bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
КОЛОКАЦІЇ З КОМПОНЕНТОМ «РОЗПАЧ» В АНГЛІЙСЬКІЙ, НІМЕЦЬКІЙ ТА УКРАЇНСЬКІЙ МОВАХ І ДЕЯКІ ОСОБЛИВОСТІ ЇХ ВІДТВОРЕННЯ ПРИ ПЕРЕКЛАДІ
Authors: Петренко Є. М.
Published: November 2021

У статті викладено результати дослідження колокацій з лексичним компонентом зі значенням ‘розпач’ в англійській, німецькій та українській мовах, а також висвітлено деякі особливості їх перекладу крізь призму аналізу внутрішньої форми елементів колокацій. Дослідження було проведене шляхом структурно-функціонального та дистрибутивного аналізу з елементами когнітивного підходу. Фактичний матеріал дослідження було відібрано методом суцільної вибірки з національних лінгвістичних корпусів української, англійської та німецької мов, а саме: «Генеральний регіонально анотований корпус української мови», “British National Corpus”, “Mannheimer Korpus für Deutsche Sprache”. У статті розглядаються як усталені, кодифіковані колокації, що зафіксовані в лексикографічних джерелах, так і типові поєднання слів на основі їх частотності у зазначених вище лінгвістичних корпусах. Термін «колокація» у вітчизняній лінгвістиці представлений відносно недавно, з огляду на що він не закріпився остаточно й іноді трактується досить широко. У цій статті надається його уточнене визначення та критерії відмежування від таких суміжних термінів, як ідіома та фразеологізм. Колокації перебувають у перехідній зоні між лексикою та фразеологією, оскільки вони не мають чіткої метафоризації. У цій статті на основі наявних класифікацій колокацій за різними ознаками було здійснено класифікацію колокацій із компонентом зі значенням ‘розпач’ в англійській, німецькій та українській мовах за їх лексичним складом із зазначенням особливостей їх відтворення мовою перекладу залежно від групи, до якої належить колокація. Оскільки на лексичне значення слова впливає як контекст, так і синтагматичні партнери лексеми, словникові одиниці можуть набувати нових значень чи відтінків значень у мовленні. Саме тому лінгвістичні корпуси виступають плідним матеріалом для аналізу функціонування слів. Корпуси допомагають виявити, яким чином і як часто сполучаються слова. У результаті проведеного дослідження було встановлено, що навіть деякі частотні колокації є лінгвоспецифічними, що може становити труднощі при їх відтворенні мовою перекладу. Це дозволяє виявити відмінності в сприйнятті навколишнього світу носіями певної мови, а також проливає світло на взаємозв’язок мови і мислення, що є актуальними проблемами у межах антропометричного підходу до аналізу лінгвістичних явищ.
РОБОТА НАД ПЕРЕКЛАДОМ РЕКЛАМНИХ ТЕКСТІВ
Authors: Черняк О. П. , Петровська Н. М.
Published: November 2021

У статті виокремлено й проаналізовано особливості рекламного тексту, який розглядається як коротке інформаційне повідомлення, створене для того, щоб стимулювати збут продукту або послуги. Це повідомлення, яке має сильний переконливий вплив, виражений за допомогою лінгвістичних засобів мови. Рекламні тексти часто націлені на велику аудиторію й розраховані на переконання цієї аудиторії придбати певний продукт. Тому основне завдання перекладача – збереження цієї мети, що вимагає врахування певних особливостей і функцій у процесі перекладу. Досліджено структуру рекламного тексту й виділено основні його частини. Виявлено, що переклад рекламного тексту залежить від сфери спілкування, які можна представити такими блоками, як торговельно- комерційна, соціально-культурна, навчально-професійна, сімейно- побутова та спортивно-оздоровча. Уніфіковано завдання на переклад реклами й розглянуто етапи роботи з рекламним текстом. Виявлено закономірності та специфіку відбору мовних засобів для надання тексту реклами виразності, лаконічної інформативності, привабливості й переконливості з метою максимального впливу на потенційного споживача. Установлено, що при перекладі реклам зазвичай використовують два основні методи: калькування й різного роду перекладацькі трансформації. Визначено види перекладу, які використовуються при перекладі рекламних текстів. Виявлено, що за своєю складністю переклад рекламного тексту схожий на переклад художнього твору. Проаналізовано художні засоби, які використовують при перекладі реклами. Установлено, що алегорія, метафора, порівняння, паралелізм, різні види повторів, алітерація, ономатопея, концентрація імперативних форм дієслова й конотативних прикметників – усе це широко презентовано в рекламних текстах. Виявлено, що загальними рисами всіх рекламних текстів можна вважати специфічний підбір лексики, низькочастотних слів; часто стилістично забарвлені слова; уживання ідіом і цитат для створення образності; заклик до дій за допомогою імперативу; широке використання особових і присвійних займенників; використання номінативних речень; прийом паралелізму й повтору; широкий спектр прикметників і прислівників.
ОСОБЛИВОСТІ СТВОРЕННЯ ТА ПЕРЕКЛАДУ АНТОНОМАЗІЙ У РОМАНІ ТЕРРІ ПРАТЧЕТТА «КРАДІЙ ЧАСУ»
Authors: Бережна М. В. , Грецька Д. О.
Published: November 2021

