bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Estimation of Net Rice Production for the Fiscal year 2019 using Multisource Datasets.
Authors: Rehman Abdul , Ayyaz Muhammad , Riaz Farzeen , Ali Sajid , Tanveer M Usman , Manzoor Iqra , Ashraf. Hafiz Adnan , Mahmood S Amer
Published: March 2019

Smallholder farmers are threatened by various vulnerable risks which include hostile weather conditions, rainfall at odd times, disease outbreaks and the market shocks. Crop insurance is the only solution to mitigate these risks. Crop yield records are of great importance to predict the crop yield/area into a region but the developing countries like Pakistan, have limited availability of crop yield records. Crop Reporting Service (CRS) in Punjab province of Pakistan has taken this initiative to save crop related data. We obtained the CRS based datasets of rice crop from (2008-2018) to predict the rice yield/area for the fiscal year 2019. The CRS based datasets were incorporated in collaboration with remotely sensed dataset to obtain more accurate results. The spectral responses of rice crop were taken as input to compute NDVI/RVI values of each year. We applied linear regression to NDVI/RVI and the CRS based yield to generate regression equations for prediction of rice yield for the year 2019 which was computed as 2.09 (ton/ha). The area under rice cultivation was estimated using supervised classification that was 139616 hectors. The net rice production was estimated as 219797 tons. Spectral responses of rice crop canopy proved efficient to determine the net productions.
Довіра до суду: стан та інструменти впливу
Authors: МОСКВИЧ ЛІДІЯ
Published: March 2019

Сьогодні в Україні є очевидним існування системних проблем у відносинах державної влади і суспільства, які протягом останніх років призвели до надзвичайного зниження рівня довіри громадян до державних інституцій загалом та до суду зокрема. Утім, довіра громадян – це особливе джерело сили державної влади й одночасно показник її ефективності. Влада, яка не користується підтримкою населення, якій не довіряють люди, не є життєздатною. Збереження подібного становища при загальній психологічній кризі може викликати підвищення соціальної напруги в суспільстві. Ось чому серед найважливіших завдань, що стоять перед судовою владою в Україні, першочерговим є набуття довіри громадян, підвищення свого авторитету й соціального статусу у суспільстві. Наукове опрацювання проблеми довіри суспільства до суду як одного з критеріїв його ефективності дасть змогу окреслити напрями оптимізації діяльності судової системи, підвищити авторитет судової влади в суспільстві зокрема та громадську підтримку судової реформи загалом, налагодити їхнє взаєморозуміння і взаємодію з метою більш ефективного здійснення судової політики. Метою статті є визначення структурних елементів такого системного явища, як довіра до суду, їхній аналіз, з’ясування проблем, що негативно впливають на стан довіри до суду та внесення пропозицій щодо можливих шляхів їхнього вирішення. Фактично виникнення питання недовіри до однієї з гілок державної влади свідчить про кризу єдності державної влади. Питання довіри до суду є елементом системної довіри до державної влади, а отже, має вирішуватися системними заходами. Водночас певні передумови виникнення недовіри до судової влади закладені в нормативних актах, провокуються конкурентними діями гілок влади та окремими носіями державної влади. Виправити ситуацію може правозастосовна та правотлумачна практика, що заснована на принципі верховенства права, і розуміння легітимної мети, закладеної в праві. Оскільки судова влада є державною владою, то загальні засади формування суспільної довіри до державних інститутів повинні мати свою імплементацію і в механізмах формування довіри до суду. Водночас специфіка функцій, способи формування органів судової влади та її функціонування здійснює визначальний вплив на інструменти формування її позитивного іміджу в суспільній свідомості, надаючи їм специфічні характеристики. До змістовних елементів, які впливають на формування довіри до суду в учасників процесу, належать: а) незалежність та неупередженість суду при вирішенні конфлікту; б) об’єктивність і всебічність процесу пізнання, а також правильність його результату; в) справедливість судового рішення у матеріально-правовому сенсі; г) справедливість судового розгляду в процесуальному сенсі (як надання сторонам рівних можливостей для відстоювання в суді своїх інтересів); ґ) законність дій та рішень суду.
Дисциплінарна відповідальність vs незалежність судді: у пошуках балансу
Authors: ХОТИНСЬКА-НОР ОКСАНА
Published: March 2019

Однією з фундаментальних гарантій справедливого судового розгляду, а отже, важливою гарантією верховенства права, є незалежність суддів, що забезпечується завдяки низці законодавчо встановлених приписів. Механізм реалізанцепту незалежності суддів є складноструктурованим, передбачає сукупність елементів, що є різними за своїм змістом і характером. Чільне місце у ньому посідає спеціальний порядок притягнення суддів до відповідальності. Проте показники у цій сфері відображають не лише рівень суддівської незалежності в державі, а й ефективність функціонування судової влади, рівень суспільної довіри до неї. Остання вимагає наявності розумного балансу між незалежністю та підзвітністю представників суддівського корпусу, формою виразу якої є їхня юридична, зокрема, дисциплінарна відповідальність. Оновлення законодавства у сфері судової влади засвідчило зміну підходів у питанні притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності. Оскільки дисциплінарна відповідальність суддів завжди балансує із забезпеченням їхньої незалежності, гостро постає проблема наявності належних пересторог перетворення її на засіб тиску. Мета статті полягає у тому, аби на основі системного аналізу положень чинного законодавства з’ясувати питання, чи на сучасному етапі судової реформи досягнуто балансу у сфері забезпечення незалежності суддів і притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Встановлено, що порівняно з попередніми періодами судової реформи, нинішній відрізняється “суворістю” запроваджених змін у сфері нормативного регулювання притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, логіко-структурний і системний методи аналізу окремих положень чинного Закону України “Про судоустрій і статус суддів” дали змогу дійти висновку про невичерпність підстав притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності, а також, що більшість із них передбачають можливість застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення – подання про звільнення судді з посади. У процесі дослідження класифіковано дисциплінарні стягнення: 1) за структурою: прості і складні; 2) за ступенем впливу на можливість здійснювати повноваження судді: такі, що не впливають на здійснення суддею правосуддя, та такі, що спричиняють наслідки, які позбавлять суддю можливості здійснювати правосуддя. Окремо увагу звернуто на такий вид дисциплінарного стягнення, як подання про переведення судді до суду нижчого рівня, існування якого, на думку автора, суперечить положенням про єдиний статус судді. Запроваджена в Україні модель дисциплінарної відповідальності суддів містить у собі високі ризики загрози їх незалежності. Тому пошук необхідного у цій сфері балансу триває.
Особиста автономія у праві інформаційних технологій
Authors: ШЕЛЯЖЕНКО ЮРІЙ
Published: March 2019

