bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Physiological and metabolic differences between visceral and subcutaneous adipose tissues in Nile tilapia(Oreochromis niloticus)
Authors: Wang Ya-Wen , Zhang Ji-Lei , Jiao Jian-Gang , Du Xiao-Xia , Limbu Samwel Mchele , Qiao Fang , Zhang Mei-Ling , Li Dong-Liang , Du Zhen-Yu
Published: August 2017

Visceral adipose tissue (VAT) and subcutaneous adipose tissue (SCAT) have different structures and metabolic functions and play different roles in the regulation of the mammal endocrine system. However, little is known about morphology and physiological and metabolic functions between VAT and SCAT in fish. We compared the morphological, physiological, and biochemical characteristics of VAT and SCAT in Nile tilapia and measured their functions in energy intake flux, lipolytic ability, and gene expression patterns. SCAT contained more large adipocytes and nonadipocytes than VAT in Nile tilapia. VAT had higher lipid content and was the primary site for lipid deposition. Conversely, SCAT had higher hormone-induced lipolytic activity. Furthermore, SCAT had a higher percentage of monounsaturated and lower polyunsaturated fatty acids than VAT. SCAT had higher mitochondrial DNA, gene expression for fatty acid β-oxidation, adipogenesis, and brown adipose tissue characteristics, but it also had a lower gene expression for inflammation and adipocyte differentiation than VAT. SCAT and VAT have different morphological structures, as well as physiological and metabolic functions in fish. VAT is the preferable lipid deposition tissue, whereas SCAT exhibits higher lipid catabolic activity than VAT. The physiological functions of SCAT in fish are commonly overlooked. The present study indicates that SCAT has specific metabolic characteristics that differ from VAT. The differences between VAT and SCAT should be considered in future metabolism studies using fish as models, either in biomedical or aquaculture studies.
Hypoxia-induced myocardial regeneration
Authors: Kimura Wataru , Nakada Yuji , Sadek Hesham A.
Published: August 2017

The underlying cause of systolic heart failure is the inability of the adult mammalian heart to regenerate damaged myocardium. In contrast, some vertebrate species and immature mammals are capable of full cardiac regeneration following multiple types of injury through cardiomyocyte proliferation. Little is known about what distinguishes proliferative cardiomyocytes from terminally differentiated, nonproliferative cardiomyocytes. Recently, several reports have suggested that oxygen metabolism and oxidative stress play a pivotal role in regulating the proliferative capacity of mammalian cardiomyocytes. Moreover, reducing oxygen metabolism in the adult mammalian heart can induce cardiomyocyte cell cycle reentry through blunting oxidative damage, which is sufficient for functional improvement following myocardial infarction. Here we concisely summarize recent findings that highlight the role of oxygen metabolism and oxidative stress in cardiomyocyte cell cycle regulation, and discuss future therapeutic approaches targeting oxidative metabolism to induce cardiac regeneration.
Therapeutic Stimulation for Restoration of Function After Spinal Cord Injury
Authors: Ievins Aiva , Moritz Chet T.
Published: August 2017

Paralysis due to spinal cord injury can severely limit motor function and independence. This review summarizes different approaches to electrical stimulation of the spinal cord designed to restore motor function, with a brief discussion of their origins and the current understanding of their mechanisms of action. Spinal stimulation leads to impressive improvements in motor function along with some benefits to autonomic functions such as bladder control. Nonetheless, the precise mechanisms underlying these improvements and the optimal spinal stimulation approaches for restoration of motor function are largely unknown. Finally, spinal stimulation may augment other therapies that address the molecular and cellular environment of the injured spinal cord. The fact that several stimulation approaches are now leading to substantial and durable improvements in function following spinal cord injury provides a new perspectives on the previously “incurable” condition of paralysis.
Cardiometabolic Features of Polycystic Ovary Syndrome: Role of Androgens
Authors: Yanes Cardozo Licy L. , Romero Damian G. , Reckelhoff Jane F.
Published: August 2017

Polycystic ovary syndrome (PCOS) is the most common endocrine disorder that affects reproductive-age women. Hyperandrogenemia is present in a significant fraction (~80%) of women with PCOS. Increased prevalence of cardiometabolic risk factors is frequently observed in PCOS women. The present review aims to highlight the key role of androgens in mediating the negative cardiometabolic profile observed in PCOS women.
Recent Progress in Deciphering the Etiopathogenesis of Primary Membranous Nephropathy
Authors: Kronbichler Andreas , Oh Jun , Meijers Björn , Mayer Gert , Shin Jae Il
Published: August 2017

Primary membranous nephropathy (MN) is the leading cause of nephrotic syndrome in adults. Discovery of several antibodies has contributed to an increased understanding of MN. Antibodies against the M-type phospholipase A2 receptor (PLA2R) are present in 50–100% with primary MN and are associated with a lower frequency of spontaneous remission. High levels are linked with a higher probability of treatment resistance, higher proteinuria, and impaired renal function, as well as a more rapid decline of kidney function during follow-up. Immunologic remission precedes reduction of proteinuria by months. Pretransplant evaluation of PLA2R antibodies is warranted to predict recurrence of disease following renal transplantation. Several risk alleles related to the PLA2R1 gene and within the HLA loci have been identified, whereas epitope spreading of PLA2R may predict treatment response. More recently, thrombospondin type 1 domain-containing 7A (THSD7A) antibodies have been discovered in primary MN. Several other rare antigens have been described, including antibodies against neutral endopeptidase as a cause of antenatal MN and circulating cationic bovine serum albumin as an antigen with implications in childhood MN. This review focuses on the progress with a special focus on diagnostic accuracy, predictive value, and treatment implications of the established and proposed antigens.
Seismic Failure Probability of a Curved Bridge Based on Analytical and Neural Network Approaches
Authors: Karimi-Moridani K. , Zarfam P. , Ghafory-Ashtiany M.
Published: August 2017

