bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Achievements and difficulties in the implementation of decentralization of power in Ukraine
Authors: Круглашов Анатолій , Бурега Василь
Published: June 2022

The aim of the article: To define and research on achievements and remain difficulties of decentralization of power issues in Ukraine for the period of 2014 - 2020. Topicality: Decentralization does not imply single reform, it comprises a set of measures applied to the transformation of Public Administration, which have been launched and implemented systematically and gradually. Decentralization is rightly regarded to be one of the most successful directions of reforms in Ukraine.Research outcomes: The authors have analysed a process of decentralization and defined pros and cons of this set of reforms. The authors considered a growth of local budgets, a completion of local communities’ amalgamation, new administrative division of Ukraine, stimulation of economic activity on the local level to be the advantages.At the same time, lack of Constitutional reform concerning the main outputs of the decentralization legal finalization, unresolved issues of legal regulation of land ownership, certain tensions of Center – periphery, as well as politicizing of local Self-government institutes have been outlined as the key challenges of the decentralization. Potential threats have also been represented with the procedures of villagers’ headmen appointment and certain trends towards formation of “enclaves” of amalgamated communities with the same ethic and linguistic parameters. Authors have also concluded the article with some practical recommendations, addressed to Verkhovna Rada of Ukraine and Cabinet of Ministers. They would help with resolving some remaining problems of the decentralization process.
Удосконалення підходів щодо поводження з побутовими відходами України у напрямі Європейського зеленого курсу
Authors: Матвеєва Ольга , Шевченко Лілія , Савостенко Тетяна
Published: June 2022

У статті розглянуто стан розв’язання проблеми поводження з побутовими відходами, проаналізовано показники їх утворення, переробки та утилізації. Показано, що порівняно з попередніми роками, збільшилася кількість населених пунктів із роздільним збиранням побутових відходів та кількість сміттєспалювальних установок, але частка побутових відходів, яка перероблена та утилізована, залишається дуже низькою (6,3 %). Основними проблемами у сфері поводження з побутовими відходами залишаються значні обсяги відходів, що утворюються, площі сміттєзвалищ і полігонів, застарілі методи управління у цій сфері, відсутність можливостей та небажання сортувати відходи, відсутність можливостей для роздільного збору та переробки різних видів відходів.В Україні відбувається розвиток національного законодавства у сфері управління відходами, зокрема, прийнято Національну стратегію управління відходами до 2030 року, Національний план управління відходами до 2030 року, у першому читанні ухвалено законопроєкт «Про управління відходами», що свідчить про впровадження основоположних принципів та положень європейського законодавства у сфері управління відходами.На підставі аналізу кращих практик європейських країн (Швеції, Швейцарії, Німеччини, Польщі) надано пропозиції щодо запровадження низки економічних інструментів, зокрема: стимулювання перероблення побутових відходів; повне відшкодування витрат за рахунок включення до тарифу з поводження з побутовими відходами усіх втрат, пов’язаних з наданням таких послуг; впровадження механізму повного фінансування системи управління відходами з урахуванням принципів «забруднювач платить», «розширена відповідальність виробника» та «сплачуй за те, що викидаєш»; реформування системи проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів; удосконалення процедури формування тарифу на послуги з поводження з побутовими відходами. Рекомендовано органам місцевого самоврядування активізувати діяльність у напрямі: розробки та затвердження місцевих програм (стратегій) у сфері поводження з відходами та планів (схем) санітарного очищення населених пунктів на місцевому рівні; залучення інвестицій у розвиток належної інфраструктури з роздільного збору, сортування та утилізації твердих побутових відходів; створення спеціалізованих комунальних пунктів збирання відходів та приймання ними окремих видів побутових відходів; проведення інформаційно-просвітницької кампанії; формування системи індикаторів оцінки та забезпечення моніторингу рівня поводження з побутовими відходами на місцевому та регіональному рівнях.
Public management of economic development of regions: sectoral aspect
Authors: Бобровська Олена , Бондаренко Дмитро
Published: June 2022

The legislative, normative-legal and scientific substantiation of the combination of branch and territorial management is analyzed, which confirms the necessity of strengthening and obligatory consideration of aspects and factors of branch development in strategies of social and economic development of regions. Theoretical and applied aspects of the formation of the system of public management of economic development of the region by combining sectoral and territorial management are studied. It is shown that public administration bodies of oblasts, carrying out their activities for the benefit of residents, do not sufficiently consider the development of industries, which creates problems of insufficient coherence of sectoral and territorial management, the formation of new management tools and principles that guide public administration, organizational and territorial reforms development of regions taking into account the economic condition of industries.Economic development of regions (oblasts) is considered as an economic, not a political category. The problems of economic development of the industries of the regions are closely intertwined, requiring the joint consideration, connection, cooperation and joint efforts of the government, the business sector, institutions of society and the population. The study singled out sectoral objects of economic development, systematized the main components of the system of public management of economic development of regions and presented the main management tools that should be used by the authorities in the formation and regulation of economic processes. They reveal the content of public management of economic development as an independent priority component of management, combining key sources of economic development of regions with the use of sectoral, intersectoral priorities, creating a system of interaction and productive cooperation and forming managerial influences on research goals, programs and development plans. The essence of approaches and components of the organizational and economic mechanism of management of economic development is defined.
Interaction of the Ministry of Education and Science and public associations in the reorganization of the system of professional development of pedagogical staff
Authors: Кабанов Віктор
Published: June 2022

