bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Grouting Reinforcement of Large Building Foundation over Old Gob Areas: A Case Study in Huaibei Mining Area, China
Authors: Guo Wenyan , Liu Shiqi , Hu Bingnan , Xu Yanchun , Luo Yaqi
Published: December 2018

There are more than 14,000 square kilometers of mining subsidence areas in China, most of which have been reclaimed for the construction of new buildings. In the past, few special measures were required for the foundations of small buildings above old gob areas. But a plan was created to construct a large office building 100 m in length, 90 m in width, and 100 m in height, above old gob areas in the Huaibei subsidence area. However, the results of exploration borehole data and borehole TV observation indicated a broken bedrock stratum and developmental fractures above the old gob areas, and thus, the space stabilities of the building foundation were poor. Therefore, grouting reinforcement measure was adopted for the old gob and foundation areas. And the grouting effect was examined using borehole TV observation and the water injection test, where the detection results of boreholes TV observation showed that the filling ratio of the stratum fracture was over 85%, and the stability of the foundation was obviously enhanced. In addition, we monitored the settlement of the foundation continuously for 930 days. The results show that the maximum cumulative subsidence was 15.3 mm and the maximum slope was 0.05 mm/m, which verifies that grouting reinforcement is feasible in terms of the safety of large buildings constructed over old gob areas using bedrock stratum grouting in the Huaibei subsidence area.
Stress-Induced Hyperprolactinemia: Pathophysiology and Clinical Approach
Authors: Levine Samara , Muneyyirci-Delale Ozgul
Published: December 2018

While prolactin is most well known for its role in lactation and suppression of reproduction, its physiological functions are quite diverse. There are many etiologies of hyperprolactinemia, including physiologic as well as pathologic causes. Physiologic causes include pregnancy, lactation, sleep-associated, nipple stimulation and sexual orgasm, chest wall stimulation, or trauma. Stress is also an important physiologic cause of hyperprolactinemia, and its clinical significance is still being explored. This review will provide an overview of prolactin physiology, the role of stress in prolactin secretion, as well as the general clinical approach to hyperprolactinemia.
An Improved Artificial Bee Colony Algorithm in LoRa Wireless Communication System for Efficient Multimedia Transmission
Authors: Song Yan , Huang Lidong , Xu Panfeng , Li Lili , Song Min , Long Yue
Published: December 2018

Video streaming communication networks will be a very important way to send multimedia information anytime and anywhere, and the construction of the network base station which transmits signals is crucial in future. However, there is a contradiction between the power consumption of LoRa nodes and the real-timeliness of mesh network. In order to solve the contradiction, this article aims to combine the mesh network of LoRa wireless communication system with an improved artificial bee colony algorithm. Specifically, an artificial bee colony algorithm, which is based on RBF radial basis neural network trained with random gradient method, is designed. Simulation results show that the proposed algorithm solves the contradiction between power consumption and real-timeliness effectively. When using this improved network system structure to send multimedia information, it shows obvious superiority in terms of the high efficiency and real-timeliness of multimedia transmission.
Response to Immune Checkpoint Antibodies: Not All Responses Are Created Equal
Authors: Cohen Justine V. , Flaherty Keith T.
Published: December 2018

Early reports from immunotherapy trials conclude durable responses. Long-term data may indicate otherwise. Better delineation of clinical courses of long-term survivors will accelerate the discovery and application of biomarkers. Two pressing issues among those treated with anti–PD-1/PD-L1 are understanding whether responders can have therapy abbreviated and overcoming resistance in nonresponders.

See related article by Gauci et al., p. 946
Clinical and Molecular Characterization of Two Patients with CNTN6 Copy Number Variations
Authors: Tassano Elisa , Uccella Sara , Giacomini Thea , Severino Mariasavina , Fiorio Patrizia , Gimelli Giorgio , Ronchetto Patrizia
Published: December 2018

Submicroscopic chromosomal alterations usually involve different protein-coding genes and regulatory elements that are responsible for rare contiguous gene disorders, which complicate the understanding of genotype-phenotype correlations. Chromosome band 3p26.3 contains 3 genes encoding neuronal cell adhesion molecules: CHL1, CNTN6, and CNTN4. We describe 2 boys aged 8 years and 11 years mainly affected by intellectual disability and autism spectrum disorder, who harbor a paternally inherited 3p26.3 microdeletion and a 3p26.3 microduplication, respectively. Both anomalies involved only the CNTN6 gene, which encodes contactin 6, a member of the contactin family (MIM 607220). Contactins show pronounced brain expression and function. Interestingly, phenotypes in reciprocal microdeletions and microduplications of CNTN6 are very similar. In conclusion, our data, added to those reported in the literature, are particularly significant for understanding the pathogenic effect of single gene dosage alterations. As for other recurrent syndromes with variable phenotype, these findings are challenging in genetic counselling because of an evident variable penetrance.
Metabolism of Dietary Glutamate in Adults
Authors: Cynober Luc
Published: December 2018

Background: Glutamate is a non-essential amino acid at the crossroads of nitrogen and energy metabolism. Glutamate metabolism is characterized by reactions that may be anabolic or catabolic in nature depending on the tissue (i.e., glutamate dehydrogenase, transaminases), and it can also be either the precursor or the metabolite of glutamine. Unlike glutamine, which is the form of interorgan ammonia transport, glutamate metabolism is mostly compartmentalized within the cells, its interorgan exchanges being limited to a flux from liver to muscle. Summary: Glutamate catabolism is extremely intense in the splanchnic area, such that after a meal (rich in proteins) almost no glutamate appears in the systemic circulation. However, this process is saturable as after glutamate loading at a high dose level, glutamate appears dose-dependently in the circulation. This systemic glutamate ­appearance is blunted if glutamate is co-ingested with a carbohydrate source. Key Messages: The underlying reason for this highly specific metabolism is that glutamate plays a key role in nitrogen homeostasis, and the organism does all it can to limit the bioavailability of glutamate, which can be neurotoxic in excess. As glutamate is never eaten alone, its bioavailability will be limited if not negligible, and no adverse effects are to be expected in adult humans.
The Roles of Dietary Glutamate in the Intestine
Authors: Tomé Daniel
Published: December 2018