Реалізація автономії волі в правових відносинах завдяки інформаційним технологіям зумовлює появу нових форм індивідуальності та інтересів, зокрема штучних, за межами усталених підходів до правового регулювання. Сучасні інформаційні технології створюють нові можливості реалізації та захисту прав людини, криптографічного забезпечення безпеки приватного життя людини, однак стають також інструментами вчинення правопорушень. Автоматичне прийняття рішень спрощує юридичні процедури, але несправедливі алгоритми насаджують нерівність, відчуження та гноблення. Метою статті є з’ясування змісту поняття особистої автономії у сфері IT-права та прогнозування його перспектив, опис існуючих і необхідних правових гарантій індивідуального самоконтролю в цифрову епоху. Аналіз практики Верховного Суду США, Європейського суду з прав людини та Європейського Суду справедливості показує, що здійснення правосуддя в умовах експансії інформаційних технологій у правові відносини потребує збереження усталеної рівноваги прав та обов’язків, пристосування існуючих правових механізмів до нових реалій, застосування фундаментальних принципів права для розвитку правових механізмів тоді, коли старі правові технології вже не допомагають ефективно утверджувати верховенство права. Специфікою особистої автономії у праві інформаційних технологій є мінливість і безпрецедентність її проявів, що вимагає створення нових правових механізмів для утвердження верховенства права на основі субсидіарності правозастосування, довіри та невтручання в автономні суспільні відносини у сфері інформаційних технологій за винятком випадків правомірної необхідності, наприклад, у разі нездатності осіб уникати очевидних загроз, вирішувати проблеми і конфлікти. Враховуючи зростаюче значення роботів (тобто машин, які автоматично працюють в інтересах людей) у житті цивілізованого суспільства та успішні розробки штучного інтелекту, здатного приймати самостійні рішення у правових відносинах, слід розглянути можливість визнання конституційних прав роботів, зокрема, прав на існування, належне функціонування, захист законом, пов’язаних із обов’язками роботів служити людям. Необхідно не тільки подбати про відповідальність людей за своїх роботів та відповідальність роботів за протиправне функціонування, наприклад, у формі деактивації, а й включати у програмне забезпечення розумних машин технічні гарантії правомірного функціонування, етичні передумови на зразок трьох законів роботехніки А. Азімова, що мають бути невід’ємною частиною системи прийняття машиною самостійних рішень, штучної особистої автономії, тобто правової автономії штучного інтелекту. При цьому критерії правосуб’єктності штучного інтелекту можуть бути встановлені законодавством і застосовуватися судами та правоохоронними органами, за необхідності, із залученням фахівців зі штучного інтелекту для вирішення питання примусової деактивації робота, подібно до проведення судово-психіатричної експертизи для перевірки кримінальної деліктоздатності та цивільної дієздатності фізичної особи.
Про конституційний процес в Українській Народній Республіці 1917–1918 рр
Authors: ЄРМОЛАЄВ ВІКТОР
Published: March 2019

Стаття присвячена дослідженню історії та розвитку конституційного процесу в Україні з утворенням Української Центральної Ради (далі – УЦР) та особливо з проголошенням Української Народної Республіки (далі – УНР), наслідком якого стало прийняття Конституції УНР. Аналізуються найважливіші види джерелконституційного права, простежено наступність у державо- і законотворенні УЦР, розробці Статуту про державний устрій, права і вольності УНР. Увага зосереджена на основному змісті і віхах конституційного процесу, здійсненого УЦР, проаналізовано універсали УЦР, які заклали державно-правове підґрунтя УНР та її правової системи, поетапний процес конституційної правотворчості. Метою статті є аналіз процесу започаткування УЦР конституційного правотворення, втілення у ньому конституційно-правових принципів народовладдя і державного суверенітету, розробки юридичної конституції. Встановлено, що починаючи з І Універсалу, в якому було стисло викладено бажання українського народу, УЦР своїм законодавством прагнула до конституційно-правового регулювання гострих соціально-економічних і політичних відносин в Україні, спричинених національним визволенням і проголошенням УНР. Розглядається специфіка “тимчасового парламенту”, яким себе проголосила УЦР, та законодавчого процесу; основні етапи розробки проектів Основного Закону УНР, започаткованого Статутом автономної України. Крім того, увага приділена положенням проекту Конституції УНР від 10 грудня 1917 р. та їхньому закріпленню у Статуті п ро державний устрій, права і вольності УНР. Безперечним здобутком законотворчої діяльності УЦР стали розробка й прийняття закону про національно-персональну автономію, який розробники оцінювали як “малу Конституцію” для національних меншин – “Декларація прав націй”. Загалом закони УНР відобразили і, певним чином, закріпили множинність назрілих конституційних відносин, різноманітність їхніх об’єктів і стали джерелом її Основного Закону. Прийнята Конституція УНР юридично оформила відродження української державності.
Гарантування свободи слова як елемент сучасного конституціоналізму
Authors: СЛІНЬКО ТЕТЯНА
Published: March 2019

