bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Predicting the deep drawing behavior of adhesive bonded sheets using equivalent geometrical heterogeneities
Authors: Satheeshkumar V. , Narayanan R. Ganesh
Published: July 2017

In the present study, a simplified approach for predicting the deep drawing behavior of adhesive bonded steel blanks using initial geometrical heterogeneities is proposed. In the proposed approach, the influence of adhesive properties on deep drawing behavior of adhesive bonded blanks is predicted by designing and identifying the equivalent geometrical heterogeneities in the base materials constituting adhesive bonded blanks. Thus, the usual practice of representation of adhesive layer and its properties during modeling simulation is eliminated. This approach would help us to overcome the difficulties while incorporating adhesion/adhesive properties during deep drawing simulation. A set of thickness heterogeneity factor ‘[Formula: see text]’ has been used to predict the effect of hardener to resin (H/R) ratio of adhesive. For instance, in the case of circular-finite groove with diameter of 60[Formula: see text]mm, it is identified that the cup height during deep drawing evaluated at [Formula: see text], 0.729, 0.666, 0.666 and 0.595 is equivalent to H/R ratios of 0.6:1, 0.7:1, 0.8:1, 0.9:1 and 1:1 of adhesive, respectively. In other words, different adhesive properties are equivalent to different thickness heterogeneity factors ‘[Formula: see text]’ that should be identified in order to predict the deep drawing behavior of adhesive bonded sheets.
Inclusive Aspects of Urban Design: Sociability, Walkability and Overall Ambiance
Authors: YASEEN Aneela
Published: July 2017

Urban design is a multifaceted process that interfaces various aspects, extending from community physical activity and health improvement to social and environmental fields. An efficient urban design requires understanding of ideas, paradigms, and research from many dimensions of knowledge, i.e. anthropology, sociology, engineering, architecture, and urban planning. The debate in this paper is based on the fact that the sociability of a society is dependent on its urban design prototype. A systemic urban design increases the opportunity for walkability, sequentially enhancing the probability of real-time social interaction. Such an urban ambiance plays a significant role in human physical and mental well-being and their behaviors. The aspects of urban space, such as sociability, walkability and overall ambiance, are appraised according to the published literature. This paper aims at collecting the already proven specifics in one piece of writing to open up avenues for further research and establish the inclusive aspects of urban design. The literature from the final decade of the 20th century to contemporary works has been considered for this instance. The research concludes that interdisciplinary engagement and participation of the public in decision-making for urban design are necessary. It recommends further exploration of the relationship of sociability, walkability and urban ambiance, and their correlation with human well-being.
Aspirin as a COX inhibitor and anti-inflammatory drug in human skeletal muscle
Authors: Ratchford Stephen M. , Lavin Kaleen M. , Perkins Ryan K. , Jemiolo Bozena , Trappe Scott W. , Trappe Todd A.
Published: July 2017

Although aspirin is one of the most common anti-inflammatory drugs in the world, the effect of aspirin on human skeletal muscle inflammation is almost completely unknown. This study examined the potential effects and related time course of an orally consumed aspirin dose on the inflammatory prostaglandin E2(PGE2)/cyclooxygenase (COX) pathway in human skeletal muscle. Skeletal muscle biopsies were taken from the vastus lateralis of 10 healthy adults (5 male and 5 female, 25 ± 2 yr old) before (Pre) and 2, 4, and 24 h after (Post) a standard dose (975mg) of aspirin and partitioned for analysis of 1) in vivo PGE2levels in resting skeletal muscle and 2) ex vivo skeletal muscle PGE2production when stimulated with the COX substrate arachidonic acid (5 μM). PGE2levels in vivo and PGE2production ex vivo were generally unchanged at each time point after aspirin consumption. However, most individuals clearly showed suppression of PGE2, but at varying time points after aspirin consumption. When the maximum suppression after aspirin consumption was examined for each individual, independent of time, PGE2levels in vivo (184 ± 17 and 104 ± 23pg/g wet wt at Pre and Post, respectively) and PGE2production ex vivo (2.74 ± 0.17 and 2.09 ± 0.11pg·mg wet wt−1·min−1at Pre and Post, respectively) were reduced ( P < 0.05) by 44% and 24%, respectively. These results provide evidence that orally consumed aspirin can inhibit the COX pathway and reduce the inflammatory mediator PGE2in human skeletal muscle. Findings from this study highlight the need to expand our knowledge regarding the potential role for aspirin regulation of the deleterious influence of inflammation on skeletal muscle health in aging and exercising individuals.

NEW & NOTEWORTHY This study demonstrated that orally consumed aspirin can target the prostaglandin/cyclooxygenase pathway in human skeletal muscle. This pathway has been shown to regulate skeletal muscle metabolism and inflammation in aging and exercising individuals. Given the prevalence of aspirin consumption, these findings may have implications for skeletal muscle health in a large segment of the population.
ПРИМЕНЕНИЕ УЛЬТРАЗВУКОВОЙ КАВИТАЦИИ ПРИ ЛЕЧЕНИИ ГНОЙНЫХ РАН ЧЕЛЮСТНО-ЛИЦЕВОЙ ОБЛАСТИ
Authors: Muratova N. Yu. , Khasanov I. I. , Yusupov Sh. Sh.
Published: July 2017

У статті наводиться узагальнення літературних даних, що стосуються застосування ультразвукової кавітації в лікуванні гнійних ран щелепно-лицевої ділянки. Незважаючи на значну кількість робіт, дані літератури, що стосуються механізму дії ультразвукової кавітації на біологічний об'єкт, досить уривчасті і несистематизовані, що дозволяє орієнтувати діяльність практичного лікаря і наукові дослідження на розробку нових клінічних методів застосування низькочастотного ультразвуку для оптимізації лікування гнійно-запальних захворювань щелепно-лицевої ділянки.
CLINICAL AND FUNCTIONAL CHARACTERISTICS OF RESISTANT ARTERIAL HYPERTENSION
Authors: Busel S. V.
Published: July 2017