Роботи Террі Пратчетта мають значну популярність у всьому світі протягом тривалого часу. Його твори екранізуються провідними стримінг платформами, мають радіоадаптації й театральні постановки, засновані на сюжеті комп’ютерні ігри. Відносно недавно їх почали перекладати українською мовою; одним із перших вийшов переклад міні циклів про Смерть із серії «Дискосвіт». Відповідно, і робіт, присвячених українському перекладу, наразі немає, що зумовлює актуальність роботи. У цілому творчість Т. Пратчетта досліджується досить давно, хоча в основному розвідки стосуються більше культурологічних і літературознавчих аспектів, ніж мовознавчих. У статті маємо на меті визначити особливості створення та перекладу імен власних на прикладі роману Террі Пратчетта Thief of Time. Методом наскрізної вибірки з роману загальним обсягом 357 сторінок і його перекладу українською мовою отримано 85 антономазій з відповідниками. У результаті дослідження встановлено, що більшість прикладів імен власних є алюзивними, що перегукується з висновками наявних робіт, які досліджували особливості авторського стилю й інтертекстуальність у роботах Террі Пратчетта. Решта прикладів належить до промовистих імен власних і неускладнених додатковим смислом антропонімів. Такі результати підтверджують гіпотезу, що у фентезійних творах постмодерністських авторів імена власні переважно є алюзивними та характеристичними. Серед прикладів виокремлюємо значну кількість міфонімів, що зумовлено сюжетом твору. Цікавим у досліджуваному романі є те, що міфологічні персонажі олюднюються автором, унаслідок чого отримують імена загальновживаного антропонімікону. Для перекладу імен власних українською мовою переважно використовуються калька та практична транскрипція, рідше – функціональна заміна й морфограматична модифікація. Варто також відзначити, що для перекладу багатокомпонентних імен власних перекладач, як правило, застосовує декілька перекладацьких трансформацій водночас.
ІНШОМОВНА КОМПЕТЕНТНІСТЬ: ПЕДАГОГІЧНІ ТА ЛІНГВІСТИЧНІ АСПЕКТИ
Authors: Швецова І. В.
Published: November 2021

У статті розглянуто проблему іншомовної компетентності майбутніх фахівців із навігації і управління морськими суднами. Обґрунтовано ідею про те, що головна мета навчання іноземної мови полягає в оволодінні нею як засобом комунікації та опануванні іншомовною компетентністю, необхідною для професійної діяльності. Наведено аналіз поглядів дослідників стосовно сутності «компетенція», визначено те, що поняття компетентності значно ширше, оскільки воно розуміється комплексно та складається з різних компонентів: сукупності знань, умінь та навичок, необхідних для здійснення відповідної професійної діяльності, властивостей мотивації, ціннісних орієнтирів, готовності до дії, до оцінювання та рефлексії. Визначено, що іншомовна компетенція передбачає не лише наявність навичок та вмінь, але й адекватне їх використання в конкретній мовленнєвій ситуації. На основі сучасних педагогічних підходів та напрямів визначено структурні блоки іншомовної компетентності майбутніх фахівців із навігації і управління морськими суднами: аксіологічно-мотиваційний компонент, когнітивний та регулятивно-діяльнісний. Проаналізовано ключові елементи когнітивного компонента іншомовної компетентності майбутніх фахівців, що функціонують відповідно до особливостей мови та професійної діяльності фахівців. У статті з’ясовано специфіку англійської морської термінології, що зумовлює необхідність її врахування її в процесі навчання здобувачів освіти вищих навчальних закладів із метою формування їхньої іншомовної компетентності. У статті охарактеризовано лінгвістичні та педагогічні аспекти формування іншомовної компетентності. З’ясовано, що в процесі навчання морської англійської мови здобувачі освіти мають набути знання про лінгвістичні особливості англійської мови, що підходять для морського дискурсу/ тексту і комунікації та включають типову або часто використовувану технічну лексику і певні граматичні структури. Основну увагу в роботі акцентовано на лінгвістичних особливостях морської англійської мови, а також методології викладання цього навчального предмета для загальних і спеціальних цілей (з урахуванням специфіки когнітивних процесів у морській сфері) і має бути враховано у процесі формування іншомовної компетенції.
КРИТЕРІЇ ВИЗНАЧЕННЯ МОРФОЛОГІЧНОЇ ВАРІАНТНОСТИ В УКРАЇНСЬКОМУ МОВОЗНАВСТВІ
Authors: Шмілик І. Д.
Published: November 2021