Свобода слова (свобода вираження поглядів – згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) є однією з передумов формування й існування демократичного суспільства, вона належить до загальнолюдських “цінностей першорядного значення”, бо дозволяє не тільки вільно висловлювати власні погляди, а й розкрити потенціал особистості. Крім того, вона вважається (і це невипадково й виправдано) одним із головних і безумовних досягнень політичної реформи, що проводиться в Україні. Гарантування свободи, зокрема і слова, яка за політичним змістом має вищу природню нормативність, є, з одного боку, найважливішим надбанням органічної конституції, а з другого – головною функцією конституції як правового джерела, що відображає інтереси громадянського суспільства і відповідає їм. Увагу акцентовано на тому, що існує багато видів і способів надання та закріплення у сучасних конституціях правових гарантій свободи. Однак основними прийнято вважати такі: проголошення свободи як мети держави чи вищої соціальної цінності; закріплення її як правової категорії; утвердження як принципу конституційного ладу; передбачення процесуальних інструментів захисту й охорони свободи та ін. З огляду на сказане, можемо констатувати, що саме завдяки гарантуванню державою свободи слова стають можливими безперешкодне її здійснення, охорона від можливих протиправних посягань і захист від незаконних порушень. Водночас реальна свобода слова сприяє формуванню демократичного громадянського суспільства, створює умови для його збереження й зміцнення. Отже, слід пам’ятати, що недостатньо лише декларування права на свободу думки й слова, важливе також встановлення певних гарантій їхньої реалізації, тобто закріплення певних умов і засобів, що забезпечують існування свободи слова й інформації в демократичному суспільстві. Метою статті є аналіз різних наукових підходів до змісту правових гарантій, доведення обґрунтованості розуміння конституційних гарантій свободи слова як основоположного принципу життєдіяльності українського суспільства, засно ваного на безперечному визнанні демократії, прав і свобод людини й громадянина. Встановлено, що в Україні робляться спроби знайти законодавче й практичне вирішення проблем, пов’язаних із гарантуванням таких прав людини і громадянина, як право на: вільне вираження своїх думок і переконань, свободу слова, свободу інформації. Позитивні зміни, які відбулися у суспільній свідомості громадян, свідчать про те, що гарантована законом свобода слова культивує самостійне громадянське мислення й почуття соціальної відповідальності в окремого індивіда. Автором зроблено висновок про те, що громадяни України починають не тільки сприймати невід’ємне право людини на свободу слова як вищу соціальну цінність, а й усвідомлювати, що активна й свідома участь у суспільно-політичному житті можлива лише там, де право громадянина на вільне вираження своїх думок і переконань гарантовані законом.
Взаємодія Суду справедливості Європейського Союзу з іншими міжнародними судовими установами
Authors: КОМАРОВА ТЕТЯНА
Published: March 2019

В умовах фрагментації міжнародного права основного значення набувають механізми взаємодії різних правопорядків та їх судових установ. У контексті ж європейської інтеграції потребують осмислення інституційні взаємозв’язки Суду справедливості Європейського Союзу (далі – Суд ЄС) з іншими міжнародними судовими установами. На відміну від національних судів держав-членів, із якими у Суду ЄС вже існують механізми взаємодії та кооперації, питання взаємодії його з іншими міжнародними судовими установами залишаються відкритими як з погляду формування міжнародно-правової практики, так і її теоретичної інтерпретації. Суд ЄС із обережністю підходить до практики інших міжнародних судових установ, юрисдикція яких може стосуватися компетенції ЄС, оскільки їхня діяльність певною мірою може становити загрозу для юрисдикційного порядку, визначеного установчими договорами та як наслідок – автономії правової системи ЄС. Метою статті є проведення аналізу взаємодії Суду ЄС з іншими міжнародними судовими установами, дослідження конкуруючої юрисдикції цих судових установ та методів, які використовуються для уникнення паралельних судових проваджень. Доктрина Суду ЄС щодо збереження автономії правової системи ЄС зводиться до незмінності повноважень Союзу та його інститутів, встановлених установчими договорами, та уніфікованого тлумачення норм права ЄС, а також її незалежності від рішень інших правових систем, зокрема й заснованих на міжнародному праві. З погляду права ЄС така позиція є цілком проінтеграційною, але з погляду міжнародного права вона певним чином обмежує держави-члени у виборі засобів вирішення спорів, які надані їм іншими міжнародними договорами. Право ЄС не містить заборон звертатися до інших, ніж Суд ЄС, засобів вирішення спорів, але за певних умов і більшість із яких були встановлені його практикою. Фундаментальним тут є те, що трибунали, арбітражі та інші судові установи не можуть тлумачити право ЄС. Крім того, якщо ЄС і може бути суб’єктом міжнародної угоди, у межах якої діятиме суд чи арбітраж, але юрисдикція цих установ має бути обмежена лише застосуванням і тлумаченням певної угоди й не може впливати на розподіл повноважень між інститутами ЄС або між ЄС та державами-членами. У цьому контексті вкрай важливою є практика Суду ЄС щодо його взаємовідносин із Судом Європейської асоціації вільної торгівлі, Європейським судом з прав людини, арбітражами ad hoc тощо.
Ознаки судової влади: конституційно-правовий аспект
Authors: КРЮЧКО НАТАЛІЯ
Published: March 2019