Мета дослідження – вивчити клініко-функціональні особливості резистентної і псевдорезистентної артеріальної гіпертензії.Матеріали і методи. Було обстежено 420 хворих з есенціальною артеріальною гіпертензією 2 стадії у віці від 45 до 74 років з тривалістю захворювання понад 3 роки з ознаками резистентності до проведеної гіпотензивної терапії. Всі пацієнти були поділені на 2 групи: 1 група – з резистентною АГ і 2 група – з псевдорезистентною АГ. У всіх пацієнтів оцінювали дані анамнезу, скарги, тривалість захворювання АГ, наявність супутніх захворювань. Були проведені всі необхідні загальноклінічні та інструментальні обстеження відповідно до поставлених завдань дослідження: загальноклінічне дослідження, ЕКГ, ЕхоКГ.Результати. В ході дослідження у 26,2 % пацієнтів була діагностована справжня резистентна АГ, у 73,8 % – псевдорезистентна АГ. Тривалість псевдорезистентної АГ в середньому склала (8,2±1,2) років, а резистентної АГ – майже вдвічі більше – (14,7±2,1) років. У хворих з резистентною АГ, порівняно з хворими з псевдорезистентною АГ, було виявлено більше скарг, вищі значення систолічного артеріального тиску, частіше зустрічалися супутня патологія і порушення серцевого ритму і провідності.Висновки. У хворих з резистентною АГ відзначається більш тяжкий перебіг АГ, що створює умови для підвищення загального кардіоваскулярного ризику.
ВПЛИВ КСЕНОБІОТИКІВ У ПОВІТРІ НА ПЕРЕБІГ АНГІОПАТІЇ У ЩУРІВ З МОДЕЛЛЮ СИСТЕМНОГО АУТОІМУННОГО РЕВМАТИЧНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ
Authors: Iegudіna Ye. D. , Taktashov G. S. , Mіkuksts V. Ya. , Syniachenko O. V. , Suyarko V. І.
Published: July 2017

Системні аутоімунні ревматичні захворювання (САРЗ) пов'язані з несприятливими факторами навколишнього середовища, які визначають темпи прогресування і виживання хворих. Забруднення атмосфери полютантами сприяє збільшенню в таких регіонах поширеності цих хвороб.Мета дослідження – оцінити вплив ксенобіотиків у повітрі на характер морфологічних змін судин легень, серця і нирок у тварин з моделлю САРЗ. Матеріали та методи. Експеримент проводили на безпородних щурах, яких поділили на три групи: в першу увійшли тварини з моделлю ССД, які перебували щодня по п'ять годин у несприятливому атмосферному середовищі (аміак+бензол+формалін), другу склали тварини з моделлю захворювання, які знаходилися в звичайних екологічних умовах, а в третю увійшли інтактні щури, яких поміщали в середовище з високим вмістом у повітрі ксенобіотиків, як і представників першої групи. Гістологічні зрізи тканин серця, легень і нирок фарбували гематоксиліном–еозином, альциановим синім і за ван-Гізон, ставили PAS-реакцію.Результати. Зміни з боку легень, серця і нирок виявлені у всіх тварин з експериментальним САРЗ і, відповідно, у 47 %, 47 % і 40 % спостережень інтактних щурів, які перебувають в несприятливому середовищі з забрудненням повітря ксенобіотиками. Негативна екологічна ситуація підвищувала частоту таких морфологічних ознак захворювання як проліферація ендотелію судин серця на 68 % і ниркових артеріол на 52 %, до того ж, існували прямі кореляційні зв'язки між ступенем ангіопатії в окремих органах, що залежало від характеру моделювання патологічного процесу і доводило, що забруднення атмосфери є фактором ризику захворювання у людей. Безпосередньо з моделлю САРЗ був пов'язаний вплив склерозу легеневих судин на розвиток бронхосклерозу, периваскулярної інфільтрації м'яза серця, тоді як забруднення повітря ксенобіотиками визначало залежність ступеня клітинної інфільтрації альвеолярних перегородок від периваскулярною легеневої інфільтрації, розвиток гіпертрофії кардіоміоцитів – від проліферації ендотелію судин серця, збільшення мезангіального матриксу нирок від проліферації ендотелію клубочковох капілярів.Висновок. Забруднення атмосфери ксенобіотиками слід розглядати як негативний фактор щодо розвитку і подальшого перебігу САРЗ у людей, а в патогенезі його провідне значення має ангіопатія.
УЛЬТРАЗВУКОВАЯ ДОППЛЕРОГРАФИЯ ХРОНИЧЕСКОЙ ВЕНОЗНОЙ НЕДОСТАТОЧНОСТИ НИЖНИХ КОНЕЧНОСТЕЙ
Authors: Yusupov Sh. A. , Mardyeva G. M. , Askarova N. R.
Published: July 2017

Мета дослідження - вивчити можливості ультразвукової доплерографії в діагностиці хронічної венозної недостатності (ХВН) нижніх кінцівок.Матеріали та методи. Проведено обстеження 176 пацієнтів з ХВН. Використаний метод колірної доплерографії.Результати та обговорення. ХВН у обстежених пацієнтів виявлявся різноманітної клінічної симптоматикою. Для оцінки тонусу венозної стінки визначали індекс еластичності (ІЕ) загальної стегнової і підколінної вен, для визначення «нормальності» анатомічної будови великої підшкірної вени на стегні визначали індекс гіпоплазіі.Характерізова гемодинамичну значимість, розділили всіх обстежених хворих за ступенями тяжкості на три групи. У першій групі при проведенні проб на клапанах в сафенофеморальному сполученні ретроградний кровотік не фіксували, що підтверджувало відсутність клапанної недостатності. Значення ІЕ не перевищував 1,37 ± 0,09. У другій групі реєстрували ретроградний потік крові тривалістю не більше 2 секунд, що свідчить про гемодинамично незначну недостатність. Значення ІЕ був вище 1,37. У пацієнтів третьої групи при проведенні проб на клапанах в сафенофеморальне сполучення реєструвався ретроградний потік крові, що дозволило виявити гемодинамічно значиму клапанну недостатність, при якому показана хірургічна корекція. Середні показники ІЕ глибоких вен перевищували нормальне значення і становили для загальної стегнової вени 1,7 ± 0,042, для підколінної вени -1,6 ± 0,028.Висновки. Ультразвукова доплерографія дозволила виявити клапанну недостатність різних відділів венозного русла нижніх кінцівок і зробити висновок про ступінь порушення венозного відтоку вен нижніх кінцівок. Вивчення за допомогою ультразвукової доплерографії тоніко-еластичних властивостей венозної стінки є одним з важливих моментів в діагностиці стану венозної системи нижніх кінцівок і має важливе практичне значення. Розвиток ХВН - процес, протяжний в часі, тобто за умови виявлення і лікування захворювання на ранніх стадіях можна реально скоротити кількість хворих або пролонгувати в часі розвиток важких форм хвороби.
ВИКОРИСТАННЯ ІМПУЛЬСНОЇ МАГНІТНОЇ СТИМУЛЯЦІЇ ПРИ ЛІКУВАННІ ОСТЕОХОНДРОЗУ ХРЕБТА ПОПЕРЕКОВОГО ВІДДІЛУ УСКЛАДНЕНОГО БОЛЬОВИМ СИНДРОМОМ
Authors: Loboiko V. V.
Published: July 2017