Glutamate (Glu), either as one of the amino acids of protein or in free form, constitutes up to 8–10% of amino acid content in the human diet, with an intake of about 10–20 g/day in adults. In the intestine, postprandial luminal Glu concentrations can be of the order of mM and result in a high intra-mucosal Glu concentration. Glu absorbed from the intestinal lumen is for a large part metabolized by enterocytes in various pathways, including the production of energy to support intestinal motility and functions. Glu is the most important fuel for intestinal tissue, it is involved in gut protein metabolism and is the precursor of different important molecules produced within the intestinal mucosa (2-oxoglutarate, L-alanine, ornithine, arginine, proline, glutathione, γ-aminobutyric acid [GABA]). Studies in adult humans, pigs, piglets or preterm infants indicate that a large proportion of Glu is metabolized in the intestine, and that for the usual range of Glu dietary intake (bound Glu and free Glu including added Glu as a food additive in normal amounts up to 1 g/day), circulating Glu is tightly maintained at rather low concentrations. Systemic blood levels of Glu transiently rise when high doses monosodium glutamate (> 10–12 g), higher than normal human dietary consumption, are ingested and normalize within 2 h after the offset of consumption. Glu is also involved in oral and post oral nutrient chemosensing that involves gustatory nerves and both humoral and neural (vagal) gut-brain pathways with an impact on gut function and feeding behavior. Glu functions as a signaling molecule in the enteric nervous system and modulates neuroendocrine reflexes in the gastrointestinal tract. The oral taste sensation of Glu involves its binding to the oral umami taste receptors that triggers the cephalic phase response of digestion to prepare for food digestion. Glu is sensed again in the gut, inducing a visceral sensation that enhances additional gut digestive processes through the visceral sense (vago-vagal reflex).
A Test of Dietary Monosodium Glutamate Developmental Neurotoxicity in Rats: A Reappraisal
Authors: Vorhees Charles V.
Published: December 2018

In 1979, we tested dietary monosodium glutamate (MSG) for developmental neurotoxicity in rats. The study was recently cited for establishing a No Observable Adverse Effect Level (NOAEL) for MSG as a food additive resulting in a change in the acceptable daily intake (ADI). Therefore, I re-evaluated the study [Vorhees et al.: Toxicol Appl Pharmacol 1979; 50: 267–282]. Sprague-Dawley rats were fed diets containing 0, 1.7, 3.4, or 5.1% MSG prior to conception, throughout gestation and lactation, and the same diets were fed to the offspring until 90 days of age. About 18–20 L were tested per dose with litter and sex factors in data analyses. There were 21 functional tests with 36 dependent variables and 10 body weight and histological outcomes. Of the functional tests, 4 were significant involving 6 effects. Two effects were on swimming ontogeny: one was an improvement and the other an atypical minor delay of no significance. Two effects were on active avoidance: one was a low-dose female-only extinction effect and the other a high-dose male-only acquisition effect, neither providing evidence of consistency. One was on passive avoidance, but was an improvement not a deficit. The last was on open-field rearing in the absence of its normal association with locomotion changes. Thus, it can be concluded, as was done in 1979 and by the U.S. Food and Drug Administration who sponsored the study, that there is no evidence in these data that dietary MSG is developmentally neurotoxic, hence, the study provides no basis for the establishment of a NOAEL and changing the ADI for dietary MSG.
Knowledge about and Attitudes of Interdisciplinary Team Members toward Occupational Therapy Practice: Implications and Future Directions
Authors: Alotaibi Naser M. , Manee Fahad S. , Murphy Lisa J. , Rassafiani Mehdi
Published: December 2018

Objectives: In Kuwait, knowledge and attitudes of the health care teams toward occupational therapy practice (OTP) have not been investigated. This current study sought to explore the knowledge about and attitudes of interdisciplinary team members toward OTP. Subjects and Methods: This cross-sectional study involved developing and validating a tool to serve the purpose of the study. We used a modified Delphi method to develop a tool that assessed occupational therapy (OT) knowledge (OT areas of practice, domains, and philosophy) as well as attitudes toward OTP. Descriptive statistics were utilized, and nonparametric tests were used to compare knowledge and attitudes along with the demographic data. Results: A convenience sample of 98 participants from various disciplines participated in this study. The tool was found to have an adequate content validity for a total of 27 items and satisfactory reliability (internal consistency); Cronbach’s α-values for the knowledge and attitudes subscales were 0.88 and 0.74, respectively. The overall knowledge level of OTP among the participants was limited, whereas their attitudes were favorable. Characteristics of being a female (p = 0.01), a nurse (p = 0.02), and working experiences ≥10 years (p = 0.01) contributed significantly to the knowledge of OTP. The results further indicated that participants working in general hospitals (p = 0.02) and working with occupational therapists (p < 0.001) showed significantly better attitudes toward OTP. Conclusion: For effective collaborative practice and better patients’ outcomes, the study findings recommend the development of interprofessional initiative committees targeting educational settings as well as clinical environments.
ПОРУШЕННЯ АНГІОГЕНЕЗУ ПЛАЦЕНТИ ПРИ СИФІЛІСІ
Authors: Yaremchuk T. P.
Published: December 2018

Мета дослідження – визначення методу корекції плацентарної дисфункції/плацентарної недостатності при сифілісі на основі визначення морфологічного стану плаценти та кількості капілярів у її термінальних ворсинах у хворих на сифіліс породіль і здорових жінок.