У статті подано різні погляди щодо тлумачення терміна «варіант» і трактування термін сполуки «варіант слова». Описано різні класифікації варіантів слів (акцентуаційні, фонетичні, орфоепічні, орфографічні, словотвірні, граматичні, останні з яких мовознавці ототожнюють із морфологічними або поділяють на морфологічні й синтаксичні). Серед різноманітної класифікації варіантів слів ґрунтовно проаналізовано морфологічні варіанти й виокремлено такі особливості: форми того самого слова; тотожність лексичного й граматичного значення; наявність спільної або варіантної словозмінної основи (братові/брату – спільна, золотому/золотім – варіантна); наявність варіантних флексій (нова – новая); наявність формотворчих суфіксів (ім’ям – іменем); неоднакове поширення в стилях літературної мови; взаємозамінність у тій самій позиції. Вказано на інші чинники, якими може бути зумовлена морфологічна варіантність, зокрема: зміною і словозмінної основи, і флексій (сльозами – слізьми), акцентуаційними змінами (стола–столу), фонетичними й акцентуаційними змінами (на тоці – на току), зміною лексичного значення слова (духу – духа, каменю – каменя), варіюванням граматичної категорії роду при змінній або незмінній формі слова (зал ч.р. – зала ж.р. – не потребує контексту, купіль – ч.р. і ж.р. – потребує контексту), варіюванням форм того самого роду (вовкулак ч.р. – вовкулака ч.р., постіль ж.р. – постеля ж.р.). Зазначено, що мовознавці другої половини ХХ ст. використовували різні терміни на позначення спільнокореневих утворень із тотожним змістом і деякими видозмінами форми, а саме: паралельні форми, варіантні закінчення, паралельні закінчення, паралельні граматичні форми, морфологічні варіанти, варіантні утворення, варіантні форми тощо. Також вказано на дискусійне питання в українській лінгвістиці про розмежування понять «паралельна форма», «дублет» і «варіант» і на доречність використання терміна «варіант», який найбільш повно виражає суть явища варіювання мовних засобів. Зазначено доцільність вживання терміносполуки «варіанти форм слова», якщо йдеться про морфологічну варіантність, а також поняття «морфологічна варіантність», «словозмінна варіантність», «варіанти форм слова» потрактовано як синоніми.
РЕГУЛЯРНА ТА ДИСКУРС-СПЕЦИФІЧНА АНГЛОМОВНА МЕТАКОМУНІКАЦІЯ: ПОСТАНОВКА ПРОБЛЕМИ
Authors: Гнезділова Я. В.
Published: November 2021

У статті ідентифіковано «регулярну й дискурс-специфічну метакому- нікацію», де метакомунікацію представлено як прагмакогнітивний феномен. Зауважено основний критерій типологізації метакомунікації, яким є спосіб вияву метакомунікативного знання. Установлено, що регулярна метакомунікація є експліцитним відображенням того, що відбувається в поточній комунікації, і базується на регулярних стереотипних патернах, притаманних усім/майже всім типам дискурсу, «оформлених» згідно зі стандартами інтеракційних жанрів, до яких вони належать. Схарактеризовано автономні метакомунікативи (МК) як регулярні, експліцитні, контекстуально незалежні, високо конвенціалізовані й семантично спустошені, стереотипні одиниці, які класифіковано в шість основних груп: контактно-фатичні, регулятивні, референційні, рефлективні, логіко-композиційні, суб’єктно-модальні МК. Доведено, що до найпоширеніших МК регулярної метакомунікації відносяться контактно-фатичні, регулятивні й рефлективні МК, рідковживаними є суб’єктно-модальні МК. З’ясовано, що реалізація прагматичних інтенцій мовців відбувається шляхом вибору адекватних для відповідного типу дискурсу (розмов ного, юридичного, медійного, риторичного, науково-академічного) стереотипних клішованих структур, які віднесено до дискурс-специфічних МК. Зазначено, що для аналізу англомовної метакомунікації вибір дискурсів здійснено за мовленнєво- жанровою диференціацією на основі того, що мовленнєві жанри, які типологізовано відповідно до традиційних класифікацій функціональних стилів (розмовний, науковий, офіційно-діловий, публіцистичний), нині розглядають у термінах дискурсознавства як дискурсивні сфери мовлення. Уточнено, що дискурс-специфічні МК теж є часто вживаними одиницями, але обмеженими певним дискурсивним типом, тому їх визначено як «регулярні МК відповідного типу дискурсу». Обґрунтовано, що «найметакомунікативнішими» є усний медійний і риторичний дискурси, а найнижчий мета-індекс – у юридичному дискурсі; найчастотнішими в усіх досліджуваних типах дискурсів, окрім розмовного, є МК-регулятиви, натомість розмовний дискурс вирізняється саме фатичною метакомунікацією.
НАЦІОНАЛЬНА ІДЕНТИЧНІСТЬ І ЇЇ МОВНА РЕПРЕЗЕНТАЦІЯ В РОМАНІ Д. КЕЛЬМАНА «ОБМІРЮВАННЯ СВІТУ»
Authors: Гура Н. П. , Галахова М. О.
Published: November 2021

