bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Differential Expression of MicroRNA-19b Promotes Proliferation of Cancer Stem Cells by Regulating the TSC1/mTOR Signaling Pathway in Multiple Myeloma
Authors: Wang Ni , Liang Xiaohua , Yu Weijian , Zhou Shihang , Fang Meiyun 
Published: November 2018

Background/Aims: MiR-19b has been reported to be involved in several malignancies, but its role in multiple myeloma (MM) is still unknown. The objective of this study was to explore the biological mechanism of miR-19b in the progression of MM. Methods: First, we performed real-time polymerase chain reaction (PCR) and Western blot to study the expression of miR-19b, tuberous sclerosis 1 (TSC1), and caspase-3 in different groups. MTT assay was performed to explore the effect of miR-19b on survival and apoptosis of cancer stem cells (CSCs). Computation analysis and luciferase assay were utilized to confirm the interaction between miR-19b and TSC1. Results: A total of 38 participants comprising 20 subjects with MM and 18 healthy subjects as normal controls were enrolled in our study. Real-time PCR showed dramatic upregulation of miR-19b, but TSC1 was evidently suppressed in the MM group. MiR-19b overexpression substantially promoted clonogenicity and cell viability, and further inhibited apoptosis of CSCs in vitro. Furthermore, miR-19b overexpression downregulated the expression of caspase-3, which induced apoptosis. Using in silico analysis, we identified that TSC1 might be a direct downstream target of miR-19b, and this was further confirmed by luciferase assay showing that miR-19b apparently reduced the luciferase activity of wild-type TSC1 3´-UTR, but not that of mutant TSC1 3´-UTR. There was also evident decrease in TSC1 mRNA and protein in CSCs following introduction of miR-19b. Interestingly, reintroduction of TSC1 abolished the miR-19b-induced proliferation promotion and apoptosis inhibition in CSCs. Conclusion: These findings collectively suggest that miR-19b promotes cell survival and suppresses apoptosis of MM CSCs via targeting TSC1 directly, indicating that miR-19b may serve as a potential and novel therapeutic target of MM based on miRNA expression.
Circular RNA Expression Profiling Identifies Prostate Cancer- Specific circRNAs in Prostate Cancer
Authors: Xia Qianlin , Ding Tao , Zhang Guihong , Li Zehuan , Zeng Ling , Zhu Yanjun , Guo Jianming , Hou Jun , Zhu Tongyu , Zheng Jianghua , Wang Jin
Published: November 2018

Background/Aims: Prostate cancer (PCa) is one of the main cancers that damage males’ health severely with high morbidity and mortality, but there is still no ideal molecular marker for the diagnosis and prognosis of prostate cancer. Methods: To determine whether the differentially expressed circRNAs in prostate cancer can serve as novel biomarkers for prostate cancer diagnosis, we screened differentially expressed circRNAs using SBC-ceRNA array in 4 pairs of prostate tumor and paracancerous tissues. A circRNA-miRNA-mRNA regulatory network for the differential circRNAs and their host genes was constructed by Cytoscape3.5.1 software. Quantitative real-time polymerase chain reaction analysis (qRT-PCR) was performed to confirm the microarray data. Results: We found 1021 differentially expressed circRNAs in PCa tumor using SBC-ceRNA array and confirmed the expression of circ_0057558, circ_0062019 and SLC19A1 in PCa cell lines and tumor tissues through qRT-PCR analysis. We demonstrated that combination of PSA level and two differentially expressed circRNAs showed significantly increased AUC, sensitivity and specificity (0.938, 84.5% and 90.9%, respectively) than PSA alone (AUC of serum PSA was 0.854). Moreover, circ_0057558 was correlated positively with total cholesterol. The functional network of circRNA-miRNA-mRNA analysis showed that circ_0057558 and circ_0034467 regulated miR-6884, and circ_0062019 and circ_0060325 regulated miR-5008. Conclusion: Our results demonstrated that differentially expressed circRNAs (circ_0062019 and circ_0057558) and host gene SLC19A1 of circ_0062019 could be used as potential novel biomarkers for prostate cancer.
Level of Anxiety and Depression in Cardiac Syndrome X
Authors: Cekirdekci Elif Ijlal , Bugan Baris
Published: November 2018

Objective: Cardiac syndrome X (CSX) is defined as angina-like symptoms, abnormalities on stress testing, and normal epicardial coronary arteries on coronary angiography. The aim of this study was to determine the Hospital Anxiety and Depression scores of patients with CSX and to compare with healthy controls. Materials/Subjects and Methods: Patients undergoing coronary angiography between January 2015 and December 2016 because of clinical indications, including abnormal noninvasive test results were examined. Two hundred and 10 subjects (110 patients with CSX, 100 controls) were enrolled. Demographic characteristics including age, education level, marriage status, and history of stressful life events were recorded. The Turkish version of the Hospital Anxiety and Depression scale was evaluated in the study population. Results: Anxiety, depression, and total scores in the patients with CSX were significantly higher than those in the control group (p < 0.001, p < 0.003, p < 0.001, respectively). Among women, anxiety, depression, total scores, and stressful life events were significantly higher in the CSX group (p = 0.006, p = 0.015, p = 0.001, p < 0.001, respectively). Patients with lower educational status had higher anxiety scores (p = 0.03), stressful life events, and HAD-A > 10 were the only independent predictors of CSX in logistic regression analysis with comparable ORs 2.256 (95% CI 1.057–4.817, p = 0.03) and 2,399 (95% CI 1.248–4.613, p = 0.009) respectively. Conclusion: The results of our research suggest that patients with CSX have a high prevalence of stress and psychiatric disturbances. Interventions targeted toward improving the quality of life and to give psychological support may have the potential benefits especially for women and individuals with lower education.
ЗМІНИ ПОКАЗНИКІВ ПЕРОКИДАЦІЇ ЛІПІДІВ, ГЛУТАТІОНОВОЇ ЛАНКИ ПРОТИОКСИДАНТНОГО ЗАХИСТУ, ІЛ-18, ІЛ-10 ТА МАТРИЛІНУ 3 У ХВОРИХ НА ОСТЕОАРТРОЗ, ПОЄДНАНИЙ З ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2 ТИПУ, ОЖИРІННЯМ, АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ
Authors: Serdulets J. I.
Published: November 2018

Низка досліджень вказує, що оксидативний стрес (ОС) впливає на патогенез та прогресування остеоартрозу (ОА). Відомо, що ОС є порушенням рівноваги між прооксидантними й антиоксидантними системами в клітинах і тканинах. Інтенсифікація пероксидного окиснення ліпідів (ПОЛ) призводить до вивільнення прозапальних цитокінів, порушення мікроциркуляції, структури колагену і сприяє прогресуванню дегенеративного процесу в суглобових тканинах.

