bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Bėgimo palengvintomis sąlygomis poveikis skirtingo meistriškumo sportininkių bėgimo technikai
Authors: Satkunskienė Danguolė , Rauktys Donatas
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti bėgimo palengvintomis sąlygomis poveikį skirtingo meistriškumo sportininkių bėgimo tech-nikai. Tirtos trys didelio meistriškumo sportininkės, kurių 200 m bėgimo rezultatas buvo nuo 23,86 iki 25,33 s (amžius 20—26 m.; ūgis 167—173 cm; kūno masė 59—65 kg) ir trys mažesnio meistriškumo sportininkės, kurių 200 m bėgimo rezultatas — nuo 27,54 iki 27,68 s (amžius 13—15 m.; ūgis 168—171 cm; svoris 50—53 kg). Tiriamosios bėgo šešis kartus po 30 metrų iš vietos, bėgimą pradėdamos iš aukštos pradmės. Paskutinius tris kartus bėgikės buvo tempiamos standžia guma. Po kiekvieno bėgimo sportininkės ilsėjosi nuo 5 iki 7 minučių. Bėgimas buvo ﬁ lmuojamas skaitmenine CANON XM1 vaizdo kamera iš šono 20—30-ame bėgimo metre. Bėgimo technikos analizė atlikta naudojant specia-lizuotą judesių analizės programą SIMI MOTION 2D. Apskaičiuota: atramos trukmė, žingsnio ilgis, bėgimo tempas, klubo sąnario momentinis kampas ir kampinis greitis viso ciklo metu. Buvo analizuojamas maksimalus šlaunies lenkimo kampas mosto metu, šlaunies kampas su vertikale kojos pastatymo bei atitraukimo momentu, maksimalusis šlaunies tiesimo greitis kojos pastatymo momentu ir maksimalusis šlaunies tiesimo greitis atramos metu. Palyginus skirtingo meistriškumo sportininkių bėgimo kinematinius rodiklius bėgant natūraliai maksimaliuoju greičiu ir bėgant palengvintomis sąlygomis (tempiant standžia guma), buvo nustatyti statistiškai patikimi kinematinių rodiklių pokyčiai. Patikimai padidėjo mažesnio meistriškumo sportininkių bėgimo greitis (nuo 6,88 ± 0,38 iki 7,65 ± 0,53 m / s), bėgimo tempas (nuo 3,96 ± 0,22 iki 4,14 ± 0,19 žings. / s), žingsnio ilgis (nuo 1,74 ± 0,09 iki 1,84 ± 0,08 m) ir šlaunies tiesimo greitis kojos pastatymo ant atramos momentu (nuo 4,70 ± 0,78 iki 6,40 ± 1,3 rad / s); sumažėjo atramos trukmė (nuo 0,11 ± 0,01 iki 0,10 ± 0,01 s) ir šlaunies lenkimo kampas statant koją ant atramos (nuo 31,39 ± 4 iki 27,35 ± 2,6º). Patikimai padidėjo didesnio meistriškumo sportininkių bėgimo greitis (nuo 8,21 ± 0,61 iki 9,21 ± 0,68 m / s), žingsnio ilgis (nuo 1,94 ± 0,06 iki 2,14 ± 0,07 m) ir maksimalusis šlaunies tiesimo greitis atramos metu (nuo 9,63 ± 0,4 iki 10,43 ± 0,5 rad / s); sumažėjo atramos trukmė (nuo 0,11 ± 0,01 iki 0,09 ± 0,02 s) ir šlaunies lenkimo kampas mosto pirmyn metu (nuo 64,62 ± 4 iki 59,27 ± 3,2º). Šlaunies kampinio judėjimo analizė leido pastebėti, kad palengvintų bėgimo sąlygų taikymas didesnio meistriškumo sprinterėms neturėjo reikšmingos įtakos labiausiai greitį limituojan-čiam bėgimo technikos elementui — šlaunies tiesimo greičiui kojos pastatymo ant atramos momentu.Raktažodžiai: sprintas, kinematiniai rodikliai, palengvintos sąlygos, meistriškumas.