This study focuses on seismic fragility assessment of horizontal curved bridge, which has been derived by neural network prediction. The objective is the optimization of structural responses of metaheuristic solutions. A regression model for the responses of the horizontal curved bridge with variable coefficients is built in the neural networks simulation environment based on the existing NTHA data. In order to achieve accurate results in a neural network, 1677 seismic analysis was performed in OpenSees. To achieve better performance of neural network and reduce the dimensionality of input data, dimensionality reduction techniques such as factor analysis approach were applied. Different types of neural network training algorithm were used and the best algorithm was adopted. The developed ANN approach is then used to verify the fragility curves of NTHA. The obtained results indicated that neural network approach could be used for predicting the seismic behavior of bridge elements and fragility, with enough feature extraction of ground motion records and response of structure according to the statistical works. Fragility curves extracted from the two approaches generally show proper compliance.
Numerical Inversion for the Multiple Fractional Orders in the Multiterm TFDE
Authors: Sun Chunlong , Li Gongsheng , Jia Xianzheng
Published: August 2017

The fractional order in a fractional diffusion model is a key parameter which characterizes the anomalous diffusion behaviors. This paper deals with an inverse problem of determining the multiple fractional orders in the multiterm time-fractional diffusion equation (TFDE for short) from numerics. The homotopy regularization algorithm is applied to solve the inversion problem using the finite data at one interior point in the space domain. The inversion fractional orders with random noisy data give good approximations to the exact order demonstrating the efficiency of the inversion algorithm and numerical stability of the inversion problem.
Methamphetamine Use and Emergency Department Utilization: 20 Years Later
Authors: Richards John R. , Hamidi Sheiva , Grant Connor D. , Wang Colin G. , Tabish Nabil , Turnipseed Samuel D. , Derlet Robert W.
Published: August 2017

Background. Methamphetamine (MAP) users present to the emergency department (ED) for myriad reasons, including trauma, chest pain, and psychosis. The purpose of this study is to determine how their prevalence, demographics, and resource utilization have changed.Methods. Retrospective review of MAP patients over 3 months in 2016. Demographics, mode of arrival, presenting complaints, disposition, and concomitant cocaine/ethanol use were compared to a 1996 study at the same ED.Results. 638 MAP-positive patients, 3,013 toxicology screens, and 20,203 ED visits represented an increase in prevalence compared to 1996: 461 MAP-positive patients, 3,102 screens, and 32,156 visits. MAP patients were older compared to the past. Mode of arrival was most frequently by ambulance but at a lower proportion than 1996, as was the proportion of MAP patients with positive cocaine toxicology screens and ethanol coingestion. Admission rate was lower compared to the past, as was discharge to jail. The proportion of MAP patients presenting with blunt trauma was lower compared to the past and higher for chest pain.Conclusion. A significant increase in the prevalence of MAP-positive patients was found. Differences in presenting complaints and resource utilization may reflect the shifting demographics of MAP users, as highlighted by an older patient population relative to the past.
Multiple Small Intestine Ulcers with Desquamation of the Fingers
Authors: Kawasaki Azusa , Tsuji Kunihiro , Doyama Hisashi
Published: August 2017

A 73-year-old female was admitted to our hospital with abdominal pain and diarrhea. Computed tomography detected distension of the small intestine. A palmar erythema, multiple oral ulcers, and desquamation of the fingers appeared after hospitalization. Small-bowel endoscopic images showed multiple ulcers. We attributed this case to infection with Yersinia pseudotuberculosis based on the changes in Y. pseudotuberculosis antibody titers throughout the course of the illness. This report is valuable, as it illustrates the endoscopic characteristics of a Y. pseudotuberculosis infection with skin lesion and ileus, which may enable us to deepen the pathologic understanding of this disease.
Hemorrhagic Cholecystitis in a Patient on Maintenance Dialysis
Authors: Shishida Masayuki , Ikeda Masahiro , Karakuchi Nozomi , Ono Kosuke , Tsukiyama Naofumi , Shimomura Manabu , Oishi Koichi , Miyamoto Kazuaki , Toyota Kazuhiro , Sadamoto Seiji , Takahashi Tadateru
Published: August 2017

The present paper describes a case of hemorrhagic cholecystitis in a patient on maintenance dialysis. The patient presented with right upper quadrant abdominal pain. Computed tomography revealed swelling of the gallbladder, high- and isodensity contents of the gallbladder, and high-density stone in the gallbladder neck. He was hospitalized for suspected acute cholecystitis. After hospitalization, his levels of total bilirubin, aspartate aminotransferase, and alanine aminotransferase increased. T2-weighted magnetic resonance imaging showed low-intensity contents expanded to include a wide area from the common bile duct to the cystic duct and gallbladder neck. Endoscopic retrograde cholangiopancreatography revealed clotting from the duodenal papilla. After cannulation of the bile duct, old blood and pus began to flow from the mammary papilla, and an endoscopic nasobiliary drainage tube was placed. After his liver function had improved, the patient underwent laparoscopic cholecystectomy. His sample revealed that the gallbladder was filled with blood clots and stones. His postoperative course was uneventful and he was discharged on day 19 after the procedure. Although hemorrhagic cholecystitis is rare, it should be considered as a differential diagnosis for patients on dialysis who have acute abdominal symptoms.
РОЛЬ ЭНДОТЕЛИАЛЬНОЙ ДИСФУНКЦИИ В ФОРМИРОВАНИИ ОСЛОЖНЕНИЙ САХАРНОГО ДИАБЕТА И ПЕРСПЕКТИВЫ ЕЕ КОРРЕКЦИИ РЕЦЕПТОРНЫМ АНТАГОНИСТОМ ИНТЕРЛЕЙКИНА-1
Authors: Suprun E. V. , Tereshenko S. V.
Published: August 2017