Оскільки завданням чергового етапу судової реформи є забезпечення функціонування судової влади, орієнтованої на правові цінності, відображені в міжнародних стандартах у сфері прав людини, то мають закладатися основи принципової поваги до авторитету та статусу судової влади, що, зі свого боку, базуються на її ознаках. Як зазначає авторка статті, проблематика судової влади загалом та її ознак зокрема завжди була предметом наукових досліджень і палких дискусій серед науковців та практиків. Науковці послідовно досліджують певні аспекти судоустрою та судочинства, не оминаючи увагою окремі ознаки судової влади. Проте комплексного наукового дослідження ще немає. Мета статті полягає у дослідженні характеру закріплення загальних ознак судової влади на конституційному рівні; аналізі зазначених ознак із посиланням на відповідні статті Основного Закону України. Як зазначено у статті, в юридичній науці відсутнє чітке визначення поняття ознак судової влади, крім того, немає одностайності у підходах до визначення їхнього змісту та класифікацій. Зокрема, зміст цієї категорії залишився без законодавчого визначення, закріплені лише деякі ознаки судової влади. Аналіз норм Конституції України дав змогу стверджувати, що термін “ознаки судової влади” не набув у ній широкого застосування. Беручи до уваги специфіку інституту судової влади, науковці зазначають, що загальновизнаною є класифікація ознак судової влади на загальні та особливі (автору статті імпонує саме ця класифікація). Усі ці ознаки в сукупності, доповнюючи одна одну, дають можливість визначити поняття судової влади з урахуванням її владної сутності. Загальними ознаками судової влади називають ознаки, що характерні для влади загалом та притаманні судовій владі як її частині зокрема. Їхній аналіз дає змогу з’ясувати, у чому полягає та виявляє себе владний характер діяльності й повноважень суду. Хоча кожна ознака, властива владі загалом, стосовно судової влади, безумовно, набуває певної специфіки. У статті детально розглядаються такі загальні ознаки судової влади: 1) соціальний характер влади; 2) структура владовідносин; 3) цілеспрямованість влади; 4) вольовий характер влади; 5) регулююче й організаційне призначення влади; 6) примусовий характер влади. Щодо кожної з них авторка детально аналізує певне специфічне закріплення у Конституції України із зазначенням відповідних норм Основного Закону. Наприкінці статті наголошується, що судова влада характеризується такими загальними ознаками, які надають їй можливість виконувати функцію розгляду та вирішення правових конфліктів, забезпечувати дію принципу верховенства права, підтримувати стабільність у правовідносинах, здійснювати організаційний та регулюючий вплив у необхідних випадках, забезпечувати дотримання прав і свобод людини та громадянина на належному рівні. Всі ці механізми при визначенні змісту своєї діяльності мають пріоритетно обирати гарантування верховенства прав і свобод людини, самостійність при здійсненні повноважень, дотримання процесуального порядку розгляду та перегляду справи, а також ефективність судового захисту загалом.
Проблеми регулювання цивільно-правового договору: теоретичні та практичні аспекти
Authors: ВАСИЛЬЄВА ВАЛЕНТИНА
Published: March 2019

Учасники цивільного обороту наділені правом укладати договори, які, без сумніву, є регуляторами суспільних відносин. Саме завдяки договору реалі зуються і втілюються в життя ті цілі та інтереси, яких хотіли досягти сторони. Одним із принципів договірного права є свобода договору, яка надає можливість врегульовувати відносини між сторонами на власний розсуд. Проте вагоме значення має саме нормативне регулювання окремих аспектів договору, яке, на жаль, не є досконалим. Тому виникає необхідність внесення змін до чинного цивільного законодавства і, передусім, Цивільного кодексу України (ЦК України).
Метою статті є дослідження проблемних аспектів регулювання цивільно-правового договору.
Наголошується на необхідності закріплення у ЦК України окремого підрозділу “Договірні зобов’язання” та виведенні загальних положень про договори у цій частині ЦК України, що поставить крапку у дискусії щодо багатоаспектного характеру договору. Саме тут буде місце для розмежування недійсності та неукладеності договору. Недопустимою є кваліфікація неоднозначного розуміння сторонами однієї з умов договору як відсутність згоди між сторонами. Намагання законодавця врегулювати положення про окремі договірні види у спеціальних законах автономно призводить до низки проблем (неузгодженість загальних положень про договори та спеціального законодавчого регулювання; величезна кількість істотних умов договору у спеціальних законах). Дискусійним залишається закріплення у ЦК України таких договірних конструкцій, як публічний договір та договір приєднання. Нині видається можливим закріплення у законодавстві поняття “споживчий договір”. Договір як юридичний документ має відповідати усім вимогам легітимізації (зазначення сторін договору та інших реквізитів, що ідентифікують учасників, час і місце вчинення правочину тощо). Доцільним є аналіз предмета договору за типами договорів, що заземлило б цілу низку досліджень у правореалізаційну сферу. Ставиться під сумнів вмотивованість поділу договорів на реальні та консенсуальні. Потрібно переглянути доцільність збереження закріплених у ЦК України всіх договірних видів, передусім, це стосується групи договорів щодо передачі майна в користування, тощо.
Отже, у зв’язку з наявністю низки проблемних аспектів у регулюванні цивільно-правового договору, необхідним насамперед є перегляд положень чинного ЦК України в частині договірного права.
Договірне регулювання приватноправових відносин в умовах євроінтеграційних процесів в Україні
Authors: ГРИНЯК АНДРІЙ , ПЛЕНЮК МАР’ЯНА , КРУПЧАН ОЛЕКСАНДР
Published: March 2019

