bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Pembinaan Usaha Mikro, Kecil dan Menengah Pangan Oleh Badan Pengawas Obat dan Makanan untuk Mendungukung Perkembangan Ekonomi
Authors: Rosalina Ajeng Illastria , Rosydah Rakhmawati , Satiti Resta , Anggraini Liant
Published: August 2023

Aspek pangan berubah secara signifikan ketika masyarakat mengalami perkembangan ekonomi. Usaha Mikro, Kecil, Menengah (UMKM) pangan merespon dengan baik perubahan tersebut dengan produksi jenis makanan yang sesuai dengan kebutuhan masyarakat. UMKM pangan seringkali mengalami kesulitan dalam memahami persyaratan Good Manufacturing Practice (GMP), sehingga menyebabkan keraguan untuk memulai penerapan GMP. Oleh karena itu, sejak tahun 2019 Badan Pengawas Obat dan Makanan (BPOM) mulai memberikan fasilitasi dan pendampingan terhadap UMKM pangan. Pembinaan dilakukan melakukan skrining, pembinaan, evaluasi akhir, dan penerbitan rekomendasi penerapan Cara Produksi Pangan Olahan yang Baik (CPPOB). Proses skrining adalah tahap awal untuk memilih sarana yang akan diberikan pembinaan. Tulisan ini dibuat untuk mengkaji secara statistik hasil skrining hingga mendapatkan Nomor Izin Edar (NIE). Dari hasil uji korelasi multivariat diperoleh bahwa faktor penilaian yakni aspek Sanitasi dan Hygiene, Penyimpanan, Dokumentasi, serta Bangunan dan Fasilitas, tidak menunjukkan pengaruh signifikan (nilai-P> 0,05) terhadap hasil akhir yakni perolehan NIE. Dengan kata lain, hasil skrining awal tidak sepenuhnya dapat menggambarkan hasil akhir yakni perolehan NIE. Sehingga Badan POM tidak dapat menggunakan hasil skrining sebagai dasar utama dalam memilih sarana untuk difasilitasi. Faktor perancu yang mungkin mempengaruhi UMKM dalam memenuhi persyaratan GMP dan memperoleh NIE diantaranya adalah kemauan pelaku usaha, keadaan keuangan perusahaan serta dorongan dari BPOM sebagai fasilitator.
Model Quadruple Helix Sebagai Prinsip Desain Smart Village Dalam Pengembangan Desa di Indonesia
Authors: Alfarizi Muhammad , Hanum Rastinia Kamila , Jane Antonia Felicia
Published: August 2023

Studi ini mempelajari sinergi Quadruple Helix dalam mengembangkan Desa Cerdas di Indonesia. Tujuan utamanya adalah meningkatkan kualitas hidup penduduk dalam berbagai aspek individu dan sosio-profesional. Konsep Desain Desa Cerdas dan Desa Berkelanjutan menjadi dasar, dengan pengetahuan yang tersebar sebagai syarat untuk kompetensi interdisipliner. Hasilnya menunjukkan bahwa pengelolaan holistik Desa Cerdas merupakan solusi terbaik untuk menggali potensi desa. Dalam konteks teknologi inovatif, pembangunan Desa Cerdas harus mempertimbangkan teknologi kognitif dan kecerdasan buatan. Prinsip Quadruple Helix terbukti efektif dalam mewujudkan konsep Desa Cerdas di Indonesia. Kolaborasi antara pemerintah, akademisi, industri, dan masyarakat menjadi kunci sukses dalam memanfaatkan TIK untuk mengembangkan desa dan meningkatkan taraf hidup masyarakat pedesaan. Studi ini memberikan solusi visi dalam menciptakan desa berbasis Desa Cerdas dan Desa Berkelanjutan, dengan pengelolaan holistik berbasis Quadruple Helix sebagai fondasi utama. Kolaborasi aktif antara pemerintah, akademisi, industri, dan masyarakat menjadi kunci dalam mencapai tujuan pengembangan desa yang cerdas dan berkelanjutan.
Implementasi Metode Ward’s dan Single Linkage dalam Pengelompokan Anak Putus Sekolah di Provinsi Jawa Timur
Authors: Rozikin Muhammad Ricky , Pramesti Wara
Published: August 2023

Pengelolaan pendidikan jenjang menengah merupakan urusan dan wewenang Pemerintah Provinsi dengan tujuan agar lebih fokus membenahi permasalahan pendidikan di daerah secara optimal dan maksimal. Di Provinsi Jawa Timur, salah satu permasalahan yang perlu ditangani adalah jumlah anak putus sekolah. Cabang Dinas Pendidikan telah melakukan pendataan mengenai jumlah anak putus sekolah di Jawa Timur sejumlah 25.885 kasus yang dikategorikan menjadi 12 penyebab. Dalam menentukan kebijakan selanjutnya, telah dilakukan pengelompokan 24 Cabang Dinas Pendidikan menggunakan analisis klaster metode Ward’s dan Single Linkage. Kedua metode tersebut dibandingkan antara nilai standar deviasi dalam klaster dan nilai standar deviasi antar klaster dan didapatkan kesimpulan bahwa metode Single Linkage lebih baik dengan nilai 96,73% sehingga didapatkan 4 klaster dengan rincian klaster 1 beranggotakan 1 Cabang Dinas, klaster 2 beranggotakan 21 Cabang Dinas, klaster 3 beranggotakan 1 Cabang Dinas dan klaster 4 beranggotakan 1 Cabang Dinas.
ВПЛИВ ЗАСОБІВ ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ НА АНТРОПОМЕТРИЧНІ ПАРАМЕТРИ ТА КОМПОНЕНТНИЙ СКЛАД ТІЛА МОЛОДИХ ОСІБ З ПОРУШЕННЯМ ПОСТАВИ, ПЛОСКОСТОПІСТЮ ТА ОЖИРІННЯМ
Authors: Наконечна С. П.
Published: August 2023