Матеріали та методи. Матеріалом дослідження були історії пологів Львівського обласного клінічного перинатального центру та Львівської обласної клінічної лікарні, посліди 32 хворих на сифіліс нелікованих жінок і 30 здорових породіль у період 2007–2014 рр. Використано клінічні, біохімічні, серологічні, імуноферментні, УЗД, бактеріоскопічні, морфологічні, морфометричний, медико-статистичний методи дослідження. Патоморфологічне дослідження послідів проведено після забарвлення зрізів пуповини, оболонок і плаценти гематоксиліном та еозином. Для визначення стану ангіогенезу в термінальних ворсинах плаценти виконано морфометричне дослідження кількості капілярів у 305 термінальних ворсинах плацент хворих на сифіліс та здорових жінок.

Результати дослідження та їх обговорення. Встановлено, що морфологічною основою акушерських та перинатальних ускладнень при сифілісі є хронічна плацентарна недостатність запального генезу на фоні запальних змін, порушень матково-плацентарного кровообігу, інволютивно-дистрофічних (фіброзу строми ворсин та відкладення фібриноїду в стромі ворсин) і постзапальних змін (вогнищевої петрифікації) в плаценті. Морфометричне дослідження виявило зменшення кількості капілярів у термінальних ворсинах плаценти, переважання гіповаскуляризованих термінальних ворсин зі зниженою кількістю капілярів у них у хворих на сифіліс нелікованих породіль. Встановлені патогенетичні механізми розвитку хронічної плацентарної недостатності при сифілісі: 1. Зменшення дифузійного та перфузійного об'єму плаценти. 2. Гіповаскуляризація плаценти внаслідок зменшення кількості нормально васкуляризованих ворсин, кількості капілярів у них і в гіповаскуляризованих ворсинах та облітерації судинного русла ворсин, у т. ч. облітеруючого артеріїту. 3. Морфофункціональна незрілість плаценти. 4. Дистрофічно-інволютивні зміни в плаценті (фіброз строми та відкладення фібриноїду в стромі ворсин).

Висновок. Сифіліс спричиняє розвиток хронічної плацентарної недостатності, одним із патогенетичних механізмів якої є гіповаскуляризація та порушення ангіогенезу плаценти зі зменшенням кількості нормально васкуляризованих ворсин, кількості капілярів у них і в гіповаскуляризованих термінальних ворсинах.
ФАКТОРЫ РИСКА РАЗВИТИЯ ОСТЕОПОРОЗА У ЖЕНЩИН С АРТЕРИАЛЬНОЙ ГИПЕРТЕНЗИЕЙ И ОЖИРЕНИЕМ, РАБОТАЮЩИХ В НЕБЛАГОПРИЯТН
Authors: Ignatуev A. M. , Prutiіan Т. L.
Published: December 2018

Цель исследования – изучить факторы риска развития остеопороза у женщин с артериальной гипертензией и ожирением, работающих в неблагоприятных условиях производства.

Материалы и методы. Обследовано 110 женщин (средний возраст – (56,2±1,74) года) в постменопаузе (длительность менопаузы – (6,8±1,9) года). Основную группу составили 80 женщин с артериальной гипертензией ІІ стадии и ожирением, работающих под влиянием неблагоприятных факторов производства. В группу контроля вошли 30 практически здоровых женщин. Клиническое исследование включало сбор анамнеза, с помощью специально разработанных анкет, измерение артериального давления, роста, массы тела, окружности талии и бедер, расчет индекса массы тела и индекса окружности талии/окружности бедер, инструментальное исследование – ультразвуковую денситометрию.

Результаты исследования и их обсуждение. У женщин основной группы выявлены более низкие показатели Т-критерия (р˂0,05) по сравнению с группой контроля, что свидетельствует о негативном действии неблагоприятных факторов производства на состояние костной ткани и зависит от стажа работы. Корреляционный анализ основных факторов риска остеопороза и показателя Т-критерия показал наличие статистически значимой обратной отрицательной связи между Т-критерием и неблагоприятными факторами производства (r=-0,456; р˂0,001), Т-критерием и стажем работы в неблагоприятных условиях производства (r=-0,724; р˂0,001), Т-критерием и длительностью постменопаузы (r=-0,543; р˂0,001), Т-критерием и длительностью артериальной гипертензии (r=-0,531; р˂0,001), Т-критерием и индексом массы тела (r=-0,592; р˂0,001) и свидетельствует о том, что артериальная гипертензия, ожирение, постменопауза и неблагоприятные факторы производства оказывают в комплексе негативное влияние на состояние минеральной плотности костной ткани у работающих женщин.

Вывод. Полученные данные свидетельствуют о необходимости анализа факторов риска развития структурно-функциональных изменений костной ткани с целью ранней диагностики и профилактики остеопороза, проведения лечения в доклинической стадии заболевания, что будет способствовать снижению риска переломов, повышению качества жизни.
АНАЛІЗ ГОРМОНАЛЬНИХ ЗМІН В ОРГАНІЗМІ ЖІНОК ІЗ ФОНОВИМИ І ПЕРЕДРАКОВИМИ ПРОЦЕСАМИ ШИЙКИ МАТКИ
Authors: Boychuk A. V. , Sopel V. V. , Begosh B. M. , Khudobiak V. O. , Sopel O. V.
Published: December 2018

Мета дослідження – оцінити особливості перебігу захворювань шийки матки залежно від гормональних порушень.

Матеріали та методи. Відповідно до мети дослідження, під нашим спостереженням перебували 105 жінок віком від 18 до 42 років. Середній вік обстежених становив (25,92±0,61) року. Критеріями для включення пацієнток у дослідження були патологічні процеси шийки матки і порушення менструального циклу. Усім жінкам проводили загальноклінічне обстеження, передбачене наказом МОЗ України від 31.12.2004 року № 676 (огляд шийки матки в дзеркалі, мікроскопія мазків з піхви, Pap-тест, кольпоскопія і, при потребі, біопсія шийки матки), а також додаткові клініко-лабораторні методи обстеження: виявлення ВПЛ методом ПЛР у зскрібку з цервікального каналу та гормональні обстеження (визначення рівнів дигідротестостерону, пролактину, андростендіолу-глюкороніду, 17-кетостероїдів, індексу вільного тестостерону, рівнів фолікулостимулюючого гормону, лютеїнізуючого гормону, естрадіолу (Е2), дигідроепіандростерону-сульфату на 2–3 день та на 21–22 дні менструального циклу).