Цукровий діабет (ЦД) – неухильно прогресуюче захворювання, що вражає переважно осіб працездатного віку і швидко приводить до розвитку системних ускладнень. ЦД посідає третє місце в статистиці смертності після серцево-судинних і онкологічних захворювань. Основною причиною інвалідизації і летальності при ЦД є мікро- і макросудинних ускладнення, що призводять до розвитку серцево-судинних та цереброваскулярних захворювань. Діабет асоціюється з підвищеним ризиком розвитку інфаркту міокарда та ішемічного інсульту і з їх менш успішним результатом.Мета дослідження – провести загальний огляд і теоретичний аналіз репрезентативних фактів у галузі досліджень різних аспектів формування та прогресування ендотеліальної дисфункції при цукровому діабеті.Матеріали і методи.  У статті використано дані з наукових праць, літературних джерел, офіційних документів, архівів, статистичних збірників, що опираються на фактичний матеріал. Застосовано поаспектний метод вирішення завдань оптимізації оцінки взаємозв'язків, взаємозалежності та значимості фактів, аргументованих доказів і теоретичних узагальнень, обґрунтування логічних висновків і практичних рекомендацій.Результати досліджень та їх обговорення. Основним фактором, що ушкоджує, є гіперглікемія, яка через активацію сорбітолового шляху, протеїнкінази С і глікування білків призводить до розвитку оксидативного стресу, зменшення утворення оксиду азоту, активації прозапального шляху NF-kB, що сприяє прискореному прогресуванню макроангіопатій, а також викликає ушкодження мікросудинного русла. Церебральна мікроангіопатія є частиною генералізованих судинних ускладнень, що спостерігаються при діабеті, і більш частий несприятливий результат у цих хворих може бути зумовлений системним характером судинного ураження і негативним впливом гіперглікемії на перебіг ішемічного процесу. Передбачається, що при ЦД раніше спостерігається пошкодження внутрішнього шару судинної стінки – ендотелію. Ендотелій у нормі забезпечує трофічну і захисну функції відносно інших верств судинної стінки. Саме ендотелію належить головна роль у підтримці тонусу судин і гемостазу, в розвитку ремоделювання і місцевого запалення (вироблення про- і протизапальних факторів). Порушення функції ендотелію і формування дисфункції ендотелію у хворих з інсулінорезистентністю призводить до підвищення судинної реактивності. Дисбаланс вазоконстрикторів і вазодилататорів є одним із ланок патогенезу діабетичних ангіопатій, оскільки тригерні фактори включають процеси запалення зі зміною функції гладком’язового шару і надмірним утворенням прозапальних цитокінів.Висновки. Застосування препаратів з ендотеліопротекторними властивостями можна розглядати як першочергову лінію ефективного попередження судинних і неврологічних ускладнень у хворих на ЦД. У статті обґрунтовуються перспективи корекції ендотеліальної дисфункції протизапальним цитокіновим препаратом – рецепторним антагоністом інтерлейкіну-1.
К РЕНТГЕНОЛОГИЧЕСКОЙ ОЦЕНКЕ СТЕПЕНИ ТЯЖЕСТИ СИНДРОМА ДЫХАТЕЛЬНЫХ РАССТРОЙСТВ У НОВОРОЖДЕННЫХ
Authors: Mardyeva G. M. , Abdullaeva M. N.
Published: August 2017

В останні роки респіраторні розлади новонароджених стали приваблювати велику увагу дослідників, так як нерідко їх результатом є хронічна дихальна недостатність, бронхообструктивний синдром, бронхолегенева дисплазія у дітей більш старшого віку. Своєчасність оцінки стану органів дихання у новонароджених і особливо недоношених, а також наявність ознак морфологічної незрілості при синдромі дихальних розладів (СДР) вимагає широкого використання загальновідомих методів обстеження, зокрема це стосується своєчасного рентгенологічного обстеження.Мета дослідження – визначити рентгенологічні критерії ступеня тяжкості синдрому дихальних розладів (СДР) при пневмонії новонароджених.Матеріали і методи. Проведено клініко-рентгенологічне обстеження 100 новонароджених, з них 50 доношених новонароджених і 50 недоношених новонароджених із недоношеністю I і II ступенів.Результати досліджень та їх обговорення. Новонароджені діти, народжені з СДР, вимагають особливої   уваги з перших днів хвороби і професійно грамотної лікарської тактики. При рентгенологічному обстеженні недоношених новонароджених із пневмонією спостерігали превалювання прояву ознак, властиві СДР. Ґрунтуючись на власних спостереженнях і аналізуючи наявну інформацію в літературі, а також узагальнюючи вивчені нами класифікації про рентгенологічні прояви стадій СДР, виділили наступний варіант рентгенологічної верифікації змін за ступенями залежно від тяжкості рентгенологічних проявів та вираження ознак, що бувають при запальному процесі на тлі незрілості легеневої тканини. I ступінь тяжкості: помірне зниження пневматизації, міліарна плямистість, обмежені слабоінтенсивні тіні, нодозно-ретикулярна сітка (розпливчаста), “повітряна бронхограма” помітна. II ступінь тяжкості: зниження пневматизації, грубі, безладно розкидані ділянки ущільнень легеневої тканини, нодозно-ретикулярна сітка, “повітряні бронхограми”. III ступінь тяжкості: виражене зниження пневматизації (“матове скло”), згладження легенево-діафрагмальної і легенево-серцевої межі (симптом “силуету”), “повітряні бронхограми”. IV ступінь тяжкості: “білі легені”. Уточнення лікарем-рентгенологом ступеня тяжкості СДР новонародженого при пневмонії дозволяє найбільш точно й об’єктивно оцінити стан тяжкості хворої дитини.Висновки. Результати рентгенологічних досліджень при пневмонії у новонароджених дітей дозволяють зробити висновок про необхідність проведення їх в неонатальному періоді. Рентгенологічний метод оцінки ступеня тяжкості СДР при пневмонії новонароджених дітей, особливо недоношених, і з синдромом затримки внутрішньоутробного розвитку зручний своєю неінвазивністю, мінімальним променевим навантаженням на обстежуваного, широким спектром показників і багатою інформацією морфологічних даних, що сприяє своєчасній корекції комплексного лікування, особливо при ризику СДР, економії використання лікарських препаратів, зменшенні розвитку постгіпоксичних ускладнень адаптаційного періоду.
ПРОБЛЕМИ РАДІОЛОГІЧНОЇ ДІАГНОСТИКИ В КОНТЕКСТІ МЕДИЧНОЇ ПОСЛУГИ У РІЗНИХ ГАЛУЗЯХ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я
Authors: Dutka I. M.
Published: August 2017