The problem of reforming the system of professional development of pedagogical workers has been considered in the article. This system was developed in the secondary education of Ukraine during the last three decades. Preparatory work towards the reform of this system has been carried out by the public organization EdCamp Ukraine, which was created and operates on the principles of the global movement EdCamp. It emerged in the USA as an alternative to the state way of teacher training and professional development. Relying on the data of the previous Ukrainian and international researches, the EdCamp Ukraine team confirmed the trends concerning the peculiarities of teachers' professional development and the specifics of feedback on teaching. The methodological strategy (online surveys and unrepresentative samples) has been developed and sociological research objectives have been formulated, which confirmed the perception of changes in the reform of the current system of professional development by the educational community. In 2018 EdCamp Ukraine and the Ministry of Education and Science of Ukraine conducted an online survey of 8,427 educators as part of a joint project. The aim of the sociological study «Teach and learn: how and where Ukrainian teachers can grow» was to study the range of ideas of teachers and other stakeholders about reforming the current system, training system, expected changes and specific steps. The legal documents, governing the work of public authorities in the process of public administration together with state, municipal educational institutions, public organizations with the involvement of international experience in a pilot project for certification of teachers – «Agents of Changes», have been analyzed in the article. It has been emphasized that in present-day realities to improve the current system of teachers training process' management it is necessary to apply current regulations and to see the experience of their implementation in the certification process with the involvement of all stakeholders. The purpose of certification, the main principles on which the project is based, the stages of their implementation, the course of events, the quantitative indicators of participants, changes in the process of the experiment and the results of certification of 2019 and 2020 have been revealed in the article.
Theoretical approaches to construction innovative mechanism of innovation management of enterprises in Ukraine
Authors: Ревенко Надія , Надточій Ірина
Published: June 2022

The results of the study are devoted to solving the problem of increasing the innovation of management systems of industrial enterprises through the construction and application of a comprehensive integrated management mechanism. Generalized theoretical and practical recommendations and conclusions on creating conditions for initiating an updated methodological approach to the formation of innovation management processes in order to increase the level of innovation and manageability of development processes. The expediency of deepening the attention to increase the degree of innovation of management systems as an influential factor of socio-economic development is substantiated. The necessity of a systematic approach to the creation of innovative management systems of economic entities and the innovative environment of their development for the management of all areas of production management. The cognitive-analytical content-process practical essence of the components of the innovative mechanism of innovation of development process management is revealed. Using the subordination, goals and logic of the formation of management processes and results of production activities, it is proposed to determine the essential content and components of the innovative mechanism of innovation management of enterprises. It is seen as a complex flexible, mobile and powerful lever of direct and indirect influence on the innovation of management and control systems, which combines innovative elements of existing local management mechanisms and motivates the management system to become innovative, increase the potential of their systemic development and sustainable dynamics of performance. The innovative mechanism of management innovation is proposed to be used to create conditions for long-term management, timely introduction of its elements into the processes of continuous improvement, which begin with anticipation.
Особливості партисипативного стилю управління лідера в публічно-управлінській діяльності
Authors: Сторожeв Роман
Published: June 2022

Стиль лідерства визначає та характеризує поведінку лідера, є прерогативою у виконанні функціональних обов’язків в публічно-управлінській діяльності. За допомогою стилю управління лідер мотивує співробітників на досягнення цілей публічної установи. Тож у даній статті автор розкриває систему публічного управління, яка визначається індивідуальними особливостями лідера, що зумовлюються стилем. У статті аналізуються перші дослідження, які були проведені щодо видів стилів управління, здійснені під керівництвом К. Левіна, які сприяли виокремленню авторитарного, демократичного та ліберального стилю управління. 

В своєму дослідженні автор акцентує увагу на особливих аспектах дослідження стилів лідерства, зокрема, «прихованому», що сформувався у період розквіту американського бізнесу. В статті аналізується «прихований» стиль лідерства, якому властиві визнання значущості горизонтальних зв’язків – вільна комунікація між представниками різних структурних одиниць, які сприяли ефективній взаємодії між ними.

Звертається увага на такі стилі лідерства як виконавчий, ініціативний та непослідовний за характеристиками авторитарності й колегіальності. 

Однак, в публічно-управлінській діяльності такий стиль лідерства як партисипативний (демократичний) є малодослідженим. На думку автора статті, такий стиль дозволяє досягти високого ступеню співпраці між органами влади та громадськістю у виробленні загальної позиції та управлінського рішення щодо розв’язання багаточисельних завдань. 