У статті досліджуються мовні засоби, які вербалізують національну ідентичність на матеріалі роману Д. Кельмана «Обмірювання світу» (“Die Vermessung der Welt”, 2005). Процеси глобалізації, що пов’язані з усіма сферами життєдіяльності сучасного суспільства, висувають на передній план питання збереження культурної своєрідності, національної культури, традицій і цінностей. Утворюючись у процесі соціальної взаємодії, національна ідентичність виражається в мові, оскільки мова є основним середовищем визначення, збереження та передачі соціального досвіду. Формування німецької нації й німецької національної свідомості відбувалося нелінійно. Питання самовизначення німців, подолання вікової роздробленості й формування єдиної держави, у межах якої закріпився би мовний і культурний простір, залишається однією з найактуальніших проблем для Німеччини. Тому досліджуючи такі непрості теми, як «німецька нація» та «німецька ідентичність», Данієль Кельман звертається до епохи Просвітництва й Веймарівської класики як до періоду, коли почала розбудовуватися німецька держава. Визначено, що важливий внесок у формування спільної німецької культури зробили видатні діячі філософії, літератури та науки. З’ясовано, що Д. Кельман активно використовує топоніми, щоб унаочнити панораму тогочасної Німеччини. Топоніми є осередком знань про країну й концентратом історико-культурної інформації. Оскільки топоніми характеризуються багатством культурно-історичних асоціацій, то вони тісно пов’язані з громадсько-політичними реаліями й антропонімами. Антропоніми в романі Д. Кельмана представлені широким спектром реальних таких історичних імен, пов’язаних із німецькою історією, філософією, наукою та культурою, як Г. Лейбніц, І. Кант, Й. Вінкельман, Ф. Клопшток, А. Вернер, Г. Ліхтенберг, А. Кестнер, В. Вебер, В. Гумбольдт, О. Гумбольдт, К. Ѓаус, А. Мебіус, Ф. Ян, Й.В. Ѓете, Ф. Шиллер, К. Віланд, Й. Гердер. На широкому культурно-історичному тлі вирізняються образи головних героїв роману – О. Гумбольдта й К.Ф. Ѓауса. Будучи яскравими представниками наукової думки епохи Просвітництва Німеччини, вони втілюють типові німецькі риси. Історичні антропоніми є найбільш яскравою маніфестацією національного лінгвокультурного компонента в мовній картині світу. Доведено, що етнографічні та суспільно-політичні реалії відіграють значну роль у романі, оскільки вони сприяють відтворенню атмосфери епохи німецького Просвітництва.
The Effects of Personalized Music Listening on Older Adults with Dementia: A Literature Review
Authors: Ellewela Chethana , Yuen Monica
Published: November 2021

Introduction: Dementia affects millions of people globally and can impact the emotional and cognitive well-being of these individuals. Interventions such as music therapy, including the use of personalized music, are increasingly being used to help reduce the severity of symptoms and enhance patient care. Research has shown that music is strongly associated with long-term memory, and the use of familiar songs may trigger emotional arousal and past memories in individuals with dementia. However, the effectiveness of listening to personalized music on alleviating dementia symptoms is unclear. The aim of this review was to examine the effects of listening to personalized music on emotional arousal and mood in individuals with dementia.
Methods: Two databases, Embase and PubMed, were searched for articles exploring personalized or preferred music listening in older adults with dementia and were screened by two co-authors.
Results: A total of 9 studies were included in the review. Five of the included studies found positive impacts on mood, such as increased happiness. Two studies demonstrated decreases in agitation, and two studies demonstrated decreases in anxiety. Discussion: This review found an overall positive impact of listening to personalized music on emotion and behavioural and psychological symptoms in dementia (BPSD). The improved emotional arousal and mood shown in this review may lead to enhanced motivation during cognitive tasks, ultimately improving overall performance.
Conclusion: Although listening to personalized music was found to strengthen emotional affect and mood, there are inconsistencies in the parameters used during musical interventions. Thus, it is evident that further research is required to determine the optimal guidelines for implementing personalized music listening interventions.
Coco-Power: Exploring Copra-Derived Biodiesel for Grid Connected Electricity in Vanuatu
Authors:   , Hewitt Timothy George
Published: November 2021

This research assesses the financial feasibility of a large scale copra-based biodiesel refinery in Vanuatu and whether any carbon finance could be sought to improve the viability of the project. The research cannot be perfectly predictive of the next fifteen years of financial situation, however, the research can quite accurately replicate the feasibility assessment that potential investors would make. The research finds that the project is not financially viable under current projections without carbon finance. The research also shows that carbon finance could be sought from a number of sources in order to make the project feasible. Under current projections the research finds that utilising the clean development mechanism would add approximately 2.9 million United States Dollars (USD) to the present value of the project. The conclusion from these results is that the proposed biodiesel project is sufficiently profitable to attract investors. The primary recommendation resulting from the research is that the stakeholders to the proposed biodiesel project begin an open discourse to work through any issues in order to develop a sustainable copra-based biodiesel refinery in Vanuatu to produce a substitute for the import of fossil diesel used for electricity generation in Port Vila. The secondary recommendation is that international climate change policy negotiators should keep in mind the full set of barriers when addressing the uptake of clean technology in developing countries; often it may not only be the financial feasibility that is preventing climate change mitigation activities.
Urban Agriculture for Poverty Alleviation:A Case Study of Hyderabad, India
Authors:   , Devenish Charles
Published: November 2021

Conceptualising sustainable development as that which seeks to achieve holistic well-being means that as a barrier to attaining and sustaining well-being, poverty takes on a similarly more broad definition. Within this framework it is proposed that the breakdown of community; the extinction of experience; degradation of the natural environment; and food insecurity are examples of poverty in the contemporary urban setting because they obstruct access to overall well-being. Through a case study of the Resource Centres for Urban Agriculture and Food Security - Cities Farming for the Future (RUAF-CFF) project being piloted in Surabhi Colony, Hyderabad, India, urban agriculture is assessed as a means of alleviating these diverse forms of poverty. While the findings indicate some success at the project level, urban agriculture's limited ability to address Hyderabad's more widespread and pressing problems - in particular its water scarcity - coupled with the form of development the city is taking means that it is unlikely urban agriculture will gain the institutional support necessary for its further spread throughout the city. Although such findings do not inspire hope for the future use of urban agriculture as a poverty alleviation strategy within Hyderabad, a number of issues are considered which suggest that urban agriculture should rather be supported for its ability to facilitate 'good change' in our urban centres.
Developing a Cell Based Screen for Inhibitors of Two Component Signal Transduction in Mycobacteria
Authors:   , Dempsey Sandi Grainne
Published: November 2021