Мета: оцінити ефективність корекції антропометричних параметрів, асоційованих з надмірним розвитком жирової тканини, та компонентного складу тіла у молодих осіб (студентів) з порушенням постави, плоскостопістю та ожирінням засобами фізичної терапії. Матеріал. Обстежено 110 молодих осіб (студентів І курсу). Контрольну групу склали студенти з нормальною масою тіла, нормальною поставою та без ознак плоскостопості. Групу порівняння склали студенти з ожирінням, порушеннями постави у сагітальній площині та плоскостопістю. Вони були поділені на дві групи: групу 1 - студенти, які виявили бажання корегувати діагностовані порушення самостійно та / або у самостійно обраних реабілітаційних закладах та / або під час аудиторних занять фізичним вихованням. Групу 2 склали студенти, які проходили реабілітацію із застосовуванням розробленої програми фізичної терапії, яка тривала 6 місяців; включала кінезітерапію, масаж, кінезіологічне тейпування, модифікацію харчування, реабілітаційне навчання. Ефективність програми оцінювали за динамікою антропометрії (ріст, маса, індекс маси тіла, обхвати талії та стегон та їх співвідношення) та компонентного складу тіла (вміст жирової, м’язової тканин та води, вісцерального жиру), визначеного методом біоімпедансу. Результати. У студентів з порушенням постави, плоскостопістю та ожирінням виявлено значуще погіршення антропометричних параметрів (збільшення маси тіла, індексу мати тіла, обхватів талії та стегон, їх співвідношення) та компонентного складу тіла (зменшення м’язової маси та води, збільшення жирової маси та вісцерального жиру) відносно своїх однолітків). Розроблена програма фізичної терапії із застосуванням функціонального тренування на платформі «РROSEDOS», масажу, кінезіологічного тейпування, модифікації харчування, реабілітаційного навчання виявила статистично значуще кращий вплив на всі досліджувані антропометричні характеристики та компонентний склад тіла у студентів у порівнянні із результатами осіб, які займались самостійно або за неспеціалізованими програмами з метою зменшення маси тіла (р<0,05). Висновки. Упродовж навчання у вищих навчальних закладах студенти із відхиленнями у стані здоров’я потребують посиленої уваги у контексті виявлення та корекції патологічних змін, що є наслідком хронічних неінфекційних захворювань (зокрема, ожирінням та асоційованими з ним станами), в першу чергу – немедикаментозними засобами, зокрема, фізичної терапії.
КОРЕКЦІЯ ФУНКЦІОНАЛЬНОЇ СИМПТОМАТИКИ ЗМІН РУХОВОГО ПАТЕРНУ НИЖНЬОЇ КІНЦІВКИ У ПАЦІЄНТІВ ПОХИЛОГО ВІКУ З ЕНДОПРОТЕЗОМ КОЛІННОГО СУГЛОБА У ВІДДАЛЕНОМУ ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОМУ ПЕРІОДІ ЗАСОБАМИ ФІЗИЧНОЇ ТЕРАПІЇ
Authors: Петрунів Х. В.
Published: August 2023

Мета: оцінити ефективність впливу розробленої програми фізичної терапії на параметри функціональної симптоматики та змін рухового патерну нижньої кінцівки у пацієнтів похилого віку з ендопротезом колінного суглоба у віддаленому періоді після операції. Матеріал. Обстежено 80 осіб похилого віку. Контрольну групу склали 24 особи без ендопротезів суглобів, з відсутністю саркопенії. Групу порівняння склали особи з ендопротезом колінного суглоба та саркопенією з низьким реабілітаційним комплаєнсом щодо реабілітаційного втручання. Представники основної групи з ендопротезом колінного суглоба та саркопенією займались за програмою фізичної терапії із застосуванням функціонального тренування на платформі «Prosedos», терапевтичних вправ, масажу, кінезіологічного тейпування, корекції харчування, навчання пацієнта. Ефективність програми оцінювали за динамікою шкал Forgotten Joint Score-12 та Knee Society Score, гоніометрією колінного суглобу, мануальним м’язовим тестуванням м’язів стегна. Результати. У пацієнтів похилого віку з ендопротезом колінного суглоба та саркопенією виявлено функціональну симптоматику змін рухового патерну нижньої кінцівки у вигляді порушення структурного та функціонального стану колінного суглобу, контрактуру суглоба, зниження сили м’язових груп стегна. Розроблена програма фізичної терапії виявила статистичне покращення стану пацієнтів через вплив на компоненти рухового патерну колінного суглоба за рахунок покращення функціонального стану колінного суглоба, збільшення його гнучкості, сили м’язів стегна, зменшення болю у порівнянні із вихідними показниками за усіма досліджуваними параметрами (р<0,05); проте показників контрольної групи досягнуто не було (р>0,05). Низька реабілітаційна комплаєнтність пацієнтів групи порівняння, незважаючи на інформованість щодо ризиків поліморбідності, асоціювалась з відсутністю покращення стану через аналогічний період спостереження. Висновки. Пацієнти похилого віку із наслідками тотального ендопротезування колінного суглоба та саркопенією потребують розробки програм фізичної терапії з урахуванням та корекцією специфіки кожного стану, що підвищить загальну ефективність відновних заходів.
ВПЛИВ РЕАБІЛІТАЦІЙНИХ ЗАХОДІВ У ХВОРИХ НА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ 2 ТИПУ, ПОЄДНАНИЙ З ОЖИРІННЯМ, НА ПОКАЗНИКИ ЛІПІДОГРАМИ
Authors: Шарапа Г. Ф. , Прокопчук В. Ю. , Коробко Л. Р. , Гевко У. П. , Марущак М. І.
Published: August 2023

Мета дослідження. Проаналізувати вплив програми фізичних вправ та лікувального масажу як частини реабілітаційних заходів у хворих на цукровий діабет 2 типу, поєднаний з ожирінням на показники ліпідограми. Матеріали та методи дослідження. У дослідження було включено 579 хворих на цукровий діабет 2 типу (ЦД2), які перебували на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні у 2018-2019 рр., з них 98 пацієнтів з нормальною масою тіла, 164 – з надмірною масою тіла та 317 – з ожирінням. За віковим і статевим складом між дослідними групами хворих істотної різниці не було. Концентрацію загального холестеролу (ЗХС), триацилгліцеролів (ТГ) холестеролу ліпопротеїдів високої щільності (ХС-ЛПВЩ) визначали за допомогою комерційно доступних наборів на аналізаторі Cobas 6000 (Roche Hitachi, Німеччина). Результати. Надмірна маса тіла/ожиріння впливають на вираженість порушень ліпідного обміну, при цьому у міру збільшення індекса маси тіла зростає кількість хворих на ЦД2 з дисліпідеміями, які характеризуються виходом за межі цільових значень рівня ТГ та ХС-не-ЛПВЩ. Через 1 місяць після проведених реабілітаційних заходів у 106 пацієнтів з ЦД2 встановлена нормальна маса тіла, у 178 – надмірна маса тіла та у 295 – ожиріння, що вказує на зменшення ІМТ в обстежених хворих. При аналізі показників ліпідного обміну через 1 місяць після проведених реабілітаційних заходів встановлено, що у міру збільшення індекса маси тіла зростає кількість хворих на ЦД2 з виходом за межі цільових значень рівня ЗХС та ХС-не-ЛПВЩ. При співставленні показників ліпідограми, які досягли цільових рівнів ліпідів у пацієнтів з цукровим діабетом 2 типу залежно від ступеня надлишку маси тіла після проведених реабілітаційних заходів встановлено збільшення кількості пацієнтів, які досягали цільових рівнів показників ліпідограми, стосовно тих, яким не були проведені реабілітаційні заходи. Висновки. Додаткове призначення у післялікарняний період комплексу реабілітаційних заходів, які включають фізичні вправи та лікувальний масаж, сприяє збільшенню числа пацієнтів з ЦД2 та надмірною масою тіла / ожирінням, показники ліпідограми яких знаходяться в межах цільових значень.
AQUAAEROBIK JAKO ISTOTNY DETERMINANT AKTYWNOŚCI FIZYCZNEJ WŚRÓD KOBIET
Authors: Kreft P. , Skalski D. W. , Mirska I. , Kowalski D. , Tsychanowska N. , Zarichańska L. O.
Published: August 2023