Автором здійснено наукове узагальнення досліджень щодо запровадження партисипативного лідерства в публічно-управлінській діяльності в Україні, яке проводилося фондом «Демократичні ініціативи» імені Ілька Кучеріва в межах Програми сприяння громадській активності «Долучайся!» (USAID/ENGAGE), що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та впроваджується Pact в Україні, на основі  загальнонаціонального опитування у січні-лютому 2020 р. щодо громадського залучення до управлінської діяльності.
Political transformations’ actors: foreign experience and Ukrainian practice
Authors: Пермінов Володимир
Published: June 2022

The article considers the image of a proactive political environment of transformations, which is widespread through the media and forms the basis of legitimacy of leaders and trust in it. The priorities of general modernization at the level of individual states are substantiated.The purpose of this article is to clarify the peculiarities of the activities of the subjects of political transformation against the background of foreign experience and Ukrainian practice.Research methods. The structural-functional method was used to analyze the diversification of power control and the loss of transformational "specialization" by some political entities; the method of comparison is used to establish the vector of modernization reforms of the political system and to formulate certain requirements and approaches to the identification of the subjects of transformation; the method of retrospective reconstruction for the analysis of modification of behavior of subjects of transformation, being guided by interests of realization of efficiency of management more, than program aspects of realization of modernizations of reforms.Results. An assessment is made of the level of success of modernization in a transformational democracy, which is possible only if all political actors are equally interested. It is proved that the context of modernization of the subjects of political transformations in the transforming countries needs conditions for full disclosure. Emphasis is placed on the new dimension of the functioning of the subjects of political transformations is their reflection and greater transparency and controllability of public authority in democratic and transition countries. The mechanisms of determining the directions of evolution of the subjects of political transformations within the framework of the functioning of the new media are revealed. The specifics of the ability of elites to influence the change of social and economic situation as one of the relevant evidences of their connection with the processes within the society and the information component of modernization are noted. The substantiation of the importance of awareness of the regulatory activities of elites and their impact on the situation means a certain prejudice against certain political forces, as one of the basic processes of institutionalization of modern political transformations.
Освітня політика радянської влади на Катеринославщині (Дніпропетровщині) у 1920-х–1930-х рр. Етнонаціональний вимір
Authors: Нікілєв Олександр
Published: June 2022

Мета статті – дослідити освітню політику держави в національних районах у Катеринославській губернії, пізніше – Дніпропетровській області, регіоні, з найбільшою в республіці концентрацією національних утворень. Методи дослідження: історико-генетичний, історико-порівняльний та історико-системний. Основні результати. Проаналізовано освітню політику Радянської влади у всіх національних районах регіону. Виявлено, що після закінчення громадянської війни представники національних меншин без ентузіазму сприймали ідеологію більшовицької влади. Щоб зміцнити свій вплив в цьому середовищі, було взято курс на створення відданого партії кадрового потенціалу з місцевого населення. Показано, що це почало робитися шляхом створення мережі загальноосвітніх та середніх спеціальних навчальних закладів. Розкрито особливості здійснення цієї політики у регіоні. Попри проголошення пріоритету в розвитку освіти держава на цю сферу виділяла недостатньо коштів. 

Були серйозні проблеми з забезпеченістю навчальною літературою на рідній мові. Проте, зазначається, на кінець 20-х рр. у національних меншинах процент охоплення початковою освітою становив від 80 до майже 100%. У регіону з заможними національними громадами були кращі умови для забезпечення функціонування своїх шкіл. Підкреслюється, що була створена мережа різнопрофільних середніх спеціальних навчальних закладів. Підготовка в них спеціалістів знаходилася під відчутним ідеологічним впливом. З початку 1930-х рр. розпочалося згортання політики коренізації, ліквідація освітніх закладів і репресії відносно їх педколективів під гаслами звинувачення у «шпигунстві» та «контрреволюційній діяльності». У середині 1938 р. було припинено існування освітніх закладів усіх національних меншин. Стислі висновки Освітня політика у середовищі національних меншин на Катеринославщині проводилася у відповідності до проголошеної більшовицькою партією політики, яка полягала у впровадженні партійної ідеології через формування у системі закладів національної освіти кадрів, підготовлених у дусі більшовицької ідеології. У 1920-х рр., вона належним чином реалізовувалася. З початку 1930-х рр. освітянська політика починає змінюватися і навчання національними мовами починає згортатися, супроводжуючись репресіями щодо освітян. Процес завершується у середині 1938 р. ліквідацією навчальних закладів усіх типів та переведенням на російську або українську мови навчання. У такий спосіб владою було покладено початок процесу асиміляції та зросійщення національних меншин області. Практичне значення: для застосування дослідниками історії національних меншин 1920-х‒1930-х рр. Оригінальність: на основі матеріалів досліджень та збірників архівних документів. Наукова новизна: вперше подано освітню політику радянської влади на теренах Дніпропетровщини крізь призму реалізації її у різних національних утвореннях регіону. Тип статті: емпірична.
Теорія гендеру як заперечення гідності людини
Authors: Ярема Марія
Published: June 2022