The growing number of drug resistant strains of Mycobacterium tuberculosis appearing worldwide has had an enormous impact on the ability to control and treat Tuberculosis (TB). Discovering new anti-TB drugs is of paramount importance to the global effort for TB eradication. The success of the pathogen is largely due to its inherent ability to remain in a non-replicating or latent state for extended periods of time. In order to achieve this shift it requires tightly controlled signal transduction mechanisms to respond to its host environment. Two component systems (TCS) are one example of signalling mechanisms employed by prokaryotes and are ideal candidates for antibacterial drug targets. It is understood that many TCS are conserved in a large number of organisms, they are often essential to the virulence and persistence of pathogens and they are virtually exclusive to prokaryotes. In this study three Mycobacterium smegmatis TCS were selected; DevS/DevR, MtrB/MtrA and SenX3/RegX3. Promoters under the control of these systems were cloned into an optimised mycobacterial high copy number GFP reporter plasmid and subject to a number of in vitro stress conditions to ascertain induction conditions for these systems. As expected the DevS/DevR controlled hspX promoter was responsive to oxygen starvation and the SenX3/RegX3 controlled phoA was induced by phosphate starvation. Interestingly, phoA and mtrA were also induced by magnesium chelator EDTA in minimal media. The phoA and mtrA promoter constructs were then used for in vitro high throughput bioassays with a number of compound libraries in order to screen for any inhibitory activity on each of the target systems. A phosphorylation inhibitor included in one of the screens, oleic acid, indicated that this assay could potentially be used to screen for TCS inhibitors, but no novel compounds were found in this study. As a proof of principle, known TCS inhibitors palmitoleic and oleic acid were employed to show a dose dependent inhibition mtrA expression. This method could potentially be expanded to other TCS of Mycobacterium smegmatis and Mycobacterium bovis BCG, or other signal transduction systems such as one component regulators and serine threonine kinases.
The Climate for Change: the Conditions for Effective Climate Change Policies: a Case Study on Residential Home Insulation Policies in New Zealand and Germany
Authors:   , Lah Oliver
Published: November 2021

Changes in the global climate and the insecure future of the world's energy supply place unprecedented risks and uncertainties before mankind. Massive changes need to occur, driven by effective policies. But what is the ideal climate for change? With a case study on insulation policies for the residential building sector this thesis aims to identify the conditions for a climate for change. This thesis explores the factors that help or hinder change and the structures that enable change and enhance implementation. Within a particular policy area, i.e. residential home insulation, this thesis examines the impacts on policy development and implementation of environmental and resources pressures, the strength of centre-left and green parties and the levels of corporatism in New Zealand and Germany. The case study of insulation policies in New Zealand and Germany has been chosen because of similar policy aspirations and rhetoric in the two countries but differing policy achievements and outcomes. The thesis compares three decades of policy making and implementation in Germany and New Zealand and finds that, if environmental and resource pressures are high, corporatist structures may impact positively on climate change policy development and implementation. It also finds that in pluralist countries centre-left and green party strength may be more important for the success of climate change policies than in corporatist countries.
Social Capital in Action: From Nought to Xero
Authors:   , McKeefry Karen
Published: November 2021

Typically internet start-ups (e-ventures) are innovative, independent, original companies that focus on information as their competitive factor. They are characterised by enormous growth potential, giving rise to technical and market risk. Resourcing these ventures can be daunting usually requiring significant financial and human capital and once the venture is formed they are subject to a liability of newness with no track record, legitimacy or endorsement for the product/service. Whilst entrepreneurs bring their own resources and skills to the business it is necessary to seek additional complementary resources through sustainable exchange relationships to ensure the ventures success. This report has used a case study of a New Zealand e-venture to provide qualitative evidence of how resources were secured to start and initially grow the business. Using Napahiet and Ghoshal's (1998) three dimensional model of social capital it has analysed the evidence against scholarly theory to determine how social capital assisted the founders and the company to fulfil resource requirements and overcome the liability of newness. Napahiet and Ghoshal define social capital as "the sum of the actual and potential resources embedded within, available through, and derived from the network of relationships possessed by individuals or social unit" (p.243). The report found that the high level of social capital the founders brought to the venture assisted in gaining quick access to finances, skilled staff, competitive information and potential customers. The social capital used to develop personal business relationships for the venture has been transferred into the company's organisational relationships that will provide future growth opportunities. The founders have benefited from having a diverse range of strong and weak contacts that provided referrals to new contacts and assisted in establishing a good reputation and trust, thus facilitating the exchange and combination of resources. Social capital has given the e-venture a uniqueness resulting in a competitive advantage that competitors would find difficult to imitate.
Who's Contributing? Do Personality Traits Influence the Level and Type of Participation in Online Community?
Authors:   , Morse Sarah
Published: November 2021