Motywem przewodnim we współczesnym życiu jest większa świadomość znaczenia sportu i ćwiczeń fizycznych w utrzymywaniu zdrowia i kondycji fizycznej. Lekarze coraz częściej podkreślają ogromne znaczenie aktywności ruchowej w profilaktyce chorób serca i układu krążenia. Zachowanie przez długie lata sprawności fizycznej atrakcyjnego wyglądu uzależnione jest między innymi od aktywności fizycznej. Ćwiczenia uprawiane systematycznie, racjonalnie i konsekwentnie stanowią dla młodych ludzi potężny bodziec rozwojowy, dla dorosłych środek profilaktyczny i kompensacyjny, zaś dla osób w wieku podeszłym są szansą odroczenia starczego niedołęstwa. Coraz więcej kobiet zdaje sobie sprawę, że o swoja cielesność należy dbać nie tylko w trosce o atrakcyjny wygląd, ale również by lepiej funkcjonować na płaszczyźnie psychicznej i społecznej. Życie we współczesnym świecie, pomimo wielu udogodnień, wymaga szczególnej dbałości o zachowanie zdrowia. Występują różnorodne ujemne zjawiska zagrażające zdrowiu, jakie przyniósł ze sobą rozwój cywilizacji. Kobieta świadoma licznych korzyści płynących z aktywnego trybu życia oraz zdrowej, zrównoważonej diety jest zdecydowanie bardziej zmotywowana do konsekwentnego podejmowania działań, które przynoszą rezultaty w postaci zgrabnej sylwetki, poprawy zdrowia i samopoczucia. Bardzo ważne jest, aby zacząć wpajać idee zdrowego i aktywnego trybu życia już w okresie dzieciństwa, kiedy to zaczynają kształtować się pozytywne wzorce i nawyki u młodego człowieka. Współczesna moda, lansująca szczupłą i wysportowaną sylwetkę jako ideał urody pobudza wiele kobiet do podejmowania aktywności ruchowej. Młodość, atrakcyjny wygląd, zdrowie zawsze były wyznacznikiem sukcesów na wielu płaszczyznach życia – zawodowej i osobistej. Cele przyświecające kobiecie decydującej się na zmianę stylu życia, na zdrowszy i bardziej aktywny ruchowo mają istotne znaczenie dla jej zaangażowania i konsekwentnych poczynań. Ćwiczenia fizyczne i aktywność ruchowa podtrzymują sprawność poszczególnych funkcji organizmu, aż do późnej starości. Wyrabiają zdolność do różnych czynności życiowych, w tym do pracy fizycznej i ułatwia przystosowanie się organizmu do warunków pracy zawodowej i życia codziennego. Ćwiczenia aqua aerobiku wpływają korzystnie na układ kostny, zmianę napięcia mięśni, oddziaływanie czynników hormonalnych, zmianę pobudliwości układu wegetatywnego, pobudzenie ośrodków odpowiedzialnych za regulację układu krążenia oraz kondycję psychiczną. Dzięki aktywności fizycznej możemy efektywnie uczyć się, pracować i prawidłowo funkcjonować w społeczeństwie.
ВИКОРИСТАННЯ ЕЛЕМЕНТІВ ВОДНОГО ПОЛО НА ЗАНЯТТЯХ З ПЛАВАННЯ В МОЛОДШОМУ ТА СЕРЕДНЬОМУ ШКІЛЬНОМУ ВІЦІ (МЕТОДИЧНІ ТА ЗМІСТОВІ АСПЕКТИ)
Authors: Мордвінцев Г. О. , Гавриленко В. М. , Петрушко М. І.
Published: August 2023

Враховуючи важливість набуття дітьми й підлітками шкільного віку плавальних навичок для гармонічного формування їх особистості, автори статті запропонували ввести у зміст занять з плавання в рамках позакласної фізкультурно-оздоровчої роботи і початкової підготовки з плавання в ДЮСШ навчання окремим елементам водного поло, адже це може значно підвищити ефективність засвоєння школярами плавальних навичок, розширити їх діапазон. Актуальність статті зумовлена повною відсутністю вітчизняних науково-методичних розробок змістового наповнення і проведення занять з плавання з елементами водного поло в молодшому та середньому шкільному віці. Мета статті – ознайомлення шкільних вчителів фізичної культури і дитячих тренерів з плавання з методичними та змістовими аспектами використання на заняттях із плавання з дітьми й підлітками елементів навчання основам гри у водне поло. Матеріал. У дослідженні використані методи збору та обробки інформації на основі вивчення науково-методичної літератури, аналізу і синтезу, класифікації і типологізації, а також педагогічне спостереження. Результати. У статті наведено методичні вимоги й дано докладну характеристику змістового аспекту навчання школярів, які ще не володіють навичками способів спортивного плавання. Цей аспект охоплює загальнорозвиваючі вправи, вправи спеціальної фізичної підготовки, вправи на освоєння водного середовища, на вивчення полегшених способів плавання, стрибків у воду, вправи на засвоєння техніки різних способів спортивного плавання, рухливі ігри в басейні. Розкрито етапи та різні варіанти навчання школярів техніці плавання кролем, брасом і батерфляєм. Окреслено загальний зміст блоків вправ на техніку дихання, на комплексне ознайомлення з елементами техніки різних способів спортивного плавання, на засвоєння техніки рухів ногами й руками та їх узгодження з диханням, на узгодження техніки дихання, рухів руками й ногами і плавання з повною координацією всіх рухів і дихання, на засвоєння техніки стартів і поворотів, на загальне вдосконалення техніки різних способів плавання. Виконання цих вправ доповнюється засвоєнням елементів ватерпольних різновидів способів спортивного плавання – ватерпольного кролю на грудях і на спині, треджену, плавання на боку, а також вивчення елементів плавання на місці, «ходьби у воді», прийомів піднімання тулуба над поверхнею води, вистрибування з води, старту для ривка, зупинки, повороту. Висновки. Таким чином, використання елементів водного поло на заняттях з плавання в молодшому та середньому шкільному віці спрямоване на більш ефективне засвоєння школярами плавальних навичок і розширення їх діапазону. Запропоновані нововведення до занять з плавання розширюють і поглиблюють звичні плавальні навички школярів, розвивають швидку правильну реакцію, культивують у дітях і підлітках відчуття впевненості і розкутості.
ROLA PROMOCJI I WSPIERANIA AKTYWNOŚĆI FIZYCZNEJ OSÓB STARSZYCH
Authors: Czarnecki D. , Skalski D. W. , Tsychanowska N. , Kindzer B. , Vynogradskyi B. , Dyachuk V. P.
Published: August 2023

