Знахідки рідкісних видів Phloeostichus denticollis Redtenbacher, 1842 (Coleoptera, Phloeostichidae) та Derodontus macularis (Fuss, 1850) (Coleoptera, Derodontidae ) в Українських Карпатах
Authors: Коваль Неля , Дєдусь Валерія 
Published: September 2022

Наведені результати вивчення двох рідкісних видів твердокрилих, відомих за одиничними і давніми знахідками. За біологічними особливостями ці види – сапроксилобіонти і міцетобіонти, існування яких тісно пов’язане з первісними, малозміненими лісовими екосистемами.

Phloeostichus denticollis Redtenbacher, 1842 – дуже рідкісний, реліктовий борео-альпійський вид із європейсько-кавказьким типом ареалу. В Україні був відомий за знахідками із Закарпаття майже сторічної давнини та з Кримського півострова.

У багатьох країнах охороняється як раритетний вид, в Україні не внесений до охоронних списків. Очевидно, охоронний статус флоеостіхуса в Україні ще не з’ясований через відсутність сучасних знахідок і взагалі даних щодо сучасного поширення на території країни.

Чотири екземпляри Ph. denticollis Redt. виявлено під час стаціонарних ентомологічних досліджень у 2018–2019 роках на верхній межі лісу гірського хребта Явірник – одного з гірських масивів північно-західної частини Полонинського хребта Українських Карпат. Ділянка лісу, де було виявлено цей вид, представлена фітоценозом яворової бучини з переважанням бука лісового та явора Acer pseudoplatanus віком понад 150 років. Вся площа лісу вкрита лежачою гнилою деревиною на різних стадіях розкладу, заселеною різними ксилотрофними грибами, мохами і лишайниками. Ph. denticollis Redt – сапроксиломіцетобіонт, біологія якого пов’язана з мертвою деревиною і грибами, які її населяють. Деревні залишки живих або загиблих яворів Acer pseudoplatanus створюють мікросередовище для личинок жука, які поїдають плодові тіла гриба аскоміцета Prosthecium pyriforme на стадії анаморфи Sepedonium, який росте в товщі кори цих дерев. Мешканець корінних лісів, особливо з домішкою явора Acer pseudoplatanus або клена гостролистого Acer platanoides, флоестіхус найчастіше трапляється під корою старих дерев явора, зрідка під корою бука Fagus sylvatica. Derodontus macularis (Fuss, 1850) – європейський вид з обмеженим поширенням. В Україні D. macularis (Fuss) відомий з Українських Карпат.

Загалом на всіх територіях, де виявляли D. macularis (Fuss), він траплявся зрідка і спорадично. Поширений в добре збережених широколистяних і мішаних лісах, з великою кількістю мертвої деревини і підвищеною вологістю. Вважається реліктом корінних лісів. Занесений у список первісних реліктових сапроксилобіонтних видів твердокрилих. D. macularis (Fuss) досить вимогливий до умов середовища, особливо до вологості та наявності грибів-господарів: Ischnoderma resinosum (Schrad.) і I. benzoinum (Wahlenb.). Як реліктовий вид може служити біоіндикатором природних екосистем.

Декілька особин виду було зібрано за допомогою ручних зборів, на плодовому тілі Trametes gibbosa на лежачому стовбурі Fagus sylvatica в лісовому буковому масиві поблизу Ужгорода.

Phloeostichus denticollis Redt. і Derodontus macularis (Fuss) – важливі індикатори природних лісів, тому докази наявності популяцій цих видів важливі з точки зору оцінки лісових деревостанів.