Результати дослідження та їх обговорення. При дослідженні гормональних показників у жінок обстежуваних груп до проведеного лікування було виявлено підвищення рівнів андрогенів вище референтних значень загалом у 14 (35,0 %) пацієнток 1 групи і у 23 (57,5 %) – 2 групи. Зниження рівня прогестерону спостерігалося в 11 (27,5 %) жінок 1 групи і 15 (37,5 %) – 2 групи. Підвищення естрогенів було відмічено у 5 (12,5 %) пацієнток 1 групи і 4 (10,0 %) – 2 групи.

Висновок. При аналізі проведених досліджень були виявлені такі варіанти гормональних порушень у пацієнток із захворюваннями шийки матки:

– НЛФ була характерна для 65 % пацієнток;

– СПКЯ був характерний для 22,5 % хворих;

– ГГН було виявлено у 5,0 % жінок.
ОРГАНОЗБЕРІГАЛЬНА ТЕРАПІЯ ПАТОЛОГІЇ МАТКИ У ХВОРИХ З ЕКСТРАГЕНІТАЛЬНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ
Authors: Senchuk A. Ya. , Zakordonets R. M. , Chermak I. I.
Published: December 2018

Мета дослідження – оцінка ефективності й безпечності використання внутрішньоматкової кріохірургії для лікування поєднаної патології ендо- та міометрія в пацієнток у перименопаузі, які мають соматичну патологію.

Матеріали та методи. Обстежено і проліковано 100 пацієнток із гіперплазією ендометрія і складною соматичною патологією. Вік пацієнток варіював від 46 до 60 років і в середньому становив (54,2±6,7) року. Кріохірургічні втручання проводили за допомогою установки «Кріо-Пульс», у якій як холодоагент використовують рідкий азот. Температура кріовпливу на патологічний ендометрій становила від -140 до -170 0С. Тривалість кріовпливу і температура кріоаплікатора залежали від патоморфологічного діагнозу і збільшувалися нами у випадках комплексної (аденоматозної) неатипової гіперплазії в поєднанні з аденоміозом. Для профілактики запальних і ТЕУ в післяопераційному періоді призначали перорально антибактеріальні та ректально тромболітичні препарати. У випадках високого ризику виникнення ТЕУ хворим рекомендували прийом НМГ, еластичну компресію нижніх кінцівок і прийом судинних препаратів протягом 2–3-х місяців.

Результати дослідження та їх обговорення. На підставі результатів комплексного обстеження до та після використання запропонованої терапії і профілактики ускладнень лікування поєднаної патології ендо- та міометрія, на підставі результатів диспансерного спостереження за пацієнтками протягом від 1-го до 6-ти років автори визначились із критеріями ефективності терапії. Через 3 місяці і під час наступних 2-х років диспансерного спостереження це має бути: відсутність скарг, відсутність скарг під час бімануального обстеження, зменшення розмірів матки (УЗД), товщина ендометрія 3–4 мм, від’ємні результати патоморфологічного дослідження аспіратів з порожнини матки. Ефективність лікування, за даними клінічного обстеження і результатами УЗД, становила 82,0 %, профілактики ТЕУ та запальних ускладнень – 100 % випадків.

Висновки. 1. Пацієнток перименопаузального періоду з поєднаною патологією ендо- та міометрія на тлі екстрагенітальної патології слід зараховувати до групи ризику виникнення ТЕУ.

2. Методом вибору лікування та профілактики запальних і ТЕУ в таких хворих може бути внутрішньоматкова хірургія в поєднанні з тромбопрофілактикою.

3.Клінічна апробація патогенетично обґрунтованого лікувально-профілактичного методу показала його високу ефективність і нешкідливість для гінекологічних хворих із тяжкою соматичною патологією.
ДЕЯКІ АСПЕКТИ КОМПЛЕКСНОГО ЛІКУВАННЯ ЖІНОК ФЕРТИЛЬНОГО ВІКУ З ЕКТОПІЄЮ ШИЙКИ МАТКИ, АСОЦІЙОВАНОЮ З ПАПІЛОМАВІРУСНОЮ ІНФЕКЦІЄЮ
Authors: Nadashkevich O. N. , Makagonov I. O. , Vergun A. R. , Vergun O. M.
Published: December 2018

Мета дослідження – на основі аналізу даних літературних джерел та матеріалів власних спостережень порівняти ефективність і безпечність застосування препаратів «Тилорон» та «Інозин пранобекс» у комплексному лікуванні й профілактиці рецидивів у жінок репродуктивного віку з ектопією шийки матки на фоні папіломавірусної інфекції високого онкогенного ризику (типи 16, 18, 31, 33), а також вивчити імунні та гормональні зміни при зазначеній патології.

Матеріали та методи. Протягом п’яти років (2012–2017) загальноприйнятими та спеціальними методами діагностики до і після комплексного лікування було обстежено 87 пацієнток віком від 18 до 35 років з ектопією циліндричного епітелію шийки матки, асоційованою з папіломавірусною інфекцією високого онкогенного ризику. Дослідження методом полімеразної ланцюгової реакції виконували з використанням тест-систем для ампліфікації гомологічних фрагментів ДНК вірусу папіломи людини високого онкогенного ризику (типи 16, 18, 31, 33). Розширену кольпоскопію здійснювали кольпоскопом МК-200. Проводили цитологічне та імунологічне дослідження, вивчали концентрацію у крові гонадотропних і стероїдних гормонів. Для оцінки біоценозу піхви використовували селективні диференційно-діагностичні поживні середовища шляхом визначення видового та кількісного складу мікроорганізмів піхвового вмісту за загальноприйнятими методиками.