Запропонований нами лікувально-реабілітаційний комплекс з використанням імпульсної магнітної стимуляції для профілактики та лікування ускладнень при деструктивно-дегенеративних розладах в хребті у хворих на остеохондроз поперекової зони значно підвищує ефективність саногенетичних механізмів покращення трофічних процесів в міжхребцевих сегментах, як в зоні формування патоморфологічних порушень так і в дистальних зонах нижніх кінцівок.Позитивна динаміка функціонування нейроморфологічних структур хребтових нервів під впливом імпульсної магнітної стимуляції забезпечує покращення гемодинамічних показників впродовж всього судинного русла в нижніх кінцівках.Встановлено,  що  в основі саногенетичних механізмів покращення стану судин, лежать процеси, які визначають їх тонус, еластичність та адекватність реакції на вплив лікувально-реабілітаційних факторів.Висока ефективність імпульсної магнітної стимуляції досягається за рахунок її потенціючої дії на біологічні ефекти, які формуються в організмі при використанні стандартних методів лікування остеохондрозу.
ЗМІНИ ПОКАЗНИКІВ КАЛІКРЕЇН-КІНІНОВОЇ СИСТЕМИ У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ ПАНКРЕАТИТ ІЗ СУПУТНІМ ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ
Authors: Zakharchuk U. M. , Babinets L. S. , Pidruchna S. R.
Published: July 2017

РЕЗЮМЕ.Калікреїн-кінінова система відіграє важливу роль у перебігу хронічного панкреатиту із супутнім цукровим діабетом.Метою роботи було дослідити вплив наявності цукрового діабету на показники калікреїн-кінінової системи у хворих на хронічний панкреатит.Матеріал і методи дослідження. Обстежено 112 хворих на ХП, яких було поділено на 2 групи: І група – 35 хворих на ХП без ЦД; ІІ група – 77 хворих на ХП із супутнім ЦД.Висновки. Було виявлено статистично достовірну більш значиму  активацію ПРА, підвищення протеолітичного ферменту КК, зниження рівня ПКК, підвищення рівня α1-ІП та α2-МГ та зниження активності кінінази-ІІ у хворих на хронічний панкреатит із супутнім цукровим діабетом (р<0,05) у порівнянні з хворими на ХП без ЦД. Це констатувало ускладнювальну роль розладу калікреїн-кінінової системи при наявності коморбідного перебігу хронічного панкреатиту і цукрового діабету.
THE INFLUENCE OF VITAMIN D LEVELS ON ASTHMA CONTROL IN CHILDREN WHO ARE OVERWEIGHT OR OBESE
Authors: Velychko V. I. , Pychugina Y. O. , Sandul O. I.
Published: July 2017

Вступ: Захворюваність бронхіальною астмою зростає з року в рік, дебютуючи у дитячому віці, вона супроводжує людину впродовж всього життя. Часто бронхіальна астма обтяжується супутньою патологією, що послаблює контроль над основним захворюванням, через що якість життя пацієнтів значно знижується. Друге місце за частотою серед супутніх астмі захворювань займають надмірна маса тіла та ожиріння. Ці патології мають спільні ланки патогенезу, таки як дефіцит вітаміну D.Мета: Вивчити вплив рівня вітаміну D3 сироватки крові на контроль бронхіальної астми у дітей з надлишковою масою тіла або ожирінням.Матеріали та методи: Проведено дослідження рівня вітаміну D в сироватці крові 60 дітей з бронхіальною астмою, частина з яких мала надмірну масу тіла або ожиріння. Група контролю склала 30 здорових дітей з гармонійним фізичним розвитком. Усім був проведений єдиний комплекс обстежень.Результати: Після обстеження було виявлено, що дефіцит вітаміну 25(ОН)D асоційований з рівнем контролю астми, а наявність надмірної маси тіла або ожиріння ще більш обтяжувало як дефіцитний стан так і рівень контролю бронхіальної астми.Висновки: Дефіцит вітаміну D помітно впливає на важкість бронхіальної астми особливо у дітей з надмірною масою тіла або ожирінням
ВПЛИВ СУБКЛІНІЧНОГО ГІПОТИРЕОЗУ НА КЛІНІКУ ТА ДЕЯКІ ПОКАЗНИКИ КАРДІОГЕМОДИНАМІКИ У ХВОРИХ НА СТАБІЛЬНУ ІШЕМІЧНУ ХВОРОБУ СЕРЦЯ
Authors: Bogoslav T. V. , Kuznetsova L. F. , Bondar M. V.
Published: July 2017