Proces starzenia się organizmu doprowadza do zmian w trzech głównych płaszczyznach: biologicznej, psychologicznej i społecznej. Niezwykle ważne jest zwrócenie uwagi na konieczność i umiejętność motywacji tychże osób do podejmowania aktywności. Niezbędne jest także podkreślenie potrzeby współpracy całego zespołu medycznego z członkami rodziny i opiekunami w domach opieki w ramach programu profilaktyki i fizjoterapii osób starszych oraz podjęcie działań mających na celu ponowne włączenie tej grupy do życia społecznego. Bezsprzecznie stwierdza się, iż istnieje ogromna potrzeba fizjoterapii osób starszych, jednak najważniejsze i najtrudniejsze jest uświadomienie i zachęcenie ich do podjęcia działań zmierzających do poprawy sprawności fizycznej, psychologicznej i społecznej. Seniorów, którzy już się poddali i zrezygnowali można na nowo pobudzić do działania. Bodźcem do zmian może być obcowanie z miłym, ciepłym, kojącym, relaksującym dotykiem o uzdrawiającej mocy. Żyjemy w społeczeństwie szybko starzejącym się i powinniśmy wszelkie działania zawodowe oraz nasz rozwój skierować na tę właśnie grupę. Aktywny tryb życia pozwala utrzymać sprawność fizyczną a aktywność umysłowa sprawność intelektualną. Systematyczna aktywność fizyczna przeciwdziała obniżaniu się sprawności psychofizycznej osób starszych, umożliwiając im podejmowanie czynności wcześniej zaniechanych. Każda aktywność w wieku starszym przynosi korzyści, niezależnie od rodzaju i formy. Aktywność dostosowana do potrzeb i możliwości grupy docelowej zawsze ma pozytywny wpływ na pracę układu nerwowego, krwionośnego, mięśniowego i oddechowego. Poprawia ogólną wydolność fizyczną, wydolność oddechową, pracę serca, tolerancję wysiłku, odporność organizmu i jest głównym elementem profilaktyki przeciwurazowej. Poza aspektem fizycznym i fizjologicznym odgrywa ważną rolę psychologiczną, znacznie poprawiając samopoczucie, samoocenę, komfort, samodzielność a przez to jakość życia, poczucie własnej wartości, przydatności, akceptacji wieku i wyglądu zewnętrznego. Osoby starsze, które przekonały się, że bycie aktywnym i potrzebnym w ich wieku jest możliwe nie potrzebują kolejnych argumentów, żeby trwać w tym przekonaniu, chętnie biorą udział w zajęciach fizycznych, wykładach, wydarzeniach kulturalnych, warsztatach terapii zajęciowej. Najczęściej są studentami Uniwersytetu Trzeciego Wieku i świetnie sobie radzą, czasami są bardziej ambitni i zmotywowani do nauki niż studenci dwie dekady od nich młodsi. Dbają o wygląd zewnętrzny, aparycję, atrakcyjność, przeżywają drugą młodość.
СУЧАСНІ ТРЕНДИ ПРОФІЛАКТИКИ ТА КОРЕКЦІЇ НЕФІКСОВАНИХ ПОРУШЕНЬ ОПОРНО-РУХОВОГО АПАРАТУ ЮНИХ СПОРТСМЕНІВ
Authors: Асаулюк І. О. , Гузак О. Ю. , Хмельницька І. В.
Published: August 2023

Мета – систематизувати сучасні науково-методичні знання практичний досвід щодо використання засобів і методів спортивного тренування та фізичної реабілітації спортсменів із нефіксованими порушеннями опорно-рухового апарату та обґрунтувати технологію корекції порушень постави юних спортсменів ігрових видів спорту на етапі попередньої базової підготовки. Методи дослідження. Предмет і специфіка дослідження зумовили потребу комплексного застосування трьох груп методів: теоретичних, емпіричних та математико-статистичних. Результати. Найновіші науково-методичні дані та накопичений українськими і зарубіжними фахівцями практичний досвід з проблеми охорони здоров’я спортсменів на етапах першої стадії багаторічної підготовки розкривають одностайність теоретиків і практиків галузі фізичної культури і спорту у баченні: ескалації негативних тенденцій щодо стану соматичного здоров’я юних спортсменів, детермінованих невідповідністю й неузгодженістю функціонального потенціалу організму, що зростає, та чинниками тренувальної діяльності. Визначено, що проблемі функціональних порушень опорно-рухового апарату у спортсменів у практиці спорту та фізичної реабілітації приділяється пильна увага. Для нівелювання порушень стану опорно-рухового апарату юних спортсменів-представників різних спортивних спеціалізацій ученими напрацьовано широкий спектр використання методів і засобів спортивного тренування та фізичної реабілітації, спрямованих на корекцію нефіксованих порушень опорно-рухового апарату, в той же час, загальноприйняті програми корекції порушень постави й опорно-ресорних властивостей стопи не завжди інтегровані у перелік реабілітаційних заходів юних спортсменів, зважаючи на значну інтенсивність навантажень на опорно-рухової апарат. Висновки. На основі даних проведеного констатувального експерименту розроблено технологію корекції порушень постави із порівневим скринінгом стану юних спортсменів ігрових видів спорту 12–14 років, яка спрямована на створення в системі спортивної підготовки здоров’яформувального середовища. Структура технології містить діагностичний, корекційний, превентологічний, консолідаційний компоненти і передбачає функціональну взаємодію таких елементів, як: мета, завдання, умови, принципи, а також моделі програм фізичної реабілітації із константним і трансформованим компонентами, періодами реалізації програм, засобами фізичної реабілітації (лікувальною, коригуючою гімнастикою, гідрокінезотерапією, масажем), методами контролю та критеріями ефективності.
АНАЛІЗ КІНЕМАТИЧНОЇ СТРУКТУРИ ТЕХНІКИ ПРАВОГО БОКОВОГО УДАРУ РУКОЮ З ФРОНТАЛЬНОЇ СТІЙКИ У ВИСОКОКВАЛІФІКОВАНИХ СПОРТСМЕНІВ, ЯКІ СПЕЦІАЛІЗУЮТЬСЯ В РУКОПАШНОМУ БОЮ
Authors: Вако І. І. , Жирнов О. В.
Published: August 2023