Теорія гендеру як складова програми статевого виховання активно пропагується в освітніх закладах різного рівня в Україні. Успіх поширення цієї теорії пов’язаний, з одного боку, з маскуванням гендерних ідей під поняттями «гідності кожної людини» та «рівноправ’я чоловіків і жінок», а з іншого боку, з пропозицією цілковитого емотивізму та суб’єктивізму у питаннях ідентифікації та моралі, що легко сприймається в сучасну епоху. Саме у стрімкому просуванні теорії гендеру в українському та світовому контексті розкривається актуальність теми цього дослідження. Метою статті є критична оцінка теорії гендеру з точки зору антропології, зокрема оцінка сумісності теорії гендеру з поняттям гідності людини. Методи дослідження – аналітичний, синтетичний, узагальнення, дедукція. Результатом дослідження є виявлення несумісності конструктивістської теорії гендеру (найпоширенішого виду цієї теорії) з поняттям гідності людини. Така несумісність пов’язана з фактом відкидання згаданою теорією об’єктивної природи людини, яка у свою чергу є основою поняття людської гідності. Стверджуючи про нормальність суб’єктивної статевої ідентифікації всупереч об’єктивній біологічній статі, конструктивістська теорія гендеру підважує та знецінює поняття природи людини. Натомість людська гідність базується саме на об’єктивній унікальності природи людини посеред інших форм живого буття. Будь-яка спроба заперечити вагомість та об’єктивність людської природи загрожує поняттю людської гідності, так як остання втрачає своє обґрунтування. Водночас конструктивістська теорія гендеру розмиває поняття об’єктивної природи людини на користь довільного самовизначення. Заперечуючи вагомість виміру природи в ідентифікації людини, теорія гендеру з необхідністю заперечує гідність людини та права, які випливають з цієї гідності. Як висновок, поширення теорії гендеру в освітніх середовищах сприяє знеціненню людської гідності, а не навпаки.
Феномен інтелектуальних спільнот Р. Коллінза у горизонті досліджень з філософії культури
Authors: Шевцов Сергій
Published: June 2022

Актуальність теми обумовлена відповідністю підходу Р. Коллінза у дослідженні інтелектуальних спільнот сучасному постнекласичному стану наукового знання, де всі процеси у культурі розглядаються у багатогранності власних зв’язків. Метою є прояснення феномена інтелектуальної спільноти у якості методологічної основи культурно-онтологічних та типологічних досліджень у межах філософії культури. Результатами дослідження є розкриття низки топологічних ознак інтелектуальних спільнот, які можна використовувати у якості дослідницької бази філософії культури. У висновках наведено, що концепт комунікативності містить умови для синкретичного розглядання феноменів культури. Показано, що конфліктність є джерелом культури, як такої у різноманітті її феноменів. Усвідомлено, що структурне суперництво є показником певних культурно-онтологічних фреймів (платонізм та аристотелізм, емпіризм та раціоналізм тощо). З’ясовано, що мережевість у власній, синхронічності, діахронічності, семіотичності визначає структуру існування культури. Встановлено, що інтелектуальний ритуал в аспектах діалогічності, текстуальності, світоглядності, практичності виступає своєрідним середостінням й формою утворення осередків культури. Показаний бінарний характер культурного капіталу як сталої та водночас мінливої структури. Наведено, що емоційна енергія в аспектах довготривалості, міцності, персоналістичності містить у собі позараціональні підґрунтя культури. Усвідомлено, що лінії протистояння містять механізм формування культури у якості інтелектуальної надспільноти. З’ясовано, що інтелектуальна репутація є механізмом прояснення історичної динаміки інтелектуального капіталу.
Гаракепектепе - уникальный памятник древней материальной культуры Азербайджана
Authors: Ісмаілзаде Гудрат , Абдуллаєва Гюльназ
Published: June 2022

Гаракепектепе - уникальный памятник, охватывающий огромный отрезок времени от мезолита до позднего средневековья. И не случайно, что он несколько раз упоминается в известной энциклопедической книге основоположника азербайджанской научной историографии, выдающегося историка Аббаскули Ага Бакиханов «Гюлистан-Ирам» как важный культурно-торговый и стратегический пункт на пути с востока на север. На заре становления азербайджанской археологии к памятнику Гаракепектепе был проявлен интерес и таких известных исследователей как А.А. Ивановского и Э. Реслера, которыми на холме были осуществлены первые раскопочные работы.

Спустя более 60 лет на холме Гаракепектепе были начаты археологические изыскания под руководством автора этих строк. Около 30 лет продолжались археологические раскопки на данном холме-памятнике, в результате которых было установлено, что на протяжении нескольких тысячелетий здесь существовала жизнь. Впервые он был местом обитания мезолитических охотников, о чем свидетельствуют находки микролитических орудий. В эпоху медного века Гаракепектепе с его благоприятными хозяйственно-бытовыми условиями стал уже стационарным поселением оседлоземледельческих племен, доказательством чему являются характерные для указанного исторического периода керамические изделия и орудия труда, обнаруженные здесь в большом количестве.

Раскопками в раннебронзовом слое Гаракепектепе был выявлен ряд уникальных находок. Это - наконечник копья из небесного камня-метеорита, тигль для плавки металла, глиняная форма для отливки бронзового топора, глиняные сосуды с богатыми семантическими украшениями и много других изделий из металла, глины, камня и кости.