Дослідження проблем договірного регулювання приватноправових відносин на основі аналізу засадничих теоретичних положень приватноправової теорії крізь призму особливих умов євроінтеграційних процесів в Україні дедалі більше привертають увагу науковців та практиків. Особливий інтерес викликають новітні зміни в механізмі договірного регулювання не лише з огляду на феномен договору, його свободу, дотримання правових принципів, а й на розуміння свободи форми договору, структури способів регулювання договірних відносин, його стадій тощо. Незважаючи на велику кількість праць, присвячених наведеним аспектам у доктрині приватного права, необхідно констатувати, що проблеми щодо належного регулювання договірних відносин, на жаль, залишаються не розв’язаними, а отже, їх ретельний аналіз дасть можливість сформувати нові наукові бачення підходів до удосконалення чинного законодавства та практики його застосування.
Договірне регулювання приватноправових відносин в умовах євроінтеграції за своїм впливом на приватноправові відносини є ширшим, ніж нормативне, оскільки законодавче регулювання спрямовано на впорядкування цих відносин, а договірне – на їх організацію та формування. Саме цивільно-правовий договір є тією унікальною соціально-правовою конструкцією приватного права, яка зумовлює його специфіку й одночасно надає його сторонам якнайширшу свободу дій, можли вість самим бути своєрідними “законодавцями” для себе, але у визначених правом межах.
Сьогодні існує нагальна потреба у впровадженні європейської методології зобов’язального права, що відображається в необхідності поєднання нових та вже відомих ефективно діючих зобов’язально-правових конструкцій, зменшення кількості та видів імперативних приписів і розширення сфери вільної ініціативи самих учасників договірних відносин, що дає змогу встановлювати критерії їх можливої поведінки.
Метою статті є аналіз договірного регулювання приватноправових відносин в умовах євроінтеграційних процесів в Україні, а також викладення авторського бачення їх удосконалення.
Контроль арбітражного керуючого за задоволенням вимог кредиторів за зобов’язаннями, на які не поширюється дія мораторію
Authors: ДАНІЛОВ АРТЕМ
Published: March 2019

Основною метою процедури банкрутства є справедливий розподіл конкурсної (ліквідаційної) маси неплатоспроможного боржника між його кредиторами. На відміну від конкурсних кредиторів, які можуть отримати задоволення своїх вимог виключно в межах конкурсу на принципах черговості та пропорційності, кредитори, на вимоги яких не поширюється дія мораторію, можуть отримати задоволення позачергово. У цьому контексті особливої актуальності набуває питання належної правової регламентації та ефективної практичної реалізації контролю арбітражного керуючого за виконанням боржником грошових зобов’язань перед кредиторами, на вимоги яких не поширюється дія мораторію, оскільки преференційний порядок їх задоволення справляє відчутний вплив на рівновагу інтересів сторін у справі про банкрутство.
Положення чинного Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яким унормовано питання контролю, містять суттєві прогалини, що на практиці створює проблеми у суб’єктів правозастосування, зокрема суддів, сторін справи про банкрутство, Міністерства юстиції України, та передусім в арбітражних керуючих. Невирішеним залишилося це питання і в щойно прийнятому Кодексі України з процедур банкрутства, в якому не зазнав будь-яких змін порядок здійснення арбітражним керуючим контролю за виконанням боржником грошових зобов’язань перед кредиторами, на вимоги яких не поширюється дія мораторію.
Метою статті є аналіз причин, що мають негативний вплив на практичну реалізацію функції контролю арбітражного керуючого за виконанням боржником грошових зобов’язань перед кредиторами, на вимоги яких не поширюється дія мораторію, а також викладення пропозицій щодо шляхів забезпечення ефективності здійснюваного контролю.
Контроль за задоволенням вимог кредиторів розглянуто як сукупність послідовних дій, що здійснюються арбітражним керуючим з метою досягнення покладених на нього завдань у процедурах банкрутства. Сформульовані поняття та мета контро лю за задоволенням вимог кредиторів, на які не поширюється дія мораторію, досліджено чинники, що забезпечують ефективність контролю; запропоновано захо ди, спрямовані на підвищення дієвості контролю арбітражного керуючого за задоволенням вимог кредиторів, на які не поширюється дія мораторію.
Зроблено висновок, що низька ефективність контролю арбітражного керуючого за задоволенням вимог кредиторів, на які не поширюється дія мораторію в процедурах банкрутства, обумовлена неповнотою законодавчого регулювання, яка, з огляду на спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності арбітражного керуючого, не може бути зведена до проблеми тлумачення.
Attitudes toward rehabilitating inmates among occupational therapy students in the United States
Authors: Tucker Sarah Catherine , Yuen Hon Keung
Published: March 2019

Purpose: This study was to examine occupational therapy (OT) students’ attitudes toward rehabilitating inmates and validate an instrument used to measure their attitudes. Methods: OT students (n=128) from one university in Alabama, United States, completed an online survey exploring their attitudes toward rehabilitating inmates, which was assessed using the Rehabilitation Orientation Scale (ROS), a 7-point scale. Dimensional structure, internal consistency reliability, construct validity, and relations to other variables of the ROS was evaluated using factor analyses, Cronbach’s alpha, known-groups method, and univariable correlations, respectively. Results: Unidimensionality of the ROS was confirmed with an alpha coefficient of 0.90. The mean ROS score of the respondents was 5.1; a score toward 7 indicated a more supportive attitude. About 60% of the respondents reported supportive attitudes (i.e., an ROS score ≥5). Respondents’ ROS scores were significantly higher than those of the public and criminal justice professionals. Female students reported a more supportive attitude than males. Multiple regression analysis indicated that respondents’ consideration of working in prison settings after graduation and their perception that OT has a role in prison settings were significantly associated with support for rehabilitating inmates, after controlling for gender and an acquaintance with someone who has been incarcerated. Conclusion: Results indicated that the ROS demonstrated adequate psychometric properties as it applied to this population. The majority of respondents reported supportive attitudes toward rehabilitating inmates. Consideration of working in prison settings after graduation and the perception that OT has a role in prison settings were 2 independent factors associated with respondents’ attitudes toward rehabilitating inmates.
Interpretation and implementation of European standards of human rights and fundamental freedoms protection in Ukrainian court practice: Problems and Prospects
Authors: Karvatska Svitlana
Published: March 2019

The Research shows that an essential but complicated question rises when it comes to the implementation of European Court of Human Rights (ECHR) practice in Ukrainian courts. Problems that hinder national courts’ effective operation while implementing legal principles of the European court indicate that the Supreme Court of Ukraine must elaborate conceptual approaches and methods to ensure European standards in Ukrainian courts. Also to develop recommendations on an adequate and equal application of the Convention norms and Euro-pean Court of Human Rights practice when administering justice.
The definition of criminal organization and related court practice in tax-fraud cases
Authors: Ferenc Sántha
Published: March 2019