Мета дослідження – визначити зміни показників пероксидації ліпідів та глутатіонової ланки протиоксидантного захисту, ІЛ-18, ІЛ-10 та матриліну 3 у хворих на остеоартроз, поєднаний з цукровим діабетом 2 типу, ожирінням, артеріальною гіпертензією.

Матеріал і методи. Обстежено 116 пацієнтів із цукровим діабетом 2 типу, ожирінням та артеріальною гіпертензією, віком від 16 до 65 років (середній вік склав 40,5 років). При розподілі хворих на групи за віком були прий­няті якісні вікові періоди, рекомендовані комітетом експертів Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ) [37]: молодий вік (16–29 років) – 0,79 %, зрілий вік (30–44 роки) – 10,24 %, середній вік (45–59 років) – 53,54 %, похилий вік (60–65 років) – 35,43 %. Основна частина хворих була середнього працездатного віку. Було виділено 4 клінічні групи динамічного спостереження (хворі з ізольованим остеоартрозом та із супутніми захворюваннями).

Пероксидацію ліпідів вивчали за методикою Владимирова Ю. А (1999), стан показників глутатіонової ланки протиоксидантного захисту – титраційним методом за О. В. Травіною в модифікації І. Ф. Мещишена, І. В. Петрової (1983). Доcлiдження цитокінів у cироватцi кровi: інтерлейкінів 10 та 18 – виконано з викориcтанням вiдповiдних наборiв фiрми Bender MedSystems GmbH (Авcтрiя) твердофазовим iмуноферментним методом Platinum ELISA, згiдно з iнcтрукцiєю виробника.

Результати. У всіх групах хворих показники малонового альдегіду підвищувалися, але більшою мірою у пацієнтів, у яких остеоартроз перебігав із цукровим діабетом типу 2, ожирінням та артеріальною гіпертензією. Зниження антиоксидантного захисту за даними глутатіону відновленого найвираженішим було також у хворих цієї групи. Показники ІЛ-18 були найвищими при остеоартрозі з ожирінням та артеріальною гіпертензією, а ІЛ-10 – за наявності цукрового діабету. Показники матриліну 3 змінювалися неоднозначно.

Висновки. У хворих на остеоартроз із цукровим діабетом 2 типу, ожирінням та артеріальною гіпертензією значно порушується рівновага між процесами пероксидації ліпідів та глутатіоновою ланкою протиоксидантного захисту, що асоціюється з активацією ІЛ-18 і суттєвою недостатністю ІЛ-10. Показники матриліну 3 знижуються при ізольованому остеоартрозі та за його поєднання з артеріальною гіпертензією, підвищуючись у ІІІ та ІV групах порівняно з ПЗО.
ВИКОРИСТАННЯ МЕТОДУ ВНУТРІШНЬОВЕННОГО ВВЕДЕННЯ РОЗЧИНУ ПЕРЕКИСУ ВОДНЮ ДЛЯ ЛІКУВАННЯ ПАЦІЄНТІВ З ВАРИКОЗНИМ РОЗШИРЕННЯМ ВЕН НИЖНІХ КІНЦІВОК
Authors: Ternovskaya T. O. , Bondarenko A. A. , Ternovsky P. A.
Published: November 2018

Варикозна хвороба нижніх кінцівок відома здавна, проте і до сьогодні вона залишається надзвичайно актуальною і значно погіршує якість життя пацієнтів.

Мета – зробити короткий огляд запропонованого нами методу лікування варикозного розширення вен з метою відновлення функції неспроможних клапанів вен. На конкретних клінічних випадках показати ефективність і доступність запропонованої методики в медичній практиці.

Матеріал і методи. Діагностику проводили з використанням апарата для ультразвукового дуплексного сканування нижніх кінцівок My Lab 40, для лікування застосовували метод внутрішньовенного введення розчину перекису водню за розроблено нами методикою [9]; результати аналізу джерел вітчизняної і зарубіжної наукової літератури та зареєстрованих патентів.

Результати. Позитивний результат лікування конкретних пацієнтів підтверджений методом ультразвукового дуплексного сканування (УЗДС). Клінічні результати лікування хворих на варикозне розширення вен підтверджують можливість використання даного методу, поряд з іншими щадними методами лікування варикозної хвороби, в клінічній практиці.

Висновки. Запропонований та запатентований нами спосіб відновлення функції неспроможних клапанів вен є ефективним для лікування пацієнтів з варикозним розширенням вен та запобігання виникненню рецидиву захворювання. Лікування за нашим методом дає прогнозовані позитивні результати при вмілому користуванні і урахуванні протипоказань.
СТАН ОКСИДАТИВНОГО СТРЕСУ У ХВОРИХ З ПОЄДНАНИМ ПЕРЕБІГОМ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ 2 ТИПУ ТА ОСТЕОПОРОЗУ
Authors: Kryvenko V. I. , Borodavko O. I.
Published: November 2018

Одним із факторів, який може впливати на розвиток та прогресування як цукрового діабету 2 типу (ЦД), так і остеопорозу (ОП), є оксидативний стрес (ОС). Однак, у літературі ми не знайшли повідомлень про виразність ОС у хворих з поєднаним перебігом ЦД та ОП.

Мета роботи – оцінити стан оксидативного стресу у хворих з поєднаним перебігом цукрового діабету 2 типу та остеопорозу.

Матеріал і методи. У дослідження включено 94 особи (від 50 до 70 років). До 1 групи увійшли 22 хворих на ОП, до 2 – 22 пацієнти з ЦД, до 3 – 50 хворих з поєднаним перебігом ЦД та ОП. Усім пацієнтам проводили ультразвукову денситометрію на ультразвуковому денситометрі Omnisense 7000 (BeamMedLtd, Ізраїль). Оцінку стану кісткової тканини проводили за критеріями ВООЗ. Інтенсивність ОС оцінювали за рівнем нітротирозину у сироватці крові. Пацієнтам з ЦД проводили дослідження глюкози натще, HbA1с, інсуліну та розрахунок індексу НОМА.