Мета – аналіз кінематичної структури техніки бокового удару правою рукою з фронтальної стійки висококваліфікованих спортсменів, які спеціалізуються в рукопашному бою. Методи. Теоретичні – для визначення актуальності проблеми формування техніки рухових дій в рукопашному бою; емпіричні: педагогічне спостереження як метод емпіричного рівня досліджень – для ознайомлення із процесом організації навчально-тренувальних занять; реєстрація кінематичних характеристик техніки бокового удару правою рукою з фронтальної стійки відбувалася за допомогою маркерної системи реєстрації та аналізу рухів Qualisis, що дозволило зафіксувати данні в трьох мірному просторі. Частота зйомки складала 100 кадрів за секунду. Похибка при визначенні просторових показників склала 1 міліметр на 1 метр кубічного простору, похибка за часовими показниками склала 0,01 секунди. Що забезпечує високу точність реєстрації кінематичних характеристик рухових дій спортсменів. Методи математичної статистики. Нами було зареєстровано техніку виконання досліджуваної рухової дії у 12 спортсменів високої кваліфікації. Результати. Боковий удар правою рукою з фронтальної стійки можна умовно поділити на наступні фази: 1 фаза – підготовка до удару; 2 фаза – замах; 3 фаза – ударний рух; 4 фаза – контакт; 5 фаза – повернення у вихідне положення. У процесі дослідження нами визначено тривалість фаз бокового удару правою рукою з фронтальної стійки висококваліфікованих спортсменів, які спеціалізуються в рукопашному бою. Перші чотири фази руху є найбільш важливими, оскільки саме від рухових дій спортсмена в цих фазах безпосередньо залежить ефективність виконання удару. Сумарна тривалість цих чотирьох фаз складає 0,44 секунди, або 39,6% від загальної тривалості удару. Тоді як фаза повернення у вихідне положення триває відповідно 0,62 секунди тобто 60,4% від загальної тривалості удару в цілому. Висновки. Таким чином можна засвідчити, що удар правою рукою з фронтальної стійки висококваліфіковані спортсмени, які спеціалізуються в рукопашному бою, ефективно виконують ударні дії тому показники кінематичної структури їх техніки рухів можуть бути використані, як еталонні модельні характеристики для спортсменів більш низьких кваліфікацій.
СУЧАСНИЙ ПОГЛЯД НА ПСИХОЛОГІЧНУ РЕАБІЛІТАЦІЮ ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ З ПОСТТРАВМАТИЧНИМ СТРЕСОВИМ РОЗЛАДОМ
Authors: Крук І. М. , Григус І. М.
Published: August 2023

У статті здійснено теоретичний огляд сучасних поглядів на психологічну реабілітацію учасників бойових дій з посттравматичним стресовим розладом (ПТСР), закцентовано увагу на головній меті, завданнях та її специфіці в роботі з військовослужбовцями. Метою даної роботи було обґрунтувати доцільність застосування моделі психологічної реабілітації військовослужбовців з ПТСР. Розглянуто основні його ознаки. Проаналізовано соціальні та психологічні причини розвитку ПТСР. Запропоновано актуальні засоби подолання посттравматичного стресового розладу та проведення психологічної реабілітації з урахуванням вітчизняного та зарубіжного досвіду в цій галузі. Від 24 лютого 2022 року триває повномасштабна агресія Росії проти України. Російська армія, не досягнувши на початку вторгнення заявлених Кремлем цілей, веде головні бої на Донбасі, а також щоденно обстрілює цивільне населення. Всі ці дії зумовлюють низку деструктивних порушень психічної діяльності. Ключове місце серед цих відхилень займає посттравматичний стресовий розлад. Неврози виникають переважно в тих військовослужбовців, які побували на полі бою, жили в окопах, зазнали поранень, каліцтва, стали свідками загибелі бойових побратимів, були у полоні. Участь у бойових діях впливає на свідомість людини, піддаючи її серйозним якісним змінам. Посттравматичний стресовий розлад є природною емоційною реакцією на події, що глибоко вражають. Це нормальна реакція на екстремальну ситуацію. На цей час усе більша кількість медичних фахівців визнають, що ПТСР може бути зумовленим не лише подіями які загрожують життю та здоров’ю, але й так званими нормальними життєвими обставинами – важкою втратою, професійними невдачами та значними фізично-емоційними перевантаженнями на службі, особистими конфліктами, погрозами, переслідуванням, дискримінацією, труднощами у подружньому житті тощо. Ці причини зумовлюють зростання кількості пацієнтів з ПТСР та зростанню кількості звернень до лікарів різних фахів у різноманітних лікувально-профілактичних закладах України. Розв’язання проблем психологічної реабілітації учасників військових конфліктів є однією з найбільш необхідних та актуальних питань сьогодення. Фахівці зазначають, що реабілітація відіграє важливу роль для військових, їх сімей та суспільства в цілому. Це обумовлює актуальність нашого дослідження.
СОЦІАЛЬНО-ПЕДАГОГІЧНІ МЕТОДИ РОЗВИТКУ ЛІДЕРСЬКИХ ЯКОСТЕЙ МАЙБУТНІХ СОЦІАЛЬНИХ ПРАЦІВНИКІВ
Authors: КОВАЛЬ Ганна , САВОСТІКОВА Катерина
Published: August 2023

