bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
KPJ i sindikati u Dalmaciji u vrijeme monarhističke diktature (1920-1931)
Authors: Šitin Tonći
Published: September 2018

Sindikalni pokret u Dalmaciji u razdoblju do 1929. g. odvijao se kroz tri glavne struje ili pravca različitih političkih programa i praktične aktivnosti. To su komunistički, socijalistički i HSS-ovski pravac kojim treba pridodati i djelovanje manje sindikalne organizacije s presudnim klerikalnim interesima. U cijelom međuratnom razdoblju sindikalni pokret bio je zbog političke i društvene polarizacije svojih osnivača izrazito heterogen, rascjepkan i u uvjetima socijalne i političke neravnopravnosti radničke klase relativno slab. Odnosi među sindikalnim organizacijama razvijali su se u znaku permanentnih sukobljavanja u kojima su se, s obzirom na težnju za političkom mobilizacijom radnika, zrcalili različiti sadržaji i ciljevi političke akcije.Radnička klasa Dalmacije rano je ostala bez svoje legalne političke partije, a organi vlasti progonili su i na različite načine onemogućavali djelatnost revolucionarnih sindikalnih organizacija kao rijetko gdje u Jugoslaviji. Pokušaji Komunističke partije u Dalmaciji da na bilo koji način održava legalnu vezu s radničkom klasom bili su udarcima šesto- januarske diktature grubo prekinuti, a sektaško insistiranje partijskog rukovodstva na stvaranju organizacije ilegalnih sindikata još su više priječili prodor Partije u mase industrijskih radnika.Reformistički URSSJ-ovi sindikati i podružnice tzv. neutralnih sindikata nastavili su djelovati i poslije 6. januara 1929. godine, prihvaćajući diktaturu i zahtjeve za isključivo ekonomskim vidom aktivnosti. Privilegirani položaj nije im, međutim, upravo zbog proturevolucionarne i u osnovi proturadničke djelatnosti, osigurao veći priliv članstva.Do svibnja 1929. godine u Dalmaciji je boravilo nekoliko instruktora CK KPJ i CK SKOJ-a koji su pokušavali oživjeti rad partijske organizacije, čija se praktična aktivnost nakon neuspjeha novog Pokrajinskog sekretarijata KPJ svodila uglavnom na agitaciono-propagandni rad. Sukobi u vrhovima organizacije, koji su zrcalili ozbiljnije nesporazume u rukovodstvu KPJ u inozemstvu, usporavali su ionako nedovoljno osmišljenu sindikalnu politiku koja će tek 1932. g. rezultirati vidljivim pomacima i konkretnijim rezultatima.
Zavjetni žrtvenik iz Galovca (Prilozi)
Authors: Medini Julijan
Published: September 2018

Zavjetni žrtvenik iz Galovca - prilozi
Razvoj slobodumlja u gradskom društvu dalmacije od prosvjetiteljstva do pojave ilirizma
Authors: Obad Stjepo
Published: September 2018

Višestoljetni kulturni dodiri Dalmacije sa zemljama evropskog zapada, osobito s Italijom i Francuskom, omogućili su prodor slobodoumnih ideja, osobito od pojave prosvjetiteljstva, preko francuskih enciklopedista, racionalista, slobodnih zidara, jakobinaca, karbonara, napuljskih, grčkih i francuskih revolucionara do macinijevaca u Italiji. Slobodoumne ideje se šire preko studenata na zapadnim sveučilištima, knjiga, novina, osobnih, prijateljskih i rodbinskih i drugih veza. Poslije Revolucije utjecaji su jači što se očituje u masonskim ložama i karbonarskim društvima. Talijanski i dalmatinski karbonani našli su se, poslije Bečkoga kongresa, u zajedničkoj državi što ih je objektivno približilo u borbi protiv zajedničkoga protivnika. Austrijske vlasti su se branile zatvorenim granicama, pooštrenom cenzurom, istragama, hapšenjima, suđenjima od prevratničkih ideja zapadnoga liberalizma. Sve te humane, općeljudske i demokratske ideje su imale skroman odjek zbog nerazvijene društvene strukture gradskoga društva u Dalmaciji. Naime, to je bio stidljivi prosvjed tankoga sloja građanstva protiv novonametnutoga apsolutizma, ali bez većih pretenzija.
Pečati zadarskih bilježnika 18. stoljeća
Authors: Granić Miroslav
Published: September 2018

U ovom radu autor obrađuje pečate zadarskih bilježnika koji su djelovali u 18. stoljeću a do danas nisu znanstveno obrađeni. Od početka notarijarta u 13. st. pa sve do 17. st. bilježnici ovjeravaju dokumente svojim potpisom i notarskiim znakom. Od 17. st. već su u uporabi i prvi bilježnički pečati, uglavnom sfragistički prikazi notarskih znakova. Istodobno se javljaju i likovni pečati, najčešće s grbovima njihovih vlasnika, natpisima, aludiraj ućim prikazima imena ili zanimanja. Pečati obrađeni u ovom radu spadaju uglavnom u likovne i na/tpisne pečate. Odreda su ovalnog oblika, osim jedinog izuzetka (Bartol Ferrari). Zanimljivi su pečati, po svom likovnom sadržaju, bilježnika Lomazzija, Troi- la, Itkovića, Calogere. Grbove na pečatima ističu bilježnici Franceschi, Ferrari, Canova, Guerrini, Ferrari-Cupili, Coltelli i Casteli. Natpisi se uglavnom svode na inicijale koji označavaju ime i funkciju, a natpisi ili devize su rijetki. Abrevijacija je zastupljena u dva oblika: u siglama (inicijalima) ili per suspensionem. Od znakova distinkcije u uporabi su točke, križić i zvjezdica. Praktična uporaba bilježničkih pečata je u ovjeri raznih isprava gdje uz potpis bilježnika u prvom redu služe kao sredstvo ovjere i dokumentu daju pravnu snagu i time uživaju javnu vjeru (fides publica).
Godina 1903. u Dalmaciji
Authors: Grabovac Julije
Published: September 2018