Результати. У хворих з поєднаним перебігом ЦД та ОП має місце збільшення виразності ОС, що підтверджено достовірним зростанням рівня нітротирозину у 2,8 раза, порівняно з хворими з ізольованим перебігом ОП, та у 2,1 раза – з ЦД (p<0,05). Рівень нітротирозину має вірогідний позитивний взаємозв’язок з HbA1c (r= +0,29, p<0,05). Тривалість ЦД понад 10 років супроводжується підвищенням рівня нітротирозину у 2,3 раза, порівняно з пацієн­тами, які хворіють на ЦД до 5 років (p<0,05). Рівень нітротирозину асоціювався з параметрами ультразвукової денситометрії, що підтверджено зворотним взаємозв’язком нітротирозину та Т-індексом променевої кістки (r= -0,29, p<0,05), Т-індексом фаланги (r= -0,25, p<0,05).

Висновки. У пацієнтів з поєднаним перебігом ЦД та ОП відбувається інтенсифікація оксидативного стресу, яка може бути проявом синдрому «взаємного обтяження». Логічно припустити, що поряд із стандартною терапією, ці хворі повинні отримувати і препарати з антиоксидантними властивостями.
ДОСВІД ПРОВЕДЕННЯ ЕРАДИКАЦІЙНОЇ ТЕРАПІЇ HELICOBACTER PYLORI У ХВОРИХ НА ВИРАЗКОВУ ХВОРОБУ ДВАНАДЦЯТИПАЛОЇ КИШКИ
Authors: Pasyechko N. V. , Havrylyuk M. E. , Yarema N. I. , Bob A. O. , Naumova L. V. , Savchenko I. P. , Smachylo I. V. , Radetska L. V. , Khomitska A. I. , Krytskyy T. I. , Gavryliuk N. M.
Published: November 2018

За даними досліджень та епідеміологічними даними більше половини населення планети інфіковані Helikobakter pilori (HP). Інфекція HР часто є безсимптомною, лише у частини інфікованих (10–15 %) з часом виникають симптоми хронічного гастриту, ВХШ та ВХ ДПК, розвивається рак шлунка, а патогенетичною передумо­вою усунення НР є ефективна антигелікобактерна терапія (АГБТ), яка є первинною профілактикою раку шлунка.

Мета дослідження – визначити ефективність десятидобової послідовної схеми АГБТ у складі інгібітора про­тон­ної помпи (ІПП), а також кларитроміцину, амоксициліну в класичних дозах та ІПП, кларитроміцину, амоксициліну та «Де-нолу» при пептичних виразках дванадцятипалої кишки, асоційованих з H. рylori, в менших дозах та з 4-разовим прийомом, й провести порівняльну її оцінку.

Матеріал і методи. Під нашим спостереженням перебували 25 хворих віком від 18 до 64 років з НР(+) виразкою дванадцятипалої кишки. Усім пацієнтам проводили ендоскопічне дослідження для верифікації виразкової хвороби, гістологічне дослідження біоптатів слизової оболонки (СО) антрального відділу шлунка та діагностику НР імунофер­ментним методом. 1 група (n=10) отримувала стандартну потрійну терапію, рекомендовану Маастрихт IV: ІПП + кларитроміцин у дозі 500 мг двічі на добу + амоксицилін у дозі 1000 мг двічі на добу протягом 10 днів; 2 група (n= 15) – ІПП + кларитроміцин у дозі 250 мг 4 рази на добу + амоксицилін у дозі 500 мг 4 рази на добу протягом 10 днів; вісмуту субцитрат колоїдний у дозі 120 мг 4 рази на добу.

Результати. В усіх пацієнтів після лікування відмічали рубцювання виразок, значне зменшення проявів гастриту, яке проявлялось незначною гіперемією у половини пацієнтів першої групи та у двох пацієнтів другої групи. Гістологічне дослідження біоптатів слизової оболонки шлунка підтвердило наявність у частини пацієнтів НР-інфекції. Контрольне дослідження на НР проводили через 6 місяців за допомогою імуноферментного методу. У контрольній групі НР виявлено у 4 (40 %) пацієнтів, в основній – у 3 (20 %).

Висновки. Застосування стандартної потрійної терапії ІПП + кларитроміцин у дозі 500 мг двічі на добу + амокси­цилін у дозі 1000 мг двічі на добу протягом 10 днів не забезпечує повної ерадикації НР та не усуває гістологічної картини гастриту. Прийом колоїдного вісмуту, антибактеріальних препаратів амоксициліну та кларитроміцину у меншій дозі із частішим прийомом (4 рази на добу) забезпечив кращу санацію від НР-інфекції та відновлення гістологічної структури слизової оболонка шлунка, мабуть, через постійнішу й тривалішу антимікробну дію, а також не збільшив вартості лікування, що необхідно довести у подальших дослідженнях.
ФАКТОРИ СЕРЦЕВО-СУДИННОГО РИЗИКУ ТА ПРОЯВИ ПЕРСИСТУЮЧОГО СИCТЕМНОГО ЗАПАЛЕННЯ У ХВОРИХ З КОМОРБІДНІСТЮ ХРОНІЧНОГО ОБСТРУКТИВНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ ЛЕГЕНЬ ТА АРТЕРІАЛЬНОЇ ГІПЕРТЕНЗІЇ
Authors: Kovalenko O. M. , Rodionova V. V.
Published: November 2018

Підвищення рівня персистуючого системного запалення, одним з важливих біомаркерів якого є С-реактивний білок (СРБ), є фактором, що сприяє виникненню серйозних серцево-судинних подій як у хворих із серцево-судинною патологією, так і з хронічним обструктивним захворюванням легень (ХОЗЛ).

Мета – оцінити рівень сироваткового ультрачутливого С-реактивного білка (hsCPБ) та його зв’язок із факторами серцево-судинного ризику, активністю тромбоцитів у хворих з коморбідністю хронічного обструктивного захворювання легень (ХОЗЛ) та артеріальної гіпертензії (АГ).

Матеріал і методи. У дослідження увійшли 84 пацієнти в стабільному стані, І гр. склали 44 хворих на ХОЗЛ у поєднанні з АГ І–ІІ стадії, ІІ гр. – 40 хворих з АГ І–ІІ стадії. Проведені оцінка клініко-анамнестичних даних, визначення офісного артеріального тиску (АТ), індексу маси тіла (ІМТ), статусу куріння та ступеня нікотинової залежності (Fagerstrom Test for Nicotine Dependence – FTND); високочутливе визначення концентрації сироваткового hsСРБ (ІФА), ліпідного профілю, ступеня адгезії, індукованої агрегації тромбоцитів (Тр) та фібриногену (ФГ), в І гр. – оцінка задишки за mMRS, частоти загострень протягом року, спірографія.