Сучасні умови потребують від майбутніх соціальних працівників високого рівня професіоналізму та безперервного професійного розвитку. Особисті характеристики фахівця, такі як розвиток лідерських якостей, впливають на ефективність функціонування системи управління, сфери соціальної роботи. В нашому суспільстві існує нагальна потреба в розвитку лідерських якостей майбутніх соціальних працівників. Ефективним способом їх актуалізації та розвитку є застосування соціально-педагогічних методів. У статті проаналізовано проблему лідерства у соціальній роботі; розглянуто визначення поняття «лідерство» та надано авторське трактування поняттю. Визначено необхідність розвитку лідерського потенціалу здобувачів освіти. Мета нашого дослідження: визначити ефективні соціально-педагогічні методи розвитку лідерських якостей майбутніх соціальних працівників та необхідність їх впровадження в освітній процес. Для досягнення поставленої мети, ми використали методи: спостереження, порівняння та аналізу. В межах нашого дослідження ми виявили потребу в оновленні традиційних методів та способів державно-управлінських відносин, наповненні новим змістом професійної діяльності майбутніх соціальних працівників та визначили найбільш ефективні соціально-педагогічні методи розвитку лідерства у вищій школі. Вирішення даної проблеми беззаперечно підвищить якість підготовки майбутніх соціальних працівників, які розвиватимуть соціальну роботу та впроваджуватимуть інноваційні соціальні послуги. В ході дослідження ми дійшли висновку, що не всі соціально-педагогічні методи на достатньому рівні сприяють розвитку лідерських якостей майбутніх соціальних працівників. Найбільш ефективним соціально-педагогічним методом виявився тренінг – навчання досвідом. Він надає можливість поділитись і обмінятись своїми думками та поглядами, а також спільно попрацювати на пошук рішення, проявивши себе та свої здібності. Більше того він здатен формувати та розвивати необхідні навички, вміння та якості, що робить його ідеальним методом розвитку лідерства. Тренінг сприяє формуванню лідерської Я-концепції, розвиває позитивне самосприйняття, сприяє формування відповідальності та лідерського світогляду.
ЖИТТЄВІ ПОТРЕБИ ЛІТНІХ ГРОМАДЯН УКРАЇНИ ТА ПОЛЬЩІ: ПОРІВНЯЛЬНЕ ЕМПІРИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ
Authors: ЛІСОВЕЦЬ Олег , БЕЙГЕР Галина , БОРИСЮК Світлана
Published: August 2023

Соціально-демографічна культура сучасного суспільства характеризується постійним збільшенням кількості людей похилого віку. Тому державна соціальна політика розвинутих країн спрямована на створення умов для гідного життя, самореалізації, задоволення різних інтересів та потреб громадян у похилому віці. Визначення рівня задоволеності життєвих потреб літніх людей є однією із важливих умов ефективності надання їм соціальних послуг та побудови системи соціального обслуговування осіб даної демографічної групи. В останні роки в Україні відбувається імплементація на регіональному рівні Стратегії державної політики з питань здорового та активного довголіття населення. Розробка і впровадження на рівні місцевих громад заходів щодо удосконалення системи охорони здоров’я і соціального захисту населення має базуватись на конкретних показниках забезпечення життєдіяльності громадян, стану задоволення їх життєвих потреб. У статті представлено результати дослідження особливостей і рівня задоволення життєвих потреб громадян похилого віку в Україні та Республіки Польща з позицій порівняльного аналізу та обґрунтовано напрямки покращення їх соціального обслуговування в умовах української територіальної громади і польської гміни. Емпіричний матеріал зібраний за допомогою проведеного опитування літніх громадян за авторською анкетою, яка об’єднала основні блоки питань для вивчення соціально-демографічної структури респондентів; соціальної активності; діагностики потреб у сфері охорони здоров’я, культури, освіти; оцінки доступності соціальних послуг; змісту думок щодо власного життя. Узагальнені результати порівняльного емпіричного дослідження є важливими для подальшого вивчення життєвих потреб людей похилого віку та значущими для практики розвитку сфери соціальної підтримки літніх людей, для розробки соціальних стратегій такої підтримки на регіональному рівні в Україні та Республіці Польща.
ОСОБЛИВОСТІ СОЦІАЛЬНОЇ РОБОТИ З РОМАМИ-ВПО В УКРАЇНІ: ПРОБЛЕМИ ТА ШЛЯХИ ВДОСКОНАЛЕННЯ
Authors: МАЛЯРЧУК Наталя
Published: August 2023

Роми це одна з найчисленніших національних меншин Європи, яка мешкає на її теренах з часів середньовіччя. Це також одна з найбільш дискримінованих національних меншин Європи. В Україні роми стикаються практично з такими самими проблемами, як і в інших європейських країнах: бідність, відсутність документів, низький рівень освіти, сегрегація та соціальна ексклюзія. Але російсько-українська війна, яка триває з 2014 р. значно погіршила становище ромської спільноти в Україні. З’явилася категорія ромів-ВПО (внутрішньо переміщених осіб), які належать до найбільш соціально вразливих та маргіналізованих груп зазначеної етнічної спільноти. У статті проаналізовано становище ромської національної меншини в Україні, визначено основні проблеми найбільш вразливої її частини – ромів-ВПО, з’ясовано особливості соціальної роботи з цією категорією клієнтів та окреслено шляхи її вдосконалення. Авторка дійшла висновку, що труднощі властиві для всіх ВПО: відсутність постійного житла, безробіття, проблеми з адаптацією тощо, у ромів-переселенців посилюються наявністю комплексу специфічних проблем та проявами дискримінації за етнічною ознакою, що значно ускладнює їх становище. Особливо вразливими серед ромів-ВПО є жінки та діти. Основними суб'єктами надання допомоги ромам-ВПО є громадські організації ромів, посередники-медіатори, що зазвичай також є представниками ромської громади, волонтерські організації та правозахисники, а також протестантські релігійні громади, тоді як державні соціальні установи не приділяють ромам достатньої уваги. Однією з причин такого ставлення соціальних установ до ромів-ВПО є непідготовленість соціальних працівників до роботи з ромською спільнотою, а також статистична та інформаційна невидимість ромів-ВПО. Можливі шляхи вдосконалення соціальної роботи з ромами-ВПО авторка вбачає в забезпеченні збору якомога більш повних статистичних даних щодо цієї категорії клієнтів; розвитку взаємодії між працівниками соціальної сфери із громадськими об’єднаннями ромів, залучення останніх до розробки програм допомоги ромам-ВПО; ознайомлення соціальних працівників з історією, культурою та традиціями ромів, більш широке впровадження таких форм соціальної роботи як міжкультурне посередництво та адвокація; інституціоналізація ромських асистентів вчителя, ромських посередників.
НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ФОРМУВАННЯ СОЦІАЛЬНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ У МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ СОЦІАЛЬНОЇ СФЕРИ
Authors: ПІГОВСЬКИЙ Микола
Published: August 2023