Не менее значительные данные были получены и о последующих этапах эпохи бронзы. При раскопках в верхних слоях, перекрывающих культурные напластования раннебронзовой эпохи, были выявлены следы плотной каменной застройки и остатки довольно мощной оборонительной стены среднебронзового периода. Также, были найдены керамические изделия, украшения и ряд других предметов, характерных для периода средней бронзы.

Интересными являлись находки, свидетельствующие об урбанизационных процессах в указанном периоде, и о тесных связях с культурными очагами Передней Азии. Заслуживает внимания и то обстоятельство, что археологическими исследованиями недалеко от холма Гаракепектепе было открыто погребальное поле, принадлежавшее непосредственно его древним насельникам. Раскопками в этом древнем некрополе выявлены богатые захоронения эпохи бронзы и начала железного века.
Освітня мобільність у просторі глобалізованого світу
Authors: Швидун Людмила
Published: June 2022

У статті досліджується феномен освітньої мобільності, яка відкриває для людини нові можливості, але і призводить до нових ризиків.

Метою дослідження є спроба визначення основні аспекти освітньої мобільності, її проблеми та перспективи у контексті глобалізації світу та модернізації вітчизняної освіти. 

Незважаючи на те, що за останні роки відбулися значні зміни у національній системі освіти, які спричинили її реформування згідно з вимогами міжнародних стандартів та норм, актуальним сьогодні залишається розкриття деяких аспектів освітньої мобільності як окремого виду мобільності, її потенціалу та викликів у зв’язку з динамікою розгортання процесів глобалізації, спрямованих на створення європейських просторів освіти та наукових розвідок.

Результати. Автором дослідження увагу сфокусовано на феномені мобільності як руху в освіті, професійній діяльності, переходу особистості з однієї соціальної позиції до іншої. Чільне місце відведено специфіці освітньої мобільності не лише вищої школи, але й загальної середньої і безперервної освіти, адже мобільність відкриває низку ідей як на рівні логік та моделей інтернаціоналізації сучасних університетів, так і на рівні підготовки, поглиблення компетенцій учителя Нової української школи.

Запропоновано авторське визначення поняття «освітня мобільність», оцінено вплив мобільності на розвиток освіти, людини, суспільства в цілому. Розкрито основні ризики впровадження мобільності, зокрема міжнародної, у національну систему освіти. Увагу акцентовано на необхідності розбудови національної системи освітньої мобільності. Показано, що фізична мобільність поступається місцем новій віртуальній мобільності, заснованій на взаємодії усіх традиційних форм передачі інформації через можливості інформаційного суспільства, виникає потреба принципового вдосконалення філософських основ мобільності та створення нової діалектики.

Висновки. Встановлено, що сучасна освітня мобільність відкриває для людини нові можливості і, водночас, призводить до нових ризиків. Тому й погляди науковців до цього явище неоднозначні. У функціонування освітньої мобільності втягнені глобальні суспільні процеси, енергетичні та інформаційні потоки. Мобільність сама освоює себе, будь-який вид її може об’єднатися з іншим.
Трансформація театральності буття в новому техно-культурному контексті (на прикладі анатомічного театру)
Authors: Прокопович Лада
Published: June 2022

В умовах стрімкого розвитку цифрових технологій та суттєвих соціокультурних трансформацій зазнають змін різні культурні феномени, в тому числі й анатомічний театр, який набуває нових форматів та сенсів. Ці зміни, як актуальна наукова проблема, потребують осмислення в дискурсі соціальної філософії та філософії техніки. Метою даного дослідження є філософське осмислення трансформацій анатомічного театру як культурного феномену в новому техно-культурному контексті. Методологічна стратегія дослідження базується на концепції театральності соціокомунікативних проявів культури, яка дозволяє осмислювати соціальну реальність та окремі її феномени в динаміці їх змін зі зміною культурного контексту. В результаті аналізу історії виникнення та функціонування анатомічного театру як феномену європейської культури встановлено, що тривалий час він відповідав запиту суспільства на вивчення людського організму як біологічного об’єкту – його складу, будови. Цей запит формувався під впливом культурної парадигми доби Просвітництва із зростанням авторитету науки, зокрема й наукового природознавства. Театральний характер публічних розтинів дозволяв у максимально доступній та масовій (на той час) формі популяризувати досягнення анатомії та медицини. Згодом спостерігається зміна формату анатомічного театру – з реального на віртуально-цифровий та кіно-екранний, – що пов’язано із зміною його мети: сучасний анатомічний театр націлений не на вивчення невідомого, а на відтворення того, що вже відомо. 