Результати. Рівень hsСРБ в І гр. був незалежний від віку, ІМТ, статусу куріння, ліпідного профілю, але мав зв'язок із збільшенням бронхообструкції та рівнем mMRS (р<0,05). При ІМТ ≤ 25 кг/м2 в І гр. був вище, ніж в ІІ гр. (р=0,007). В ІІ гр. hsСРБ вище при ІМТ>25кг/м2, ніж при ІМТ ≤ 25 кг/м2 (0,008), у курців (0,016) був пов'язаний із дисліпідемією (p <0,05). Індукована колагеном, тромбіном агрегація (Агр) в І гр. мала зворотний зв’язок, в ІІ гр. індукована колагеном Агр – прямий кореляційний зв’язок із hsСРБ (p<0,05), але загальна адгезивна та індукована Агр активність Тр в І гр. була вище, ніж в ІІ гр. У І гр. рівень фібриногену мав прямий кореляційний зв’язок із hsСРБ та зворотний – з ОФВ1.

Висновки. Підвищення рівня hsСРБ та ФГ у стабільних пацієнтів із ХОЗЛ, поєднаним з АГ, пов’язано із респіраторними порушеннями, при АГ – із збільшенням ІМТ, дисліпідемією, залежністю від куріння. Загальний протромботичий потенціал у хворих І гр. був вищим, ніж у ІІ гр., особливо при курінні, що обумовлено підвищенням адгезивно-агрегаційної активності Тр, а також зростанням фібриногенемії із збільшенням рівня hsСРБ.
ВПЛИВ СКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ РІЗНОЇ ТЯЖКОСТІ, УСКЛАДНЕНОЇ КРОВОВТРАТОЮ, НА АНТИОКСИДАНТНО-ПРООКСИДАНТНИЙ БАЛАНС КІРКОВОГО ШАРУ НИРКИ
Authors: Kovalev V. V. , Popovych D. V.
Published: November 2018

Мета – з’ясувати особливості антиоксидантно-прооксидантного стану кіркового шару нирки в умовах скелетної травми різної тяжкості, ускладненої крововтратою.

Матеріал і методи. Експерименти виконано на 98 нелінійних білих щурах-самцях масою 180–200 г, які перебували на стандартному раціоні віварію. Усіх тварин поділили на 4 групи: контрольну та три дослідних. У першій дослідній групі під тіопененталонатрієвим знеболюванням моделювали скелетну травму шляхом нанесення дозованого удару по стегну, який викликав закритий перелом, у другій – додатково моделювали крововтрату 20–22 % ОЦК із введенням аутокрові у порожнину живота із розрахунку 0,5 мл на 100 г маси тварини. Щурів виводили з експерименту в умовах знеболювання через 1, 3 і 7 діб після моделювання травм методом тотального кровопускання з серця. У кірковому шарі нирки піддослідних тварин визначали вміст ТБК-активних продуктів ПОЛ, активність каталази та розраховували антиоксидантно-проксидантний індекс: каталаза / ТБК-активні продукти ПОЛ

Результати. За умов нанесення ізольованої скелетної травми інтенсивність ліпідної пероксидації наростає до 3 доби, а далі до 7 доби знижується, що вказує на адекватність антиоксидантного забезпечення. Додаткова травма суміжного стегна і крововтрата суттєво погіршують метаболічні процеси у кірковому шарі нирки, що супроводжується вираженим зміщенням антиоксидантно-прооксидантного балансу в бік домінування прооксидантних механізмів і найбільш виражено через 3–7 діб посттравматичного періоду. На тлі зростання вмісту вторинних продуктів ПОЛ у кірковому шарі нирки в ці терміни відмічається поступове зниження активності каталази, що вказує на виснаження ферментативної ланки антиоксидантного захисту й підтверджує ефект сумації негативного впливу скелетної травми і крововтрати.

Висновок. Моделювання тяжкої скелетної травми, ускладненої крововтратою, призводить до зміщення антиоксидантно-прооксидантного співвідношення у кірковому шарі нирки в бік переважання прооксидантних механізмів, що проявляється суттєвим зростанням вмісту вторинних продуктів ліпідної пероксидації та зниженням активності каталази, які наростають з першої до сьомої діб посттравматичного періоду.
ВІКОВІ ОСОБЛИВОСТІ АКТИВАЦІЇ ПРОЦЕСІВ ЛІПІДНОЇ ПЕРОКСИДАЦІЇ В НИРЦІ В УМОВАХ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ
Authors: Gudyma A. A. , Sushko Yu. I.
Published: November 2018

Проблема політравми є актуальною в Україні і світі. З кожним роком зростає частота висококінетичних уражень, які супроводжуються тяжкою множинною і поєднаною травмою, що належить до основних причин смерті в осіб працездатного віку. За прогнозами ВООЗ, травматизм, як основна причина смертності, невдовзі торкатиметься людей усіх вікових груп. Тому відтепер актуальним завданням сучасної медицини є поглиблення знань про патогенез політравми у віковому аспекті.

Мета – з’ясувати вміст ТБК-активних продуктів ПОЛ у нирці в динаміці ранніх проявів краніоскелетної травми в особин різних вікових груп.

Матеріали і методи. Експерименти проведено на нелінійних білих щурах-самцях трьох вікових груп (100–120  днів, 6–8 міс. і 19–23 міс.). У дослідних групах під тіопенталонатрієвим неболюванням моделювали краніоскелетну травму, еквівалентну для тварин різних вікових груп. Контрольну групу склали 7 тварин кожної вікової групи, яких тільки вводили в тіопенталонатрієвий наркоз. Через 1, 3 і 7 діб після нанесення травми у нирці піддослідних тварин оцінювали активність процесів ліпідної пероксидації за вмістом ТБК-активних продуктів.

Результати. Встановлено, що у контролі інтенсивність процесів ліпідної пероксидації в нирці переважала в молодих щурів. Після нанесення травми в гострий період (1 доба) у молодих тварин вміст ТБК-активних продуктів не змінювався, тоді як у дорослих і старих тварин суттєво зростав. Через 3 доби у тварин усіх вікових груп рівень ПОЛ зростав, проте явно домінував у старих тварин, далі дорослих і молодих. Однак через 7 діб вміст у нирці ТБК-активних продуктів у молодих щурів різко зростав, тоді як у старих – знижувався. Отримані результати дозволяють стверджувати, що інтенсифікація ПОЛ у нирці є важливим фактором патогенезу її вторинного ураження в умовах гострого періоду та періоду ранніх проявів травматичної хвороби, вираженість якої залежить від віку, що вимагає розробки адекватних до вікових реакцій патогенетично обґрунтованих методів корекції.