MOKSLEIVIŲ SPORTAVIMO IR FIZINIO AKTYVUMO LAISVALAIKIU SĄSAJOS SU SOCIALINIAIS EKONOMINIAIS VEIKSNIAIS
Authors: Šukys Saulius , Bagdonas Antanas
Published: May 2019

Tyrimu siekta nustatyti moksleivių sportavimo ir ﬁ zinio aktyvumo sąsajas su socialiniais ekonominiais veiksniais. Tyri-mo metu naudotas apklausos raštu metodas. Moksleivių ﬁ zinis aktyvumas vertintas atsižvelgiant į veiklos kryptingumą, t. y. į aktyvią ﬁ zinę ir sportinę veiklą. Šeimos socialinė ekonominė padėtis buvo vertinama pagal tėvų įsidarbinimo, išsilavinimo rodiklius ir moksleivių gyvenimo sąlygas. Atliekant tyrimą sudaryta nepriklausoma atsitiktinė imtis, reprezentuojanti Kauno miesto šeštos, aštuntos ir vienuoliktos klasės moksleivių populiaciją — 1162 (534 berniukai ir 628 mergaitės) Kauno miesto bendrojo lavinimo mokyklų ir gimnazijų moksleiviai. Buvo apklausti 302 šeštos, 342 aštuntos, 284 vienuoliktos klasės bendrojo lavinimo mokyklų ir 234 trečios gimnazijos klasės moksleiviai. Apklausa neatskleidė sąsajų tarp moksleivių amžiaus ir sportavimo. Taip pat nenustatytas skirtumas tarp sportuojan-čių berniukų ir mergaičių. Tyrimo duomenimis, vidutiniškai sportuoja penktadalis moksleivių. Labiau su moksleivių amžiumi susijęs jų ﬁ zinis aktyvumas laisvalaikiu, t. y. šeštokai aktyvesni negu vienuoliktokai. Analogiška mažėjan-čio ﬁ zinio aktyvumo tendencija su amžiumi išlieka ir pagal lytį, t. y. berniukai yra aktyvesni nei mergaitės šeštose (p < 0,001) ir aštuntose (p < 0,01) klasėse. Tyrimo duomenimis, moksleivių sportavimas mažai susijęs su socialiniais ekonominiais veiksniais, t. y. nenustatytas statistiškai reikšmingas skirtumas vertinant sportuojančius moksleivius grupėse tiek pagal tėvų įsidarbinimo ir išsi-lavinimo rodiklius, tiek pagal mokinių gyvenimo sąlygas. Labiau šeimos statusas lemia moksleivių ﬁ zinį aktyvumą laisvalaikiu. Tačiau ši sąsaja nevienodai pasireiškia skirtingo amžiaus moksleivių grupėse. Tyrimo duomenimis, lais-valaikiu ﬁ ziškai aktyvesni tie vyresniųjų klasių moksleiviai, kurių abu tėvai turi aukštąjį išsilavinimą (p < 0,05). Tuo tarpu vertinant moksleivių ﬁ zinį aktyvumą laisvalaikiu pagal jų gyvenimo sąlygas išsiskyrė aštuntokai, t. y. aktyvesni geresnes sąlygas turintys negu prastesnėmis gyvenantys (p < 0,01). Tyrimas parodė, kad tėvų įsidarbinimo rodikliai mažai susiję su moksleivių ﬁ ziniu aktyvumu laisvalaikiu ir nepriklauso nuo jų amžiaus. Todėl tolesniais tyrimais analizuojant ﬁ zinio aktyvumo veiksnius reikėtų įvertinti tėvų darbo pobūdį ir jo sąsajas su šeimos pajamomis.