Результати дослідження та їх обговорення. Середній вік жінок становив (26,5±2,7) року, середня тривалість захворювання складала (3,8±2,1) року, вірогідно вони не різнилися між сформованими клінічними групами. Під час розширеної кольпоскопії після закінчення лікування у 20 (68,97 %) пацієнток І (основної) групи, 19 (65,52 %) – ІІ (основної) групи та 17 (58,62 %) – ІІІ (контрольної) групи стверджено регресування ектопії шийки матки. Лабораторні дані після лікування продемонстрували нормалізацію рівня естрадіолу та прогестерону в 29 (100 %) пацієнток І (основної) групи. У ІІ (основній) групі спостерігали нормалізацію рівня гонадотропних гормонів у всіх 29 (100 %) хворих; нормальні показники естрадіолу зафіксовано у 9 (31,03 %) пацієнток, а прогестерону – в 7 (24,14 %). Після проведеної імунотерапії вдалося досягнути елімінації вірусу папіломи людини у 24 (82,76 %) хворих І (основної) та 23 (79,31 %) жінок ІІ (основної) групи.

Висновок. Одержані результати дослідження (у 82,76 % пацієнток І і 79,31 % хворих ІІ клінічних груп відбулась елімінація вірусу папіломи людини, підтверджена тестами полімеразної ланцюгової реакції, спостерігалися добра переносимість та відсутність побічних ефектів) і дані літератури свідчать про високу клінічну ефективність препаратів, діючими речовинами яких є тилорон та інозин, у схемі комплексного лікування жінок фертильного віку з ектопією шийки матки, асоційованою з папіломавірусною інфекцією.
РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ ПЕРЕБІГУ ВАГІТНОСТІ В ЖІНОК, ЩО НАРОДИЛИ ДІТЕЙ ІЗ ВРОДЖЕНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ СИСТЕМИ КРОВООБІГУ
Authors: Shargorodska Yе. B. , Shkolnyk O. S.
Published: December 2018

Мета дослідження – вивчити особливості перебігу вагітності в жінок, що народили дітей із вродженими вадами серця (ВВС).

Матеріали та методи. Проведено порівняльний ретроспективний аналіз первинної медичної документації: 170 карт вагітної і породіллі, що народили дітей із ВВС за 5 років (2011–2015), і 170 історій вагітної та породіллі, що народили живих здорових дітей.

Результати дослідження та їх обговорення. Вивчення паритету вагітності не показало суттєвої різниці в кількості жінок із першою, другою, та третьою за порядком вагітністю в обох групах спостереження. Проте серед жінок, що народили дітей із ВВС, значно більше було тих, що народжували в четвертий раз та більше. Завершення вагітності у переважної кількості жінок основної групи було фізіологічним (65,9 %), а у 34,1 % випадках – шляхом кесарського розтину. В той час як всі 100 % жінок контрольної групи роди відбулися через природні родові шляхи. Аналіз перебігу вагітності в жінок обох груп показав значно більший відсоток ускладнень у вагітних основної групи. Достовірно частіше в основній групі реєструвалися прееклампсія, пієлонефрит, багатоводдя та маловоддя (p<0,05).

Висновки. Результати проведених досліджень показали, що вагітні жінки з ВВС плода складають групу ризику щодо перинатальних ускладнень. Серед спектра ускладнень вагітності переважають прееклампсія, пієлонефрит, багатоводдя та маловоддя, а під час родів – дистрес плода. Отримані результати дадуть можливість сформувати фактори ризику вро­джених вад розвитку серця у плода.
ВПЛИВ АПОПЛЕКСІЇ ЯЄЧНИКА НА РЕПРОДУКТИВНЕ ЗДОРОВ’Я ЖІНОК
Authors: Ishchak O. M. , Vdovychenko Yu. P.
Published: December 2018

Мета дослідження – зниження частоти порушень репродуктивного здоров’я жінок, які перенесли апоплексію яєчника, а також розробка і впровадження комплексу діагностичних, лікувально-профілактичних та реабілітаційних заходів.

Матеріали та методи. Нами проведено ретроспективне вивчення результатів лікування 204 хворих з апоплексією яєчника за період з 2014 по 2017 рік у гінекологічному відділенні Тернопільської міської клінічної лікарні № 2. Питома вага оперативних втручань з приводу апоплексії яєчника за останні 3 роки склала (11,5±0,5) %. Всього за проаналізований період було прооперовано 80 жінок. Консервативно проліковано 124 жінок. Всіх обстежуваних пацієнток залежно від методу лікування було розподілено на 3 групи. До І групи увійшли 30 хворих, яким проведено оперативне лікування лапароскопічним доступом. До ІІ групи увійшли 30 хворих, яким проведено оперативне лікування лапаротомним доступом. До ІІІ групи ввійшли 30 хворих, у яких застосовували консервативне лікування (гемостатичну, інфузійну, антибактеріальну, гормональну терапію). Контрольну групу утворили 30 соматично та гінекологічно здорових жінок репродуктивного віку, які проходили щорічний диспансерний огляд.

Результати дослідження та їх обговорення. Часто на практиці доводиться вирішувати питання: консервативну або оперативну тактику необхідно прийняти в конкретному випадку. Якщо розглядати психологічний компонент прийняття рішення, то поріг для проведення лапароскопії (як перехід від консервативної тактики до оперативної) набагато нижчий, ніж для проведення лапаротомії та оперативного лікування.

Висновок. Основними факторами ризику розвитку апоплексії яєчника є перенесені самовільні аборти (18,0 %); хронічні запальні процеси матки і придатків (20,0 %); порушення менструальної функції (35,0 %), а також перенесені гінекологічні операції (27,0 %).
КОРЕЛЯТИВНІ ЗВ’ЯЗКИ МІЖ АДИПОКІНАМИ ТА ІНСУЛІНОВОЮ РЕЗИСТЕНТНІСТЮ В ЖІНОК ІЗ СИНДРОМОМ ПОЛІКІСТОЗНОЗМІНЕНИХ ЯЄЧНИКІВ ТА ОЖИРІННЯМ
Authors: Urbanovych A. M. , Suslyk H. I.
Published: December 2018

Мета дослідження – шляхом дослідження вмісту лептину та адипонектину в крові жінок, хворих на синдром полікістозних яєчників (СПКЯ), встановити можливий взаємозв’язок між адипокінами та показниками інсулінової резистентності (ІР).

