A colorectalis daganatos betegek kezeléshez jutásának jellemzői egy Baranya megyei pilotvizsgálat keretében
Authors: Fodor Dávid , Busa Csilla , Cservenák Nárcisz , Kiss István , Bellyei Szabolcs , Csikós Ágnes , Pozsgai Éva 
Published: March 2021

Összefoglaló.Bevezetés: Az európai országok közül
Magyarország a colorectalis daganatos incidencia és mortalitás szempontjából az
élen szerepel. Ennek hátterében a beteghez vagy az egészségügyi rendszerhez
köthető tényezők is állhatnak. Célkitűzés: Kutatásunk célja,
hogy pilotvizsgálat keretében feltárjuk a colorectalis daganatos betegek
kezeléshez jutásának körülményeit azáltal, hogy a betegek első tünetei,
kivizsgálásuk jellemzői, betegségük stádiuma és a terápiáig eltelt időtartamok
közötti összefüggéseket elemezzük. Módszer: Retrospektív
adatgyűjtés történt 26, Baranya megyei háziorvosi praxis colorectalis daganatos
betegeinek (n = 212) adataira vonatkozóan a praxisok, valamint a Pécsi
Tudományegyetem Klinikai Központjának (PTE KK) adatbázisából. Meghatároztuk a
terápiáig eltelt intervallumot (TEI), amely az első orvos-beteg találkozástól –
amikor a beteg colorectalis daganatra utaló tünetekkel először jelentkezett
orvosnál – a terápia megkezdésének első napjáig eltelt időt jelenti. A
statisztikai elemzés során deskriptív analízist, valamint varianciaanalízist
végeztünk. Eredmények: A sürgősségire került betegek
leggyakoribb tünete a hasi/végbéltáji fájdalom volt, míg a háziorvost felkereső
betegek a véres székletet említették a legtöbbször. A sürgősségi osztályon
jelentkező betegek esetében lényegesen magasabb arányban (61%) diagnosztizáltak
késői (III–IV.) stádiumú daganatot, mint a háziorvoshoz forduló betegek körében
(42,7%). A TEI rövidebb volt, ha a betegek sürgősségi osztályra kerültek
(TEI-medián: 15 nap késői, 34,5 nap korai [I–II.] stádiumú daganat esetén), mint
amikor háziorvosnál jelentkeztek először (TEI-medián: 86 nap késői, 83 nap korai
stádiumú daganat esetén). Következtetés: A sürgősségi és a
háziorvosi kivizsgálás esetén észlelt TEI-k összemérhetők a nyugat-európai
országokéival. A hazai magas mortalitási mutatók hátterében inkább a betegek
késedelmes orvoshoz fordulása állhat, ami a primer és szekunder prevenció
fontosságára hívja fel a figyelmet. Orv Hetil. 2021; 162(4): 153–160.

Summary.
Introduction: Hungary has one of the leading colorectal cancer
incidence and mortality rates in Europe. Patient-related and healthcare-related
factors may all play a role. Objective: Our objective was to
investigate the characteristics related to the treatment of colorectal cancer
patients by analysing their initial symptoms, disease stage, referral
characteristics and total treatment intervals. Method: A
retrospective study was conducted based on data from colorectal patients (n =
212) from the databases of 26 general physician practices and the University of
Pécs, Clinical Center. The total treatment interval was determined as the number
of days from the first patient-physician consultation with symptoms until the
first day of treatment. Descriptive analysis and analysis of variance were
performed. Results: Patients’ most common symptom was
abdominal/rectal pain when presenting at the emergency department while bloody
stool was the most common among patients visiting their general physicians. The
proportion of patients with advanced stage (III–IV) cancer was significantly
higher at the emergency department than among patients visiting their general
physicians (61% and 42.7%, respectively). The total treatment interval was
shorter when patients presented at the emergency department (total treatment
interval median: 15 days for advanced stage, 34.5 days for early [I–II] stage
cancer) than when they initially visited their general physicians (total
treatment interval median: 83 days for early stage, 86 days for advanced stage
cancers). Conclusion: The total treatment intervals for
patients visiting the emergency department or their general physicians were
similar to those found in Western European countries. The high mortality rates
in Hungary are more probably due to patient-related delays, which highlight the
importance of primary and secondary prevention. Orv Hetil. 2021; 162(4):
153–160.