У статті розглянуто проблему формування соціальної відповідальності у майбутніх фахівців соціальної сфери, зокрема – навчально-методичного забезпечення означеного процесу. Вказано, що оскільки соціальна відповідальність фахівця із соціальної роботи відіграє важливу роль у налагодженні (а в умовах повномасштабної російської агресії в Україні – у збереженні) життя людей та його нормалізації, майбутній соціальний працівник повинен володіти цілим комплексом знань, умінь і навичок, які б допомогли йому у виконанні найрізноманітніших професійних завдань. Увагу приділено навчально-методичному забезпеченню освітнього компонента (навчальної дисципліни) «Соціальна відповідальність», яку вивчають студенти спеціальності 231 Соціальна робота на другому (магістерському) рівні вищої освіти в багатьох закладах України та закордоном. Обґрунтовано ідею про те, що програма цієї дисципліни повинна відображати як теоретичні, так і практичні аспекти різних видів соціальної відповідальності (особистості, громадянина, сім’янина, фахівця), що проявлятиметься у роботі з різними категоріями населення (людьми з інвалідністю; дітьми та молоддю; людьми літнього віку; учасниками бойових дій, демобілізованими і членами їх сімей; вимушено переміщеними особами; тими, хто проживає на деокупованих територіях та ін.). Автором запропоновано тематику лекційних і семінарських занять, перелік завдань для самостійної й індивідуальної роботи, список наукових та методичних джерел, якими можуть послуговуватися здобувачі освіти у процесі вивчення навчальної дисципліни «Соціальна відповідальність». Зазначено, що перспективним напрямом подальших досліджень в цій сфері є вивчення зарубіжних аналогів вітчизняних програм з метою запозичення передового досвіду формування соціально відповідальної поведінки фахівців соціальної сфери.
НЕСТАНДАРТНІ ФОРМИ ПРАКТИЧНИХ ЗАНЯТЬ У ПІДГОТОВЦІ СОЦІАЛЬНИХ ПРАЦІВНИКІВ
Authors: СЕНИК Алла
Published: August 2023

Стаття присвячена питанню підвищення якості навченості та рівня розвитку професійних компетентностей студентів за рахунок нестандартних форм практичних занять. Автор зазначає на особливостях використання традиційних та нетрадиційних форм практичних занять: щодо концептуальної основи практичних занять, то традиційні форми мають недоліки, що полягають у суб’єкт-об’єктній взаємодії в системі «викладач- здобувач вищої освіти», а також в ізоляції учасників від можливості активної комунікації. Нетрадиційні ж форми практичних занять в даному контексті мають переваги через суб’єкт-суб’єктивні позиції в системі «викладач-здобувач вищої освіти», можливість комунікативного інтерактивного діалогу між учасниками освітнього процесу; щодо змістовної частини, як традиційні, так і нетрадиційні форми практичних занять існують лише переваги, проте, нетрадиційні форми мають на меті не лише формування знань, вмінь та навичок, а й спрямовані на розвиток творчого потенціалу майбутнього соціального працівника; щодо організації навчального процесу – недоліками традиційних форм практичних занять вважають низький рівень самостійності, пасивна пізнавальна позиція здобувачів та відсутність можливості критично мислити. А от серед переваг нетрадиційних форм практичних занять акцент ставиться на більш глибокому вивченні навчального матеріалу; щодо діяльності викладача під час практичного заняття (управління процесом засвоєння матеріалу та діагностикою результатів) – під час використання традиційних форм практичних занять недоліками вважається слабкий зворотній зв’язок, а перевагами – передбачуваність та контрольованість результатами навчальної діяльності майбутніх соціальних працівників. І навпаки, перевагами у нетрадиційних формах практичних занять є активний зворотній зв’язок, а от недоліками вважаються труднощі у прогнозуванні та діагностиці результатів навчальної діяльності. У публікації наведено авторський приклад використання нетрадиційної форми практичного заняття під час вивчення питання значення соціальної та сенсорної інтеграції у житті людини.
БЕЗКОНТАКТНА ДЕТЕКЦІЯ БРЕХНІ В СОЦІАЛЬНІЙ РОБОТІ
Authors: СУЛІЦЬКИЙ Вадим
Published: August 2023

Суспільна практика показує, що брехня, обман і неправда є неминучими соціально-психологічними компонентами життєдіяльності людини в соціумі. У людських відносинах і стосунках ми постійно зіштовхуємося з різними видами брехні. Соціальний працівник, на наш погляд, має володіти навичками вербальної та невербальної оцінки інформації, що надає отримувач соціальної послуги. У статті розглядається прикладне значення безконтактної детекції брехні в соціальній роботі, що допомагає аналізувати інформацію клієнта вербальними та невербальними методами; виявляти спроби клієнта ввести в оману соціального працівника; уникнути помилок при вирішенні соціальних проблем під час надання соціальних послуг клієнту тощо. У той же час, дана технологія не знайшла широкого вжитку в діяльності працівників соціальної сфери. Це пояснюється відсутністю в закладах вищої освіти, які готують фахівців для роботи в соціальних інститутах навчальної дисципліни, що дає можливість студентам набути певних професійних компетентностей. Безконтактну детекцію брехні доцільно використовувати під час надання клієнтам соціальних послуг, у тому числі, консультування, під час укладання угод і ведення переговорів, реалізації програм. Це позитивно вплине на «кінцевий продукт» діяльності соціальних працівників. Не доцільно використовувати навички безконтактної детекції брехні під час спілкування з членами сім’ї, родичами та близькими друзями. Подальше вивчення безконтактної детекції брехні в соціальній роботі потребує проведення досліджень з метою встановлення критеріїв оцінки правдивості інформації клієнтів, які отримують соціальні послуги; розробки навчально-методичних матеріалів для підготовки соціальних працівників у цьому напряму; проведення тренінгів для працівників соціальної сфери з метою навчання їх прийомам виявлення неправдивої інформації методами безконтактної детекції брехні.
ПРИНЦИПИ МІЖДИСЦИПЛІНАРНОЇ ВЗАЄМОДІЇ ФАХІВЦІВ КОМАНДИ СУПРОВОДУ МОЛОДШИХ ШКОЛЯРІВ З ОСОБЛИВИМИ ОСВІТНІМИ ПОТРЕБАМИ
Authors: ЗАГУТІНА-ВІЗЕР Яна , ДЕНИСЮК Олена
Published: August 2023