Матеріали та методи. Обстежили 45 пацієнток зі СПКЯ. Контрольну групу склали 20 здорових жінок. Вивчали рівні лептину та адипонектину, гормональні маркери гіперандрогенії та параметри інсулінової резистентності в крові жінок. Визначення гормонів та адипокінів проводили імуноаналізом ECLІA з використанням автоматичних аналізаторів та реагентів фірми «Roche Diagnostics» (Німеччина). Наявність ожиріння верифікували за індексом маси тіла (ІМТ). Стан ІР оцінювали за показником НОМА.

Результати дослідження та їх обговорення. У пацієнток зі СПКЯ спостерігається зростання концентрації лептину в крові, яка прямо пропорційно змінюється до ІМТ. Гіперлептинемія позитивно корелює з показниками ІР. У даної групи жінок наявний знижений вміст адипонектину в крові. Негативна динаміка гормону корелює із зростанням ІМТ. Рівень адипонектину в крові негативно корелює з показниками ІР у хворих зі СПКЯ.

Висновки. Гіперлептинемія та гіпоадипонектинемія, що виникають внаслідок ожиріння, ініціюють розвиток ІР, гіперінсулінемії, яка стимулює стероїдогенез в тека-клітинах яєчників, провокує дисфункцію у системі гіпоталамус – гіпофіз – яєчники та призводить до розвитку СПКЯ. Адипокіни (лептин і адипонектин) можуть служити сполучною ланкою, за допомогою якого ожиріння та ІР стають факторами розвитку СПКЯ і порушень статевої та репродуктивної функцій у жінок.
Efeito do clareamento de dentes afetados por tetraciclina: relato de caso clínico
Authors: Dos Reis Andréa Cândido , Minto André Marcelo Peruchi , Vidal Carla Larissa
Published: December 2018

Introdução: O clareamento de dentes manchados por tetraciclina é desafiador. Este artigo relata um caso clínico de clareamento de dentes manchados em decorrência do uso de tetraciclina, apresentando-se no grau 2. Materiais e mé­todos: O clareamento foi feito com peróxido de hidrogênio 37,5% (Pola Office Plus – SDI Southern Dental Industries, Bayswater, VIC, Austrália), realizado em seis sessões de três aplicações do produto por oito minutos. O paciente foi acompanhado por seis meses. Resultados: Após as aplicações do agente clareador, a técnica e o material selecionado promoveram significativa redução do escurecimento generalizado dos dentes. A área cervical, onde estavam concentra­das as manchas acastanhadas, apresentou evidente clareamento. Conclusão: O clareamento dentário como tratamento de manchas induzidas por tetraciclina apresenta-se como uma opção eficaz e conservadora.
Análise das características físico-químicas de dois tratamentos de superfície em mini-implantes dentais
Authors: Valente Mariana Lima da Costa , Oliveira Diego Pedreira de , Bolfarini Claudemiro , Cândido dos Reis Andréa
Published: December 2018

Objetivos: A otimização das superfícies de titânio é essencial para acelerar o processo de osseointegração e viabilizar tratamentos reabilitadores em um curto período de tempo. O objetivo deste estudo foi avaliar comparativamente dois tratamentos de superfície do tipo nanométrico em mini-implantes dentários, sendo um comercial e outro experimental, quanto à caracterização morfológica e química. Materiais e métodos: Dois grupos foram avaliados: G1 – mini-implan­tes de titânio com tratamento de superfície Ossean® (Intra-Lock); e G2 – mini-implantes de titânio com tratamento de superfície experimental. Após o tratamento experimental, por meio de ataque com ácido fosfórico seguido de tratamen­to alcalino, os implantes foram avaliados por microscopia eletrônica de varredura (MEV), em dois modos diferentes: SE (elétron secundário), que analisa as alterações topográficas nas amostras, e BSE (elétron retroespalhado), que analisa as alterações ou flutuações de composição na superfície da amostra. A composição química foi verificada por um sistema de espectroscopia de energia dispersiva de raios X (EDS). Resultados: As imagens de MEV confirmaram diferenças nas superfícies G1 e G2, com presença de poros nanométricos no G2, enquanto a análise de EDS demonstrou a incorporação de elementos característicos da estimulação da neoformação óssea. Conclusões: O tratamento de superfície experimen­tal, por ser um processo químico, além de simples, foi eficaz na formação de uma superfície rugosa e com capacidade bioativa.

DESCRITORES | Implantes dentais; Microscopia eletrônica de varredura; Osseointegração.
2018 American Heart Association Focused Update on Advanced Cardiovascular Life Support Use of Antiarrhythmic Drugs During and Immediately After Cardiac Arrest: An Update to the American Heart Association Guidelines for Cardiopulmonary Resuscitation and Emergency Cardiovascular Care
Authors: Panchal Ashish R. , Berg Katherine M. , Kudenchuk Peter J. , Del Rios Marina , Hirsch Karen G. , Link Mark S. , Kurz Michael C. , Chan Paul S. , Cabañas José G. , Morley Peter T. , Hazinski Mary Fran , Donnino Michael W.
Published: December 2018

Antiarrhythmic medications are commonly administered during and immediately after a ventricular fibrillation/pulseless ventricular tachycardia cardiac arrest. However, it is unclear whether these medications improve patient outcomes. This 2018 American Heart Association focused update on advanced cardiovascular life support guidelines summarizes the most recent published evidence for and recommendations on the use of antiarrhythmic drugs during and immediately after shock-refractory ventricular fibrillation/pulseless ventricular tachycardia cardiac arrest. This article includes the revised recommendation that providers may consider either amiodarone or lidocaine to treat shock-refractory ventricular fibrillation/pulseless ventricular tachycardia cardiac arrest.
Patients at Intermediate Surgical Risk Undergoing Isolated Interventional or Surgical Aortic Valve Implantation for Severe Symptomatic Aortic Valve Stenosis
Authors: Werner Nicolas , Zahn Ralf , Beckmann Andreas , Bauer Timm , Bleiziffer Sabine , Hamm Christian W. , Berkeredjian Raffi , Berkowitsch Alexander , Mohr Friedrich W. , Landwehr Sandra , Katus Hugo A. , Harringer Wolfgang , Ensminger Stephan , Frerker Christian , Möllmann Helge , Walther Thomas , Schneider Steffen , Lange Rüdiger ,   On behalf of the GARY Executive Board
Published: December 2018

Background:

Transcatheter aortic valve replacement (TAVR) is increasingly being used for treatment of severe aortic valve stenosis in patients at intermediate risk for surgical aortic valve replacement (SAVR). Currently, real-world data comparing indications and clinical outcomes of patients at intermediate surgical risk undergoing isolated TAVR with those undergoing SAVR are scarce.