Burni događaji koji su tijekom 1903. godine potresali zemljama slavenskog juga snažno su utjecali na nacionalno politički i društveno gospodarski život balkanskih Slavena, a posebno hrvatskog naroda kako u Banskoj Hrvatskoj tako i u Dalmaciji. Nemiri u Banskoj Hrvatskoj, izbili kao posljedica nasilne madžarizacije, praćene grubom eksploatacijom materijalnih dobara ze'mlje i nacionalnim ugnjetavanjem, naišli su na neposredan odjek u Dalmaciji. Reagirajući na impulse iz Banovine cijela je Dalmacija puna dva mjeseca bila zahvaćena valom demonstracija, koje su u znak solidarnosti s preko- velebitskom krvnom braćom od protumadžarskih prerasle u protuaustrijske, s naglašenim tendencijama rušenja povijesno preživjele Monarhije, da bi se ostvarilo ujedinjenje i oslobođenje hrvatskih zemalja u cilju stvaranja jedinstvenog državnog organizma sa susjednim južnoslavenskim narodima. Borbenu inicijativu preuzeo je u svoje ruke prirodni centar Dalmacije Split. Političko i stranačko vodstvo grada i općine davalo je opći ton demonstracijama. Vodstvo je istodobno organiziralo i akciju sakupljanja dobrovoljnih novčanih priloga u korist postradalih u neredima. Ta je akcija međutim proširena i na hrvatske iseljenike u SAD kao i u svijetu, odakle je zahvaljujući aktivnosti Glavnog odbora u Splitu stizala značajna novčana pomoć, koja je korištena da bi se ublažile nevolje postradalih u Banovini. Istodobno upoznat je vanjski, uglavnom evropski svijet, sa stanjem u Banovini kao i sa ciljevima borbe protiv peštansko-bečke hegemonije putem niza napisa objavljenih u vodećim evropskim listovima. Pod pritiskom detnonstracija bečka je vlada bila primorana maknuti bana Khuena iz Hrvatske, no time nije uspjela smiriti Dalmaciju. Njezino ujedinjeno političko i stranačko vodstvo na sastanku održanom u Splitu krajem studenoga 190.3. g. prihvatilo je program politike novog kursa, koji nije dopuštao nikakve rezerve u pogledu krajnjih ciljeva jedinstvene nacionalne politike prema Beču i Pešti u cilju ostvarenja nacionalnog ideala ujedinjenja i oslobođenja svih Južnih Slavena u jedinstveni državni organizam.
Aplike u obliku Atisove glave iz rimske provincije Dalmacije
Authors: Medini Julian
Published: September 2018

Aplike u obliku lica mladića s frigijskom kapom na glavi u stručnim se publikacijama tretiraju kao glave Atisa. Međutim, dvije, aplike iz Nina (Aenona) imaju još jednu osobinu ikonografskog značenja koja dokazuje da se zaista radi o prikazu Atisova lica. Naime, na frigijskim kapama tih aplika izveden je ukras u paralelnim nizovima udubljenih (točkica (na kalupu) na jednoj, odnosno grupiranjem točkica u obliku slova L, I, i dr. na drugoj aplici. S obzirom na vijesti cara Julijana i filozofa Salustija o Atisovoj tijari koja je išarana zvijezdama, taj je ukras moguće proltumačiti kao materijalni trag tih vijesti pisanih vrela o Atisu kao nebeskom božanstvu. Na taj način taj ikonografski detalj, prisutan samo na dvije najkvalitetnije aplike u Dalmaciji, definira sve aplike kao prikaze Atisove glave s tim što je Atis nesumnjivo imao karakter nebeskog božanstva. Aplike iz provincije Dalmacije bile su dijelovi inventara, pretežno žarnih grobova. To su bile stavljene, po dvije u jednom grobu, kao dijelovi nekih predmeta neutvrđenog oblika ii namjene (možda, kutije) u vezi s religijom pokojnika. Za takav zaključak u prvom redu govori činjenica što je u svim regijama i mjestima Dalmacije gdje su nađene aplike razvoj metroačke religije potvrđen drugim nalazima.' U izvjesnoj mjeri i relativno mali broj nalaza aplika u grobovima dalmatinskih naselja, (uglavnom na obali provincije — Aenona, Blanđona, Salona, Auquum, Di- luntum) govori da se radi o predmetima koji! su imalii'ineku specifičnu, tj. religijsku, a ne običnu, tj. dekorativnu funkciju i karakter. Na zaključak u kultnom karakteru aplika u obliku Atisove glave u grobovima upućuju analogna funkcija Atisovih (i Kibelinih) kipića u nekropolama u Carstvu (na pr. u Amfipolisu). Najbliži analogni prikazi aplika u obliku Atisove glave na tlu provincije nalaze se na nadgrobnim spomenicima. To su likovi tugujućih Atisa, dosta brojni na nadgrobnim žrtvenicima u provinciji, pa iako se oni ne nalaze u većem broju u mjestima gdje su nađene aplike (tako npr. u Aenoni nema spomenika s likovima tugujućih Atisa),. ipak je veoma vjerojatno da oba tipa prikaza (aplike u grobovima i tugujući Atisi na nadgrobnim spomenicima) imali istu funkciju. Zbog toga je veoma vjerojatno da su i likovi tugujućih Atisa bili religijskog karaktera’ u vezi s vizijama o zagrobnom životu utemeljenim na eshatološkim osobinama metroačke doktrine, a ne izraz bola i Ituge za izgubljenim srodnikom i prijateljem. Proizvodnja aplika u obliku Atisove glave mora se tražili u jednom ili nekoliko istočnih, odnosno sjevernih jadranskih središta (od Salone, do Akvileje). S obzirom na tehnološke osobine aplika te neika Specifična rješenja (označavanje zjenica rupicom) kao i na vrijeme razvoja metroačke religije na obali provincije (posebno intenzivan razvoj je usli jedio nakon reforme metroačkog kulta i svećenstva koje je u zadnjim godinama .svoje vladavine proveo Antonin Pije) aplike u obliku Atisove glave proizvodile su se i koristile u drugoj polovini II i u III stoljeću, a možda i nešto ranije.
Two baroque altarists in Zadar area
Authors: Čače Ives
Published: September 2018

U 18. stoljeću u Zadru preuređivane su mnoge crkve u duhu baroka. Materijala ima mnogo, na koji dosad nije bila obraćana pažnja. U ovom radu se osvjetljava rad dvojice prota altarista u tom vremenu i piodnin. Prvi od njih, Michiel Coste, otvorio je u Ninu svoju oltarsku radio- nicu i radio na zadarskom području 28 godina (1752—1780). Za sadu poznajemo njegova djela: oltar sv. Sakramenta u Katedrali u Pagu, krstionicu za istu crkvu, oltare sv. Dominika i sv. Vinka za domlnikam- sku crkvu u Zadru te oltar sv. Roka za župnu crkvu sela Bibinje. Drugi majstor, Gasparo Albertini, poznat je od ranije a sada su otkrivana 3 nova djela: oltar sv. Valentina za katedralu u Pagu, tabernakui za crkvu sela Ddnjiiške i tabernakui za orkvu u Kolanu (sve na Pagu).
Renesansno-barokna crkva Gospe od Kaštela u zadru
Authors: Stagličić Marija
Published: September 2018

Današnja polusrušena crkva Gospe od Kaštela ili »od zdravlja« po- dignuta je kao kasnorenesansna rotonda 1582 godine. Apsida joj je pro- širena 1692, a uzdužni brod izgrađen između 1700. i 1703. godine. Barokni zvonik podigli su inžinjeri G. Binard i A. Benoni 1705, harmonično ga uklopivši u postojeći objekt. U rotondi sačuvan je vrijedan kasnoba- rokni enterijer i grob nadbiskupa Zmajevića (1670—1745). Crkva je ob- navljana 1897. i 1904. godine, a u II svjetskom ratu porušen je uzdužni brod.
Kraj hajdučije u Dalmaciji
Authors: Obad Stijepo
Published: September 2018