Kauno miesto vyresniųjų klasių vaikinų ir merginų gyvensenos skiriamieji bruožai
Authors: Puišienė Elena , Kardelienė Laimutė , Kardelis Kęstutis
Published: May 2019

Tyrimu buvo gilintasi į Kauno miesto vyresniųjų klasių vaikinų ir merginų gyvensenos ypatumų skirtumus. Temos aktu-alumas grindžiamas globalizacijos procesų ir žiniasklaidos įtaka jaunų žmonių gyvensenai, susijusiai su sveikata.Tirti 344 11—12 klasių moksleiviai (148 vaikinai ir 196 merginos), atsitiktinai parinkti iš Kauno miesto bendrojo lavinimo vidurinių mokyklų. Moksleivių gyvensenos ypatumai vertinti taikant C. B. Corbin ir R. Lindsey (1991) klausimyną, kuriuo aiškinomės moksleivių požiūrį į ﬁ zinį aktyvumą, mitybą, seksualinį gyvenimą, pirmosios pagalbos ir asmens sveikatos įgūdžius, domėjomės jų nuomone apie patiriamą stresą kasdienėje veikloje ir kitais gyvensenos klausimais.Tyrimo rezultatai atskleidė statistiškai reikšmingus vaikinų ir merginų gyvensenos ypatumų skirtumus. Be mums jau įprasto didesnio vaikinų ﬁ zinio aktyvumo nustatyta, kad daugiau vaikinų negu merginų reguliariai tris kartus per dieną valgo rekomenduojamą keturių pagrindinių grupių maistą. Nors vaikinų pirmosios pagalbos įgūdžiai geresni (nelaimės atveju jie savarankiškai galėtų atlikti širdies masažą ir dirbtinį kvėpavimą), tačiau, skirtingai negu merginos, jie, vairuodami automobilį, rečiau prisisega saugos diržus ir dažniau viršija leistiną greitį. Vadinasi, merginų saugumo įpročiai yra geresni. Jos taip pat labiau negu vaikinai domisi informacija apie produktus, nors kiek rečiau reguliariai perka ir vartoja maisto papildus be gydytojo nurodymų. Stresą kasdienėje veikloje dažniau patiria merginos negu vaikinai. Be to, jos kiek rečiau negu vaikinai reguliariai daro pratimus arba taiko kitas relaksacines priemones, pade-dančias mažinti patiriamą stresą. Tyrimo duomenimis, nerasta reikšmingo skirtumo tarp vaikinų ir merginų atsakymų į jiems pateiktus teiginius apie miego režimą, kreipimąsi į gydytojus pastebėjus ligos simptomus, gydytojų nurodymų laikymąsi, laisvalaikį. Tiek vaikinai, tiek merginos nurodė, kad miega nepakankamai. Kai pastebi ligos simptomus, reguliariai į gydytojus kreipiasi 13,8% vaikinų ir 9,8% merginų, tačiau jų nurodymų reguliariai laikosi tik 21,9% vaikinų ir 25,5% merginų. Laiką poilsiui ir pramogoms reguliariai planuoja 38,2% vaikinų ir 31,7% merginų.Tyrimo duomenys rodo, kad moksleivių, ypač merginų, gyvensenai būdinga daug psichinės sveikatos rizikos veiksnių. Juos lemia visuomenėje vykstantys procesai, žiniasklaidos formuojami jaunų žmonių požiūrio į savo kūną bei elgesio stereotipai, palaikomi socialinio ir kultūrinio spaudimo.Raktažodžiai: vyresniųjų klasių vaikinų ir merginų gyvensena: fizinis aktyvumas, mityba, stresas, psichinė sveikata.