Висновок. У нормі за інтенсивністю процесів ліпідної пероксидації в нирці домінують молоді щури. Після нанесення травми в гострий період (1 доба) у молодих тварин вміст ТБК-активних продуктів ПОЛ практично не змінюється, тоді як у дорослих і старих тварин суттєво зростає. До 3 доби показник зростає у всіх вікових групах, проте явно переважає у старих тварин, далі у дорослих і молодих. Через 7 діб вміст у нирці ТБК-активних продуктів ПОЛ у молодих і дорослих щурів продовжує зростати з явним переважанням в молодшій віковій групі, в той час як у старих – знижується.
СТРУКТУРНА РЕАКЦІЯ ЛЕГЕНЕВОЇ ТКАНИНИ ТА СУДИН МАЛОГО КОЛА КРОВООБІГУ В ТЕРМІНАЛЬНІЙ СТАДІЇ МОДЕЛЮВАННЯ ГОСТРОГО ПЕРИТОНІТУ
Authors: Herman O. M. , Voloshyn M. V. , Voloshyn O. S. , Yushchak M. V. , Voloshyn V. D. , Hantimurov A. V.
Published: November 2018

Метою нашого дослідження було експериментальне вивчення змін у структурі легеневої тканини та судин малого кола кровообігу за умов експериментального моделювання термінальної стадії гострого перитоніту.

Матеріал і методи. Морфометричний (вимірювання товщини міжальвеолярних перегородок, діаметра альвеол); гістологічний, з метою вивчення структури легеневої тканини і судин на світлооптичному рівні, статистичний. Експерименти виконано на 40 білих щурах-самцях, 10 тварин складали інтактну контрольну групу, 30 тваринам моделювали гострий перитоніт (термінальну стадію).

Результати. Характер і динаміка розвитку структурних змін, діапазон компенсаторних і адаптаційних реакцій є фундаментальною складовою пошуку корекції негативного впливу патологічних факторів на організм. Дослідження перитоніту залишається актуальною проблемою сучасної клінічної медицини, що пов’язано з тяжкістю перебігу даної патології, розвитком поліорганної недостатності і частотою летальних випадків. Після 36 год від початку експерименту відзначено істотне звуження просвіту альвеол, накопичення транссудату в легеневому інтерстиції. В термінальній стадії спостерігали паралітичне розширення просвіту артерій і колабований стан вен. Характер встановлених в процесі експерименту морфологічних змін у легеневій тканині та судинах малого кола кровообігу, їх динаміка і глибина свідчать про виражений токсичний вплив продуктів обміну в процесі розвитку ендотоксикозу.

Висновки. Експериментальний гострий перитоніт у білих щурів-самців у термінальній стадії спричинив істотне звуження діаметра альвеол і просвіту бронхіол на фоні значного потовщення міжальвеолярних перегородок. Ендотоксикоз за умов даної патології викликав розвиток дистрофічних процесів і порушення нормальних тканинно-судинних взаємовідносин у легеневій тканині.

У термінальній стадії гострого перитоніту спостерігали паралітичне розширення просвіту артерій і колабований стан вен малого кола кровообігу, що можна розцінювати як декомпенсацію кровообігу і дисфункцію органа.
ДОМЕДИЧНА ДОПОМОГА ЯК БАЗОВА СКЛАДОВА У ФОРМУВАННІ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ ФАХІВЦІВ З ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ ТА ЕРГОТЕРАПІЇ
Authors: Kalashchenko S. I. , Hrynzovskyi A. M. , Dema O. V. , Zahorodniuk K. Yu.
Published: November 2018

Мета роботи – аналіз стандарту вищої освіти за спеціальністю 227 “Фізична терапія, ерготерапія” галузі знань 22 “Охорона здоров’я” та навчальної програми з фізичної терапії та ерготерапії в аспекті формування компетентності з надання домедичної допомоги.

Основна частина. Визначено основні етапи формування компетенції для надання медичної допомоги у надзвичайних ситуаціях шляхом моделювання тренінгів у студентів-ерготерапевтів. Перераховані переваги симуляції методу навчання в медицині. Показано, що врівноваження ролей учителя та студентів допомагає виявити помилки під час тренінгу з практичних навичок. З’ясовано, що краще освоєння навичок відбувається у випадку, коли результати при первинному і вторинному огляді потерпілих відрізняються відповідно до даних ситуаційних завдань. Доведено, що зворотний зв’язок між вчителем та студентами є одним із ключових моментів, який забезпечить кращу асиміляцію алгоритмів практичних навичок і дій студентами.

Висновки. Виявлено, що симуляційне навчання покращує формування компетенції студентів-ерготерапевтів. Крім того, це сприяє підвищенню інтересу студентів до вивчення предмета. Симуляційна підготовка дозволяє студентам вивчати алгоритми надання медичної допомоги в умовах, що близькі до реальності. Отримання навичок зупинки критичної кровотечі, переведення потерпілого в стабільне бокове положення та серцево-легенева реанімація дозволяють студентам-ерготерапевтам надати необхідну домедичну допомогу у разі виникнення надзвичайних ситуацій.
ОПТИМІЗАЦІЯ ПРОЦЕСУ ВИКЛАДАННЯ ДИСЦИПЛІНИ “ПСИХІАТРІЯ. НАРКОЛОГІЯ” В СУЧАСНИХ УМОВАХ
Authors: Spirina I. D. , Rokutov S. V. , Fedenko E. S. , Shornikov A. V. , Tymofieiev R. M.
Published: November 2018

Мета роботи – аналіз методів та засобів навчання, направлених на оптимізацію викладання дисципліни “Психіатрія. Наркологія” на кафедрі психіатрії, загальної та медичної психології Державного закладу “Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров’я України”.

Основна частина. Враховуючи розповсюдженість психічних розладів в Україні та світі, постала необхідність змінити ставлення у студентів медичних вузів до проблем, якими десятиліттями займалися лише лікарі-психіатри. Для підвищення якості освіти, інтересу до предмета, а також задля розвитку у студентів нестандартного, творчого мислення на кафедрі психіатрії, загальної та медичної психології ДЗ “ДМА” широко застосовуються такі завдання, як кросворди, кейси, в тому числі і відео­кейси, рольові ігри. Для оцінки ефективності запропонованих форм оцінки знань студентів було розроблено уніфікований опитувальник. Для виключення суб’єктивності при оцінці цих знань, а також для оптимізації і стандартизації роботи викладачів, введена багаторівнева система навчання і оцінювання, яка заснована на так званих “рівнях навчання” за В. П. Беспальком.