Purpose: The purpose of this research paper is to find out if personality traits have any influence on the level and type of participation in online communities. Aim: The aim of this paper is to find out if the small number of active participants in online communities are dominated by a particular personality trait, and if personality traits influence how much and what type of participation an individual undertakes in online communities. Method: An online survey was used to gather both participation types and levels and to measure personality, using the Big Five Inventory, 44 item tool. Findings: Personality does have an influence on what type of participation individuals undertake in online communities. Individuals displaying high in extraversion traits are less likely to be active in online communities but when they do they identify with a sense of friendship. Individuals displaying high in neurotic traits are less likely to be active in online communities but when they do they are motivated by a sense of belonging. Individuals high in conscientiousness traits are more likely to be motivated to participate by sharing useful information. Individuals high in a combination of conscientiousness and agreeable traits were motivated to participate to share useful information. There was no evidence to suggest that those that do participate are dominated by a particular personality type. What was evident was that individuals high in certain personality traits are less likely to participate in certain content activity. This means that communities that engage in specific content type or activity may be skewed to particular personality types. More in- depth research would be required on one type of community in order to investigate this further.
Immune Responses in Perforin Deficient Mice
Authors:   , Simkins Helen Mary Alys
Published: November 2021

Dendritic cells (DC) play a pivotal role in the initiation of T cell responses and earlier studies have shown that their survival is important for the generation of effective immune responses. Cytotoxic T lymphocytes (CTL) and natural killer T (NKT) cells have been proposed to regulate the survival of antigen presenting DC through their ability to kill cells expressing specific antigen via secretion of perforin, a protein contained in cytotoxic granules. Perforin knockout (PKO) mice generate amplified immune responses to DC immunization, suggesting a link between defective cytotoxicity and increased T cell responses. The studies in this thesis used PKO mice and in vivo models of CD8+T cells and NKT cell immune responses to determine whether CTL and NKT cells eliminate DC in a perforin-dependent manner, and whether DC elimination is a mechanism to regulate T cell responses. During a primary influenza infection C57BL/6 and PKO mice generated a similar influenza specific CD8+ immune response. No significant difference in the percentage of influenza epitope PA224-233 specific T cells was observed between C57BL/6 and PKO mice during a secondary influenza infection, but PKO mice had a significantly reduced T cell response directed towards the dominant influenza epitope, NP366-374. The reduced T cell response in PKO mice was not due to differences in activation or differentiation status of specific T cells compared to C57BL/6 mice. Therefore, the extended DC survival in PKO after secondary influenza viral infection, recently reported by other authors, does not appear to correlate with increased expansion of virus specific CD8+T cells in infected mice. The role of NKT cells in DC elimination was assessed in vivo using the NKT cell ligand a-Galactosylceramide (a-GalCer). Injection of a-GalCer in C57BL/6 mice induced a dramatic decline in the number of splenic CD8+DC. A similar decrease in CD8+DC numbers was observed in PKO mice, suggesting that the mechanism of DC loss did not involve perforinmediated killing. In contrast, treatment with a TNF-a neutralizing antibody substantially reduced the decline in CD8+DC numbers. This reduction in splenic CD8+DC occurred as early as 15 hr after a-GalCer treatment, and did not affect generation of CD8+T cell responses or the ability of a-GalCer treatment to provide tumour protection. Taken together, these results suggest that multiple cells and mechanisms can regulate DC survival in vivo. CTL regulate DC survival in vivo in a perforin-dependent manner, but this does not necessarily affect the magnitude of the resulting immune responses. NKT cells also affect the survival of DC in vivo, but in a perforin-independent, cytokine-dependent manner. These findings provide additional knowledge about the in vivo involvement of perforin in regulating DC survival by CTL and NKT cells and the effects this has on T cell responses.
An Inconvenient Obligation: How the Major Political Parties of Canada and Australia Justify the Restriction of Asylum Seekers
Authors:   , Hall David
Published: November 2021

This thesis surveys the politics of asylum seeking in Canada and Australia, charting the asylum policies and related parliamentary debates of Jean Chretien's Liberal Government (1993-2005) in Canada and John Howard's Liberal Government (1996-2007) in Australia, as well as those of their respective opposition parties. In doing so, this thesis reveals how the major political parties of Canada and Australia justified the disjunction between what they said about asylum (their rhetoric) and what they did (their policy). In regards to what they said, politicians of the centre-left and centre-right frequently affirmed their commitment to the state's obligations to refugees. Yet, in regards to what they did, the major political parties of Canada and Australia supported policy measures that restricted the entrance of asylum seekers. Given these findings, this thesis proposes to understand the politics of asylum as a conflict of aspirations. On the one hand, the major parties of Canada and Australia held an aspiration to provide asylum to refugees and, on the other, they held an aspiration to regulate the entrance of non-citizens into their national community. The practice of asylum seeking brought these aspirations into conflict because asylum seekers frequently entered nations by irregular means, frustrating a government's capacity to regulate entrance. In trying to reconcile this conflict, the major parties of Canada and Australia subordinated their aspiration to provide asylum, narrowing its scope to those refugees who arrived by regular means. This redefinition of the aspiration to provide asylum has substantial implications for the global refugee regime.
Rethinking 'Progress': an Evaluation of the Wellington Region Genuine Progress Index
Authors:   , Packard Aaron Geoffrey
Published: November 2021