Dalmatinska hajdučija u devetnaestom stoljeću primitivni je oblik otpora u seljačkom društvu Dalmatinske zagore, Makarskog primorja, područja Neretve, te brdskih predjela dubrovačkog i kotorskog okružja. Za francuske i austrijske dominacije građanske i vojne vlasti upućuju seosko stanovništvo na rad, štednju, na nove kulture i lojalnost režimu, što im je donekle, uspijevalo u gradskom društvu, dakle, primorju i otocima, a manje u brdskim naseljima seljačkog društva. U svojoj posljednjoj razvojnoj fazi hajdučija se javlja kao posljedica sukoba patrijarhalnog društva sa suvremenim tokovima života. Motivi odlaženja u hajduke su različiti. Pisac ih nalazi u siromaštvu, neprosvijećenosti, zaostalosti, krvnoj osveti, novačenju, neplaćanju poreza, te zaneinarenosti tih krajeva od strane vladajuće oligarhije. Ona nije mogla naći uzroke toj pojavi, iz klasnih razloga, te su hajduci za njih odmetnici, zločinci, lopovi, razbojnici, zlikovci, koji pale, kradu i ubijaju mirne stanovnike, vlasti i građane. Prvih desetljeća druge austrijske uprave kriminala je u Dalmaciji više nego u drugim zemljama monarhije. Najviši domet hajdučkog otpora zabilježen je pedesetih godina, kada započinje proces modernizacije uprave, sudstva, žandarmerije, zavođenja novačenja, poreza zemljarhtie i oživljavanja karavanske trgovine. Zbog pogodna terena za skrivanje i prepade, teško ih je bilo hvatati, te su im građanske i vojne vlasti suprotstavile narod iz tih krajeva i tako ubrzale njihovo istrebljenje. Na opadanje hajdučije ultjecala je izgradnja prometnica, otvaranje državnih nadleštava, pošta, škola, zadruga, te je prodor kulture i civilizacije svakako doprinio da su se muškarci sve više mirili s odlaskom u vojsku, redovitije se plaća porez, a sporovi se manje rješavaju osvetama, a više na redovnim sudovima. I tako je potkraj stoljeća ponestajalo vjere i podrške jataka, osobito u godinama prije prvoga svjetskog rata.
Šibenski klesar Petar pok. Mateja iz Padove u Zadru
Authors: Hilje Emil
Published: September 2018

Šibenski klesar Petar Malejev i/. Padove djelovao je u Zadru od 1391. do 1394. godine. Dokumenti sačuvani u Historijskom arhivu u Zadru svjedoče da je u dva navrata isplaćivan za radove sto ih je izvodio za zadarskog nadbiskupa. 1393. godine obvezao se izraditi rozetu za pročelje Crkve Sv. Stjepana (danas Sv. Šime) po uzoru na onu nad apsidom Katedrale. Iste se godine obvezuje izvršiti i neke kamenarske poslove na Katedrali, te. zajedno sa svojim suradnikom Martinom Nikoletovim, izraditi Vetiturinu Paeijevom cisternu na mjestu Otus na Pašmanu. Nažalost, dokumentirani Petrov rad, rozeta na pročelju Crkve Sv. Šime, sačuvan je tek fragmentarno. Međutim od rada na koji se trebao ugledati, rozete nad apsidom Katedrale, sačuvano je nešto više fragmenata. S obzirom na onodobne običaje da se majstoru kao uzor često postavlja njegov vlastiti rad, a znajući da je Petar radio za zadarskog nadbiskupa, razložno je pretpostavili da je i rozeta nad apsidom Katedrale bila njegovo djelo. Njeni pak ostaci pokazuju veliku sličnost u klesarskoj fakturi s reprezentativnom gotičkom rozetom na pročelju Katedrale. Stoga se s velikom dozom sigurnosti može i laj, izuzetno kvalitetan klesarski rad, pripisali istom majstoru.
Proizvodni odnosi na Rabu u 16. stoljeću
Authors: Pederin Ivan
Published: September 2018

U ovom radu nalazi se analiza ugovora o davanju zemlje u zakup i ugovori s pastirima, a polom pregled kultura koje su se nu Rabu uzgajale i metode obrade zemlje. Analiza ugovora sa zakupnicima pokazuju da ju rapski feudalizam različit od feudalizma ostale Dalmacije, ali da je taj feudalizam degradiran krajem 15. st. No sredinom 16. si., poslije krize feudalizam i poljodjelstvo obnovljeni su. Međutim ugovori sa zakupnicima su u 16. si. mnogo raznolikih negoli u 15. st. Analiza ovih ugovora pokazuje i mentalitet zakupnika log doba. U Dalmaciji prevladava kolonnc, a to znači da zakupnik uzima zemlju u zakup i obvezuje se vlasniku da če mu odstupiti dio uroda. Zakupnik je osobno slobodan, a zemljoposjednik nema nikakvih daljnjih obveza prema kolonu, a često je od njega i udaljen. Na Rabu prevladava feudalizam u kojem conductor uzima zemlju u zakup obvezujući se ne samo da čc gospodaru odstupili dio uroda, već i da će na loj zemlji prebivati sa svojom obitelji. Zemljoposjednik pak sa svoje, strane surađuje s conduclorom, a to će reći da nm posuđuje sjeme, volove za oranje, kace za berbu grožđa. Na laj način dolazi do uske suradnje koja se s vremenom sve v 15c granala. Zemljišni veleposjed je na Rabu federacija niza conductores koji svi ovise o zemljoposjedniku i njegovoj infrastrukturi. Općinski pašnjaci bili su podijeljeni u niz "stada" u kojima su pasle koze i ovce. Stada, koja su pasti pastiri, a obično ih je bilo više, bili su vlasništvo više vlasnika, gotovo žiro banka stoke. Članak nadalje daje prikaz rada vapnaru, mlinova, njihove gradnje i njihova poslovanja. Na kraju se daje pregled društvenoga i socijalnog položaja radne snage, i to muške i ženske radne snage i njihovi gospodarski problemi.
Ideja regionalizma u Iskricama i poslanicama Nikole Tommasea: Prilog o raspravi o ideologiji ilirskog pokreta
Authors: Ganza-Aras Tereza
Published: September 2018