Висновок: анатомічний театр, як наукове, культурне та соціальне явище, не зник. Він досі залишається частиною масової культури, але набуває нових форм актуалізації в новому техно-культурному контексті. Ці зміни відбиваються й на театральності буття в цілому, яка також змінює звичні прояви візуальності, перформативності в умовах нових інформаційно-комунікативних практик та техно-культурних парадигм.
Seven Trumpets of the Book of Revelation in the Interpretation of Oecumenius
Authors: Куриляк Богдан
Published: June 2022

Among the comments of the Church Fathers on the Book of Revelation, an important place is occupied by the comment of Oecumenius. It is considered to be the earliest Greek commentary on the Apocalypse. The article deals with the analysis of the interpretation of the passage of the “Seven Trumpets” (Rev 8:7–9:21; 11:15–19), by byzantine theologian Oecumenius. It was found that Oecumenius used a symbolic and allegorical method of interpretation. There some negative aspects of the excessive allegorization of biblical symbols were established. Oecumenius also puts sometimes into the biblical notions a meaning that is not present in the text itself.  Oecumenius interprets the vision of the seven trumpets in the context of the doctrine of eternal torment and the doctrine of apocatastasis. It has been found that this understanding of the vision of the Seven Trumpets is inconsistent with the general teaching of Scripture about the fate of sinners and the salvation of the faithful. There are no texts in the Bible that support the doctrine of the salvation of the devil and demons. It is revealed that the Byzantine exegete sees the fulfilment of the vision of the Seven Trumpets in the distant future, after the general resurrection and the Second Coming of Jesus Christ. It was found that the futuristic interpretation of Oecumenius does not correspond to the biblical context and structure of the book of Revelation. Nothing in the text of the Seven Trumpets says that events will be after the Second Coming of Jesus Christ. Interpretation of the concept of the “third part” by Oecumenius corresponds to the context of seven trumpets representing God’s partial judgments mixed with mercy and expectation of repentance. Also important for Oecumenius is the doctrine of the Trinity, and therefore, when interpreting the seven trumpets, he refers to the Father, the Son, and the Holy Spirit. Although the text does not explicitly mention the Three Persons of the Deity, the context of the Book of Revelation confirms that the words of Oecumenius about the worship of the Father, the Son, and the Holy Spirit are correct. Analyzing the interpretation of Oecumenius, we can conclude that its interpretation is filled with references to other Old Testament and New Testament texts. We see further consideration of the indicated scientific problems in clarifying the connection between the interpretation of the passage “Seven Trumpets” of Oecumenius and other commentators of his time; a detailed analysis of the interpretation of Seven Trumpets in connection with the vision of Seven Churches, Seals and plages.
Time and Temporality: M. Heidegger`s Interpretation versus H. Bergson’s Intuition
Authors: Власова Тетяна , Макєшина Юлія , Власова Ольга
Published: June 2022

The issue of the postmodern conceptualization of temporality is realized in a number of different fields of science and scientific schools. At the same time the relationship between discourse of temporality as theory and discursive practices of temporal modes is widely represented both in "high" and popular culture. As a result, classical concepts and traditional notions have been abandoned with the consequent predominance of plurality of meanings and variability of senses, which opens theoretical space for examining time and temporality both in modernity and postmodernity. 

The aim of theorizing temporality in this article is presented as conceptual reconstruction of temporality in Heidegger`s and Bergson`s ideas who, while working approximately at the same period, addressed temporality from different standpoints; however, both laid the foundation for the postmodern conceptual apparatus of researching temporality. The attempts of analyzing temporality also include their most influential approaches to the interaction of "interpretation" and "intuition" in the post-paradigmatic "drift" under the "postmodern conditions". The methods of the analysis are stipulated by the interdisciplinary character of the research, which demands complex approaches and systematic investigation with the bias on phenomenological, hermeneutic and post-structural methods. 

The scientific novelty of the research lies in the reconstruction of the notion and models of temporality in Heidegger`s and Bergson`s conceptions with the accent on the "volumetrical" reflections of both scientists, which include the dialogue relations in their creating meanings and concept, the dialogism (M. Bakhtin) in painting the polyphonic picture of the world. At present, temporality is often used both as a flexible notion and a kind of epiphenomenon of time, occupying mid-positions between the absolute time and the relative time. Heidegger accentuates the notional character of time, however using the term "phenomenon" in some cases, as for "Bergsonism" duration is presented as a notion in its conceptual development (Deleuze). According to Heidegger, all philosophic propositions are temporal ones; still he obviously could not have introduced his "finite temporalization" without Bergson`s claim of the ontological priority of duration. Though in the postmodern theory it is accepted that the unprecedented stress on temporality is due to Heidegger, the recognition should go back to Bergson for having transformed the classical modes of time and temporality and traditional approaches to their conceptualization.
Apocalyptical Vision Dan 10-12: Analysis of Martin Luther's Interpretation
Authors: Куриляк Ігор
Published: June 2022