Вивчено особливості радіологічних методів діагностики як медичної послуги в окремих галузях медицини, так і за окремими найпоширенішими методиками в Україні та інших країнах світу.Мета дослідження – аналіз сучасної ситуації та наукове обґрунтування проблем медичної послуги в напрямку радіологічної діагностики у різних галузях охорони здоров’я.Матеріали і методи. Проведено пошук, узагальнення та аналіз публікацій зарубіжних та вітчизняних джерел стосовно медичної послуги у радіології, застосовуючи методику контент-аналізу. В роботі використано епідеміологічні (історично-описовий, аналітичний методи) та соціологічні методи (логічна індукція, дедукція, емпіричні узагальнення). Систематизацію та аналіз дослідження проводили на персональному комп’ютері з використанням програм Microsoft Office 2016.Результати досліджень та їх обговорення. Відзначено, що радіологія – це одна з найбільш капіталоємних галузей медицини, тому при виборі методу променевої діагностики доцільно враховувати критерії радіаційної безпеки, інформативності, інвазивності, економічності та доступності. Для безперебійної роботи такої діагностичної техніки необхідні значні кошти на запасні частини і проведення профілактичних оглядів. А в даний час у більшості регіонів нашої країни закупівля медичної техніки як вітчизняної, так і імпортної задовольняють потреби лікувально-профілактичних установ лише на 30–40 %. У результаті високого ступеня зносу наявної медичної техніки (за експертними оцінками до 80 %) в установах охорони здоров’я відбувається зниження ефективності діагностичного процесу, в тому числі у результаті нерентабельного використання пропускної здатності сучасної діагностичної апаратури. Однією з причин такого становища є недостатня пропрацьованість методології аналізу використання високовартісного медичного обладнання та системи медико-економічного обґрунтування його придбання.Висновки. Важливим є перегляд та вирішення питань із забезпечення і контролю якості діагностичного процесу та вдосконаленні стандартизації цих послуг. Проблеми якості та ефективність діяльності лікувального закладу прямо пов’язані з обсягом фінансування та способом розподілення фінансових ресурсів усередині лікувального закладу. Власне державне управління якістю надання медичних послуг має бути невід’ємною складовою державного регулювання ринку медичних послуг.
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕБІГУ ГЕСТАЦІЇ У ЖІНОК ІЗ ГІПЕРТЕНЗИВНИМИ РОЗЛАДАМИ (РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ)
Authors: Geryak S. M. , Humenna I. Ye. , Shved M. I.
Published: August 2017

Недостатня ефективність існуючих методів лікування гіпертензивних станів під час вагітності обґрунтовує доцільність пошуку нових антигіпертензивних засобів та методик їх застосування у вагітних, що дозволить попередити розвиток прееклампсії та еклампсії у значної кількості випадків, і, таким чином, знизити частоту розвитку ускладнень вагітності та перинатальних втрат.Мета дослідження – виявити фактори, що впливають на розвиток прееклампсії у вагітних з різними видами гіпертензивних розладів.Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз і багатопланову розробку 564 карт спостереження за вагітними та жінками з гіпертензивними розладами.Результати досліджень та їх обговорення. Хронічну артеріальну гіпертензію під час вагітності слід розглядати як один із факторів ризику виникнення прееклампсії та поєднаного гестозу, а низьку ефективність антигіпертензивної терапії або відсутність комплаєнсу можна вважати передвісником розвитку цих ускладнень. Наявність нелікованої хронічної артеріальної гіпертензії провокує маніфестацію прееклампсії та поєднаного гестозу у вагітних на 2–3 тижні раніше, ніж у жінок без артеріальної гіпертензії або при її адекватній терапії.Висновки. Наявність некорегованої хронічної артеріальної гіпертензії у вагітних суттєво підвищує частоту розвитку в них пізніх гестозів і значно погіршує прогноз виношування вагітності. Застосування адекватної антигіпертензивної терапії вазодилатуючими бета-адреноблокаторами сприяє достовірному зниженню частоти розвитку прееклампсії та тяжкості її перебігу.
ГЕНОТИПОВІ ОСОБЛИВОСТІ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ПОЛІПОЗНИМ РИНОСИНУСИТОМ
Authors: Koshel I. V.
Published: August 2017

Клінічні особливості поліпозного риносинуситу відповідають характеристикам полігенних (мультифакторних) захворювань. Це наводить на думку про роль спадковості у формуванні захворювання та необхідності детального вивчення генетичного фактора у формуванні різних клінічних варіантів поліпозу.Мета дослідження – визначити роль спадкової схильності та ступеня порушення функціонального стану геному епітеліальних клітин слизової оболонки порожнини носа у пацієнтів із різними клініко-патогенетичними формами поліпозного риносинуситу.Матеріали і методи. У статті наведено результати клініко-генеалогічного аналізу 290 пацієнтів із поліпозним риносинуситом. Цитогенетичне дослідження проведено 70 пацієнтам із різними типами поліпозного риносинуситу, в яких верифіковано спадкову схильність до захворювання.Результати досліджень та їх обговорення. Визначено спадкову схильність до поліпозного риносинуситу в 48,28 % хворих: 89,36 % у пацієнтів з аспіринзалежним, 64,38 % – гіпер-Ig E-асоційованим та 7,32 % залежним від порушення архітектоніки порожнини носа характером патології. Виявлено достовірні відмінності у кількісних характеристиках функціонального стану геному назальних епітеліоцитів у пацієнтів з аспіринасоційованим поліпозним риносинуситом, порівняно з алергічним, і контрольною групою за критерієм індексів хроматизації, ядерцевого, гетеропікнотичної Х-хромосоми і патологічно змінених ядер.Висновки. Виявлені зміни свідчать про зниження активності транскрипційно-трансляційних процесів при аспіринасоційованому поліпозному риносинуситі. Вивчені зміни показників функціонального стану геному епітеліоцитів слизової оболонки порожнини носа слугують об’єктивним підтвердженням гіпотези про епігенетичний характер формування патології.
ВПЛИВ ЗАГОСТРЕННЯ ХРОНІЧНОГО БРОНХІТУ НА ПЕРЕБІГ АЛКОГОЛЬНОГО ЦИРОЗУ ПЕЧІНКИ
Authors: Kobitovych I. M.
Published: August 2017

