервативної міомектомії (р<0,05). Гестоз мав місце у 29,7 % пацієнток основної групи, в контролі – у 6,2 % (OR: 6,416; 95 % ДІ (СІ): 2,481–16,592). Гестоз майже не відрізнявся у вагітних залежно від лікування лейоміоми до вагітності. Плацентарна дисфункція була у 27,9 % вагітних основної групи проти 7,4 % у контролі (OR: 4,826; 95 % ДІ (СІ): 1,997–11,664).

Висновки. У вагітних із лейоміомою матки в 2 та 3 триместрах вагітності частіше зустрічається загроза передчасних пологів та загроза викидня, причому ці ускладнення переважають у жінок із консервативним лікуванням лейоміоми матки проти пацієнток після консервативної міомектомії, що свідчить про необхідність проведення хірургічного лікування у жінок із лейоміомою матки на прегравідарному етапі.
Гістологічний аналіз шлунка після емболізації артерій шлунка в експерименті
Authors: ПРОДАН А. М. , ГОЛОВАТА Т. К.
Published: February 2024

Мета роботи: оцінити в експерименті морфологічні зміни різних відділів шлунка після емболізації артерій шлунка.

Матеріали і методи. Баріатричну емболізацію артерій шлунка провдено у 10 свиней в’єтнамської породи віком 4–5 місяців, яким впродовж 2 місяців моделювали ожиріння дієтою з підвищеним вмістом жирів. Методика емболізації включала суперселективну баріатричну емболізацію лівої шлункової та шлунково-сальникової артерії емболами 300 мкм. Морфологічне дослідження проводили через 3 тижні після операції. Мікроскопічну оцінку і фотофіксацію гістопрепаратів різних відділів шлунка, забарвлених гематоксиліном-еозином, здійснювали за допомогою тринокулярного мікроскопа лабораторного класу Nikon Eclipse Ci-E з об’єктивами планахроматами 10х, 20х та 40х для виявлення ішемічно-деструктивних змін в органі та ступеня їх виразності.

Результати досліджень та їх обговорення. Мікроскопічно досліджені біоптати слизової оболонки різних відділів шлунка – кардіального, фундального, тіла та антрального, що зумовлено їх структурно-функціональною варіабельністю та особливостями кровопостачання. За результатами мікроскопічного аналізу слизової оболонки різних відділів шлунка після емболізації артерій встановлено два типи морфологічного стану його слизової оболонки: у кардіальному та антральному відділах зміни характеризувалися переважно помірними десквамативними змінами та посиленим слизоутворенням; у фундальному і тілі шлунка – поверхневим і глибоким ерозуванням, асоційованим крововиливами та запальною реакцією.
Прогнозування інфекційних ускладнень в оперованих постраждалих із травмою верхньої кінцівки та грудної клітки після дорожно-транспортних пригод
Authors: БАБІЙ М. П. , ЦВЯХ А. І.
Published: February 2024

Мета роботи: визначити прогностичні фактори розвитку інфекційних ускладнень прооперованих пацієнтів із травмою верхньої кінцівки та грудної клітки.

Матеріали і методи. Проведено ретроспективне дослідження 186 медичних карт пацієнтів із травмами верхніх кінцівок та грудної клітки, які проходили стаціонарне лікування у КНП “Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги” впродовж 2015–2020 рр. Для вирішення проблеми прогнозування післяопераційних інфекційних ускладнень використовували метод послідовної діагностичної процедури на основі методу Байєса та з подальшим визначенням рівня клінічного результативного ризику.

