Posjed Horvati u srednjem vijeku i crkva sv. Bartola u Novim Mikanovcima
Authors: Ivanušec Ratko , Seletković Petar 
Published: June 2021

Konzervatorska istraživanja i obnova crkve u razdoblju 2006. - 2020. godine doprinijela su nekim novim spoznajama o graditeljskoj slojevitosti, stilskim, tipološkim i strukturnim odrednica slojevite srednjovjekovne sakralne građevine. U srednjem vijeku crkva sv. Bartola u Novim Mikanovcima nalazila se na posjedu Horvati u srednjovjekovnoj Vukovskoj županiji. Taj posjed u 13. stoljeću bio je u rukama viteškog reda ivanovaca ili hospitalaca sv. Ivana Jeruzalemskog. Posjed se prvi puta spominje u ispravi ugarskog kralja Bele IV. iz 1238. godine. Crkvu sv. Bartola u Novim Mikanovcima izgradili su vjerojatno ivanovci nešto prije ili polovinom 13. stoljeća. Rezultati istražnih konzervatorskih radova na perimetralnim zidovima crkve ukazuju da je crkva obnovljena i utvrđena u drugoj polovini 13. stoljeća, u razdoblju kada je još uvijek u posjedu ivanovaca. Utvđivanje crkve vjerojatno je potaknuto provalom Tatara 1242. godine i njihovog pustošenja Ugarsko - Hrvatskog kraljevstva. U sklopu te obnove brod crkve produžuje se prema zapadu, a crkva dobiva skošeni kružni toranj obrambenih karakteristika, koji je mogao služiti i kao osmatračnica. Tijekom 14. stoljeća posjed je u rukama Horvata od plemićkog roda Báncsa. Godine 1387. posjed Horvati prelazi u ruke palatinske grane obitelji Gorjanski. Gotička obnova crkve izvedena je u razdoblju 1402. - 1420. godine, vjerojatno od strane tadašnjih vlasnika posjeda palatina Nikole II. Gorjanskog (1367.-1433.) i njegovog brata Ivana Gorjanskog (1371.-1429.). U sklopu te obnove, na poziciji starijeg svetišta podignuto je novo gotičko poligonalno svetište i sakristija. U pogledu stilskih obilježja, radi se o izrazito kvalitetnoj obnovi koje su izveli graditelji, odnosno kamenoklesarska radionica, koja je radila po uzoru klesarskih radionica češke gotike i kruga oko Petra Parlera. Od 1481. godine posjed Horvati se nalazi u vlasništvu banske grane obitelji Lovre Bánffyja Gorjanskog. U razdoblju od 1478. do 1503. godine crkva je stradala u ratnim razaranjima, kao i sva naselja ovog posjeda. Crkva je vjerojatno obnovljena 1506. godine nakon smirivanja ratnih prilika i dinastičkih previranja i sukoba između Lovre Bánffyja Gorjanskog i pristaša Maksimilijana Habsburškog i ugarske velikaške obitelji braće Géreba od Vingarta i kralja Vladislava II. Jagelovića. U sklopu te kasnosrednjovjekovne obnove, za koju je zaslužan vjerojatno Lovro Bánffy Gorjanski kao vlasnik posjeda, unutrašnjost svetišta crkve oslikana je renesansnim zidnim oslikom. Od cjelovite kompozicije zidnog oslika svetišta sačuvala se djelomično ikonografska kompozicija na začeljnom zidu gotičke trodjelne sedilije. Ikonografska kompozicija sastoji se od prikaza triju svetaca u stojećem stavu: Mojsija, sv. Nikole kao srednjovjekovnog titulara crkve i sv. Ivana Krstitelja. Ikonografska slikana kompozicija s početka 16. stoljeća je kvalitetan primjer renesansnog slikarstva u Slavoniji i šire u Hrvatskoj, estetsko - umjetničke vrijednosti. Nakon oslobađanja prostora od Osmalija, slijedeća barokna obnova crkve sv. Bartola izvedena je 1730. - 1731. godine od strane đakovačkog biskupa Petra Bakića. Crkva sv. Bartola u Novim Mikanovcima svojom stilskim karakteristikama, tipologijom tlocrta, od kojeg se posebno izdvaja jedinstveni volumen skošenog kružnog tornja, ubraja se u skupinu izrazito vrijednih fortificiranih srednjovjekovnih sakralnih građevina Hrvatske