There is widespread and long-running discontent with the Gross Domestic Product (GDP) as a measure of progress for society. A number of alternative measures have been proposed, including the Genuine Progress Index (GPI). A GPI has been developed by local government in the Wellington region (New Zealand) to facilitate a rethinking of conventional notions of 'progress'. The Wellington Region GPI (WRGPI) is modelled upon the Nova Scotia GPI, which is a pluralistic index consisting of environmental, social, economic and cultural indicators with either physical or monetary values. The study explores a 'good practice' approach to public participation in the development of the GPI, and provides an overview of the context within which it fits. A synergistic link was found between the Nova Scotia GPI framework and the framework provided by the Local Government Act community outcomes process. Despite this synergy, and the commitment to the GPI on the part of local authorities, a number of challenges emerged from the context. These include the poor integration of the existing community outcomes into institutional decision-making, a weak institutional commitment to the economic valuation procedure of the GPI, and the desire on the part of the present local government minister to reduce the scope of local government. In light of these challenges, a 'good practice' approach has been developed with a normative component: deliberation, influence & inclusion, and a methodological component: purpose, process & context. Deliberation was stressed as a particularly important tool to facilitate institutional and social learning around the WRGPI and to build the value case and a constituency for the WRGPI across the local authorities and community, and therefore increasing the likelihood that conventional notions of 'progress' will be replaced with more holistic ones. While this case study provides insights into the challenge of integrating a GPI into local governance, it is still too early to judge whether the initiative will emerge as a viable alternative to the GDP for the Wellington region.
The Ordering of Medical Things: Medical Practices and Complexity
Authors:   , Gardner John
Published: November 2021

This project is an investigation into medicine in action. The aim is to understand how medical interactions generate order via the diagnosis of disease; how the patient, the body, and illness are made intelligible, and how particular courses of action are decided upon as a result. Using video and audio data supplied by the Applied Research on Communication in Health (ARCH) research team, this project follows Simon, a middle aged, Caucasian male with chest pain, as he participates in consultations with his GP and cardiologist, and as he undergoes a cardio treadmill-stress test. This project argues for adopting an Actor-Network theory (ANT) based approach to studying interactions. Unlike more traditional sociology approaches, this project considers the role of non-human objects in interaction. Non-human objects are often key actors in the interactions that provide the world with a sense of order. I will provide an epistemological justification for ANT's key premises and outline the method that these premises entail. Following three interactions, this project illustrates that the principal actors involved in producing intelligibility varies. In the GP consultation, the GP and Simon were principal actors in rendering chest pain intelligible. In the treadmill stress test, the material instrumentation, carefully aligned with the Simon's body by the cardiologist, was vital to ensuring a particular account of the heart was produced. Simon was little more than a compliant body in this interaction. In the final interaction, the cardiologist was the principal actor in making sense of these accounts of chest pain and the potentially conflicting picture of the "healthy" heart. The cardiologist suggests that the account of the heart produced by the treadmill-stress test may be flawed, and encourages Simon to self-monitor and self-regulate. I will argue that the uncertainty generated by conflicting accounts is common to medical practices. Medical professionals respond to this by encouraging individuals to monitor and reduce risk. By adopting the ANT approach, I found that the patient and his body are sometimes intelligible as somatic entities, sometimes as an expressive, accounting agent, and sometimes as a self-responsible individual. These various renditions hold together as a being a single individual "Simon".
Gold Nanoparticles: A Novel Dye for Synthetic Fabrics
Authors:   , Watson Amy
Published: November 2021

Fabric has always been prominent throughout history. In the last 70 years new synthetic fabrics have been developed which mimic the natural fibres but have increased strength, durability and stretchability. Common fibres include Polyester, Nylon and Lycra(R). These fibres can be blended to incorporate the properties of both the individual fibre types. Gold nanoparticles have been found to give the stable deep red colour found in stained glass but the science was not understood until the quantum mechanical work of Mie in 1908 on the interaction of electromagnetic radiation (visible light) with fine particles of matter. It is proposed that gold nanoparticles can be used as stable colourants bound to synthetic fibres and other textiles due to its chemical unreactivity. The most common formation method is the use of a reductant such as poly(ethylene imine), sodium citrate or tannic acid. This thesis reports the research and development of new, novel hybrid materials created by combining the interesting properties of both the synthetic fabrics and gold nanoparticles. Twenty five different methods (broken down into four general categories - pre-made colloids, in-situ reduction, use of external reductant after uptake of gold solution and growth of seed particles) were attempted resulting in fabrics that were a variety of shades and colours including pink, purple, tan and gold. The synthetic fabric-gold nanoparticle hybrid samples were analysed by scanning electron microscopy, energy dispersive spectroscopy, infrared spectroscopy, ultraviolet/visible reflectance spectroscopy, x-ray photoelectron spectroscopy, fluorescence spectroscopy and ColourQuest measurements. A sample was also subjected to industry standard "abrasion" and colourfastness tests in which it gained the highest mark possible, showing no staining of other fabrics under dry rub conditions. Atomic absorption measurements were performed on solutions after the fabric was removed in order to confirm the amount of gold uptake by the fabric samples. Analysis showed that a range of nanoparticle sizes and shapes were produced which influenced the visual colour of the fabric. The purple samples produced are caused by small particles (<100nm) that have aggregated together. Samples that appear tan or gold in colour have mainly large particles (>500nm) that are either made up of small spheres fused together or are large plates (trigonal, hexagonal); therefore, Mie's laws do not appear to apply. Light coloured samples generally have a few small particles (<100nm) that are spaced out over the fibre surface.
The T.V. in the Swimming Pool
Authors:   , Finn Richard William
Published: November 2021