The apocalyptic book of the prophet Daniel attracted the special attention of Christian scholars, both in the early centuries and in the Reformation era. The famous reformer Martin Luther wrote an introduction-commentary to this eschatological book. This article demonstrates Martin Luther's interpretation of the prophetic passage Dan 10-12. In order to better understand why there is such diversity in the interpretations of apocalyptic symbols in Dan 10-12, it is important to pay attention to the history of the interpretation of these chapters, in particular how they were interpreted by the Reformers. Despite the fact that there are many works dedicated to Martin Luther's eschatology and his interpretation of the apocalyptic books, there are still no studies that would deeply analyze the interpretation of Dan 10-12. Therefore, the purpose of this work is a comprehensive analysis of the reformer's interpretation of the apocalyptic passage Dan 10-12. It has been found that Luther used the historicist method in his interpretation of the book of Daniel, but in relation to Dan. 10-12 his approach is more in line with the futurist school of interpretation. It is investigated that Martin Luther considered Dan 8 and Dan 11 parallel sections that talk about the same events. Commenting on Chapter 11, Luther devotes a fairly extensive part of his interpretation to Antiochus IV Epiphanes (215-164 BC), whom he considered a symbol of the papacy. The reformer wrote that the antichrist in Dan 11:36-45 is the papal system. The identification of the papacy as the antichrist was commonplace for many reformers in the context of interpreting apocalyptic symbols. It is found that the presence of Antiochus in the prophecy of Dan. 11, as presented by the theologian, does not find an exegetical basis. Arguments are shown that the prophet Daniel did not mean King Antiochus IV in Dan. 11: 21-45. It has been studied that Luther interpreted the king of the south as the kingdom of Egypt, where the Ptolemaic dynasty ruled, and the king of the north as the Syrian kingdom, where the Seleucid dynasty ruled. The Reformer used the books of the Maccabees in his interpretation. Martin Luther believed that he was living in the last days provided by the prophecies of the book of Daniel, when at the time of the Second Coming of Christ all the righteous will be saved. It was found that the theologian emphasized that the book of Daniel strengthens the faith of Christians and is important for spiritual growth.
Соціальна згуртованість та соціальна солідарність: у пошуках змістовного розмежування
Authors: Дейнеко Олександра
Published: June 2022

Робота спрямована на визначення сутнісних відмінностей понять «соціальна солідарність» та «соціальна згуртованість» крізь етимологічно-лінгвістичну та соціологічну дослідницьку оптику. Критично осмислюючи позиції науковців щодо синонімічності та тотожності змісту цих понять, а також ідею їхньої відмінності у зв’язку із контекстом вживання, автор виокремлює декілька аспектів змістовного розмежування. Аргументом на користь наявності відмінностей у змісті є аналіз частоти використання понять «social cohesion» та «social solidarity» в оцифрованих джерелах Google Books з 1800 по 2019 рр. Підсумовано, що у фокусі етимологічно-лінгвістичного аналізу соціальна солідарність постає як мікросоціальний, первинно індивідуальний феномен, що передбачає «єдність одноманіття» та присутній на рівні свідомості; «соціальна згуртованість» апріорі засвідчує наявність певного колективного суб’єкта – гурту, уособлює «єдність різноманіття», та є онтологічно діяльнісним.  Автор наголошує, що соціальна згуртованість – це «первинно колективна» якість, носієм якої є певна соціальна спільнота. Окремим аспектом аналізу постає визначення понять «соціальна солідарність» та «соціальна згуртованість» у роботах Е. Дюркгейма, що співвідносяться як частина та ціле, етап та результат. Дюркгейміанське наповнення цих концептів суперечить етимологічно-лінгвістичній логіці, оскільки соціальна солідарність у роботах класика постає як діяльнісний  компонент соціальної згуртованості, що визначає тип соціальних зв’язків. Така ж лінія «змістовного перекосу» спостерігається у сучасних дефініціях «соціальної солідарності», що визначається з позицій макросоціології (як стан суспільства чи суспільний консенсус) та може передбачати діяльнісний вимір. Сучасні визначення поняття «соціальна згуртованість» мають, на думку автора, більш виражений діяльнісний акцент (згуртованість як процес та результат діяльності), що в цілому відповідає етимологічно-лінгвістичній логіці, і є менш «вибагливими» щодо характеру єдності, що постає як спільність.
Національні інтереси та альтернативні інтеграційні проєкти держав Центральної Європи в межах ЄС у сучасний період
Authors: Міщук Віктор
Published: June 2022

У статті розглядаються альтернативні до ЄС інтеграційні проєкти в державах Вишеградської групи. Увага акцентована на взаємодії національних інтересів вірогідних учасників та ініціаторів нового інтеграційного утворення. Окремо розглянута кореляція між регіональною європейською інтеграцією та альтернативними субрегіональними інтеграційними концепціями. В роботі виділяються теоретичні основи та практичне політичне втілення інтеграційних проєктів вироблених на просторах Центрального субрегіону Європи. Зокрема в державах Вишеградської групи: Польщі, Угорщині, Чехії та Словаччини. Пояснюються історичні причини виникнення певної геополітичної концепції, або ж відсутності такої в сучасній міжнародній політиці держав.  

Досліджено недоліки та переваги для втілення у субрегіоні Центральної Європи проєктів Інтермарії, Ініціативи трьох морів, Великої Угорщини. Детально проаналізований генезис цих інтеграційних ініціатив, їх сучасний стан в теоретичній політичній науці та практичне втілення на міждержавній арені. Проаналізовано національні інтереси Угорщини, Чехії, Польщі та Словаччини у втіленні цих субрегіональх інтеграційних концепцій та взаємодія у їх впровадженні із регіональною європейською інтеграцією. 

