ОСВІТНІЙ ТА НАУКОВИЙ ВИМІРИ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО МАШИНОЗНАВСТВА В КИЇВСЬКОМУ ПОЛІТЕХНІЧНОМУ ІНСТИТУТІ (1898 – 1929): ІНСТИТУЦІЙНІ ТРАНСФОРМАЦІЇ, ОСОБИСТОСТІ, ДОСЯГНЕННЯ
Authors: ВЕРГУНОВ Вiктор 
Published: December 2023

Метою статті є висвітлення основних віх створення, розвитку і діяльності кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки ім. академіка П. М. Василенка Національного університету біоресурсів і природокористування України в перші двадцять років існування спочатку при Київському політехнічному інституті (1898 – 1922), а потім як структурний підрозділ Київського сільськогосподарського інституту (1922 – 1929) через персоніфіковане наповнення здобутків викладачів і співробітників щодо становлення основ та розвитку вітчизняного сільськогосподарського машинобудування, а також системи випробування землеробської техніки для його потреб, розширення архівних пошуків учнів і послідовників її засновника – професора К. Г. Шиндлера, та їхніх творчих звитяг на ниві галузевої науки й освіти. Методологія дослідження. Стаття ґрунтується на загальнонаукових – аналіз, синтез, класифікація та історичних методах – проблемно-хронологічний, порівняльно-історичний, ретроспективний. Особлива увага надавалася біографічному методу як засобу реконструкції творчого доробку вчених, які зробили вагомий внесок у забезпечення науково-освітньої діяльності кафедри. Наукова новизна дослідження полягає у тому, що доведено вагомість процесу становлення однієї з перших кафедр закладу освіти щодо його прогнозованого сучасного європейського майбутнього через формування та репрезентацію напрацювань кращих тогочасних представників на ниві галузевої освіти і науки, які заслуговують бути увіковіченими на пантеонах пам’яті України.

Висновки стосуються періоду 1898 – 1929 рр. в історії сучасного НУБіП України взагалі та особливо після відсторонення в 1911 р. від праці К. Г. Шиндлера в КПІ на посадах професора, декана механічного відділення, завідувача Київської станції з випробування сільськогосподарських машин і знарядь та, зрозуміло, кафедри. Чи не вперше у новітній історії України зроблена спроба внести історичну справедливість стосовно постаті професора О. О. Хохрякова як завідувача кафедри у 1911 – 1912 рр. і встановити, що після нього протягом 1912 – 1915 рр. її спочатку очолював професор П. Р. Сльозкін та уточнити про керівництво нею не з 1911 р., а з 1915 до 1924 рр. – професора Л. П. Крамаренка. Крім того, ствердити раніше невідомі сторінки в діяльності кафедри на ниві галузевої науки з кінця 1924-го до жовтня 1929 рр. її керманича – професора П. Ф. Вовка. Акцентована увага на участі співробітників кафедри машинознавства та машинобудування КПІ у створенні та діяльності провідних для свого часу творчих об’єднань, зокрема Київського агрономічного товариства, що стало першим та єдиним спеціалізованим науковим товариством у часи імперської доби в історії України і передвісником Сільськогосподарського вченого (згодом – наукового) комітету України, що, зі свого боку, через Науково-Консультативну Раду при НКЗС УСРР з 22.05.1931 р. у вигляді Всеукраїнської академії сільськогосподарських наук став предтечою сучасної Національної академії аграрних наук України. Відсутність достовірних архівних документів унеможливила відтворення всебічної та виваженої контекстової картини перебігу всіх подій та фактів із повним персоніфікованим наповненням у звитягах заради майбутнього одного з найефективніших та інноваційних напрямів галузевого дослідництва другої половини ХІХ – початку ХХ ст. – вітчизняного сільськогосподарського машинобудування та випробування землеробської техніки для його потреб.

Ключові слова: Київська станція по випробуванню сільськогосподарських машин і знарядь, вчений, аграрне виробництво, сільськогосподарське машинобудування, освітній процес, аграрне дослідництво, землеробська техніка.