У статті висвітлено особливості Концепції Нової української школи на основі педагогіки партнерства з точки зору міждисциплінарної взаємодії між фахівцями команди супроводу молодших школярів з особливими освітніми потребами в закладі загальної середньої освіти. Схарактеризовано сутність поняття взаємодії на основі принципів партнерства. Проаналізовано принципи педагогіки партнерства і взаємодії фахівців, що здійснюють психолого – педагогічний супровід молодших школярів з особливими освітніми потребами. Визначено, що засади педагогіки партнерства хоча і є тотожними до основ міждисциплінарної взаємодії у соціально-педагогічній роботі з молодшими школярами з особливими освітніми потребами, але потребують певних змін у формуванні своїх вимог до її учасників. Визначено завдання для команди супроводу молодших школярів з особливими освітніми потребами. Обґрунтовано, що модель міждисциплінарної взаємодії фахівців під час супроводу молодших школярів з особливими освітніми потребами через організацію спільної роботи команди різних спеціалістів закладу освіти є дієвою та ефективною. Визначено, що категорія міждисциплінарної взаємодії фахівців команди супроводу молодших школярів з особливими освітніми потребами виявляється не лише у внутрішніх зв’язках організації діяльності між членами команди, але й у зовнішніх структурних зв’язках міждисциплінарної команди і є суб’єкт – суб’єктною. З’ясовано етапи ефективної комунікації під час міждисциплінарної взаємодії в команді супроводу. Проаналізовано особливості, основні принципи та умови ефективної міждисциплінарної взаємодії команди психолого-педагогічного супроводу молодших школярів з особливими освітніми потребами. Визначено, що умовою ефективного використання принципів міждисциплінарної взаємодії між фахівцями, що здійснюють супровід, є створення єдиного простору співпраці в команді на засадах партнерства.
Walls of Many Colors: The Celebration of Mural Art in the Moroccan City
Authors: Himmi Mariem , Elalamy Youssouf Amine
Published: August 2023

The history of walls in Morocco is extremely rich. Walls have played a powerful role throughout history, recounting stories of protection, resistance and encounter. They stand as historical palimpsests bearing traces of former times. However, in our modern times, walls have now embraced new functions. They have become spaces for creative communication and artistic performance. As a survivor of the Arab Spring revolutions that swept the MENA region by the end of 2010, Morocco has adapted to the transformations that have altered the political landscape in the region by answering the national demands and needs. It has elaborated strategies that aim to ease the masses’ frustrations and answer their aspirations by offering them larger platforms to express themselves and more liveable and breathable public spaces to occupy. Morocco has been creatively upgrading its cities where mural art is celebrated, thus competing with the world’s most famous metropolises. This article explores the evolution of mural art in Morocco with an emphasis on the cultural wall heritage of the country.
Analysis of Phonological Errors Made by Grade 4 Learners with Communication Difficulties in Kieni East Sub-County
Authors: Waruru Joyce , Auma Nyamasyo Eunice
Published: August 2023

Inclusive education in Kenyan primary schools brings together learners with special needs and their peers without special needs in the mainstream classroom. Some learners in inclusive classrooms have challenges that hinder the acquisition of literacy skills. Official instruction in ESL in primary schools begins in Grade 4. Learners who fail to acquire basic language skills in Grade 4 will struggle to master ESL in the upper classes. Against this backdrop, this study set out to analyze the phonological errors made by Grade 4 learners of ESL in Kieni East Sub-County. The study adopted a descriptive research design. Seven primary schools in Kieni-East were randomly sampled, and 11 students with communication difficulties purposively sampled for data collection. The 11 learners were observed during an ESL listening and speaking lesson. The researcher turned Sony ICD-UX570 Digital Voice Recorder on and left it on the learner’s desk for a 35-minute lesson. The study identified twenty-seven (27) words with phonological errors. The phonological errors were categorized into five classes such as cluster reduction (22%) followed by reduplication  (19%), distortion (15%),  deletion (15%), stopping (11%), backing (11%) and gliding (7%), respectively. The audio-recorded data was transcribed, and the correct forms provided in a table. Data was analyzed qualitatively using Error Analysis and Natural Phonology Theory to describe the phonological errors. The study found that Grade 4 learners with communication difficulties make phonological errors due to word complexities, biological disorders, and poor cognitive development. Further, the study established that inclusive schools do not have adequate assistive resources to instruct learners with communication difficulties. This study recommends that teachers should partner with speech therapists and language researchers to assist learners with communication needs. Further, EARC should equip all inclusive classrooms with assistive resources to address the needs of learners with communication needs.
Skin Adverse Effects of Face Mask Use during COVID-19 Pandemic among Primary Health Care Workers, Qassim, Saudi Arabia
Authors: Alharbi Majed , Jahan Saulat
Published: August 2023

During the COVID-19 pandemic, frequent facemask use resulted in skin adverse effects among some health care workers. The aim of this study is to investigate the skin adverse effects among primary healthcare workers who have been using face masks in Qassim, Saudi Arabia. A cross-sectional study was conducted using a self-administered online questionnaire containing 17 questions. The survey was conducted online by sending an invitation link to primary health care workers in Qassim, Saudi Arabia. The survey was carried out between June 2023 and July 2023. A total of 220 healthcare workers (166 physicians and 54 nurses), having a mean age of 36.7 (± 8.9) years, participated in the study. Seventy-one percent of the participants were males. The majority (75%) used surgical face masks; 67.7% reported using the face mask 4-6 days per week. A total of 71 (32%) participants reported skin adverse effects due to face mask use. The most commonly reported complaint was dryness (61.7%), while dry skin and nasal bridge scars were the common skin lesions. The cheek (56.9 %) and nose (55.9 %) were the location of most skin lesions. Gender (p<0.0001), specialty (p =0.031), number of days per week of face mask use (p<0.0001), and the design of face mask (p=0.041) had statistically significant association with skin adverse effects due to use of face mask. Skin adverse effects due to face mask use were common among the study participants. Primary healthcare workers must employ preventive measures and appropriate skincare practices.