Висновок. Постійне вдосконалення процесу викладання дозволяє поглиблювати знання майбутніх лікарів з дисципліни “Психіатрія. Наркологія”.
ПРОБЛЕМИ ПІДГОТОВКИ АНГЛОМОВНИХ СТУДЕНТІВ-СТОМАТОЛОГІВ НА ПРОФІЛЬНИХ КАФЕДРАХ ТА ШЛЯХИ ЇХ ВИРІШЕННЯ
Authors: Razumnyi R. V. , Fastovets O. O. , Albert Ye. L.
Published: November 2018

Мета роботи – визначити проблеми підготовки англомовних студентів-іноземців, які навчаються за спеціальністю “Стоматологія”, на профільних кафедрах та запропонувати шляхи їх вирішення.

Основна частина. Складність навчання англомовних студентів-іноземців полягає у необхідності здійснювати навчально-пізнавальну діяльність засобами нерідної мови у нерідному матеріальному та соціокультурному середовищі. Заміна інформаційного підходу освітніх програм зі стоматологічних дисциплін на компетентнісний передбачає формування в англомовного студента готовності використовувати отримані знання, уміння й навич­ки для вирішення практичних завдань у процесі подальшої професійної діяльності.

Висновок. В умовах сьогодення забезпечити практично орієнтований підхід серед англомовних студентів-стоматологів дозволяє дискретна подача матеріалу, збільшення наочності навчального процесу, залучення симуляційних технологій для оволодіння практичними навичками.
ІННОВАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ В ПРОФЕСІЙНІЙ ОСВІТІ: СУЧАСНІ ТЕНДЕНЦІЇ ТА ПРАКТИКА ВПРОВАДЖЕННЯ
Authors: Podpletnya O. A. , Potapova T. M. , Slesarchuk V. Yu.
Published: November 2018

Мета роботи – висвітлити досвід застосування дистанційної форми навчання, яка працює на відкритій і найбільш популярній у світі платформі – Moodle, для підвищення якості підготовки висококваліфікованих фахівців-провізорів у Дніпропетровській медичній академії.

Основна частина. У статті розглянуто досвід впровадження новітніх інноваційних технологій навчання, які використовуються викладачами на кафедрі загальної та клінічної фармації при підготовці фахівця-провізора. Показано особливості дистанційної системи навчання, її переваги. Оцінка ефективності використаних інноваційних технологій проводиться протягом усього терміну навчання конкретної дисципліни, шляхом тестування та постійного контролю і перевірки опанування теоретичного матеріалу та практичних навичок перед початком кожного практичного чи лабораторного заняття. Показана ефективність використання дистанційної системи навчання як позааудиторної форми організації самостійної роботи студентів.

Висновки. Інноваційні технології навчання сприяють розвитку пізнавальних і когнітивних здібностей студентів, а саме – вміння вирішувати поставлені завдання, займатися збором, аналізом і синтезом даних, витягувати з них інформацію, самостійно мислити, володіти комунікативними навичками. Освітні технології відкривають нові горизонти викладання, навчання й оцінки здобутих знань, дозволяють втілювати інноваційні, ефективні моделі адміністрування та управління. Здійснювати постійний моніторинг оволодіння професійними компетенціями, що дозволяє за короткий строк відкоректувати та індивідуалізувати процес навчання. Дистанційні системи навчання надають можливості безперервного навчання, забезпечуючи великому колу людей можливість отримання як післявузівської, так і додаткової освіти.
ІННОВАЦІЙНІ МЕТОДИ НАВЧАННЯ У ПІДГОТОВЦІ УЧАСНИКІВ ПРОФЕСІЙНО-ОРІЄНТОВАНИХ ОЛІМПІАД
Authors: Shostakovich-Koretskaya L. R. , Mavrutenkov V. V. , Cherhinets’ A. V. , Budaieva I. V. , Lytvyn K. Yu. , Suremenko M. S. , Gayduk T. A. , Yakunina O. M. , Diadyk V. P.
Published: November 2018

Мета роботи – представити власний досвід застосування різних варіантів імітаційної технології при підготовці учасників студентських олімпіад з професійного циклу “інфекційні хвороби”.

Основна частина. Розглянуто інноваційні методики викладання курсу інфекційних хвороб у вищій медичній школі, впроваджені авторами з метою підвищення ефективності навчання. Докладно висвітлені питання проведення медичних студентських олімпіад з навчальних дисциплін професійного циклу. Проаналізовано власний досвід застосування варіантів імітаційної технології: методів case-study, рольових ігор, “мозкової атаки”.

За останні 5 років на базі студентського наукового гуртка кафедри інфекційних хвороб ДЗ “Дніпропетровська медична академя МОЗ України” пройшла підготовка 53 студентів-бакалаврів. З них 14 студентів брали безпосередню участь у змаганнях на щорічних всеукраїнських олімпіадах з інфекційних хвороб. Результатом плідної підготовки стало здобуття 6 призових місць в індивідуальних змаганнях і 8 призових місць у командних змаганнях.

Висновки. На відміну від традиційних форм навчання, впровадження активних методів, на прикладі підготовки до олімпіади, дозволяє формувати професійні вміння і діяльну реалізацію набутих знань, моделювати цілісний зміст самостійної роботи, при цьому зміщується центр значущості з процесу передачі, переробки і засвоєння інформації на самостійну творчу діяльність. Саме такий підхід може дозволити студенту набути високих результатів як під час змагання на студентській олімпіаді, так і надалі у практичній діяльності при формуванні особистості конкурентоспроможного фахівця.
МОТИВАЦІЯ ДОСЯГНЕННЯ ЯК ВАЖЛИВИЙ ЧИННИК УСПІШНОГО ПРОФЕСІЙНОГО СТАНОВЛЕННЯ СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ
Authors: Venger O. P. , Husyeva T. P. , Mysula Yu. I. , Sas L. M. , Smashna O. Ye. , Bilous V. S. , Liuta О. О. , Nestorovysch Ya. M.
Published: November 2018

Мета роботи – визначити динаміку мотивації досягнення успіху в студентів 2-го та 4-курсів медичного факультету.

Основна частина. Професійне становлення молодої людини під час навчання у вищому навчальному закладі є важливим етапом у її соціалізації, де провідним видом діяльності стає навчально-професійна. У статті висвітлені етапи професійного становлення студента-медика. Мета дослідження полягала у визначенні динаміки мотивації досягнення успіху в студентів-медиків 2-го та 4-го курсів медичного факультету. В дослідженні брали участь 112 студентів, з яких 56 студентів 2-го курсу та 56 студентів 4-го курсу медичного факультету. Розглянуто особистісні характеристики респондентів за рівнем мотивації досягнення успіху.