Вступ. В даний час накопичено достатньо даних на користь того, що серце і судини можуть розглядатися як потенційні органи-мішені при гіпотиреозі. При цьому негативний вплив надає як маніфестний гіпотиреоз, так і субклінічний.Мета дослідженя: оцінити вплив субклінічного гіпотиреозу у хворих на стабільну ішемічну хворобу серця на клініку, деякі ехокардіографічні показники і на показники добового моніторування ЕКГ.Матеріал і методи дослідження. Обстежено 39 хворих зі стабільною ішемічною хворобою серця, у 19 був виявлений субклінічний гіпотиреоз. Проведено клінічне дослідження, ехокардіографія, добове моніторування ЕКГ, проба з 6-хвилинною ходьбою.Результати. Встановлено, що особливістю клінічних проявів стабільної стенокардії напруги у пацієнтів з субклінічним гіпотиреозом є частіші атипові ангінозні напади на тлі задишки, швидкої стомлюваності. Субклінічний гіпотиреоз у пацієнтів зі стабільною стенокардією напруги ускладнює перебіг захворювання за рахунок достовірно частіших та довготривалих епізодів больової і безбольової ішемії міокарда з депресією сегмента ST (p <0,05), а також достовірно нижчими фракцією викиду лівого шлуночка і толерантністю до фізичних навантажень. У пацієнтів з субклінічним гіпотиреозом виявлені ознаки діастолічної дисфункції лівого шлуночка за псевдонормальним типом (78,9% хворих), тоді як у хворих зі збереженим тіреодним статусом достовірно частіше діагностували діастолічну дисфункцію лівого шлуночка з порушенням релаксації (85% випадків).Висновки. У хворих на стабільну ішемічну хворобу серця наявність субклінічного гіпотиреозу призводить до більш частої появи епізодів безбольової ішемії міокарда та формуванню нетиповою клінічної картини стабільної стенокардії, до ранньої появи неспецифічних симптомів хронічної серцевої недостатності і більш швидкого прогресування діастолічної дисфункції лівого шлуночка, що сприяє більш важкому перебігу захворювання. Дослідження змін показників кардіогемодинаміки у таких хворих дозволяє діагностувати хронічну серцеву недостатність на ранніх етапах її розвитку і відкриває перспективи своєчасного і адекватного лікування різних типів дисфункції міокарда.
РЕЗУЛЬТАТИ ОЦІНКИ ЯКОСТІ ДІАГНОСТИКИ І ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ II-ТИПУ В УМОВАХ ПЕРВИННОЇ ЛАНКИ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ
Authors: Lapasov S. Kh. , Khusinova Sh. A. , Khakimova L. R. , Urunova M. A.
Published: July 2017

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження була оцінка якості лікування хворих на цукровий діабет II типу в умовах сімейної поліклініки № 4 міста Самарканд, що здійснюється командою медичних працівників.Матеріал і методи. Дослідження проводилося на дільницях сімейної поліклініки № 4 міста Самарканд. Кількість загального населення, прикріпленого до цієї сімейної поліклініки, становить 53 556 осіб. Кількість хворих, які перебувають на диспансерному обліку з приводу різних захворювань, складає 31 886 осіб. Для проведення дослідження ми відібрали хворих на цукровий діабет. Їх кількість склала 656 осіб. Для оцінки якості лікування хворих на цукровий діабет ми розробили стандарти і індикатори відповідно до карти системи надання медичної допомоги.Результати. У досліджуваній сімейній поліклініці № 4 практично немає клінічних протоколів, керівництв і стандартів з діагностики та лікування цукрового діабету, заснованих на доказовій медицині, також в недостатній кількості є інформаційний і роздатковий матеріал щодо ефективного лікування цукрового діабету. З 656 хворих на цукровий діабет, які перебувають на диспансерному обліку, лише 395 (60,2 %) отримували відповідне лікування, засноване на доказовій медицині, з 25 лікарів загальної практики, які працюють в міський сімейної поліклініці № 4, 15 (60 %) знають про методи первинної, вторинної та третинної профілактики цукрового діабету.Висновки. У результаті проведеної оцінки виявлена низька якість лікування хворих на цукровий діабет 2 типу в умовах сімейної поліклініки № 4 міста Самарканд.
БІОІМПЕНДАНСНИЙ МЕТОД ОЦІНКИ СКЛАДУ ТІЛА В АЛГОРИТМІ І ТЕХНОЛОГІЯХ ЗАПРОВАДЖЕННЯ ЗДОРОВОГО СПОСОБУ ЖИТТЯ ДЛЯ ПРОФІЛАКТИКИ І КОНТРОЛЮВАННЯ НЕІНФЕКЦІЙНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ В ПРАКТИЦІ СІМЕЙНОГО ЛІКАРЯ
Authors: Potjagenko M. M. , Nevoit A. V. , Sokoluk N. L. , Nevoit M. M. , Ozarchuk L. P.
Published: July 2017

Резюме. Сьогодні медичній спільноті зрозумілі важливість профілактики та контролю над неінфекційними захворюваннями. В дослідженні нами зроблена спроба визначення чутливості біоімпендансного методу оцінки складу тіла для оптимізації алгоритму запровадження здорового способу життя задля профілактики неінфекційних захворювань в практиці сімейного лікаря. На моніторі складу тіла (HBF-500-E Omron, Японія) обстежено 59 лікарів-інтернів (середній вік 24±2 роки; 47(79,6%) - жінки). У 25% і 19 (33%) респондентів встановлено збільшення індексу маси тіла ≥ 25 кг/м2 та вмісту жиру відповідно. У 56(95%) – встановлено зниження відсоткового рівня м’язів нижче вікової норми. Це свідчить про те, що молоді лікарі не ведуть здоровий спосіб життя. Біоімпендансний метод оцінки складу тіла клінічно допустимий для ранньої діагностики.
СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ОЦІНКИ ЯКОСТІ ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА СЕРЦЕВУ НЕДОСТАТНІСТЬ В УМОВАХ ПЕРВИННОЇ ЛАНКИ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ
Authors: Lapasov S. Kh. , Khakimova L. R. , Mardanova M. E. , Khalilova N. M.
Published: July 2017

Резюме. Дана стаття присвячена оцінці поширеності та якості лікування хворих із серцевою недостатністю в умовах первинної ланки медико-санітарної допомоги за останні 5 років.Були відібрані і аналізувати амбулаторні карти 125 хворих із серцевою недостатністю різної етіології, які перебувають на обліку в сільському лікарському пункті (СВП). З них 77 жінок (61,6%) і 48 чоловіків (38,4%). В процесі оцінки якості медичної допомоги хворим із серцевою недостатністю були виявлені відсутність стандартів і протоколів лікування серцевої недостатності, засновані на доказовій медицині.Також спостерігається дефіцит лікарів загальної практики, які володіють теоретичними знаннями і практичними навичками лікування серцевої недостатності на сучасному рівні. Велика частина хворих, які страждають серцевою недостатністю не отримують адекватного немедикаментозного і медикаментозного лікування, заснованого на доказовій медицині.
Клінічний випадок ускладненого перебігу дивертикульозу товстої кишки
Authors: Shulga D. F. , Tkachuk O. A. , Chepil I. V.
Published: July 2017