It's quiet, then sounds on a Baby Monitor...
William Davenport, the Slave Trade, and Merchant Enterprise in Eighteenth-Century Liverpool
Authors:   , Radburn Nicholas James
Published: November 2021

This thesis examines the business history of William Davenport (1725-1797), a Liverpool slave trading merchant from 1748 until 1786. Through an examination of a recently discovered collection of Davenport's business papers and personal letters, this thesis places Davenport in the context of Liverpool's development as a slaving port, and the growth of the town's slaving merchant community. It explains how Davenport became one of the largest slaving merchants of his generation, and one of the wealthiest Guinea merchants in Liverpool's history. To explain Davenport's rise the thesis focuses on how he managed his slaving company. It studies two distinct areas of the Guinea coast where he traded for slaves - Old Calabar and Cameroon - and demonstrates how he cultivated merchant partners, and developed a supply chain of trading goods, to suit the unique conditions of both African markets. The thesis also explores Davenport's business profits by examining his returns from several different areas of investment, including the slave trade, the ivory trade and his speculation in financial securities. By building a composite picture of Davenport's diverse business concerns the thesis argues that the profits of the slave trade were crucial to his financial success. Davenport's enterprising expansion of the slave trade into the Cameroon in the 1750s was decisive in generating his slaving profits, and ultimately his wealth.
Testing the Assumption of Behavioural Consistency in a New Zealand Sample of Serial Rapists
Authors:   , Tapper Sarah
Published: November 2021

One of the assumptions that underlies the profiling process is that criminals are behaviourally consistent from one offence to another. To date, however, this is an assumption that has not been scientifically validated. The present study therefore tested the assumption of behavioural consistency in serial rape offences. The author collected dichotomous data on 30 behavioural variables for a total of 439 offences committed by 121 serial rapists in New Zealand. There were two main research aims of the study. The first aim was to test the behavioural consistency of a range of individual behaviours. It was hypothesised that higher consistency would be found for behaviours that reflected a degree of planning or that prioritised control of the victim and the offence environment, because these behaviours might be less affected by environmental factors. In contrast, many sexual behaviours arise directly out of offender-victim interactions and therefore are most affected by environmental factors such as victim resistance. It was therefore also hypothesised that sexual behaviours would display lower consistency. A consistency measure was used that compared behaviour in consecutive offences. Consistency for each behaviour was defined as present-present or absent-absent matches of that behaviour in consecutive offences. The degree of consistency for any behaviour will be reflected in the consistency score received by that variable based on the number of matches for that behaviour across the offence series. The consistency analysis found moderate to high levels of consistency for the majority of individual behaviours. As predicted, higher consistency was exhibited for behaviours that prioritised control of the victim and the offence environment, and lower consistency was exhibited for the sexual behaviours. The second research aim was that if behavioural consistency was found in the results of the consistency analysis, to explore whether there were any underlying patterns to the consistency of offending behaviour. A factor analysis of the consistency scores established that there are clear patterns to the behavioural consistency of offenders consistent with previous analysis of offence characteristics. The factor analysis resulted in three themes or domains to behaviour: hostility, involvement and control. These findings have theoretical implications for the assumption of behavioural consistency in serial rapists, for the concepts of modus operandi and signature in offence behaviour, and for the theoretical understanding of the profiling process. The findings also have practical implications for the practice of profiling and case linkage in New Zealand, and raise possibilities for future directions in research.
The Improvisation of Tubby Hayes in 'The New York Sessions'
Authors:   , Alton-Lee Amity Rose
Published: November 2021

Tubby (Edward Brian) Hayes; prodigious self taught multi-instrumentalist and virtuoso tenor saxophone player has been proclaimed by some to be the best saxophonist that Britain has ever produced: "Indisputably the most accomplished and characterful British jazzman of his generation." His career, although cut short (he died undergoing treatment for a heart condition in June 1973, aged 38) was perpetually intense, incredibly prolific, and non-stop from his debut at the age of fifteen until his premature death. Hayes was proficient on many instruments; all saxophones, clarinet, flute, violin and vibraphone as well as being an accomplished bandleader and arranger. However it was his virtuoso tenor saxophone playing that found him acclaim. Although well known in his time and widely renowned for his ability, Hayes until recently has been little studied. It is only in the last few years that many critics and students of jazz have attempted to gain an understanding of Hayes' improvisational concept, which has been both praised as genius and criticised as directionless: Tubby Hayes has often been lionized as the greatest saxophonist Britain ever produced. He is a fascinating but problematical player. Having put together a big, rumbustious tone and a delivery that features sixteenth notes spilling impetuously out of the horn, Hayes often left a solo full of brilliant loose ends and ingenious runs that led nowhere in particular... However, Hayes, his legacy, and his inimitable style of tenor saxophone playing would truly leave their mark on the British Jazz community for generations to come. Dave Gelly summed up Hayes by saying that Tubby "played Cockney tenor - garrulous, pugnacious, never at a loss for a word and completely unstoppable."