Studija analizira Tommaseov spis Iskrice s obzirom na činjenicu da se u raznim izdanjima toga djelcu pojavljuju pojmovi čiji sadržaji se razlikuju, pa čak i suprotstavljaju. Radi se o pojmovima ilirstva, jugoslavenstva, hrvatstva i srpstva. Izmjene do kojih je dolazilo u zdanjima Iskrica mogu bili od koristi današnjim znanstvenim istraživačima ilirskog pokreta u razlikovanju ilirstva od jugoslavenstva. Ponajprije na temelju Iskrica i Spisa starog kaludera raspravlja se o idejama N. Tommasea, nastalim u vrijeme koje je obilježeno ilirskim preporodom i kao refleks na ilirska zbivanja. Tommaseo je bio obrazovan u klasicizmu, na tradiciji antičkog svijeta. Njegova promišljanja prošlosti i projekcije budučnosti vezana su za specifičnost Dalmacije, za talijansku kulturu, za paralelno postojanje "ilirskog", tj. slavenskog (hrvatskog) civilizacijskog dijela pretežno kopnene Dalmacije, te talijanske i mediteranske kulture dalmatinskih gradova, otočnih gradića i uskog pojasa priobalja, koja za Tommasea nije tu import nego milenijsko trajanje, bez direktne neposredne povezanosti s Italijom. Strana rnu je bila srednjoeuropska kulturna atmosfera i pol tičko-upravna struktura preko velebitskog dijela Hrvatske, pa nije smatrao dobrim da se to nametne Dalmaciji. S druge strane priželjkivao je promjene koje bi vodile do modernoga građanskog društva, no nije prihvaćao nužnim da se moderne nacije formiraju u velike centralistički uređene države koje poništavaju dotadašnje posebnosti povijesnih geopolitičkih cjelina. Pokušao je naći ravnotežu između teritorijalnih purtikuUrnih autonomija formiranih u razvijenom feudalizmu i suvremenog gospodarstvu, slobodnog tržišta i trgovine, ne shvaćajući da su te uvije kategorije stajale u njegovu povijesnom vremenu u opreci, negirajući jednu drugu zbog potrebe koncentracije kapitalu, rutine snage i izgradnje jedinstvenog tržišnog mehanizma. Nije prihvaćao moderno poimanje naroda, kako ga je shvaćao romantizam, tj. formiranje velikih nacionalnih centralističkih država na temelju istog jeziku, jer je znao da bi u narodu koji bi se ujedinio putem jezika kojim govori i puk njegove Dalmacije, nasilno nestale dalmatinske specifičnosti. Uočavao jc da bi u spomenutom slučaju bio otvoren put ne samo "pohrvaćenju" onoga području koji jc obuhvaćao ilirskim imenom, nego i hegemoniji Srba, odnosno ostvarenju njihovih planova o obnovi Dušanova carstva. Priznavao je povijesnu pripadnost Dalmacije Hrvatskoj, ali je tražio du se to ostvari s uvažavanjme dalmatinske autonomije. Borio se za ostvarenje ideja francuske revolucije, građanskog društvu, liberalizma uz protivljenje bonapartizmu. Tommasco je dakle do jedne granice pristajao uz ideju o potrebi emancipaci je naroda od austrijske vlasti, mađarske hegemonije, velikosrpskih pretenzija i talijanskih posezanja za Dalmacijom, ah nije prihvaćao ilirski cilj kulturnog unificiranja hrva
Novi podaci o djelatnosti Zadarskih graditelja na Zadarskom otočju u 14. i 15. stoljeću
Authors: Hilje Emil
Published: September 2018

O djelatnosti zadarskih graditelja na sjevernodalmatinskom otočju postoje brojne arhivske vijesti. Vcč poznati dokumenti otkrivaju da su u doba gotike građene ili pregrađivane brojne crkvice: Sv. Nikole kod Luke na Dugom otoku, Sv. Kuzme i Damjana u Brbinju, Sv. Mihovila u Zaglavu, Sv. Marije u Salima, Sv. Duje na Pašmanu, Sv. Ante u Olusu na Pašmanu, Sv. Kuzme i Damjana na Ćokovcu; a bilo je radova i na profanim objektima (u Otusu na Pašmanu, na Kaštelu Sv. Mihovila na Ugljanu, u Preku).Tim podacima autor pridružuje nove, dosad nepoznate arhivske vijesti, koje otkrivaju da je spomenuta djelatnost bila još razvijenija.1397. godine sagradio je graditelj Andrija Desin zvani Brusač Crkvu Sv. Jakova u Velom Ratu na Dugom otoku, kao zaduž.binu obitelji Fanfonja. Crkvu Sv. Nikole u Božavi iz temelja je nanovo podigao 1385. godine graditelj Bartul pok. Mišula. Domol Sturičić popravljao je 1392. godine neku crkvicu na Premudi, a Luka Ivana Gaje 1397. godine crkvicu Sv. Petra kod Poljane na Ugljanu. Na Samostanu Sv. Pavla na otočiču Galevcu radio je od 1431. do 1436. godine graditelj Šimun pok. Butka. Crkvi Sv. Lovre u Kalima je 1392. godine Grgur Bilšič radio je krov.I za neke druge sakralne građevine na zadarskom otočju može se na osnovi arhivskih vijesti zaključiti da su građene ili pregrađivane u doba gotike: crkve Sv. Tome u Dobropoljani, Sv. Tome u Tkonu, Sv. Marije na Dubovici, Sv. Marije kod Kukljice, Sv. Martina kod Preka, Sv. Grgura kod Sutomiščice, Svih Svetih u Ugljanu, Sv. Petra kod Ugljana, S. Jeronima kod Ugljana, Sv. Mihovila u Neviđanima, te Sv. Krševana na Maunu.Tako potvrđena iskazuje se graditeljska djelatnost na otocima kao važan segment gotičke kulture zadarskog kraja, makar skroman po svojim ostvarenjima, na kojima se odlike stila tek stidljivo pojavljuju u vidu kvadratnih apsida, šiljastih lukova otvora, te prelomljenih poluvaljkaslih svodova. Najveći dio spomenutih građevina nije sačuvao izvorni izgled, a neke su i sasvim nestale, pa su stoga navedene arhivske vijesti utoliko važnije kao svjedočanstvo razvijenosti graditeljske djelatnosti tog doba.
Metroačka religija u Aenoni
Authors: Medini Julijan
Published: September 2018

Na temelju analize formalnih i sadržajnih osobina jednog ukrašenog kamenog ulomka nađenog u temeljima srednjovjekovne Crkve Sv. Križa otkriven je jedini trag metroačkog svetišta sagrađenog u Aenoni (unutar njezina urbanog rastera, a najvjerojatnije u blizini foruma) u razdoblju od kraja I. stoljeća do prvih decenija II. stoljeća naše ere.To otkriće omogućuje da se u kontekstu ranijih metroačkih nalaze (glava kamene skulpture Atisa koja je možda bila smještena unutar navedenog metroona, skupina brončanih aplika u obliku glave Atisa - inače najbrojnija koncentracija te kategorije nalaza na području Rimskog Carstva) preciznije utvrde vrijeme i dimenzije razvoja metroačke religije u Aenoni.
Prethodni izvještaj o rezultatim a istraživanja lokaliteta »Crkvina« u selu Galovac kod Zadra
Authors: Belošević Janko
Published: September 2018