Дивертикулярна хвороба, або дивертикульоз товстої кишки (ДТК), – це захворювання, що супроводжується утворенням по­одиноких чи множинних грижоподібних випинань слизової оболонки крізь м’язовий каркас за межі контурів стінки киш­ки. Частота ДТК становить від 7 до 24 %. Серед ускладнень перебігу ДТК виділяють дивертикуліт, перфорацію, кровотечу, внутрішні та зовнішні кишкові нориці. Представляємо власний досвід лікування ускладненого атипового перебігу ДТК.
Особливості хірургічного лікування пацієнтів із синдромом підключично-хребтового обкрадання
Authors: Kopolovets I. I. , Frankovichova M. , Berek P. , Kubikova M. , Boldizhar P. O. , Rusyn V. V.
Published: July 2017

Мета роботи: систематизувати показання та розробити алгоритм відбору пацієнтів із синдромом підключично-хребтового обкрадання для хірургічного лікування.Матеріали і методи. Проаналізовано результати хірургічного лікування 19 хворих із синдромом підключично-хребтового обкрадання (СПХО). Всіх хворих було прооперовано тільки після вичерпаних можливостей ендоваскулярної реваскуляризації. Артеріальну реконструкцію виконували під загальним знеболюванням в умовах інтраопераційного нейромоніторингу за допомогою транскраніальної оксиметрії. При виборі артеріальної реконструкції надавали перевагу транспозиції підключичної артерії до загальної сонної артерії (9 пацієнтів, 47,4 %). Окрім транспозиції, 5 пацієнтам (26,3 %) виконували сонно-підключичне шунтування, 4 пацієнтам (21,1 %) сонно-сонне шунтування, одному пацієнту (5,3 %) протезування брахіоцефального стовбура.Результати досліджень та їх обговорення. В обстежуваній групі переважали пацієнти з І (36,8%) та ІІ (31,6%) ступенем ішемії верхньої кінцівки. До групи з І ступенем входили 4 пацієнти (21,1 %), у яких запланована імплантація стентграфту із закриттям гирла лівої ЗагСА. ІV ступінь ішемії верхньої кінцівки спостерігали у двох пацієнтів (10,5 %). У ранньому післяопераційному періоді в одного пацієнта (5,3 %) після сонно-сонного шунтування розвинувся ішемічний інсульт. Один хворий помер (5,3 %) – після сонно-сонного шунтування та імплантації стентграфту. Тактика лікування хворих із СПХО залежить не тільки від виду СПХО, стану прохідності гомо- та контрлатеральних судин, які кровопостачають головний мозок, але і від типу порушення мозкового кровообігу.
Реваскуляризація у пацієнтів із високим ризиком розвитку реперфузійного синдрому
Authors: Venher I. K. , Kolotilo O. B. , Kostiv S. Ya. , Shkrobot L. V. , Husak M. O. , Zvarich R. V.
Published: July 2017

Мета роботи: запобігти розвитку реперфузійних ускладнень шляхом проведення етапної реваскуляризації аорто-стегно- підколінного сегмента в пацієнтів із високим ризиком розвитку реперфузійного синдрому.Матеріали і методи. В роботі представлено результати обстеження та лікування 31 пацієнта із атеросклеротичним ураженням аорти та магістральних артерій нижніх кінцівок. Готовність організму до розвитку реперфузійних ускладнень оцінювали за підвищеним вмістом в сироватці крові С-реактивного білка, лактату, ступенем ендогенної інтоксикації, рівнем внутрішньошкірного кровотоку на тилі стопи. Передопераційна підготовка пацієнтів включала пролонговану епідуральну анестезію, сеанс лейкаферезу, антиоксидантну терапію, внутрішньовенне введення препаратів “Перфторан” і “Корвітин”. За об’ємом операційної реваскуляризації аорто-стегно-підколінного сегмента пацієнтів розділили на дві групи. Операційне втручання в І групі пацієнтів (17 хворих) включало одномоментну реконструкцію аорто-стегнового та стегно-підколінного сегментів, у пацієнтів ІІ групи (14 хворих) реконструкція вказаних сегментів виконана у 2 етапи.Результати досліджень та їх обговорення. При проведенні аналізу перебігу періопераційного періоду встановлено, що ступінь прояву реперфузійного синдрому після реконструктивних хірургічних втручань у хворих ІІ групи був нижчий у 5,8 раза, ніж у пацієнтів І групі. Етапна реваскуляризація аорто-стегно-підколінного артеріального русла нижньої кінцівки, яку проводили на фоні комплексної доопераційної підготовки та включала сеанс лейкаферезу, антиоксидантну терапію, внутрішньовенне введення препаратів “Перфторан” і “Корвітину”, дала змогу знизити частоту розвитку реперфузійних ускладнень.
Парадуоденальний (groove) панкреатит. Термінологія, етіопатогенез, патоморфологія
Authors: Nychytaylo M. Yu. , Bulyk I. I. , Nazarko L. R. , Horbunov A. A. , Kolesnyk A. V.
Published: July 2017

Парадуоденальний, або groove панкреатит,  рідкісний тип фокального хронічного запалення підшлункової залози, що переважно вражає ‘‘борозну‘‘ –анатомічний простір між дорсокраніальною частиною головки підшлункової залози, дванадцятипалою кишкою та загальною жовчною протокою. В літературі зустрічається під такими синонімами: дуоденальна дистрофія гетеротопічної підшлункової залози, панкреатична гамартома дванадцятипалої кишки, міоаденоматоз. Спірним залишається питання патогенезу парадуоденального панкреатиту. Основними етіопатогенетичними факторами захворювання є анатомічні особливості протокової системи підшлункової залози та підвищення в'язкості панкреатичного соку, які призводять до хронічного персистуючого запалення в ділянці ‘‘борозни‘‘ з наступним втягненням в патологічний процес головки підшлункової залози, двадцятипалої кишки та термінального відділу холедоха. Тяжкість диференціації groove панкреатиту з пухлинами періампулярної ділянки створює певні діагностичні труднощі для клініцистів та патоморфологів, що вимагає проведення операційного лікування для верифікації остаточного діагнозу. Дане повідомлення описує основні етіологічні, патофізіологічні та морфологічні зміни, які виникають при парадуоденальному панкреатиті.
Персоніфіковане лікування хворих на рак яєчників
Authors: Kolesnik O. O. , Rybin A. I.
Published: July 2017