Tax fraud – or more precisely – budget fraud is the most frequent type of crimes associated with the economic activity in Hungary. Criminal organization is one of the so-called joint perpetrations, in addition to the criminal conspiracy and group perpetration. Since over the past years, there are several budget fraud cases when the crimes were committed in a criminal organization, this paper outlines the characteristics of the crime of budget fraud and the definition and statutory elements of the criminal organization, and also shows the relationship between these legal instruments. Finally, I would like to shortly introduce a specific budget fraud case when the crime was committed in a criminal organization.
Pluralitas Agama dan Faham Keagamaan: Pelajaran Dari Pondok Pesantren Nurul Jadid
Authors: Mursyid Mursyid
Published: March 2019

This article attempts to provide a sociological perspective on the religious pluralism and ideology, and its implementation in the leadership system of Nurul Jadid islamic boardingschool at Probolinggo, East Java. Additionally, it also aims to argue the ways cultural power and negotiation are implemented by leaders of pesantren in building plural education for santri. To deeply analyze it, it is important first to describe the common pattern of Muslim in perceiving the diversity of religions and religious ideologies in Islam. One of the ways Nurul Jadid has carried out is to strenghten cultural roots of pesantren and to adapt it with social actions under kiai’s modelling figure, since the kiai and pesantren tradition are two ornaments  contributing on the formation of santri’s behaviors.
Assessing The Relation Between Majority and Minority Groups: A Critical Study on the Spirit of Domination in a Heterogeneous Society
Authors: Huda Miftahul
Published: March 2019

Group relation within any heterogeneous society in which people with their different characteristics and identities live together tends to run unequally due to the majorities’ domination toward minorities. Their spirit of domination is philosophically based on Charles Darwin’s theory of evolution “The Survival of the Fittest” which later incarnates itself in social domain and is used to justify that their domination upon minority groups is a kind of natural selection process. When this idea is perceived continuously from generation to generation, minorities will be the everlasting disadvantaged victims of the other group’s domination and suffer persistent annihilation and oppression, extending from the most moderate form like prejudice to the most extreme one such as discrimination. Besides being intended to discuss the complicated relation between majority and minority groups and explore the significance of the spirit of domination in determining the dynamics of group relation, this study is also aimed at offering some alternative ways to create egalitarian atmosphere in a heterogeneous society. Indeed, such new future is not impossible to be reached as far as reconciliation process is consistently carried out by both groups. Reconciliation, which might involve assimilation, accommodation, amalgamation, and pluralism, is the main key to realize equal and mutual relation between majority and minority groups
Menelusuri Sekularisme dalam Konteks Keberagamaan
Authors: Bakir M.
Published: March 2019

Gerakan sekularisme seringkali dianggap sebagai bentuk kemodernan bagi suatu komunitas tertentu, yang ditandai dengan rasionalitas sebagai identitasnya. Pun demikian, tidak dapat dipungkiri keberadaan gerakan sekularisme telah mempengaruhi konsep dan perilaku keagamaan masyarakat. Karena modernisme yang menjadi bungkus sekularisme telah menjelma menjadi sytle, metode, maupun ekspresi-ekspresi lainnya bagi masyarakat. Sekularisme yang lahir di Barat seakan memberi informasi kepada bangsa Timur yang notabene dianggap sebagai masyarakat tertinggal dan berlumur kemiskinan, bahwa jika ingin maju dan terdidik, maka kunci utamanya adalah menjadi masyarakat modern.
An Analysis on The Sacred Realm of Kirab Pusaka
Authors: Bakir Bakir
Published: March 2019

Important lines of issues on which this study is based to reveal the religious phenomena of Kirab Pusaka. The first is that Kirab Pusaka is a mysterium reality in the sense of that it has represented the certain rituals held by the Solo Palace as the center of people. For this purpose, this study will examine how Kirab Pusaka could be the sacred, and how the Solo Palace is spiritually regarded as the center of the sacred. The second is about construction of Kirab Pusaka as the sacred especially for Solo people. It is important to not only study this event by taking a distance between the researcher and the object of the research, but also to directly experience it as the involded person. The researcher will have important role to manifest his experiences during interview with some people and observation in the field.Keywords: Kirab Pusaka, Mysterium Reality, and The Sacred.
MEMAHAMI ORIENTALISME EDWARD W. SAID
Authors: Khotimah Khusnul
Published: March 2019

This article intends to provide an introduction to Edward W. Said and his criticism of the West which has put the East as the object that is read, studied and axamined. So that the study of the East is always read through the perspective of the West which for the West, the East is underdeveloped. In Orientalism, Said attempts to write the West which has such an East position with various forms of imperialism and colonialism, with making the East a subject, that’s Said's explained  in the book Orientalism.Keywords: Orientalism, East, Wesr and Said
Pengaruh Infra Red dan Elektrical Stimulation serta Massage terhadap Kasus Bell’s Palsy Dekstra
Authors: Amanati Suci , Purnomo Didik , Abidin Zainal
Published: March 2019