Висновки пропонують розглянути авторський погляд на реалістичність втілення тих чи інших альтернативних до європейської інтеграції геополітичних концептів. Прогнози сформовані на основі аналізу національних інтересів, в рамках заявлених інтеграційних проєктів, держав Вишеградської групи та відповідності траєкторії розвитку геополітичних концептів сучасному руху регіональної євроінтеграції. 

Дані виявлені в ході дослідження можуть бути використані при подальшому вивченню проблематики європейської інтеграції в державах ЦЄ, аналізі міжнародної політичної ситуації в Центральній Європі, виявленні та дослідженні національних інтересів держав Вишеградської групи. А також при розробці та моделюванні прогностичних сценаріїв розвитку міждержавної політики в Центральній Європі та Євросоюзі загалом.
Земледельческий пласт в культурном наследии Азербайджана
Authors: Исмаілзаде Гудрат , Абдуллаєва Гюльназ
Published: June 2022

Переход от примитивного земледелия к сельскому хозяйству был одним из величайших достижений в истории человечества и определил будущее развитие существующих обществ. Неолит - История этого великого открытия, совпадающего с Новым каменным веком, не обошла территорию Азербайджана и сохранила свои произведения в многочисленных материальных памятниках культуры. Обнаружение и изучение десятков бытовых и хозяйственных памятников, связанных с ранним земледелием в середине прошлого века в бассейне озера Урмия, на территории Нахчывана, а также на Мил-Карабахской равнине в Гянджа-Газахском бассейне, а также как расширение понимания проблемы. Распространение во многих энеолитических поселениях преимущественно круглых в плане домов из сырцового кирпича или глинобита, по мнению ряда исследователей, отражает особенности культурного своеобразия по сравнению с Туркменистаном, где преобладают прямоугольные дома. Значительная часть каменных и тестяных орудий из ранних памятников Азербайджана непосредственно связана с земледельческой деятельности. Это - мотыги, изогнутые составные серпы с кремневыми и обсидиановыми вкладышами, зернотерки, теречники и ряд другие предметы, в которых земледельческий пласт, в дальнейшем легший в основу культурного наследия Азербайджана обнаруживается еще шире и ярче. По свидетельству многочисленных археологических данных в эпоху ранней бронзы территория Азербайджана стала одним из ведущих очагов огромной, так называемой "куро-аракской" культурной общности с земледельческой экономической линией. Дальнейшее развитие земледельческого и скотоводческого хозяйств, технологические достижения в отдельных ремесленных, в частности керамическом и металлообрабатывающем производствах, сдвиги в области культурно-экономических связах, расширение этнических контактов, усложнение социальных структур и начало урбанизационных процессов, что выразительно прослежено в археологических материалах, явились культурно-исторической основой для ранних обществ на изучаемой территории. Высокий уровень благосостояния и бурный рост населения, обусловленные дальнейшем развитием и расширением основных форм производящего хозяйства, способствовали также коренным изменениям в культуре, образе жизни и духовной сфере. Возникновение тесно застроенных крупных поселений с архитектурными традициями предыдущего времени, но вместе с тем с довольно новыми чертами: наличие мощных оборонительных стен, монументальных общественных построек, в том числе культовых зданий и т.д. были нововведением, сопутствующим интенсивному культурному и хозяйственному прогрессу.
The Second Karabakh War through the Prism of the Most Influential British Press, 27 September-10 November 2020
Authors: Гусейнова Ульвія
Published: June 2022

This article deals with the analysis of the coverage of the Second Karabagh War by the influential British press. The mass media plays an important role in shaping or influencing people’s opinions on conflicts. The Armenia-Azerbaijan Nagorno Karabakh Conflict is one of the conflicts that has got and presently is getting international press coverage. The news coverage has great importance in informing the world how Armenia invaded and destroyed Karabakh. And as the British press is enough influential in western countries and plays an important role in shaping the opinions, its coverage of the conflict is very important. Another important point is that the United Kingdom has long been one of the important geostrategic actors in the system of international relations. Although the UK's international influence is relatively weak in modern times, the country is still considered one of the world's power centers. 

The United Kingdom is also home to concepts such as parliamentarism, democracy, liberalism, and freedom of thought, speech, and press. All these factors make the analysis of the Armenian-Azerbaijani Nagorno-Karabakh conflict in the British press especially relevant. One more important fact that is worth to mention that Azerbaijan is a country rich in oil and gas reserves. This fact draws the attention of many individuals and legal entities in the United Kingdom, including BP, to Azerbaijan. The economic interests of transnational companies coincide with the development trends of the Nagorno-Karabakh conflict and, as a result, take different directions. Taking this into account, Azerbaijan is objectively interested in gaining access to the political and intellectual elite of the United Kingdom through these individuals and legal entities. The links of transnational companies to Azerbaijan's national security are one of the subjects of research in the British press. This, in turn, increases the relevance of the study of the Nagorno-Karabakh conflict in the British press.