U radu autor donosi prethodni izvještaj o postignutim rezultatima istraživanja u prvedvije kampanje (1979 i 1988.) lokaliteta Crkvina u selu Galovcu, desetak kilometarazračne linije istočno od Zadra. Na Crkvini u Galovcu dosada su otkriveni ostaci starokršćanskebazilike s narteksom i jedna bočna prostorija s južne lateralne strane bazilike.Ispred pročelja bazilike otkriveni su temeljni ostaci manje crkvene građevine (iz. 17. ili18. stoljeća), koja je svojini prezbilerijalnim dijelom interpolirana u narteks starokršćanskebazilike, a nekoliko metara zapadnije od te crkve otkrivena je kasnoantičkagrobnica na svod. Uz ostatke arhitekture nađen je veći broj ulomaka kamene plastike oricrkvenog namještaja iz starokršćanskog i predromaničkog razdoblja. Istražena su 72groba s kamenom grobnom arhitekturom od kojih su dva ukopa bila u kamenim sarkofazimaučinjenim od antičkih spolija. Otkriveni grobovi datirani su novcem od 12. do 16.stoljeća i dio su veće nakropole koja se na lokalitetu nalazi.Izvještaj je popraćen izborom tehničke i fotodokumentacije terena i arheološkegrade uz preliminarnu znanstvenu valorizaciju arheološko-povijesne vrijednosti lokaliteta.Zaključno autor naglašava da lokalitet Crkvina u Galovcu spada u red najznačajnijihkompleksnih lokalilela dosad otkrivenih na tlu Dalmatinske Hrvatske s kontinuitetomtrajanja oil 6, do 17. stoljeća. Stoga je u interesu arheološke znanosti da sezapočeta istraživanja lokaliteta Crkvina u Galovcu nastave i završe, jer će bez sumnjedati još cijeli niz znanstvenih podataka za osvjetljavanje materijalne i duhovne kultureautohtonog i starohrvatskog Življa na arheološki bogatom ali još uvijek nedovoljno Istraženompodručju sjeverne Dalmacije.
Bukovica na stranicama »Kraglskog Dalmatina«
Authors: Vidaković Josip
Published: September 2018

Za vrijeme francuske uprave Bukovica je spadala medu najzaostalija područja Dalmacije,što potvrđuje i Kraglski Dalmatin, prve novine na hrvatskom jeziku, koje setiskaju u Zadru od 1806. do 1810. Zaostalost ovoga kraja autor vidi ne samo u krševitoji oskudnoj zemlji nego i u zanemarenosti od ranijih stranih uprava, mletačke i austrijske,neprosvijećenosti stanovništva koje živi i radi u uvjetima tradicionalnog seljačkog društva.Nove francuske vlasti, osobito generalni providur Vincenzo Dandolo, putem oznanjenja.Kraglskog Dalmatina i seoskih župnika i paroha nastoje izvući narod Bukovice iostale Dalmacije iz tradicionalne zaostalosti, štetnih navika i običaja, ali je to išlo dostateško zbog kratka vremena, ratnih neprilika i neukosti naroda do kojeg su teško dopiraleprosvjetiteljske poruke Kraglskog Dalmatina.
Simboli religijskog identiteta u japodskom funeralnom kultu
Authors: Kukoč Sineva
Published: September 2018

Na osnovi analize reprezentativnog uzorka-scene s japodske urne iz Golubića, raspravlja se o: a) problemu identifikacije konkretnog simboličkog sklopa (konjanik, antropomorfizirana ptica-monstrum-četveronožac) u japodskom funeralnom kultu, i b) načelnim problemima pri objašnjavanju simboličke (ikoničke) strukture u protopovije- snim, agrafskim kulturnim kontekstima unutar »ilirskog« i dijela perijadranskog kulturnog kruga. Naglašena polisemija, nepreciznost i nedorečenost golubićke simboličke sintakse, kao i ostalih njoj srodnih potencijalnih simboličkih sklopova iz navedenih kulturnih krugova, determinirana je: a) strukturom »arheološke kulture«, nedovoljno sačuvane upravo u njenim najduhovnijim stratumima i, b) općom prirodom same ikoničke simboličke strukture. No, predložena interpretacija semantičkog ustrojstva golubičke scene, dakako, sa stanovitim neizbježnim stupnjem hipotetičnosti, otkriva u njoj definirani simbolički sklop, blizak ili identičan Posljednjem putovanju. U tom sklopu, u kojem je ukomponiran i simbol pokojnikove duše (antropomorfizirana ptica), kristaliziraju se ulomci japodskog eshatološkog koncepta s primjetnim elementima mitskog mišljenja.
Prva poljodjelska izložba u Dalmaciji
Authors: Obad Stijepo
Published: September 2018

Pedesetih godina prošloga stoljeća, za takozvanoga neoapsolutizma, dolazi do postupna oživljavanja gospodarstva, napose poljodjelstva u Dalmaciji. O lome svjedoče novoutemeljene i obnovljene trgovačko- obrtničke komore, uvođenje modernoga katastra, po kojemu se umjesto tradicionalne desetine ubuduće plaća porez zemljarina, osnivanje poljodjelskih društava, uvođenje novih kultura, napose sorti loze. Uz sve poteškoće koje su otežavale napredak poljodjelstva, osobito nerazriješeni zemljišni odnosi, zamjećuje se postupni rast poljodjelskih proizvoda, a to se lijepo očituje na državnim i međunarodnim izložbama na kojima se, istina, pojavljuje skroman broj izlagača i izložaka. Sve će to potaknuti priređivanje prve dalmatinske poljodjelske izložbe koja je održana u Zadru (1855.) u organizaciji Središnjega poljodjelskog društva, kojemu je bio na čelu knez Franjo Borelli, jedan od najzaslužnijih promicatelja modernizacije Dalmacije za neoapsolutizma. Pisac raspravlja o postupnu oživljavanju poljodjelstva u Dalmaciji do kojega dolazi poticajima izvana i iznutra, što će dovesti do pojave dalmatinskih izlagača i izložaka na državnim i međunarodnim izložbama, te do pokretanja i priređivanja prve poljodjelske izložbe u glavnom gradu Dalmacije, lako se pojavio mali broj izlagača iz Dalmacije - najviše iz središnjega dijela Dalmatinske zagore, Ravnih Kotaru, zadarskog primorja i otoka - ova izložba je pokazala stanje poljodjelstva u tim krajevima pokrajine i potakla druga društva i napredne pojedince da porade na unapređenju poljodjelske proizvodnje, što će se slijedećih godina i desetljeća očitavati na sve većem sudjelovanju dalmatinskih izlagača na domaćim, državnim i svjetskim izložbama.
Prikaz štita s gotičkim motivom na kamiku iz Brštanova
Authors: Kužić Krešimir
Published: September 2018

Autor u radu daje prikaz kamika iz sela Brštanova nastalog u prvoj polovici 15. st. Kamik je analiziran dvojako: grb na njemu opisan je heraldički, a tipološki je određena i vrsta štita kao oružja. Osim toga, posebno je obrađen osebujan ornamentalni ukras kamika u obliku naizmjeničnih kvadratiđa u dva niza.
Plinije o otocima Južne Liburnije
Authors: Čače Slobodan
Published: September 2018