Актуальність проблеми. Сьогодні «золотим стандартом» лікування раку яєчників (РЯ) стадій IС-IIIC є оперативне втручання з наступним курсом післяопераційної хіміотерапії препаратами платини. До 40% хворих із РЯ є первинно резистентними або рефрактерними (тобто не чутливими) до платини. Прогнозування чутливості пухлини до препаратів платини та застосування патогенетично обґрунтованих методів підвищення чутливості пухлини до платини є актуальною проблемою онкогінекології. Метою роботи було покращення безпосередніх та відділених результатів лікування хворих на епітеліальний рак яєчників шляхом підвищення чутливості пухлини до хіміотерапії першої лінії.Матеріал та методи дослідження. Обстежено 350 пацієнток з РЯ III–IV стадії, яким були виконані оптимальні, субоптимальні або неоптимальні циторедуктивні операції. Всі жінки були розділені 2 групи: І група (група контролю) — хворі на рак яєчників (n = 50), які одержують стандартну ад’ювантну платинову хіміотерапію першої лінії без використання розробленої концепції; ІІ група — 300 хворих, яких, на підставі виявлених критеріїв чутливості раку яєчників до хіміотерапії препаратами платини, було розділено на 3 підгрупи в залежності від прогнозованого ефекту платини: 1 підгрупа (n=77) - хворі з передбачуваною платинорефрактерністю, яким лікування було розпочато з хіміотерапії другої лінії; 2 підгрупа (n=98) — хворі з передбачуваною платинорезистентністю, яким на фоні стандартної ад’ювантної хіміотерапії першої лінії препаратами платини була проведена корекція саногенетичних порушень і дизрегуляційної патології; 3 підгрупа (n=125) — пацієнтки з передбачуваною чутливістю до препаратів платини, яким було проведено лікування препаратами платини відповідно до стандартів.Результати дослідження. Порівняльний аналіз даних щодо досягнення об’єктивного ефекту, стабілізації та контролю захворювання показав, що на відміну від І групи, у всіх пацієнток ІІ групи вдалося досягти прийнятних клінічних результатів. Зокрема, загальна виживаність у 2-й підгрупі ІІ групи зросла до 33,1±1,4 місяців, а у 3-й підгрупі – до 36,8±1,9 місяців. Це відповідає діапазонам 5,0-71,1 місяців та 3,0-73,3 місяців відповідно.Висновки. Застосування патогенетично обгрунтованої терапії, що враховує фармакогенетичні особливості дозволяє суттєво покращити результати лікування (OS до 33,1±1,4 місяців у пацієнтів з ймовірною платинорезистентністю та до 36,8±1,9 місяців у платиночутливих випадках; EFS – до 16,8±0,9 місяців та 29,5±1,1 місяців відповідно).
Fatigability, Exercise Intolerance, and Abnormal Skeletal Muscle Energetics in Heart Failure
Authors: Weiss Kilian , Schär Michael , Panjrath Gurusher S. , Zhang Yi , Sharma Kavita , Bottomley Paul A. , Golozar Asieh , Steinberg Angela , Gerstenblith Gary , Russell Stuart D. , Weiss Robert G.
Published: July 2017

Background

Among central and peripheral factors contributing to exercise intolerance (EI) in heart failure (HF), the extent to which skeletal muscle (SM) energy metabolic abnormalities occur and contribute to EI and increased fatigability in HF patients with reduced or preserved ejection fraction (HFrEF and HFpEF, respectively) are not known. An energetic plantar flexion exercise fatigability test and magnetic resonance spectroscopy were used to probe the mechanistic in vivo relationships among SM high-energy phosphate concentrations, mitochondrial function, and EI in HFrEF and HFpEF patients and in healthy controls.

Methods and Results

Resting SM high-energy phosphate concentrations and ATP flux rates were normal in HFrEF and HFpEF patients. Fatigue occurred at similar SM energetic levels in all subjects, consistent with a common SM energetic limit. Importantly, HFrEF New York Heart Association class II–III patients with EI and high fatigability exhibited significantly faster rates of exercise-induced high-energy phosphate decline than did HFrEF patients with low fatigability (New York Heart Association class I), despite similar left ventricular ejection fractions. HFpEF patients exhibited severe EI, the most rapid rates of high-energy phosphate depletion during exercise, and impaired maximal oxidative capacity.

Conclusions

Symptomatic fatigue during plantar flexion exercise occurs at a common energetic limit in all subjects. HFrEF and HFpEF patients with EI and increased fatigability manifest early, rapid exercise-induced declines in SM high-energy phosphates and reduced oxidative capacity compared with healthy and low-fatigability HF patients, suggesting that SM metabolism is a potentially important target for future HF treatment strategies.
Disparities and Trends in Door-to-Needle Time
Authors: Oluwole Sofia A. , Wang Kefeng , Dong Chuanhui , Ciliberti-Vargas Maria A. , Gutierrez Carolina M. , Yi Li , Romano Jose G. , Perez Enmanuel , Tyson Brittany Ann , Ayodele Maranatha , Asdaghi Negar , Gardener Hannah , Rose David Z. , Garcia Enid J. , Zevallos Juan Carlos , Foster Dianne , Robichaux Mary , Waddy Salina P. , Sacco Ralph L. , Rundek Tatjana
Published: July 2017

Background and Purpose—

In the United States, about half of acute ischemic stroke patients treated with tPA (tissue-type plasminogen activator) receive treatment within 60 minutes of hospital arrival. We aimed to determine the proportion of patients receiving tPA within 60 minutes (door-to-needle time [DTNT] ≤60) and 45 minutes (DTNT ≤45) of hospital arrival by race/ethnicity and sex and to identify temporal trends in DTNT ≤60 and DTNT ≤45.

Methods—

Among 65 654 acute ischemic stroke admissions in the National Institute of Neurological Disorders and Stroke-funded FL-PR CReSD study (Florida-Puerto Rico Collaboration to Reduce Stroke Disparities) from 2010 to 2015, we included 6181 intravenous tPA-treated cases (9.4%). Generalized estimating equations were used to determine predictors of DTNT ≤60 and DTNT ≤45.