Bell’s palsy adalah kelumpuhan facialis perifer akibat proses non-supuratif, non neo-plasmatik, non neo-degeneratif primer namun sangat mungkin akibat edema jinak pada bagian nervus fasialis di foramen stylomastoideus atau sedikit proksimal dari foramen stylomatoideus. Data yang dikumpulkan dari 4 buah Rumah sakit di Indonesia didapatkan frekuensi Bell’s palsy sebesar 19,55 % dari seluruh kasus neuropati dan terbanyak pada usia 21 – 30 tahun. Rumusan masalah dalam penelitian ini adalah bagaimana pengaruh infra red, electrical stimulation dan massage pada penderita bell’s palsy dextra. Populasi penelitian ini adalah pasien penderita bell’s palsy dextra. Sampel penelitian ini menggunakan seluruh populasi, yaitu sebanyak 8 pasien yang secara keseluruhan diambil sebagai sampel penelitian. Pengumpulan data didapat dari pemeriksaan kemampuan fungsional dengan skala ugo fish. skala ugo fish merupakan pengukuran pemeriksaan kemampuan fungsional. Hasil uji t menunjukkan Sig. = 0,000 (<0,05), maka Ho ditolak dan Ha diterima. Hal ini berarti kemampuan fungsional sebelum dan sesudah tindakan (terapi latihan) tidak sama. Berdasarkan hasil penelitian, dapat disimpulkan adanya pengaruh Infra red, electrical stimulation dan massage dapat mengurangi kaku wajah pada penderita bell’s palsy dextra
PENGARUH HIGH HEELS TERHADAP PENINGKATAN RESIKO OSTEOARTHRITIS KNEE
Authors: Amanati Suci , R Bambang Budi , Mukarromah Siti Baitul
Published: March 2019

Penggunaan sepatu dalam bekerja memiliki fungsi estetika dan fungsikesehatan. Pemakaian high heels memiliki banyak resiko, salah satu resiko yangtimbul akibat pemakaian high heels yaitu Osteoarthritis.. Penelitian ini bertujuanuntuk mengetahui pengaruh pemakaian high heels terhadap peningkatan resikoosteoarthritis pada SPG (Sales Promotion Girl) Matahari Simpanglima Semarang. Penelitian ini menggunakan metode observasional dengan populasi seluruhSPG wanita di Matahari di MDS Simpang Lima dengan teknik purposivesampling sejumlah 52 responden, yang terbagi menjadi 4 kelompok yangmenggunakan sepatu dengan tinggi hak yang berbeda-beda (kelompok dengansepatu berhak 0cm, 3 cm, 5 cm dan 7 cm) masing-masing kelompok berjumlah 13orang.

Penelitian ini dilakukan pada tanggal 1 Juni 2017 sampai dengan31Agustus 2017. Hasil penelitian dilihat dari peningkatan skor skala Womac.Hasil penelitian diuji dengan One Way Anova diperoleh nilai p< 0.00, sehinggadisimpulkan ada perbedaan antar kelompok yang menggunakan sepatu dengantinggi hak yang berbeda. Dilanjutkan dengan uji Post Hoc didapatkan hasil adaperbedaan yang bermakna pada masing-masing kelompok dengan nilai p= 0,000 <0,05, baik pada kelompok dengan tinggi hak 0 cm dibandingkan dengan 3 cmdengan nilai p=0.03, pada kelompok dengan tinggi hak 3 cm dibandingkankelompok dengan tinggi hak 5 cm didapatkan hasil p=0,00, sedangkan padakelompok dengan tinggi hak 5 cm dibandingkan kelompok dengan tinggi haksepatu 7 cm didapatkan hasil p=0,019.

 

The using of shoes to work have an esthetic function and health function. By using high heels have many risk, one of the risk by using high heels isOsteoarthritis. This research has a purpose to know the effect of high heels toincrease the risk of Osteoarthritis Knee in SPG (Sales Promotion Girl) MatahariSimpanglima Semarang.

This research was a observational method research (quantitativeresearch) with the population all of the Sales Promotion Girl in MatahariSimpanglima with the purposive sampling technique 52 respondence, which isseparate for 4 group that use the difference high level of the shoes (group with0cm high, 3 cm, 5 cm, and 7 cm high) which is 13 person each.

This research start from 1st Juni 2017 until 31th Agustus 2017. Thisresearch has seen by increase of the Womac score. This research was value byOne way anova test which is have the value p= 0.00, so it can be conclude thatthere is a difference into group which is use the difference higher shoes, The testwas followed by post hoc test and it get the difference into group with the value p= 0,000 < 0,05, which is into group with 0cm high into 3 cm high with valuep=0.03, which is into group with 3 cm high into 5 cm high with value p=0,00,which is into group with 3 cm high into 5 cm high with value p=0,019.
Faktor Kondisi Fisik Terhadap Resiko Cedera Olahraga Pada Permainan Sepakbola
Authors: Puspitasari Nurwahida
Published: March 2019

ABSTRAK

Latar belakang: Cedera olahraga adalah cedera pada sistem integument, otot dan rangka  yang disebabkan oleh kegiatan olahraga. Olahraga adalah serangkaian kegiatan fisik danketrampilan teknik bukan hanya untuk kesehatan jasmani dan rohani saja tetapi juga bertujuan untuk memenangkan suatu pertandingan, meskipun bertujuan menyehatkan jasmanitetapi olahraga juga memiliki resiko untuk terjadinya cedera olahraga. Angka kejadian cedera olahraga pada anak-anak meski tergolong kecil tetapi memiliki kenaikan persentase disetiap pertambahan usia. Cedera bisa terjadi saat latihan maupun pertandingan, secara sengaja atau tidak sengaja dengan beberapa faktor penyebab terjadinya cedera dalam olahraga diantaranya adalah faktor intrinsik yaitu faktor kondisi fisik dan keterampilan teknik. Tujuan: untuk mengetahui apakah ada hubungan faktor kondisi fisik terhadap resiko cedera olahraga. Metode: Penelitian ini dilaksanakan pada 5 Sekolah Sepakbola (SSB) di kota Semarang. Metode yang digunakan yaitu deskriptif korelasional dengan teknik survey dan tes. Besarnya sampel berjumlah 100 siswa dengan teknik pengambilan sampel yaitu purposive sampling. Variabel penelitian terdiri dari: 1) Variabel independen yaitu, kondisi fisik dan 2) Variabel dependen yaitu, resiko cedera olahraga. Teknik analisis data yang digunakan adalah Uji korelasi dengan Pearson dua jalur dengan bantuan aplikasi computer menggunakan seri program SPSS for window versi 19 dengan taraf signifikansi 5%. Hasil : ada hubungan faktor kondisi fisik terhadap resiko cedera olahraga dengan nilai p= 0,000 (p < 0,05). Kesimpulan: Ada hubungan faktor kondisi fisik terhadap resiko cedera olahraga, dengan runtutan tingkat keeratan hubungan yang paling erat adalah Agility, Flexibility, Power, Speed, Endurance dan Strenght.
Structural change in the Bangladesh economy: An analysis of composition of output
Authors: Ayon Tonmoyee H.
Published: March 2019