Methods:

We compared clinical characteristics and outcomes of patients with intermediate surgical risk (Society of Thoracic Surgeons score 4%–8%) who underwent isolated TAVR or conventional SAVR within the prospective, all-comers German Aortic Valve Registry.

Results:

A total of 7613 patients at intermediate surgical risk underwent isolated TAVR (n=6469) or SAVR (n=1144) at 92 sites in Germany between 2012 and 2014. Patients treated by TAVR were significantly older (82.5±5.0 versus 76.6±6.7 years,
P
<0.001) and had higher risk scores (logistic EuroSCORE [European System for Cardiac Operative Risk Evaluation]: 21.2±12.3% versus 14.2±9.5%,
P
<0.001; Society of Thoracic Surgeons score: 5.6±1.1 versus 5.2±1.0,
P
<0.001). Multivariable analyses revealed that advanced age, coronary artery disease, New York Heart Association class III/IV, pulmonary hypertension, prior cardiac decompensation, elective procedure, arterial occlusive disease, no diabetes mellitus, and a smaller aortic valve area were associated with performing TAVR instead of SAVR (all
P
<0.001). Unadjusted in-hospital mortality rates were equal for TAVR and SAVR (3.6% versus 3.6%,
P
=0.976), whereas unadjusted 1-year mortality was significantly higher in patients after TAVR (17.5% versus 10.8%,
P
<0.001). After propensity score matching, the difference in 1-year mortality between patients with TAVR and SAVR was no longer significant (17.1% versus 15.7%,
P
=0.59).

Conclusions:

Patients at intermediate risk undergoing TAVR differ significantly from those treated with SAVR with regard to age and baseline characteristics. Isolated TAVR and SAVR were associated with an in-hospital mortality rate of 3.6%. In the propensity score analysis, there was no significant difference in 1-year mortality between patients with TAVR and SAVR.
Description of two new species of Dima Charpentier, 1825 from China (Coleoptera: Elateridae: Dendrometrinae)
Authors: RUAN YONGYING , KUNDRATA ROBIN , SORMOVA ELISKA , QIU LU , ZHANG MENGNA , JIANG SHIHONG
Published: December 2018

Dima guizhouensis Ruan, Kundrata & Qiu sp. nov. and Dima xiaolongi Ruan, Kundrata & Qiu sp. nov. are described from Guizhou and Hunan Provinces in China, respectively. Both species are easily distinguishable from most of their congeners by having a strongly convex pronotum and relatively long elytra with carinate interstria VI. The only superficially similar species is D. tianmuensis Qiu & Kundrata in Qiu et al. (2018) from Zhejiang Province. Habitus and main diagnostic characters are figured for both new species, and their systematic placement is discussed. The discovery of these species brings the total number of Dima species in China to 13.
Two new species of Tenomerga Neboiss from eastern Asia (Coleoptera: Cupedidae)
Authors: WANG CHENG-BIN , HÁJEK JIŘÍ
Published: December 2018

Two new species of reticulated beetles (Cupedidae) are described: Tenomerga angulinota sp. nov. from Laos and T. helii sp. nov. from Sichuan, China. Important morphological characters of both new species are illustrated. T. angulinota sp. nov. can be easily recognized from all other Palaearctic-Oriental species by bifid anterior angles of pronotum; T. helii sp. nov. is in habitus very similar to widespread T. anguliscutis (Kolbe, 1886) and can be distinguished based on shape of pronotum, colour pattern of elytra and predominantly male genitalia. In addition, T. anguliscutis is for the first time recorded from Hainan and Jiangxi Provinces of China.
A new species of Cardioscarta (Hemiptera: Cicadellidae: Cicadellini) from the Atlantic Forest of southeastern Brazil and key to species of the genus
Authors: PECLY NATHALIA H. , QUINTAS VICTOR , CAVICHIOLI RODNEY R. , MEJDALANI GABRIEL
Published: December 2018

The South American genus Cardioscarta Melichar, 1932 includes seven species of colorful sharpshooters. Here we describe and illustrate an additional species, C. aurantia sp. nov., from the Atlantic Forest of southeastern Brazil (state of Rio de Janeiro). The new taxon can be distinguished by the dark brown to black forewing with two large orange areas, one from basal portion of corium to distal portions of discal cells and another covering most of clavus, or with single large orange area on basal two-thirds. A key to species of Cardioscarta is provided and the new species is compared with the other ones of the genus.
Identification of Ceriodaphnia Dana, 1853 (Crustacea: Cladocera) taxa from European Russia based on ephippial morphology
Authors: KOTOV ALEXEY A. , IBRAGIMOVA AISYLU G. , NERETINA ANNA N.
Published: December 2018