Алкогольний цироз печінки – це дифузне захворювання, що характеризується фіброзом і трансформацією нормальної архітектоніки печінки із заміщенням останньої сполучною тканиною та утворенням вузлів, а основною причиною його виникнення є систематизоване постійне зловживання помірними або великими дозами алкоголю.Мета дослідження – оцінити вплив загострення хронічного бронхіту (ХБ) на перебіг та прогресування алкогольного цирозу печінки (АЦП).Матеріали і методи. Обстежено 100 пацієнтів із діагностованим алкогольним цирозом печінки (АЦП), 82,00 % чоловіків і 18,00 % жінок віком (47,2±3,9) року: 48 хворих на АЦП класу В за Чайльдом–П’ю без поєднання зі ХБ (перша група); 52 хворих на АЦП класу В за Чайльдом–П’ю у поєднанні з ХБ у фазі загострення (друга група). Контрольну групу склали 20 практично здорових осіб. Діагноз АЦП встановлювали відповідно до Адаптованої клінічної настанови “Алкогольна хвороба печінки” (2014) та протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю “Гастроентерологія” (наказ МОЗ України № 271 від 13.06.2005), “Алкогольний гепатит” (наказ МОЗ України № 826 від 06.11.2014).Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що загострення хронічного бронхіту супроводжується збільшенням частоти астено-вегетативного (33,81 %), диспепсичного (19,39 %), інтоксикаційного (51,29 %) синдромів, жовтяниці (16,98 %), спленомегалії (19,23 %), появою асциту (21,48 %), що вказує на прогресування декомпенсації ЦП. Цитолітичний синдром у хворих на АЦП при загостренні ХБ проявлявся підвищенням вмісту білірубіну в 4,5 раза, збільшенням активності АсАТ – у 4,8 раза, АлАТ – в 5,7 раза, ГГТП – у 5,6 раза, тоді як у хворих на ЦП без ХБ ці показники збільшувалися у 3,7; 2,8; 1,9; 3,8 раза відповідно, порівняно зі здоровими. Холестатичний синдром у хворих на АЦП при загостренні ХБ характеризувався збільшенням активності ЛФ і ГГТП у 4,5 раза і 5,6 раза відповідно; тоді як у хворих на ЦП без ХБ ці показники збільшувалися меншим чином – у 3,6 раза і 3,8 раза порівняно зі здоровими. У пацієнтів обох груп відзначено підвищення значення МНВ вище нормативних показників, відповідно у 1,5 раза для хворих першої групи й у 2,4 раза – для другої.Висновки. У хворих на АЦП загострення супутнього хронічного бронхіту сприяє прогресуючому перебігу захворювання і його декомпенсації з посиленням цитолітичного, мезенхімально-запального, холестатичного синдромів і збільшенням печінкової недостатності.
ОСНОВНІ АСПЕКТИ ПРОФІЛАКТИКИ ЗАХВОРЮВАНЬ ПОРОЖНИНИ РОТА В ДІТЕЙ, ЯКІ ПРОЖИВАЮТЬ У М. ЧЕРНІВЦІ
Authors: Mandziuk T. B. , Kitsak T. S.
Published: August 2017

Стоматологічна захворюваність у нашій країні достатньо велика. Тому слід очікувати подальшого її збільшення, якщо не будуть змінені в сприятливому напрямку умови, що впливають на розвиток захворювання. У розумінні комплексної охорони здоров’я дитини на перший план все більше виступає профілактична точка зору. Недивлячись на давно відомий факт, що “попереджувати легше, ніж лікувати”, профілактика карієсу в нашій країні довгий час знаходилась у забутті.Мета дослідження – вивчити стан твердих тканин зубів, тканин пародонта та гігієнічний стан порожнини рота у дітей, які мають можливість проживати у різних соціально-гігієнічних умовах.Матеріали і методи. Першочерговим етапом дослідження було проведене письмове анкетування дітей та їх батьків. Основними питаннями анкети для дітей були місце та умови проживання дітей, характер харчування, проведення профілактичних оглядів порожнини рота, вибір предметів та засобів догляду за порожниною рота.Результати досліджень та їх обговорення. Після оцінки клінічних показників у дітей, які входили до першої досліджуваної групи і проживали у сприятливих побутових умовах, мали можливість проводити профілактичні огляди та використовувати повною мірою необхідні предмети та засоби профілактики захворювань порожнини рота. Ми отримали такі результати: інтенсивність каріозного процесу станоновила 2,4–2,7, що відповідає низькому та середньому рівням інтенсивності карієсу, гігієнічний індекс дорівнював у середньому 1,8–2,0 бали, що свідчить про задовільний стан гігієни порожнини рота, папілярномаргінально-альвеолярний індекс становив від 10 до 25 %, тобто легкий ступінь запального процесу ясен, що може бути спричинене фізіологічною перебудовою зубних рядів та зубощелепної системи в цілому.Висновки. Дослідження, які ми провели, показали, що своєчасне та правильне використання профілактичних заходів призводить до зменшення рівня ураження карієсом, проведення санітарно-просвітньої роботи, регулярні профілактичні огляди сприяють поліпшенню гігієнічного стану порожнини рота пацієнтів.
ФОРМУВАННЯ ПОЛІСИНДРОМНОЇ НЕДОСТАТНОСТІ У ХВОРИХ НА ЦИРОЗ ПЕЧНІКИ З ПОРТАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ
Authors: Dzygal A. F.
Published: August 2017