Висновки. Отримані результати свідчать про те, що мотивація досягнення успіху в студентів за період навчання має тенденцію до зростання. На здійснення ними навчальної діяльності впливає система внутрішніх мотивів, що забезпечує ефективне оволодіння майбутнім фахом.
ORGANIZATION OF EDUCATIONAL RESEARCHES OF STUDENTS AT THE DEPARTMENT OF NERVOUS DISEASES
Authors: Kozyolkin О. А. , Medvedkova S. О.
Published: November 2018

The aim of the work – to improve the professional training of students by forming the skills of independent educational and research work.

The main body. Nowadays, study work of students takes an important place in the educational process. A lot of difficulties among the students appear during the process of enquiring the skills of independent work; in many cases they are connected with the issues of methodological nature. So, the teacher’s task is to help students in choosing the topic, setting the goal and tasks of the study, and also to determine the scale, materials and methods of the research. Doing some kind of educational and research work under the guidance of the teacher expands students’ scientific outlook and enables them to master the essential scientific concepts and understandings.

Conclusion. In the process of writing research work students develop their skills to analyze, systematize, compare, generalize and classify scientific literature data and also obtained results of the conducted research.
ОЦІНКА СТУДЕНТАМИ ЕФЕКТИВНОСТІ САМОСТІЙНОЇ РОБОТИ ПРИ ВИВЧЕННІ ГІГІЄНІЧНИХ ДИСЦИПЛІН
Authors: Rublevska N. I. , Shevchenko O. A. , Kaniuka G. S. , Kramareva Yu. S. , Hrihorenko L. V. , Kulahin O. O. , Zaytsev V. V.
Published: November 2018

Мета роботи – проаналізувати ставлення студентів закладу вищої медичної освіти до самостійного вивчення певної частини навчального матеріалу на кафедрі гігієни та екології.

Основна частина. Останні реформи вищої медичної освіти, що започаткували кардинальне збільшення годин для самостійної підготовки студентів закладів вищої освіти, починають потроху усвідомлюватися студентською громадою. Розглянуто результати анкетування студентів вищого медичного закладу – другокурсників та випускників. Отримані дані свідчать про поступову зміну ставлення сучасних студентів до необхідності самостійного опанування частини професійних знань як традиційної складової навчального процесу. Більшість опитаних студентів-другокурсників, як вітчизняних, так і іноземних англомовних, ­готові займа­тися самостійно не менше 50 % та 40 % часу відповідно.

Висновки. Самостійна робота студентів у медичних закладах вищої освіти є не тільки способом отримання специфічних професійних знань, але й, більшою мірою, індикатором готовності майбутнього лікаря до безперервного професійного зростання, відчуття соціальної та корпоративної відповідальності, вміння самостійно приймати рішення у складних життєвих та виробничих випадках. Аналіз даних анкетування студентів різних курсів про їх ставлення до самостійної позааудиторної роботи показав, що ці риси більш притаманні новій генерації як вітчизняних, так і іноземних англомовних студентів.
A new endophytic fungus, Tulasnella phuhinrongklaensis (Cantharellales, Basidiomycota) isolated from roots of the terrestrial orchid, Phalaenopsis pulcherrima
Authors: RACHANARIN CHANALUG , SUWANNARACH NAKARIN , KUMLA JATURONG , SRIMUANG KANOK-ORN , MCKENZIE ERIC H.C. , LUMYONG SAISAMORN
Published: November 2018

A new species of endophytic fungus, described herein as Tulasnella phuhinrongklaensis, was isolated from a root of a terrestrial orchid, Phalaenopsis pulcherrima, in Phitsanulok Province, Thailand. This species is characterized by its cream to white colonies, branched chains of spherical to ellipsoid monilioid cells and absence of sclerotia. The uniqueness of the species was confirmed by a phylogenetic analysis of combined sequences of internal transcribed spacer (ITS) and large subunit region (LSU) of ribosomal DNA, and a nucleotide divergence of the ITS sequences. The phylogenetic result showed that T. phuhinrongklaensis formed a monophyletic lineage clearly distinct from other Tulasnella and Epulorhiza species, the asexual morph of Tulasnella. The nucleotide divergence of ITS sequences in the new fungus ranged from 50.66–57.93% in genera Tulasnella and Epulorhiza. A description and illustrations of the new species are provided.
Lectotypification of two Eriocaulon species (Eriocaulaceae) from India
Authors: DARSHETKAR ASHWINI M. , DATAR MANDAR N. , TAMHANKAR SHUBHADA , CHOUDHARY RITESH KUMAR
Published: November 2018

Eriocaulon Linnaeus (1753: 87) is the largest genus of the family Eriocaulaceae Martinov (1820: 237). It is distributed in tropical and subtropical regions of the world and represented by ca. 471 species (Govaerts 2018). Ansari & Balakrishnan (2009) recorded 85 species of the genus from India. Lately, several new species have been published and the genus is now represented by 103 species in India (Darshetkar et al. 2017, Anto & Reshma 2017, Manudev et al. 2017, Naveen Kumar et al. 2017). Also, a few species of the genus have been lectotypified in last few years (Tiwari et al. 2016, Souladeth et al. 2017).
A new species from southern Anatolia (Dedegöl Mountain Series—Çürük Mountain) in Turkey: Hypericum bilgehan-bilgilii (Hypericaceae)
Authors: BAŞKÖSE İSA , SAVRAN AHMET
Published: November 2018

Hypericum bilgehan-bilgilii is here described and illustrated as a new species of section Triadenioides, from the Southern Anatolia, Turkey. Distribution map, habitat and ecology, etymology, the Turkish name for the new species, and dichotomous key are given. The new species is compared with morphologically close species, H. ternatum and H. pallens.
Two new species of Barssia from China

Authors: XU YU-YAN , GUO LI-JIE , LI TING , FAN LI
Published: November 2018

Two new truffle species Barssia guozigouensis and B. luyashanensis are described and illustrated from North China based on morphological and molecular evidences. Morphologically, B. guozigouensis is diagnosed by its distinctly warty ascomata and solid gleba with small and irregular chambers, and B. luyashanensis is by its red brown ascomata with fine warts and gleba without chambers. Molecular phylogenetic analyses based on the ribosomal internal transcribed spacer region and 28S large subunit nrDNA supported the placement of the new species.
A new species of Agaricus sect. Brunneopicti from Eastern India
Authors: TARAFDER ENTAJ , DUTTA ARUN KUMAR , SARKAR JIT , ACHARYA KRISHNENDU
Published: November 2018