O južnolibumskim otocima i obalnom pojasu Plinije govori na dva mjesta: Nat. hist. 3, 140-141 i 152. Oba mjesta su predmetom rasprave zbog različitih lekcija i teškoća oko točnog tumačenja. Autor najprije razmatra pitanje otoka Colentum (Nat. hist. 3, 140), dokazujući da navedene udaljenosti od Jadera (30 rim. milja) i ušća Krke (Titius fl., 18 rim. milja) točno odgovaraju otoku Murteru (s libumsko- rimskim gradom Colentum na Gradini iznad luke Hramina u selu Murter). Udaljenost 18 milja od Colentuma do ušća Krke mjerena je kroz tjesnac između otoka Murtera i kopna koji je u antici morao biti plovan. Emendacija XVIII (rukopisi) > XLIII (C. Müller) je suvišna. Autor također pokazuje da distance Iader - Colentum - ostium Titii valja povezati s podatkom o udaljenosti Skardone od mora (12 milja uzvodno Krkom: 3, 141). To je jedino određenje smještaja Skardone u Plinija, a ostvaruje se preko Jadera, koji je višestruko uklopljen u sustav distanci na Jadranu. Prema tome razmatrano mjesto u Plinija treba glasiti: Rursus in continente colonia Iader quae a Pola CLX abest, inde XXX Colentum insula, XVIII ostium Titii fluminis.Daljnji problem je Plinijev spomen otoka Lissa koji je contra Iader (3, 152). Pregled uporabe izraza contra X (est) insula Y u Plinija pokazuje da Lissa može biti samo otok koji je stvarno nasuprot Zadru - Ugljan (možda zajedno s Pašmanom, s kojim je nekada bio spojen).Autor smatra da je kolonija Iader morala dobiti važno mjesto u rimskoj kartografiji (Agripa), što je našlo odraza u drugim vrelima, počam od Plinija.Također se razmatraju razna druga pitanja u vezi s otocima južne Libumije u antici.
Had an Ottoman combatant any chance to win the love of the daughter of the rector of the dalmatian town Zadar?
Authors: Vrandečić Josip
Published: September 2018

Tijekom 15. stoljeća, osobito nakon pada Bosanskog kraljevstva (1463.) Turci su počeli ugrožavati mletački suverenitet u susjednoj Dalmaciji, pomičući granicu Carstva prema uskom pojasu dislrikta dalmatinskih komuna. Suočeni s pustom osvojenom zemljom Hrvatskog kraljevstva na području Dalmatinske zagore, Turci su upotrijebili pravoslavne Vlahe za naseljavanje ovog, strateški važnog ruba Carstva. Štoviše, tijekom 16. stoljeća nastojali su ohrabriti islamizaciju na novoosvojenim područjima kao garanciju za stabilnost područja. Izvori širenja islama uglavnom su bile vojne posade, izbjeglice iz mletačkog dijela i robovi kojima je nakon konverzije na islam podarena sloboda. Premda su Turci nastojali ohrabriti islamizaciju obnavljajući osvojene gradove, njihov suverenitet je počivao na tankim osnovama jer je doseljeno stanovništvo u većini ostalo vjerno pravoslavlju, koje je u Carstvu uživalo posebnu garanciju. Novu politička situacija prisilila je Mlečane i Turke u Dalmaciji na uzajamne odnose koji se kreću od ratova, provala i grabeža pa do svakodnevne trgovačke komunikacije, čestih posjeta, osobnih prijateljstava i ljubavnih odnosa. Pritom je prelaženje političke, vjerske i kulturološke granice poželjnije s turske negoli mletačke strane. Već u drugoj polovici 16. stoljeća pokazala se ekonomska slabost Turskog Carstva. Poljoprivredna kriza na Mediteranu, revolucija cijena i iznad svega stalni ratovi, komercijalizirali su društvo Carstva, uvjetujući timarski sistem socijalno i ekonomski neprikladnim. Inflacija je obezvrijedila regulama davanja seljaštva, što je i u Dalmaciji otvorilo borbu za tržište i povećalo pritisak na seljaštvo. Dugoročno je mletačko-turska trgovina u Dalmaciji stabilizirala političke odnose ali i privukla nemuslimansko stanovništvo dalmatinskog zaleđa u mletačku ekonomsku i političku sferu. Koristeći se protu-turskim raspoloženjem u susjedstvu Republika je u Bečkom ratu (1683.-1699.) konačno ovladala prostorom sve do Dinare.
Stav T.G Masaryka prema hrvatskom i jugoslavenskom pitanju od kraja 19. stoljeća do 1918.
Authors: Aras Tereza Ganza
Published: September 2018

Radnja obrađuje Masarykov interes za zbivanja na Slavenskom Jugu Monarhije od zadnjih decenija 19. st. pa do raspada Monarhije. Nastojeći obuzdati širenje njemačke dominacije preko Balkana prema Istoku davao je važnost otporima učvršćenju austrijske moći u Bosni i Hercegovini. Kritizirao je austrijsku upravu u Bosni i Hercegovini što se ne drži vojnog mandata i ne ostavi civilne poslove Porti i turskom zakonodavstvu. Kada je Austro-Ugarska izvršila 1908. aneksiju Bosne i Hercegovine, Masaryk je uložio sav svoj prilično veliki autoritet da uvjeri javnost u nepravdu koja je tim činom nanesena narodu Bosne i Hercegovine, za koji drži daje po nacionalnosti srpski. Založio se da dokaže neistinitost optužnice protiv grupe Srba i Frana Supila na veleizdajničkom procesu u Zagrebu 1909. i netočnost optužujućeg pisanja bečkog profesora Friedjunga. Od tada se kod njega učvršćuje srbofilski stav, budući da je u Srbiji i Srbima gledao glavnu snagu otpora širenju germanske dominacije. Njegove simpatije za Srbe tijekom rata poprimaju nekritične tonove i dovode do negiranja važnosti hrvatskog pitanja. Premda su svi emigranti iz Monarhije tijekom rala radili na rušenju Monarhije i na afirmaciji prava "malih naroda" na državnu samostalnost, Masaryk je to pravo indirektno uskratio hrvatskom narodu, jer je - ne bez razloga - procijenio da jugoslavenski narodi Austro-Ugarske mogu izići iz Monarhije jedino vezujući se za Srbiju. On je u hrvatsko-srpskim trvenjima gledao opasnost za realizaciju toga cilja, pa je od slabije strane, hrvatske, tražio da odustane od svojih posebnih zahtjeva.
Bibliografija
Authors: Bibliography Bibliography
Published: September 2018

Bibliografija
Sudjelovanje hrvatskih umjetnika na svjetskoj izložbi u Rimu 1911. u svjetlu Supilove politike
Authors: Aras Tereza Ganza
Published: September 2018