Результати досліджень та їх обговорення. Було проведено аналіз клінічних та епідеміологічних характеристик постраждалих у дорожно-транспортних пригодах з метою виявлення ключових факторів, які впливають на розвиток інфекційних ускладнень. Ретельно було проаналізовано демографічні характеристики, тип учасника дорожного руху, супутні діагнози, ступінь травматизації за шкалою ISS, кількість хірургічних втручань та інші прогностичні ознаки. Була розроблена протокольна схема лікування пацієнтів із травмою верхньої кінцівки та грудної клітки після ДТП. Остаточний показник КРР розраховували з врахуванням оновлених ймовірностей згідно з аналізом бази даних на основі теореми Байєса. Аналіз ускладнень показує, що місцеві інфекційні ускладнення є найбільш частими. Це вимагає розробки ефективних стратегій профілактики та раннього лікування цих ускладнень. Клінічний результативний ризик є ключовим індикатором при прогнозуванні ймовірності інфекційних ускладнень після хірургічного втручання. Принцип комплексного підходу в лікуванні пацієнтів із політравмами повинен включати не тільки екстрену медичну допомогу, але й довгострокове планування лікування з прогнозуванням розвитку інфекційних ускладнень, їх профілактику та подальшу реабілітацію постраждалих.
Хірургічна тактика лікування ускладнень раку шлунка в умовах війни
Authors: СТЕЦЬ М. М. , ТРЕПЕТ С. О. , ІВАНЬКО О. В. , ВОЙТЮК Н. В. , ПЛЮТА І. І.
Published: February 2024

Мета роботи: покращення та оптимізація діагностики та лікування ускладнень раку шлунка.

Матеріали і методи. Проліковано 56 хворих з ускладненнями раку шлунка. Середній вік хворих складав 56 років, з них жінок – 13 (23,21 %), чоловіків – 43 (76,79 %). Під час всебічного діагностично-лікувального моніторингу встановили, що у 15 хворих (26,79 %) було виявлено шлунково-кишкову кровотечу, у 12 хворих (21,43 %) стеноз шлунка різних ступенів, в решти 29 хворих (51,79 %) рак шлунка ускладнився перфорацією шлунка. Вивчали вік і стать, передопераційну діагностику, локалізацію перфорації, глибину інвазії стінки шлунка, відсутність або наявність метастазів у лімфатичних вузлах, тип операції, ступінь лімфатичної дисекції, стадію UICC та ускладнення.

Результати досліджень та їх обговорення. Відсоток ускладнення у вигляді перфорації серед раку шлунка становив 51,79 %. Захворювання частіше зустрічалося на III/IV стадії (70 %). Проведені операції: гастректомія у 16 хворих та ушивання перфорації у 10 пацієнтів. Смерть, пов’язана з хірургічним втручанням, спостерігалася у 4 пацієнтів. Було виконано 10 субтотальних гастректомій і 6 тотальних гастректомій. У 15 пацієнтів спостерігалася клінічно виражена шлунково-кишкова кровотеча, яка проявлялася у вигляді мелени, гематемезису або у вигляді мелени та гематемезису одночасно (2,5 %). Середній вік становив (68 ± 12) року (діапазон 47–87).

Ускладнення у вигляді стенозу шлунка було виявлено у 12 пацієнтів (21,43 %). Під час дослідження у 5 пацієнтів було виявлено субкомпенсований стеноз пілоричного відділу шлунка, у решти пацієнтів – декомпенсований стеноз. Вибір методу операційного втручання проводився індивідуально, залежно від стану хворого, ступеня стенозу і характеру патоморфологічних змін, стану секреторної та моторної функції шлунка, наявності супровідної патології та стадії раку шлунка. У цій групі пацієнтів наявний один випадок летальності, який був зумовлений ІV стадією раку шлунка та декомпенсованим стенозом із вираженими розладами водно-електролітного балансу і кислотно-лужної рівноваги.
Unique Case of Anomalous Anatomy of the Right Coronary Artery from the Pulmnary Artery
Authors: TRUBA IA. P. , FURMAN D. I. , DZIURYI I. V. , LAZORYSHYNETS V. V.
Published: February 2024

Anomalous origin of the right coronary artery from the pulmonary artery is one of the rare congenital coronary diseases. The percentage of population damage is 0.002 %. In most cases this occurrence is asymptomatic and diagnosed accidentally like our case. Here, we report a 9-month-old female infant who was admitted with a diagnosis multiple muscle ventricular septal defects. For diagnostic we used echocardiogram, as a result an anomalous origin of the right coronary artery from the pulmonary artery was suspected. After that, coronary computed tomography angiography confirmed the diagnosis. The patient underwent surgical correction by redeployment of the coronary artery in aorta. The aim of our report is to describe the successful correction of a potentially fatal disease. Early diagnostic can provide effective treatment.