Лікування хворих на цироз печінки (ЦП) є однією зі складних проблем хірургії. Результати хірургічного лікування ЦП є невтішними, що свідчить про необхідність дослідити патогенетичні механізми цієї патології.Мета дослідження – вивчити хімічний склад плазми крові та асцитичної рідини (АР), а також визначити функціональну активність нирок у хворих на ЦП у різні стадії інтенсивності для вибору індивідуальної тактики подальшого лікування.Матеріали і методи. У 262 обстежених та пролікованих хворих на цироз печінки (ЦП), ускладнений асцитом, яких поділили на 4 групи залежно від ступеня тяжкості захворювання, в плазмі крові й асцитичній рідини (АР) визначали концентрацію загального білірубіну, інших біохімічних маркерів ендотоксикозу, компонентів ліпідного метаболізму, а також вміст у плазмі крові, АР і сечі іонів калію, натрію, кальцію, магнію, фосфору і хлоридів. Досліджували також функціональну активність нирок пробами за Ребергом і Нечипоренком.Результати досліджень та їх обговорення. Аналіз отриманих результатів виявив відносне збереження компенсаторних і регуляторних механізмів печінки і нирок у хворих із першою стадією перебігу ЦП. В пацієнтів у стадії субкомпенсації відзначається розвиток помірної інтоксикації плазми крові й АР. Функція нирок у хворих із цією стадією перебігу патологічного процесу була знижена. В стадії декоменсації реєстрували виражені порушення функції печінки з розвитком холестатичного і цитолітичного синдромів, що відображало “злам” регуляторних механізмів. Виявлені порушення функції нирок характеризувалися розвитком калійурезу та зниженням натрійурезу. Порушення ліпідного метаболізму в пацієнтів сприяло подальшому пошкодженню клітинних мембран гепатоцитів і погіршеню клінічного стану пацієнтів. У крові та АР хворих із ЦП в термінальній стадії виявлено прогресуюче порушення функцій системи крові, органів дихання, нирок, розвиток легеневої та серцевої недостатностей, електролітний дисбаланс.Висновки. У хворих на ЦП, ускладнений асцитом, розвивається патологічна дизрегуляція органів і систем із початковим ураженням печінки, порушенням білкового і ліпідного метаболізму, а також розвитком ендотоксикозу, транссудацією токсичних метаболітів до АР і патологією нирок. Подібні порушення необхідно враховувати при виборі індивідуальної тактики ведення подібного контингенту пацієнтів.
ОСОБЛИВОСТІ ПАТОМОРФОЗУ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ ЕНДОГЕННОГО ХАРАКТЕРУ
Authors: Pshuk N. G. , Belov O. O.
Published: August 2017

Питання патоморфозу депресивних розладів є одними з найбільш актуальних у сучасній психіатричній науці.Мета дослідження – вивчити особливості клінічного патоморфозу ініціального та маніфестного етапів депресивних розладів ендогенного характеру.Матеріали і методи. Досліджено медичну документацію хворих із депресивними розладами ендогенного характеру, яким було вперше встановлено діагноз депресивного розладу: в період 1971–1990 рр. – 106 осіб, у період 1991–2010 рр. – 198 осіб, у період 2011–2016 рр. – 99 осіб.Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що патоморфоз ініціального етапу депресивних розладів характеризується поступовим зростанням у структурі симптоматики підвищеної чутливості до зовнішніх впливів (із 21,7 до 38,4 %), емоційної гіперестезії (з 20,8 до 37,4 %), астенізації (із 20,8 до 36,4 %), зниженої розумової працездатності (з 12,3 до 33,3 %) та фізичної працездатності (з 12,3 до 32,3 %), соматовегетативної симптоматики (із 19,8 до 34,3 %), соматичного дискомфорту (з 9,4 до 27,3 %), порушень сну (із 21,7 до 34,3 %). Усі закономірності мають статистично значущий характер (р<0,05). Значущим фактором патоморфозу виявилося зростання впливу ендогенних ініціальних факторів маніфестації депресивного розладу (з 51,9 до 54,6 %), серед яких найбільше значення має психоемоційний стрес. Патоморфоз маніфестного періоду ендогенних депресивних розладів характеризується переважно зростанням питомої ваги депресій із проявами тривоги та страху (з 41,5 до 64,6 %), соматовегетативних проявів депресії (із 59,4 до 80,8 %) та дисомній (з 85,8 до 99,0 %), при зменшенні проявів астенізації (із 96,2 до 87,9 %), почуття провини (з 57,5 до 44,4 %) та порушення концентрації уваги (з 80,2 до 68,7 %). Закономірності мають статистично значущий характер (р<0,05). Патоморфоз суїцидальних проявів характеризувався більш складними закономірностями.Висновки. У цілому тенденціями патоморфозу ініціального та маніфестного етапів є збільшення виразності соматовегетативних та тривожних проявів при паралельному зменшенні вітальних та астенічних проявів депресивних розладів ендогенного характеру. Виявлені закономірності патоморфозу повинні враховуватися при розробці диференційованих лікувальних, реабілітаційних та профілактичних заходів.
ДІАГНОСТИКА ПАТОЛОГІЇ ІМПЛАНТАЦІЇ У ЖІНОК ІЗ ЗВИЧНИМ НЕВИНОШУВАННЯМ
Authors: Muntyan O. A.
Published: August 2017

Звичне невиношування вагітності – це поліетіологічний симптомокомплекс, який є гострою соціальною та медичною проблемою.Мета дослідження – знизити частоту ранніх репродуктивних втрат шляхом розробки алгоритму прегравідарної діагностики та прогнозування ризику розвитку невиношування вагітності.Матеріали і методи. У даному дослідженні проводили аналіз ранніх репродуктивних втрат за період 2009–2016 рр. та визначали поліморфізм генів рецепторів прогестерону та ендотеліального фактора росту як можливу причину патології імплантації ембріона. У дослідження було включено 88 жінок із діагнозом звичного невиношування вагітності, які відповідали критеріям включення та виключення.Результати досліджень та їх обговорення. За звітний період було зареєстровано 533 випадки самовільного переривання вагітності, 1130 – завмерлої вагітності. За допомогою молекулярно-генетичного дослідження у 26 жінок (29,46 %) було виявлено поліморфізм гена рецепторів прогестерону, а у 70 (79,54 %) – поліморфізм ендотеліального фактора росту судин.Висновки. Отримані дані свідчать про значну роль поліморфізму генів рецепторів прогестерону та ендотеліального фактора росту в порушенні процесів імплантації та плацентації у жінок із звичним невиношуванням вагітності.
ОСОБЛИВОСТІ ДИНАМІКИ СИСТЕМНИХ ПОКАЗНИКІВ ЦИТОКІНІВ НА ІМПЛАНТАЦІЮ ЛЕГЕНЬ І ВАЖКИХ СІТОК ЗА УМОВ РЕТРОМУСКУЛЯРНОЇ ПЛАСТИКИ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОЮ ВЕНТРАЛЬНОЮ ГРИЖЕЮ
Authors: Piatnochka V. I.
Published: August 2017