This paper examines the changes in the sectoral composition of Bangladesh’s GDP over the period 1973 – 2017 both at the aggregated and disaggregated levels. As expected, perceptible changes occurred at the aggregated level with the share of the agricultural sector declining steadily while the relative shares of industry and services showing increasing trends. All three broad sectors of the Bangladesh economy grew over time. It appears from the study that the industrial sector grew the fastest followed by the services sector. The share of agriculture fell from about 39 percent in 1973 to 16 percent in 2017. During the same period, the share of the industrial sector rose from just over 15 percent to more than 31 percent. On the other hand, the share of the services sector increased from 46 percent in 1973 to about 54 percent in 2016. An analysis of the intra-sectoral composition suggests that the production of some commodities grew faster than others, and then over time some new commodities gained prominence thereby causing remarkable structural changes.
EFEKTIFITAS BERLAKUNYA HUKUM BERINVESTASI DALAM PEMANFAATAN TANAH UNTUK BISNIS PARIWISATA
Authors: Purwata I Ketut
Published: March 2019

Efektifitas berlakunya hukum dalam memberikan perlindungan hukum bagi investor dalam pemanfaatan tanah untuk kepentingan bisnis pariwisata merupakan syarat penting dalam menjaga kesinambungan investasi, sebab terciptanya  rasa aman dan nyaman dalam berinvestasi mendorong minat investor terus mengembangkan investasinya, sehingga multiefeknya bagi masyarakat sangat baik. Di Nusa Tenggara Barat khususnya di pulau Lombok masih terjadi ganguan keamanan dan kenyamanan berinvestasi, yang disebabkan oleh adanya faktor-faktor yang mempengaruhi penegakkanya. Teori yang digunakan dalam tulisan ini adalah teori efektifitas hukum, perlindungan hukum, dan teori penegakkan hukum. Jenis penelitian ini menggunakan metode penelitian hukum normatif-empiris atau normatif-sosiologis. Sedangkan pendekatannya menggunakan pendekatan peraturan perundang-undangan, pendekatan konsepsional, pendekatan empiris-sosiologis, serta menggunakan metode kepustakaan dan lapangan . Dari hasil penelitian lapangan ditemukan sejumlah kasus yang berkaitan dengan perlindungan hukum terhadap investor disebabkan oleh faktor-faktor penghambat. Permasalahan yang muncul dalam penelitian ini adalah bagaimanakah efektifitas berlakunya hukum yang mempengaruhi pelaksanaan perlindungan  hukum bagi investor asing dalam pemanfaatan tanah untuk bisnis pariwisata di pulau Lombok ?. Hasil penelitian diketahui bahwa perlindungan hukum bagi investor secara normatif sudah tercantum dalam ketentuan perundang-undangan termasuk dalam Undang-Undang Nomor 10 Tahun 2009 tentang kepariwisataan (UUK), namun dalam konteks pemanfaatan tanah untuk kepentingan bisnis pariwisata penjabaran lebih lanjut tidak ada (norma kosong). Bahkan jika terjadi sengketa perlindungan itu menjadi sangat kecil, hal ini disebabkan  faktor –faktor kendala yang mempengaruhi seperti tidak efektifnya fungsi tiga pilar hukum seperti  ”substansi”, ”struktur”, dan kultur dan dari sudut internal (dari investor sendiri)
PENINGKATAN MOTIVASI DAN HASIL BELAJAR PKN MELALUI PENERAPAN METODE PEMBELAJARAN PROBLEM BASED LEARNIG (PBL) PADA PESERTA DIDIK KELAS IX-A SMP NEGERI 13 MATARAM SEMESTER GANJIL TAHUN PELAJARAN 2017/2018
Authors: Rusnihati Baiq Selsi
Published: March 2019

Penelitian ini bertujuan mengetahui peningkatan  motivasi  hasil  belajar   peserta didik setelah menerapkan  metode Problem Based Learning (PBL)   pada Mata Pelajaran PKn pada kelas IX A semester ganjil tahun pelajaran 2017/2018 di SMPN 13 Mataram. Manfaat penelitian ini adalah melalui PTK ini diharapkan dapat meningkatkan  motivasi peserta   didik dalam  mengidentifikasi dan menyelesaikan  masalah ,sekaligus dapat meningkakan kerjasama untuk menyelesaikan masalah  dalam pelajaran PKn  di kelas    IX A  SMPN 13 Mataram dan bagi guru  diharapkan penelitian ini dapat menambah pengetahuan dan keterampilan seorang guru, dalam menerapkan  metode pembelajaran PBL  di kelas, sebagai upaya ilmiah untuk meningkatkan pengembangan keprofesional keberkelanjutan (PKB) bagi guru – guru . Pelaksanaan penelitian ini   dua siklus , masing-masing siklus kegiatannya adalah ; perencanaan,pelaksanaan, observasi, dan  refleksi. Hasil akhir tindakan pada siklus II Nilai motivasi belajar rata-rata 81,9  dengan motivasi klasikal 85,7 dan hasil belajar rata-rata individual 83 dengan ketuntasan klasikal 83 % .  Hasil tersebut sudah melampaui indikator keberhasilan yaitu indicator motivasi dan hasil belajara sesuai   KKM  ( ≥ 78) .  Karena indikator keberhasilan telah tecapai maka peneltian dicukupkan pada siklus II.