Results—

DTNT ≤60 was achieved in 42% and DTNT ≤45 in 18% of cases. After adjustment, women less likely received DTNT ≤60 (odds ratio, 0.81; 95% confidence interval, 0.72–0.92) and DTNT ≤45 (odds ratio, 0.73; 95% confidence interval, 0.57–0.93). Compared with Whites, Blacks less likely had DTNT ≤45 during off hours (odds ratio, 0.68; 95% confidence interval, 0.47–0.98). Achievement of DTNT ≤60 and DTNT ≤45 was highest in South Florida (50%, 23%) and lowest in West Central Florida (28%, 11%).

Conclusions—

In the FL-PR CReSD, achievement of DTNT ≤60 and DTNT ≤45 remains low. Compared with Whites, Blacks less likely receive tPA treatment within 45 minutes during off hours. Treatment within 60 and 45 minutes is lower in women compared with men and lowest in West Central Florida compared with other Florida regions and Puerto Rico. Further research is needed to identify reasons for delayed thrombolytic treatment in women and Blacks and factors contributing to regional disparities in DTNT.
Workup for Perinatal Stroke Does Not Predict Recurrence
Authors: Lehman Laura L. , Beaute Jeanette , Kapur Kush , Danehy Amy R. , Bernson-Leung Miya E. , Malkin Hayley , Rivkin Michael J. , Trenor Cameron C.
Published: July 2017

Background and Purpose—

Perinatal stroke, including neonatal and presumed perinatal presentation, represents the age in childhood in which stroke occurs most frequently. The roles of thrombophilia, arteriopathy, and cardiac anomalies in perinatal ischemic stroke are currently unclear. We took a uniform approach to perinatal ischemic stroke evaluation to study these risk factors and their association with recurrent stroke.

Methods—

We reviewed records of perinatal stroke patients evaluated from August 2008 to February 2016 at a single referral center. Demographics, echocardiography, arterial imaging, and thrombophilia testing were collected. Statistical analysis was performed using Fisher exact test.

Results—

Across 215 cases, the median follow-up was 3.17 years (1.49, 6.46). Females comprised 42.8% of cases. Age of presentation was neonatal (110, 51.2%) or presumed perinatal (105, 48.8%). The median age at diagnosis was 2.9 days (interquartile range, 2.0–9.9) for neonatal stroke and 12.9 months (interquartile range, 8.7–32.8) for presumed perinatal stroke. Strokes were classified as arterial (149, 69.3%), venous (60, 27.9%), both (4, 1.9%), or uncertain (2, 0.9%) by consensus imaging review. Of the 215 cases, there were 6 (2.8%) recurrent ischemic cerebrovascular events. Abnormal thrombophilia testing was not associated with recurrent stroke, except for a single patient with combined antithrombin deficiency and protein C deficiency. After excluding venous events, 155 patients were evaluated for arteriopathy and cardioembolic risk factors; neither was associated with recurrent stroke. Positive family history of thrombosis was not predictive of abnormal thrombophilia testing.

Conclusions—

Thrombophilia, arteriopathy, or cardioembolic risk factors were not predictive of recurrent events after perinatal stroke. Thrombophilia evaluation in perinatal stroke should only rarely be considered.
Persistence of the nematicide fluensulfone in potato (Solanum tuberosum ssp. tuberosum) beds under field conditions
Authors: Norshie Patrick M. , Grove Ivan G. , Back Matthew A.
Published: July 2017

As part of a broader study to evaluate the efficacy of fluensulfone for control of the potato cyst nematode,Globodera pallida, two field experiments in Shropshire (at Woodcote and Howle in 2010 and 2011, respectively) England, were used to monitor the persistence of fluensulfone in potato beds treated with Nimitz 15G®(fluensulfone) at 27 kg ha−1. Fluensulfone dissipated at similar rates in the two fields, with a trend best described by a sigmoidal curve. The time to 50% dissipation (DT50) was 24.3 days at Woodcote, and 23.7 days at Howle. No differences were found between the DT50for fluensulfone and that observed for fosthiazate. The short DT50demonstrated for fluensulfone in this study is a positive attribute as this nematicide may pose a negligible hazard to the environment. However, its persistence at an effective dose may be long enough to be effective over the peak hatch period ofG. pallida.
A Characterization of Multivariate Binomial Distribution by Univariate Marginals1
Authors: Doss D.C. , Graham R.C.
Published: July 2017

A distribution P0 of a random vector X = ( X1,..., X n) is said to be linear exponential in a parameter θ = ( θ1,..., θ n) if [Formula: see text].

A multivariate linear exponential distribution is binomial if and only if its univariate marginals are binomial.
Selection from Normal Populations Based on Coefficient of Variation
Authors: Prasad M. S. , Rajhans D. K.
Published: July 2017

In this paper two selection rules for selecting the best of k normal populations with known coefficient of variation are considered ; one is based on the sample mean and the other on sample variance. It is found that the procedure basen on variance is better than the one based on means, both in terms of smallness of minimum sample size required to achieve the given probability of correct selection and in terms of largeness of probability of correct selection. A procedure based on ML estimator is also given. The problem of selecting the best normal population when both the parameters are unknown is also considered. In this case an asymptotic solution using variance stabilising transformations is proposed.
A Generalization of Distinct Representatives and Its Applications
Authors: Das Ashish , Dey A.
Published: July 2017

A generalization of systems of distinct representatives is given. Based on this result, it is shown bow unequally replicated block designs, satisfying a simple condition, can be arranged in an array such that each row of the array contains a specified treatment the same number of times. Such arrays can be viewed as row-colum designs and have been called as Youden Type ( YT) designs. A necessary and sufficient condition for the existence of YT designs is given.
On the Asymptotic Theory for Quantile Estimation under Various Sampling Schemes
Authors: Wells Martin T. , Tiwari Ram C.
Published: July 2017

[Formula: see text]
Risk Analysis and Robustness of four Shrinkage Estimators
Authors: Pal Nabendu , Chano Ching-Hui
Published: July 2017

In this paper we first investigate the risk properties of four shrinkage estimators of a location vector assuming that the random vector follows a multivariate normal distribution. Next we study the risk performance of these four estimators under a multivariate 1 distribution with n(⩾ 3) degrees of freedom. It bas been found that under both the models the four shrinkage estimators preserve almost the same relative merits and demerits.