Використання поліпропіленових сіток у хірургії післяопераційних вентральних гриж є беззаперечним. Про те їх використання супроводжується вираженою запальною реакцією у ділянці імплантації, сприяє формуванню грубої сполучнотканинної капсули і, як наслідок, призводить до зморщування сітки. Невирішеним залишається питання післяопераційних ексудативних ускладнень, які значно ускладнюють післяопераційний перебіг.Мета дослідження – провести порівняльну оцінку результатів використання двох поліпропіленових сіток фірми “УКРТЕХМЕД” – “легкої” крупнопористої Омега-2 та “важкої” Омега-4 на основі вивчення стану системних показників цитокінів з одночасною порівняльною оцінкою сонографічного дослідження зони імплантації за умов виконання ретромускулярної алогерніопластики у пацієнтів із післяопераційною вентральною грижею.Матеріали і методи. Обстежено 42 пацієнти, оперовані на післяопераційну вентральну грижу. Першу групу дослідження склали 20 (47,6 %) пацієнтів, у яких використовували “важкий” ендопротез Омега-4, другу групу – 22 (52,4 %) пацієнти, яким імплантовано “легку” сітку Омега-2. В обох групах проводили дослідження системних показників цитокінів. У сироватці периферійної крові визначали відношення про- та протизапальних інтерлейкінів TNF-α, IL-8 та IL-4 на 3; 5; 7; 9 та 11 доби післяопераційного періоду з метою оцінки стадійності та каскадності імунної відповіді на імплантацію поліпропіленової сітки. Усім пацієнтам в післяопераційному періоді виконували динамічний сонографічний моніторинг, на предмет контролю вираженості ексудативної реакції в ділянці імплантації.Результати досліджень та їх обговорення. Відмічено, що при імплантації обох типів ендопротезів виникає запальна реакція місцевих тканин, яка супроводжується ступінчастим підвищенням прозапальних та протизапальних цитокінів. Достовірно відмічено більш раннє і тривале підвищення концентраціі прозапальних цитокінів TNF-α та IL-8 і низьку концентрацію протизапальних цитокінів IL-4 у пацієнтів з імплантацією “важкої” сітки Омега-4 “УКРТЕХМЕД” і, як наслідок, більш виражений і пролонгований запальний процес з тривалою ексудативною фазою, що підтверджується даними, отриманими при проведенні сонографічного моніторингу, порівняно з групою хворих, у яких використовували “легку” сітку Омега-2, що визначає її переваги за умов виконання алогерніопластики при післяопераційних вентральних грижах.Висновки. Використання легких поліпропіленових сіток у хірургії післяопераційних вентральних гриж супроводжується незначним запальним процесом і короткою ексудативною фазою в зоні імплантації, що, у свою чергу, зменшує значну кількість післяопераційних ускладнень і сприяє швидкій реабілітації оперованих хворих.
МЕДСЕСТРИНСЬКА ОЦІНКА ОСОБЛИВОСТЕЙ ПЕРЕБІГУ ХРОНІЧНОГО ОБСТРУКТИВНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ ЛЕГЕНЬ В ОСІБ СТАРШОГО ВІКУ
Authors: Нudyma A. A.
Published: August 2017

Отримані дані вказують на те, що хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) в осіб старшого віку часто поєднується з серцево-судинною патологією. Тому первинна профілактика повинна стосуватися основних факторів ХОЗЛ – тютюнокуріння і частих респіраторних захворювань, вторинна профілактика ХОЗЛ має бути спрямована на попередження розвитку системних уражень на фоні досліджуваної патології.Мета дослідження – вивчити етіологічні фактори хронічного обструктивного захворювання легень та коморбідність при досліджуваній патології.Матеріали і методи. У дослідження було включено 64 хворих на ХОЗЛ різного ступеня тяжкості, які перебували на стаціонарному лікуванні у пульмонологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні протягом 2016 р. з приводу загострення ХОЗЛ. У дослідження були включені хворі з ХОЗЛ II, IIІ і IV ступенів, які відповідали таким критеріям: госпіталізація в стаціонар з приводу загострення ХОЗЛ; вік>60 років; приріст ОФВ1 після інгаляції β2-агоністом короткої дії – менше 12 %. Була проаналізована частота найбільш значущих клінічних станів, які, за даними останніх досліджень, асоціюються зі зростанням ризику смерті у хворих на ХОЗЛ. Для визначення статистичної значущості (р) зміни від вихідного рівня використовували комп’ютерну програму Statistica 16.0 for Microsoft.Результати досліджень та їх обговорення. До основних факторів ризику розвитку ХОЗЛ відносяться тютюнокуріння й часті респіраторні захворювання. Останніми роками все частіше зазначаються екстрапульмональні ефекти ХОЗЛ, які зумовлюють розвиток інших патологій, що обтяжують перебіг деяких захворювань, які мають спільні фактори ризику. Ми проаналізували коморбідні стани у хворих на ХОЗЛ та визначили їх зв'язок з основними факторами ризику – тютюнокуріння й частими респіраторними захворюваннями. Встановлено, що 7,8 % пацієнтів із ХОЗЛ не мали супутньої патології, тоді як 92,2 % обстежених хворих, окрім ХОЗЛ, страждали від ще одного й більшого захворювання. Аналіз супутньої патології у пацієнтів із ХОЗЛ вказує на переважання серцево-судинної патології.Висновки. Враховуючи те, що дослідження встановило високу частоту ХОЗЛ та ішемічної хвороби серця і ХОЗЛ та гіпертонічної хвороби у пацієнтів обох статей ІІІ ступеня тяжкості порушень прохідності дихальних шляхів, проведення просвітни цької роботи середнім медичним персоналом має включати профілактику як ХОЗЛ, так і кардіологічних патологій.
Two known species of Aporcelinus Andrássy, 2009 (Dorylaimida: Aporcelaimidae) from Vietnam, with the first molecular study of the genus
Authors: Nguyen Thi Anh Duong , Abolafia Joaquín , Dumack Kenneth , Bonkowski Michael , Peña-Santiago Reyes
Published: August 2017