Autorica se osvrće na politički i publicistički rad Supila u razdoblju zadnjeg decenija pred Prvi svjetski rat, pokazujući svu težinu hrvatskog položaja u Austro-Ugarskoj. Supilo je svoj politički angažman usmjerio na afirmaciju hrvatskog prava na državnu cjelovitost i suverenitet. U želji da pred svijetom predstavi Hrvate kao narod visoke kulture, nastojao je da hrvatski umjetnici, slikari i kipari, među kojima i Ivan Meštrović, nastupe zajednički na svjetskoj izložbi u Rimu 1911., organiziranoj u povodu 50. obljetnice ujedinjenja Italije. Taj cilj nije uspio postići kod austrijskih i ugarskih vlasti. Vlast je planirala podijelili hrvatske umjetnike u nekoliko paviljona Austro-Ugarske, slijedeći uz to i princip podjele na austrijski i ugarski dio. Po tom ključu hrvatski bi umjetnici bili izgubljeni među austrijskim, odnosno ugarskim umjetnicima; oni iz Dalmacije bili bi uključeni u "Austrijance", dok bi hrvatski umjetnici iz sjeverne Hrvatske bili "mađarski" umjetnici. Štoviše, hrvatskim je umjetnicima bilo sugerirano da se ne pojavljuju s nacionalnim i rodoljubno hrvatskim temama. Nezadovoljni takvom pozicijom, negatorskom prema iskazivanju vlastite nacionalne pripadnosti, hrvatski su umjetnici zajedno sa Supilom donijeli odluku da u znak demonstracije izlože svoja djela zajedno u paviljonu Srbije. Time su doista izazvali blamažu za Austro-Ugarsku. Kako su hrvatski umjetnici postigli značajan uspjeh (sam Meštrović je dobio čak dvije prve nagrade), to su srpski djelatnici iskoristili prisutnost hrvatskih umjetnika u svom paviljonu predstavivši ih novinarima kao srpske umjetnike. Uzalud je Supilo protestirao kod svjetskih novinara i uputio oštar prosvjed srpskim organizatorima protiv nedopustivog srbiziranja hrvatskih umjetnika.
Urbano-geografska preobrazba Zadra
Authors: Magaš Damir
Published: September 2018

Na hrvatskoj obali Jadrana, grad Zadar, vraćen nakon razdoblja talijanske uprave između I. i II. svjetskog rata matici domovini, doživljava spontan i uglavnom slabo organiziran prostorni razvoj. Pregled etapa razvoja i demografske promjene iza II. svjetskog rala do 1991. godine, prvi su dio sveobuhvatnog proučavanja urbanog razvoja ovog grada koje je započeo autor. Na geografski značajnom i vitalnom dijelu hrvatske države s važnom funkcijom povezivanja Južne s ostalim dijelovima Hrvatske, Zadar je nakon brisanja talijanske granice oko grada doživio najprije usporen a zatim nagao prostorni demografski razvoj. On se ublažava tek u posljednjem desetljeću, premda ostaje najizrazitiji među većim gradovima Hrvatske. Analiza pojedinih demografskih pokazatelja po dijelovima grada i prigradskih zona ukazuje na naglašene razlike, brojne probleme i posljedice. One najčešće proizlaze iz neujednačenog i nedovoljno planiranog prostornog i demografskog razvoja pojedinih dijelova urbanog organizmu, te nekvalitetne provedbe prostorno-planskih dokumenata.
Tragom ranokršćanskih i predromaničkih spomenika na Dugom Otoku
Authors: Uglešić Ante
Published: September 2018

Autor u radu, na temelju dosadašnjih spoznaja i osobnih rekognosciranja, daje pregled ranokršćanskih i predromaničkih spomenika na Dugom otoku. U prvom dijelu rada obrađuje lokalitete koji se na temelju nalaza arhitekture, kamene plastike i skulpture mogu sa sigurnošću pripisati ranokršćanskom ili predromaničkom vemenu. To su: Božava - Sv. Križ, Brbinj - Školj, Savar - Sv. Pelegrin, Sali - Sv. Ivan i Sali - Sv. Viktor. U drugom dijelu rada daje se pregled lokaliteta za koje ima značajnih indicija da su na njima postojali objekti iz ranokršćanskog i predromaničkog vremena, no njih treba aheološki istražili da bi se sa sigurnošću potvrdile takve pretpostavke. Među takve ubrajaju se: Veli Rat (Polje) - Sv. Jelena, Luka - Crikvina, Sali - Kožcnjak, Sali - Sv. Marija i Sali - Crkvina. U zaključku rada autor ističe kako su ranokršćanski kultni objekti na Dugom otoku najvjerojatnije bili izgrađeni na svim važnijim poljodjelskim imanjima, ili u njihovoj neposrednoj blizini. Ti objekti imali su vrlo skroman namještaj, a datiraju se od prve polovice 5. do konca 6. st. Svi ranokršćanski kultni objekti na Dugom otoku nastavili su svoj kontinuitet u predromaničkom vremenu, s lim da su na većini od njih izvedene veće ili manje graditeljske preinake, a one se najviše očituju u promjeni kamenoga crkvenog namještaja. Spoznaje o ranokršćanskim i predromaničkim spomenicima na Dugom otoku još uvijek su vrlo skromne i one će se moći proširili tek nakon provedenih arheoloških istraživanja lokaliteta na koje se u ovom radu svratilo pozornost.
Od kulta Sola do kršćanstva u Varaždinskim Toplicama (Aquae Iasae)
Authors: Migotti Branka
Published: September 2018

Aquae lasae na mjestu današnjih Varaždinskih Toplica bile su. uz Aquae (Baden kod Beča), najveće antičke lječilišnc kupke u Gornjoj Panoniji (Pannonia Superior). U vezi s kupalištem razvilo se ondje razmjerno važno lječilišno, prometno, trgovačko i kultno središte, sastavljeno od termi s bazilikom, (onima s nimfejom i kapitolijskim hramom, te stambenog i obrtničko-trgovačkog sklopa, u trajanju od l. do 4. st.U mnogobrojnim izvješćima o iskopavanjima i osvrtima na različite vidove života u Jaškim Toplicama pomalo je rta rubu zanimanja ostao ranokršćanski sloj naselja. To je svojevrstan propust, s obzirom da markantni ostaci arhitekture svrstavaju Aquae Iasae među važnija ranokršćanska središta u hrvatskome dijelu Panonije, gdje je ranokršćanski sloj općenito slabo istražen, a arhitektura gotovo potpuno nepoznata. Ovaj je rad stoga posvećen temi preduvjeta širenju kršćanstva, te prodora i odvijanja kršćanskih sadržaja u Aquae Iasae, pri čemu se predlaže promjena pojedinih uvriježenih mišljenja o tim pitanjima.Smatra se da prvi tragovi kršćanstva u Aquae Iasae potječu iz druge polovice 4. st. Tada je kupališna bazilika preuređena dodavanjem oslikanog narteksa na južnoj strani, a u isto je vrijeme, pretpostavlja se, i glavna prostorija dobila sloj kršćanskih fresaka, od kojih je sačuvan prizor glave svetačkog lika. Međutim, na temelju općepovijesnih te materijalnih i duhovnih naznaka, u ovome se radu nastoji dokazali da se kršćanstvo u Jaškim Toplicama proširilo već u vrijeme cara Konstantina. Vjerojatno je stoga da je termalna bazilika već na početku 4. st. preuređena za potrebe kršćanskog obreda, da bi joj u drugoj polovici 4. st. bio prizidan narteks. Ukoliko je ta pretpostavka točna, ranokršćanska crkva u Varaždinskim Toplicama najraniji je primjerak dvoranske građevine s unutrašnjom apsidom na hrvatskim prostorima.
Osvrt na nalaze karolinške provenijencije u Ninu povodom novog nalaza karolinškog jezičca
Authors: Jakovac Suzana
Published: September 2018