Over the last decades significant progress was achieved in the investigations of water fleas (Crustacea: Cladocera). Their morphology, taxonomy and biogeography can be considered as well-studied, but still there are genera almost ignored by taxonomists. The genus Ceriodaphnia Dana, 1853 (Cladocera: Daphniidae) belongs to such problematic groups. From previous publications, it is obvious that different taxa from the genus have a very different morphology of their ephippia. Here, we study ephippium morphology in six common taxa from central-northern European Russia (Ceriodaphnia megops Sars, 1862; C. laticaudata P.E. Müller, 1867; C. rotunda (Straus, 1820) sensu Sars, 1862; C. quadrangula (O.F. Müller, 1785); C. pulchella Sars, 1862; C. reticulata (Jurine, 1820)) using light and scanning electron microscopy. A key to their identification based on ephippium morphology is proposed. This could be the starting point for revisions based on morphological characters with special emphasis on ephippia. Also, we propose that Ceriodaphnia taxa at least from the Holocene subfossil samples could be identified to the species group level according to structure of their ephippia. This approach to identification of Ceriodaphnia remains in sediments could improve palaeoecological reconstructions. However a global revision of the genus is still needed.
On the Factors Controlling the Development of Shallow Convection in Eddy-Diffusivity/Mass-Flux Models
Authors: Suselj Kay , Kurowski Marcin J. , Teixeira João
Published: December 2018

This study addresses key aspects of shallow moist convection, as simulated by a multiplume eddy-diffusivity/mass-flux (EDMF) model. Two factors suggested in the literature to be essential for the development of convective plumes are investigated: surface conditions and lateral entrainment. The model consistently decomposes the subgrid vertical mixing into convective plumes and the nonconvective environment. The modeled convection shows low sensitivity to the surface plume area. The results indicate that plume development in the subcloud layer is controlled by both surface conditions and lateral entrainment. Their impact significantly changes in the cloud layer where the surface conditions are no longer important. The development of shallow convection is dominated by the interactions between the plumes and the large-scale field and is sensitive to the representation of the variability of thermodynamic properties between the plumes. A simple two-layer model of steady-state convection is proposed to help understand the role of these processes in shaping the properties of moist convection.
The Changing Influences of ENSO and the Pacific Meridional Mode on Mesoscale Eddies in the South China Sea
Authors: Tuo Pengfei , Yu Jin-Yi , Hu Jianyu
Published: December 2018

This study finds that the correlation between El Niño–Southern Oscillation (ENSO) and the activity of mesoscale oceanic eddies in the South China Sea (SCS) changed around 2004. The mesoscale eddy number determined from satellite altimetry observations using a geometry of the velocity vector method was significantly and negatively correlated with the Niño-3.4 index before 2004, but the correlation weakened and became insignificant afterward. Further analyses reveal that the ENSO–eddy relation is controlled by two major wind stress forcing mechanisms: one directly related to ENSO and the other indirectly related to ENSO through its subtropical precursor—the Pacific meridional modes (PMMs). Both mechanisms induce wind stress curl variations over the SCS that link ENSO to SCS eddy activities. While the direct ENSO mechanism always induces a negative ENSO–eddy correlation through the Walker circulation, the indirect mechanism is dominated by the northern PMM (nPMM), resulting in a negative ENSO–eddy correlation before 2004, and by the southern PMM (sPMM) after 2004, resulting in a positive ENSO–eddy correlation. As a result, the direct and indirect mechanisms enhance each other to produce a significant ENSO–eddy relation before 2004, but they cancel each other out, resulting in a weak ENSO–eddy relation afterward. The relative strengths of the northern and southern PMMs are the key to determining the ENSO–eddy relation and may be related to a phase change of the interdecadal Pacific oscillation.
Diagnosing Convective Dependencies on Near-Storm Environments Using Ensemble Sensitivity Analyses
Authors: Kerr Christopher A. , Stensrud David J. , Wang Xuguang
Published: December 2018

Convection intensity and longevity is highly dependent on the surrounding environment. Ensemble sensitivity analysis (ESA), which quantitatively and qualitatively interprets impacts of initial conditions on forecasts, is applied to very short-term (1–2 h) convective-scale forecasts for three cases during the Mesoscale Predictability Experiment (MPEX) in 2013. The ESA technique reveals several dependencies of individual convective storm evolution on their nearby environments. The three MPEX cases are simulated using a previously verified 36-member convection-allowing model (Δx = 3 km) ensemble created via the Weather Research and Forecasting (WRF) Model. Radar and other conventional observations are assimilated using an ensemble adjustment Kalman filter. The three cases include a mesoscale convective system (MCS) and both nontornadic and tornadic supercells. Of the many ESAs applied in this study, one of the most notable is the positive sensitivity of supercell updraft helicity to increases in both storm inflow region deep and shallow vertical wind shear. This result suggests that larger values of vertical wind shear within the storm inflow yield higher values of storm updraft helicity. Results further show that the supercell storms quickly enhance the environmental vertical wind shear within the storm inflow region. Application of ESA shows that these storm-induced perturbations then affect further storm evolution, suggesting the presence of storm–environment feedback cycles where perturbations affect future mesocyclone strength. Overall, ESA can provide insight into convection dependencies on the near-storm environment.
Organizational creativity as idea work: Intertextual placing and legitimating imaginings in media development and oil exploration
Authors: Håkonsen Coldevin Grete , Carlsen Arne , Clegg Stewart , Pitsis Tyrone S , Antonacopoulou Elena P
Published: December 2018

How do we understand the nature of organizational creativity when dealing with complex, composite ideas rather than singular ones? In response to this question, we problematize assumptions of the linearity of creative processes and the singularity of ideas in mainstream creativity theory. We draw on the work of Bakhtin and longitudinal research in two contrasting cases: developing hydrocarbon prospects and concepts for films and TV series. From these two cases, we highlight two forms of work on ideas: (i) intertextual placing, whereby focal ideas are constituted by being connected to other elements in a larger idea field; and (ii) legitimating imaginings, where ideas of what to do are linked to ideas of what is worth doing and becoming. This ongoing constitution and legitimating is not confined to particular stages but takes place in practices of generating, connecting, communicating, evaluating and reshaping ideas, which we call idea work. The article contributes to a better understanding of the processual character of creativity and the deeply intertextual nature of ideas, including the multiplicity of idea content and shifting parts–whole relationships. Idea work also serves to explore the neglected role of co-optative power in creativity.