Two poorly known species of the genusAporcelinusare characterised in detail and re-defined, including line drawings, LM and SEM pictures, on the basis of abundant material collected from natural habitats in Vietnam.Aporcelinus granuliferusis distinguished by its body 0.93-1.70 mm long, lip region offset by constriction and 15-17μm broad, odontostyle 17-22μm long, neck 270-403μm long, pharyngeal expansion 132-214μm long or 47-52% of total neck length, presence of a dorsal cell mass at the pharyngo-intestinal junction, uterus a simple tube 38-57μm or 0.7-0.9 times than the corresponding body diam. long, V = 46-55, female tail conical (29-55μm, c = 24-41, c′ = 0.7-1.9) with acute tip and lacking a hyaline region.Aporcelinus jiaonanensisis recognisable by its 1.11-1.71 mm long body, lip region offset by weak constriction with small inner liplets and 17-20μm broad, odontostyle 20-23μm long, neck 307-436μm long, pharyngeal expansion 154-234μm long or 47-55% of total neck length, uterus tripartite and 56-97μm long or 1.0-1.5 times the corresponding body diam., V = 51-59, tail conical (23-43μm, c = 29-68, c′ = 0.7-1.3) with finely rounded tip and a distinct hyaline region, spicules 51μm long, and nine, regularly spaced, ventromedian supplements, two of them within the range of the spicules. Analysis of three D2-D3 28S rDNA gene sequences ofA. jiaonanensis, the first from a representative of the genus, reveals a close relationship with members ofAporcelaimellus.
Comparative Religion as a Life Science
Authors: Ambasciano Leonardo
Published: August 2017

The present paper offers a brief contextualization of William E. Paden’sNew Patterns in Comparative Religion(2016). Paden’s “new naturalism” entails the unification of cognition, biology, sociology, and ecology in order to bring down the divide between natural sciences and the humanities. While some representatives of the neo-phenomenological trend in comparative religion are currently reviving the most epistemically unwarranted assumptions of Mircea Eliade’s (1907-1986) disciplinary approach, Paden’s proposal stands out as an indispensable asset for the reorientation of comparative history of religions as a life science. Nonetheless, the presence of some problematic Eliadean tenets in Paden’s volume is called into question.
Can Fictional Superhuman Agents have Mental States?
Authors: Levy Gabriel
Published: August 2017

According to Deborah Tollefsen, from the analytic perspective called “interpretivism”, there is a reasonable way in which groups can be said to have mental states. She bases her argument on the every-day use of language, where people speak as if groups have states such as intentions, desires and wishes. Such propositional attitudes form the basis of any account of truth-conditional semantics, the rules by which people grasp the conditions under which an utterance is true. If groups (abstract units of people) have mental states, perhaps superhuman agents have them too. One argument that may contradict this premise is one that says that, whereas groups exist, superhuman agents do not. However, if groups exist on the basis of normative narratives about them and the institutionalized actions they carry out in the world, the same can be said for superhuman agents. They are like legal fictions: fictional but real. Superhuman agents are fictional and real in a similar sense as groups.1
Ten new species of the spider genus Pholcus Walckenaer, 1805 (Araneae, Pholcidae) from Southeast Asia
Authors: DONG TINGTING , ZHENG GUO , YAO ZHIYUAN , LI SHUQIANG
Published: August 2017

Ten new species from six species groups of the genus Pholcus Walckenaer, 1805 are described from Southeast Asia: Pholcus bulacanensis Yao & Li sp. nov. (male & female, Philippines) from the P. bicornutus species group; P. duan Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand), P. ping Yao & Li sp. nov. (male & female, Vietnam) and P. vietnamensis Yao & Li sp. nov. (male & female, Vietnam) from the P. bidentatus species group; P. fuza Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand) and P. mueangensis Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand) from the P. buatong species group; P. cheni Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand) and P. subwan Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand) from the P. halabala species group; P. shuye Yao & Li sp. nov. (male & female, Indonesia) from the P. krabi species group; P. dongxue Yao & Li sp. nov. (male & female, Thailand) from the P. yichengicus species group.
Tamdamaeus staryi gen. nov., sp. nov. (Acari, Oribatida, Damaeidae) from Vietnam, with remarks on certain unusual diagnostic features
Authors: MIKO LADISLAV , ERMILOV SERGEY G.
Published: August 2017

A new oribatid mite genus, Tamdamaeus gen. nov., with its type species, Tamdamaeus staryi sp. nov., belonging to the family Damaeidae, is proposed and described from leaf litter and soil from Tam Dao National Park (Northern Vietnam). It is close to the genus Damaeus C.L. Koch, 1835, but differs from the latter by the absence of spinae adnatae on the notogaster and by specific leg setation with 6 setae on femora II and IV. The position of the new taxa within related genera and species is discussed.
One new species and one new combination of the family Xyalidae (Nematoda: Monhysterida) from the East China Sea
Authors: SUN YAN , HUANG YONG
Published: August 2017

A new species and a new combination of the family Xyalidae are described from the East China Sea. Elzalia bifurcata sp. nov. is characterized by small body size, relatively long cephalic setae, elongated spicules with bifurcate or y-shaped distal end, simple tubular gubernaculum without apophyses. Elzalia bifurcata sp. nov. differs from the closely related species E. striatitenuis Zhang and Zhang, 2006 and E. mediterranea Vitiello, 1971 by the length of cephalic setae; presence or absence of cervical setae; shape, structure and length of spicules and gubernaculum. Daptonema macrostoma Huang & Xu, 2013 is redescribed and reclassified. The species agrees well with the characters of the genus Paragnomoxyala Jiang & Huang, 2015, such as large buccal cavity; outer labial sensilla papilliform, not setiform; spicules almost straight with slightly curved proximal ends, absence of gubernaculum. Therefore, it is transferred to the genus Paragnomoxyala. As a new combination, the species is named as Paragnomoxyala macrostoma (Huang & Xu, 2013) comb. nov. An emended key to valid species of Elzalia is provided.
Taxonomy of the genus Pristidia Deeleman-Reinhold, 2001 (Araneae: Clubionidae) in China
Authors: YU HAO , ZHANG JIANSHUANG , CHEN JIAN
Published: August 2017

The representation of the genus Pristidia Deeleman-Reinhold, 2001 in China is here established in two species: Pristidia cervicornuta sp. nov. from Hainan Province and P. ramosa Yu, Sun & Zhang, 2012, which is here considered a senior synonym of Clubiona expansa Huang & Chen, 2012. A key to all Pristidia species and a distribution map of the Chinese species are given.