AMS 1991 Subject Classifications : Primary 62C15, Secondary 62H12.
Some Characterizations of a Multivariate Lomax Distribution Within the Class of Generalised Mixtures of Exponential Distributions
Authors: Roy Dilip
Published: July 2017

Selection of the Lomax model through characterization results from amongst the class of continuous mixtures of exponential distributions has been examined. Properties covered are in main based on crude measures of hazard rate and mean residual life. Some closure properties have also been used for this purpose.
Estimation of the Pareto Parameter Under Entropy Loss
Authors: Parsian A. , Farsipour N. Sanjari
Published: July 2017

Estimation of the Pareto parameter under the entropy loss function is considered on the basis of a random sample from the two-parameter form of the Pareto distribution in two cases, i. e. when the cut-off parameter is known and is unknown. When the cut-off parameter k is known, it is shown that in the restricted class (1.3), Cn-1 is UMRUE and is admissible. When k is unknown, we showed that in the restricted class (1.4), dn-2 is UMRUE but is inadmissible. Estimators dominating dn-2 are provided.
Study of Career Pattern and Promotion of Individuals in an Open System
Authors: Chattopadhyay Asis Kr. , Baidya Kajal
Published: July 2017

To study the dynamics of social processes it is natural to start by looking at the movement of people between different categories. Since almost all the moves are lru:gely unpredictable at the individual level it is necessary for a model to describe the mechanism of movement in probabilistic terms. In the present paper we have used a Markov model to describe career pattern of individuals in an open society where gains and losses are taken into account. Some measures of career pattern based on above model have been developed and the simulated distribution of the measures have also been studied.
Comparison of Two Treatments in Matching Pairs Inverse Sampling Design
Authors: Bandyopadhyay Uttam , Mukherjee Shirsendu
Published: July 2017

In the present study, we are concerned with the problem of testing the equivalence of two.treatments by using inverse sampling designs in matching pairs of experimental units. We find that the proposed tests, as in a matched pairs design based on fixed sample size, satisfy some desirable properties. We also examine various performance characteristics of the tests. Further, we compare one of the proposed tests with the corresponding test that donot retain match.
Aspects of Estimating Inter Subject Variability with a Constant Intra Coefficient of Variation in Repeated Measurements
Authors: Nahtman Tatyana , Rosen Dietrich Von , Sinha Bimal K.
Published: July 2017

We study the one­way random effects model of Chow & Tse (1991) with homogeneous intra subject coefficient of variation and deal with the problem of estimation of the basic parameters. we propose and study properties of the inter variability along the lines of Mathew, Sinha & Sutradhar (1992). We also study properties of an appropriate Bayes estimator.
Mechanical characterisation and replication quality analysis of micro-injected parts made of carbon nanotube/polyoxymethylene nanocomposites
Authors: Pagano Claudia , Surace Rossella , Bellantone Vincenzo , Baldi Francesco , Fassi Irene
Published: July 2017

The increasing demand for small and cheap parts is boosting the development of reliable micro-system technologies. Fabrication process capabilities should expand to encompass a wider range of materials and geometric forms, which can satisfy the specific requirements of new emerging micro-products, and ensure the compatibility of new materials and processing technologies. Polymeric composites are very promising materials, since they offer new combinations of properties not available in traditional homogeneous materials. Because of their advantageous light weight, high strength, fatigue life, and corrosion resistance, they are forecast to replace conventional materials in several applications. Among the plastic process technologies, injection moulding is one of the key technologies for manufacturing miniaturised components due to its mass production capability and relatively low production cost. Micro-injection moulding allows to transfer micron and even submicron precision features to small products. Since final product properties strongly depend on materials and production processes and parameters, the process conditions of compounding as well as of product manufacturing have to be carefully studied and controlled. This is particularly important for the manufacturing of micro-products, since, at the micro-scale, some phenomena negligible at the macro-scale (as hesitation effect or capillarity forces for examples) can become important. However, only few studies concern the micro-injection of nanocomposites. Therefore, in this paper the micro-injection of two composites made of polyoxymethylene and carbon nanotubes has been studied. First, the electrical properties of the compounds have been measured; the fillers are dispersed in the matrix and form a network that dramatically increases the conductivity of the composites in comparison with the pristine resin. Then the compounds have been injected using a micro-injection machine and the components have been analysed. The mechanical analysis, based on tensile tests and dynamic-mechanical experiments on miniaturised dog-bone specimens, shows a slight reinforcing effect of the filler; however, the ductility is considerably reduced. This is likely due to a scarce adhesion of the carbon nanotubes and the polymer and the presence of some agglomerates. Moreover, as expected, the mould temperature affects the mechanical properties of the specimens, probably due to its effect on the internal structure of the solidified materials. The dimensional analyses carried out on micro-rib specimens show that replication capability is increased by the presence of the filler and using high values of the process parameters. Finally, microscopic analyses have been done in order to verify the dispersion and orientation of the fillers in the compounds. These effects have been observed only when high shear rates are involved.
An Unusual Case of Alleged Assault
Authors: Pole K. F. M.
Published: July 2017

In a case of alleged assault, evidently made in good faith, the extensive injuries, after thorough examination, were considered to be due to accidental injuries sustained in a state of hysterical fugue.
Factors Affecting a Fatal Outcome in Road Accidents
Authors: Bull J.P. , Raffle P.A.B.
Published: July 2017

The North Report mentioned the question of whether charges and/or sentencing should be modified by fatal outcome following offences involving bad driving. This note classifies factors relating to the accident, the casualty and medical care which may, often fortuitously, determine a fatal outcome. It is suggested that these should be borne in mind in deciding offences and sentencing.
The Evolution of the American Test for the Admissibility of Scientific Evidence
Authors: Imwinkelried Edward J.
Published: July 2017

Most legal systems, including the British, have adopted a flexible, liberal standard for admitting scientific evidence. Although these systems consider the novelty of a scientific theory as a factor in evaluating the reliability of the scientific evidence, they do not follow a rigid rule excluding scientific testimony based on new theories and techniques. In the United States, however, most jurisdictions follow a rule automatically rejecting testimony based on novel scientific techniques. Reformers have severely criticized that rule, and the American courts now seem to be moving towards the British position on the admissibility of scientific evidence.