ORGANIZACIJA RADA I KOMUNIKACIJSKE RELACIJE U PREDŠKOLSKOJ USTANOVI
Authors: Radić Hozo Endica 
Published: October 2022

U ustanovi predškolskoga odgoja i obrazovanja Radost u Splitu
provedeno je istraživanje o specifičnostima organizacije rada i komunikacijskih relacija opterećenim nedostatkom financija, opreme, prostora i kadra. Kada je riječ o komunikacijskim odnosima,
većina odgojiteljica navodi dobru komunikaciju s djecom, roditeljima i kolegicama kao i s ravnateljstvom, a manji broj odgojiteljica ukazuje na preopterećenost poslom. Kada je riječ o odnosu s
djecom (prema skali Megan Tschanen-Moran), najveći broj odgojiteljica savjesno i odgovorno obavlja svoj posao unatoč navedenim
problemima. Više od dvije trećine odgojiteljica uspostavilo je dnevnu rutinu u poslu, uspijevaju naučiti djecu slijediti vrtićka pravila, motiviraju ih, pružaju im alternativna objašnjenja, pomažu
razviti njihovu kreativnost, uspijevaju razviti komunikaciju s
prkosnom djecom, imaju strpljenja za svaki njihov upit i njeguju
suradno-partnerski odnos s roditeljima. Približno polovina odgojiteljica uspijeva se približiti djeci s teškoćama, primiriti nekoliko
nemirne djece koja ometaju nastavu, organizirati individualnu
nastavu, osigurati alternativnu nastavu, a tek je četvrtina odgojiteljica uspjela osigurati programe za nadarenu djecu. Analiza
ankete roditelj – dijete – odgojitelj ukazala je na to da je većina
roditelja mlađe dobne skupine, oboje je zaposleno, samo je mali
broj samohranih roditelja. Kada je riječ o odnosu roditelj – dijete
– odgojitelj, najveći broj roditelja odgaja djecu nakon boravka u
vrtiću bez pomoći svojih roditelja, manji broj ima pomoć istih,
većina stanuje u blizini vrtića, a nešto više od trećine dovozi automobilom dijete u vrtić. Većina je roditelja zadovoljna primanjima
na poslu, najviše je nezadovoljnih roditelja iz dobne skupine od
41 do 51 godine. Većina roditelja smatra da su troškovi smještaja
realni, većina roditelja svakodnevno obavlja odgojno-obrazovne
aktivnosti s djetetom, dnevno više od četiri sata. Većina roditelja
nikada tjelesno ne kažnjava dijete, probleme najčešće rješavaju razgovorom. Također većina smatra da odgojiteljica treba omogućiti posjet djetetu kada god žele,
upoznati ih s djetetovim aktivnostima, upozoriti ih ako mu nešto ne ide dobro. Svi su roditelji
suglasni da odgojiteljica treba upoznati roditelje s napretkom djeteta, ali i to da odgojiteljica čini
sve za korist njihova djeteta, kao i to da je komunikacija s odgojiteljicom dobra. Četvrtina anketiranih roditelja nije u mogućnosti redovito komunicirati s odgojiteljicama zbog preopterećenosti
na poslu. Samo jedna petina roditelja smatra da nije dobro da dijete s teškoćama u razvoju bude
u skupini s njihovim djetetom. Samo mali broj roditelja, njih četvero (2,2 %), ima lošu komunikaciju s odgojiteljicom, a samo njih šest (3,2 %) smatra da je odgojiteljica nedovoljno angažirana
oko djeteta. Analizirajući postavljene hipoteze i rezultate istraživanja, zaključno se može reći
da, unatoč brojnim problemima (kadrovi, oprema, prostor, financije…), predškolska ustanova
suboptimalno funkcionira glede radnoga procesa i komunikacijskih odnosa, ali da bi svako daljnje
narušavanje standarda DPS-a (ukidanje i promjena DPS-a) moglo dovesti do nepovoljnih posljedica za funkcioniranje ustanove.
Ključne riječi: komunikacija; vrtić; organizacija rada.