Agaricus duplocingulatoides (Agaricaceae, Agaricales, Basidiomycota) is proposed here as new to science based on collections made from West Bengal, Eastern India. The morphological features together with molecular data confirms its placement in Agaricus sect. Brunneopicti within Agaricus subg. Pseudochitonia. A comprehensive description, illustrations and comparison with morphologically and phylogenetically related taxa are provided.
Checklist of the Red Sea Fishes with delineation of the Gulf of Suez, Gulf of Aqaba, endemism and Lessepsian migrants
Authors: GOLANI DANIEL , FRICKE RONALD
Published: November 2018

The current checklist provides for each species of the Red Sea its records in the Gulf of Suez, Gulf of Aqaba, Red Sea main basin and its general distribution.This new checklist of Red Sea fishes enumerates 1207 species, representing 164 families. Of these, 797 species were recorded from the Gulf of Aqaba and 339 from the Gulf of Suez. The number of species from the Gulf of Suez is evidently lower than the actual number not including 27 Lessepsian (Red Sea) migrants to the Mediterranean that most likely occur in the Gulf. The current list includes 73 species that were newly described for science since the last checklist of 2010. The most specious Osteichthyes families are: Gobiidae (134 species), Labridae (66), Apogonidae (59), Serranidae (including Anthiadinae) (44), Blenniidae (42), Carangidae (38), Muraenidae (36), Pomacentridae (35), Syngnathidae (34), Scorpaenidae (24) and Lutjanidae (23). Among the families of Chondrichthyes, the most specious families are the Carcharhinidae (18 species) and Dasyatidae (11). The total number of endemic species in the Red Sea is 174 species, of these, 34 species are endemic to the Gulf of Aqaba and 8 to the Gulf of Suez.
A review of some Neriene spiders (Araneae, Linyphiidae) from China
Authors: LI JIAN YONG , LIU JIE , CHEN JIAN
Published: November 2018

The genus Neriene Blackwall, 1833 from China is reviewed. Two new species are described: Neriene lushanensis n. sp., Neriene orthocera n. sp. Ketambea liupanensis (Tang & Song, 1992) n. comb. and Ketambea nigripectoris (Oi, 1960) n. comb. are transferred from the genus Neriene. Nineteen known species are redescribed or diagnosed and discriminated from related species: Neriene aquilirostralis Chen & Zhu, 1989, Neriene birmanica (Thorell, 1887), Neriene calozonata Chen & Zhu, 1989, Neriene cavaleriei (Schenkel, 1963), Neriene clathrata (Sundevall, 1830), Neriene compta Zhu & Sha, 1986, Neriene decormaculata Chen & Zhu, 1988, Neriene emphana (Walcknear, 1841), Neriene hammeni (Van Helsdingen, 1963), Neriene japonica (Oi, 1960), Neriene limbatinella (Bosenberg & Strand, 1906), Neriene longipedella (Bosenberg & Strand, 1960), Neriene macella (Thorell, 1898), Neriene nitens Chen & Zhu, 1991, Neriene oidedicata (Van Helsdingen, 1969), Neriene poculiforma Liu & Chen, 2010, Neriene radiata (Walckenear, 1841), Neriene strandia (Blauvelt, 1936), and Neriene zhui Chen & Li, 1995.
Reply to “Comments on ‘Rethinking the Lower Bound on Aerosol Radiative Forcing’”
Authors: Stevens Bjorn
Published: November 2018

This reply addresses a comment questioning one of the lines of evidence I used in a 2015 study (S15) to argue for a less negative aerosol radiative forcing. The comment raises four points of criticism. Two of these have been raised and addressed elsewhere; here I additionally show that even if they have merit the S15 lower bound remains substantially (0.5 W m–2) less negative than that given in the AR5. Regarding the two other points of criticism, one appears to be based on a poor understanding of the nature of S15’s argument; the other rests on speculation as to the nature of the uncertainty in historical SO2estimates. In the spirit of finding possible flaws with the top-down constraints from S15, I instead hypothesize that an interesting—albeit unlikely—way S15 could be wrong is by inappropriately discounting the contribution of biomass burning to radiative forcing through aerosol–cloud interactions. This hypothesis is interesting as it opens the door for a role for the anthropogenic (biomass) aerosol in causing the Little Ice Age and again raises the specter of greater warming from ongoing reductions in SO2emissions.
Significant Variations in the Luminescence of Samarium(II) Doped Strontium and Barium Octaborate as a Function of Excitation Wavelength and Sample Temperature
Authors: Walker Shakeena L. , Drozdowski Christopher H. , Gharavi-Naeini Jafar , Stump Nathan A.
Published: November 2018

The emission features characteristic of divalent samarium formed in samarium-doped barium octaborate (BaB8O13) and strontium borate (Sr2B16O26) have been studied as a function of excitation wavelength and sample temperature. The emission spectra of divalent samarium in both materials exhibit a surprisingly strong temperature dependence. When divalent samarium is doped into BaB8O13, changes in excitation wavelength and sample temperature both result in significant variations in the emission features associated with the material. It is therefore hypothesized that the variation arises primarily from selected excitation of individual samarium sites within the BaB8O13 matrix. The emission features characteristic of divalent samarium in Sr2B16O26, also exhibited significant variation as the sample temperature was lowered, but this variation was irrespective of the excitation wavelength. This appears to indicate dependence solely on competition between de-excitation pathways.
The use of social networking services for classroom engagement? The effects of Facebook usage and the moderating role of user motivation
Authors: Park Euna , Song Hae-Deok , Hong Ah Jeong
Published: November 2018

Studies have examined the relationship between Facebook use and student engagement. With the growing use of social networking services in everyday life, there is an ongoing debate on the effect of Facebook usage outside the classroom on classroom learning. However, studies have been so far failed to examine how Facebook activities in everyday life differ according to individual characteristics. In order to answer that question, this study investigated how Facebook use affects student engagement in the classroom. The moderating role of user motivation was also examined, since students use Facebook for different purposes, which eventually determine whether they become engaged in their learning. The results revealed that students with more active Facebook use achieved significantly higher scores on student engagement than those with less active Facebook use. Image-management and social-pressure motivations have moderating effects on the relationship between the differing ways of using Facebook and student engagement. Students with high levels of image-management motivation who spent more time on Facebook gave learning with peers the lowest ratings of all the students surveyed. Those with high levels of social-pressure motivation who spent more time on Facebook also gave learning with peers lower ratings than all other students surveyed. Implications for future studies on instructional uses of social networking services are suggested.