ЕФЕКТИВНІСТЬ ЗАСТОСУВАННЯ ЕКСТРАКТУ ІЗ САЛАТУ ПОСІВНОГО ЛИСТЯ ЗА ТЕТРАХЛОРМЕТАНОВОГО УРАЖЕННЯ ПЕЧІНКИ ЩУРІВ
Authors: Пида В. П. , Фіра В. Д. , Гриньків Н. І. , Грубник І. М. , Фіра Л. С. 
Published: June 2024

Вступ. Останнім часом значно збільшилась частота токсичних уражень печінки, що пов’язано з хімізацією промислового виробництва та неконтрольованим використанням гепатотоксичних лікарських засобів. Усе це вимагає вивчення механізмів впливу токсикантів на організм і потребує розробки нових засобів захисту від токсичної дії ксенобіотиків. Для лікування токсичних гепатитів широко використовують препарати рослинного та синтетичного походження. На сьогодні помітно зросла зацікавленість рослинними гепатопротекторами, оскільки фітогепатопротектори мають багато переваг перед синтетичними препаратами, тому пошук нових рослинних засобів постійно триває.
Мета дослідження – вивчити мембранопротекторні властивості сухого екстракту із салату посівного листя за умов токсичного ураження печінки тетрахлорметаном.
Методи дослідження. В експерименті використано 78 білих щурів-самців, яких поділили на чотири групи: 1-ша – інтактний контроль; 2-га – тварини, уражені тетрахлорметаном (у дозі 1,0 мл/кг маси тіла); 3-тя – уражені тетрахлорметаном тварини після застосування сухого екстракту із салату посівного листя; 4-та – уражені тетрахлорметаном тварини після використання карсилу. Сухий екстракт із салату посівного листя застосовували в дозі 100 мг/кг маси тіла, препарат порівняння “Карсил”– у тій же дозі. Евтаназію щурів проводили під тіопенталовим наркозом на 4-ту, 7-му, 14-ту і 21-шу доби експерименту з дотриманням усіх правил роботи з хребетними тваринами. У сироватці крові та печінці визначали аланін- та аспартатамінотрансферазну (АлАТ і АсАТ), гамма-глутамілтранспептидазну (ГГТП) активність, у крові – еритроцитарний індекс інтоксикації. Для статистичної обробки даних використовували параметричні та непараметричні методи дослідження.
Результати й обговорення. Протягом усього періоду дослідження після ураження тетрахлорметаном спостерігали прогресуюче підвищення АлАТ і АсАТ активності у сироватці крові. Максимального зростання ці показники зазнали на 21-шу добу розвитку токсичного гепатиту. На 21-шу  добу після ураження відзначено підвищення ГГТП активності у сироватці крові в 1,8 раза. У печінці спостерігали зворотну тенденцію до зниження АлАТ, АсАТ і ГГТП активності, причому з подовженням терміну дослідження вона збільшувалась. При дослідженні відсотка проникності еритроцитарної мембрани встановлено, що ураження печінки щурів токсичними дозами тетрахлорметану спричинило її підвищення в кінці експерименту на 52 %. Застосування сухого екстракту із салату посівного листя після ураження щурів ­тетрахлорметаном привело до нормалізації досліджуваних показників, найбільше це проявилося на 14-ту і 21-шу доби експерименту. Карсил був більш ефективним, при його використанні всі показники нормалізувалися вже з початкових термінів дослідження.
Висновки. Застосування сухого екстракту із салату посівного листя  за умов тетрахлорметанового ураження печінки мало ефективний вплив на цитолітичні процеси в організмі, що може підтвердити його мембранопротекторні властивості, які реалізуються за рахунок антиоксидантного ефекту біологічно активних речовин, що містяться в цій сировині.