U ovom radu željeli smo pokazati važnost Nina kao jednog od prvih kultumo-političkih i vjerskih centara ranofeudalne Hrvatske kneževine, kroz prizmu materijalne i duhovne ostavštine Karolinga, povodom novog nalaza karolinškog jezičca. Uz Biskupiju kod Knina, sa sigurnošću možemo kazati da Nin posjeduje najveću količinu arheološke građe karolinške provenijencije. Najveći broj takvih nalaza pronađen je na znamenitoj starohrvatskoj nekropoli ranog horizonta Nin - Ždrijac. To su: karolinški mač-spatha, koplje (s krilcima), 11 primjeraka ostruga (5 u paru i jedna pojedinačna), 5 noževa- britvi, ostatci torbice-burse, jedan primjerak karolinškog novca, križić-aplika i privjesak medaljon. Svakako treba ukazati i na najdragocjenije nalaze umjetničkog obrta pronađene kod nas, koje vezujemo za karolinško umjetničko stvaralaštvo; moćnik-bursu sv. Marcele, Asela i Ambroza i relikvijar nepoznatog sveca u obliku škrinjice. Osim toga u Ninu je pronađen i natpis koji svjedoči o prisutnosti svećenstva germanskog porijekla u našim krajevima u vrijeme formiranja ranofeudalne hrvatske kneževine. Riječ je o nalazu kamene grede s natpisom: ... THEUDEBERTUS ABBA... Na temelju svih iznesenih čimbenika možemo zaključiti da je grad Nin već od samog doseljavanja Hrvata u novu postojbinu, uz golemu političku i crkvenu moć, bio također važno središte kulturnog i duhovnog života hrvatskog življa, te nas stoga nimalo ne začuđuje brojnost arheološke građe karolinške provenijencije pronađene upravo u Ninu.
Kakva bi trebala biti nastava povijesti u demokratskoj Hrvatskoj?
Authors: Rendić-Miočević Ivo
Published: September 2018

Anketiranjem školske godine 1997./98. utvrđeno je da učenici četvrtog razreda gimnazije imaju nepovoljno mišljenje o nastavi povijesti. Ovo nepovoljno mišljenje ne iznenađuje jer u reformiranoj nastavi povijesti u Hrvatskoj nisu riješena tri osnovna zadatka: interdisciplinarno definiranje odgojnih ciljeva (I), ostvarivanje didaktičkili inovacija (2) i restrukturiranje gradiva na temelju suvremene povijesne znanosti (3).Viječe Europe poduzima niz mjera za unapređenje nastave povijesti u novoj Europi (održavanje skupova, tiskanje publikacija i dr.) u nastojanju da povijest pridonese većem razumijevanju, toleranciji i povjerenju među pojedincima i narodima. Slijedeći ovakve trendove i uvažavajući hrvatske specifičnosti, nastavu povijesti u Hrvatskoj valja usmjeriti prema znanstvenim rješenjima.Danas se u hrvatskim školama pojavljuju vrlo kvalitetni udžbenici povijesti, ali su oni, poštujući smjernice nastavnog programa, deskriptivistički orijentirani i utemeljeni na đogadajnoj povijesti. Takav pristup onemogućuje stvaralački rad učenika i razvoj njihovih metodoloških vještina. Da bi se unaprijedila nastava povijesti, potrebno je istraživati prediktore uspješnosti učenja, uvoditi u nastavu više didaktičke sustave (programirana i problemska nastava) i otkrivati mogućnosti izmjene stavova učenika prema nastavi i samospoznaji. Osim toga gradivo valja restrukturirati na temelju suvremene povijesne znanosti. Autor članka je proveo didaktičke eksperimente koji su pokazali da je ovakav pristup moguć i da su postignuti rezultati dobri.Autor članka zaključuje da metodika nastave povijesti treba postati sintetska znanost interdisciplinarnog značenja s razvijenom metodologijim, a u transferu znanja značajnu ulogu mora imati povijesna znanost.
Moleculer Detection of Protozoa Trichodina spp. In Gourami (Osphromenus Gourame Lac.) Larvae with The infecting 18S rRNA Gene Marking in Exs. Residence of Banyumas, Central Java
Authors: Rokhmani Rokhmani , Setyawati Endang Ariyani , Wahyono Daniel Joko
Published: September 2018

Protozoa species of Trichodina spp. may be found in most hatchery centers in Banyumas, Purbalingga, and Banjarnegara. However, the determination of Trichodina spp. types is still based on its body’s morphological variations, not yet molecular. A research has been conducted to identify molekuler of the Trichodina spp. with the infecting 18S rRNA gene marking on the gourami larvae in Exs. Residence of Banyumas, Central Java. The research used a survey method with the samples of gourami. Amplification of 18S rRNA gene from Trichodina heterodentata was Performed using PCR technique. Primer used is Forward primer (5 ‘-AAC CTG GTT GAT CCT GCC ATG-3’) and Reverse primer (5 ‘-TGA TCC TTC TGC AGG TTC ACC TAC-3’) which produces a 600 pb amplicon of DNA. Molecular research can be a complementary identification of organisms morphologically. Amplification of the partial 18S rRNA gene may be used to identify Trichodina specifically. Gourami larvae taken from the hatchery centers in Banyumas, Purbalingga, and Banjarnegara. The results show that the detected percentage of Trichodina heterodentata genes with the infecting 18S rRNA gene marking on the gourami larvae in Central Java taken from the hatchery centers in Banyumas, Purbalingga and Banjarnegara are respectively 10%, 10%, and 45%. This research provides a benefit in mapping the presence of protozoa pathogen of Trichodina spp. in gourami hatcheries in the Former Exs. Residence of Banyumas, Central Java
Hematology and Blood Chemistry Status of Most Frequently Consumed Ruminants in Community
Authors: Tana Silvana , Saraswati Tyas Rini , Yuniwarti Enny Yusuf
Published: September 2018

Hematological and chemical status of blood in livestock can be used to diagnose the disruption of the hematologic system as well as help to diagnose many organ and systemic diseases. This study aimed to determine the hematology and blood chemistry status of various types of most frequently consumed ruminants in community. Types of ruminants used were cattle, goats and buffaloes. The research design was Completely Randomized Design (RAL) with 3 treatments on 3 types of male ruminants at slaughter age. Each treatment consisted of 3 times repetition. The animals used came from slaughterhouses in Kudus (cattle and buffaloes) and Semarang (goats). Observations of hematology and blood chemistry parameters were conducted on blood samples taken in the morning (at 03.00 a.m.). The parameters measured were the number of erythrocytes, hemoglobin (Hb) content, number of leukocyte and blood chemistry consisted of HDL and LDL cholesterol. The data obtained were analyzed by ANOVA and followed by Duncan test. The results showed that the highest number of erythrocytes and hemoglobin content was found in goats, whereas the highest LDL content was found in cattle. It can be concluded that goat has the best hematological status compared to cattle and buffalo.