Lietuvos slidininkų ir biatlonininkų fizinių bei funkcinių galių sąsaja ir jų lyginamoji analizė
Authors: Sabaliauskas Stanislav , Milašius Kazys
Published: May 2019

Viena iš aktualesnių sportininkų ﬁ zinių ir funkcinių galių diagnostikos problemų yra adekvatus sportininkų specialiojo darbingumo ir funkcinių galių įvertinimas kiekvienu pasirengimo laikotarpiu. Slidininkų ir biatlonininkų organizmo ﬁ zinio darbingumo ir funkcinių galių rodiklių vertinimas sietinas su ﬁ zinio išsivystymo rodikliais. Šių rodiklių tarpu-savio sąsajos analizė išryškina ypatybes, kurios yra labai reikšmingos slidininkams ir biatlonininkams, siekiantiems puikių rezultatų.Tyrimo tikslas — iširti Lietuvos slidininkų ir biatlonininkų ﬁ zinio išsivystymo, ﬁ zinių gebėjimų, kai kurių funkcijų bruožus, atlikti jų lyginamąją analizę ir nustatyti tarpusavio ryšius.Tyrimo metodai: nustatyti pagrindiniai ﬁ zinio išsivystymo rodikliai, ﬁ zinis pajėgumas vertintas pagal absoliutų ir santykinį vienkartinį raumenų susitraukimo galingumą, anaerobinį alaktatinį galingumą, anaerobinį glikolitinį pa-jėgumą ir aerobinį pajėgumą. Tyrimų medžiaga apdorota matematinės statistikos metodais.Nustatyta, kad tarp sportininkų bendrosios kūno, raumenų masės ir raumenų galingumo, atliekant įvairios trukmės krūvį, yra glaudūs koreliaciniai ryšiai. Raumenų masė turi tiesioginius patikimus ryšius su absoliučiuoju vienkarti-niu raumenų susitraukimo galingumu (VRSG) (r = 0,705) (p < 0,01) ir anaerobiniu alaktatiniu raumenų galingumu (AARG) (r = 0,643) (p < 0,01). Atlikto tyrimų duomenys taip pat rodo glaudų koreliacinį ryšį tarp VRSG ir AARG (r = 0,701) ir labai glaudų AARG ir 10 s trukmės darbo galingumo (r = 0,851) (p < 0,001) ryšį. Nustatyta, kad esant mažai tiriamųjų kūno masės sklaidai (V = 9,7%) patikimo koreliacinio ryšio tarp kūno masės ir VO 2max  nėra (r = 0,401) (p > 0,05). Tarp VO 2max  ir deguonies suvartojimo ties anaerobinio slenksčio riba buvo stiprus koreliacinis ryšys (r = 0,743) (p < 0,001).Apibendrinant tyrimo duomenis galima pažymėti, kad Lietuvos slidininkų ir biatlonininkų ﬁ zinių bei funkcinių galių rodikliai yra daugiau vidutinio lygio, lyginant juos su kitų šalių pajėgiausiųjų žiemos šakų sportininkų duomenimis. Todėl šio tyrimo metu gauta informacija gali padėti tobulinti tolimesnį Lietuvos slidininkų ir biatlonininkų rengimą, didinti jų ﬁ zines bei funkcines galias, ugdyti jas reikiama kryptimi.Raktažodžiai: fizinis išsivystymas, fizinės galios, koreliacijos koeficientas.
A. Vokietaitis — vienas Lietuvos kūno kultūros, sporto sistemos kūrėjų: teorinės įžvalgos ir praktika
Authors: Stonkus Stanislovas
Published: May 2019

Didėjant dėmesiui kūno kultūrai, sportui, vis daugiau žmonių mėgina išsiaiškinti savo požiūrį, santykį su kūno kultūra, ﬁ ziniu lavinimu, sportu, jų moralinius ugdomuosius ir taikomuosius veiksnius, rasti savo vietą tuose vyksmuose.Straipsnyje aptarti XX a. ketvirtame dešimtmetyje pateikti A. Vo-kietaičio pamatiniai teoriniai teiginiai, jų pritaikymas, turėję didelės įtakos formuojant Lietuvos ﬁ zinio auklėjimo, sporto sistemą. Jie neprarado savo teorinės bei praktinės vertės ir dabar.A. Vokietaitis natūraliąją gimnastiką laikė svarbiu žmogaus kūno lavinimo veiksniu. Žmogaus ﬁ zinio auklėjimo vyksme jis akcentuoja gimnastiką, žaidimus, plaukimą.A. Vokietaitis, aptardamas pagrindines sąvokas, išskiria ﬁ zinį lavinimą, ﬁ zinį auklėjimą, kūno kultūrą, sportą. Kal-bėdamas apie kūno kultūrą, pabrėžia kūno kultūros ir bendrosios kultūros sąsają. Sportą jis suvokė kaip tam tikrą kūno lavinimo formą, pasigesdamas bendrosios kultūros siekimo.Teorines prielaidas A. Vokietaitis diegė į praktiką rengdamas mokyklinę ﬁ zinio auklėjimo sistemą, kūno kultūros programą kaimo jaunimui.Raktažodžiai: natūralus judesys, natūralioji gimnastika, kūno lavinimas, fizinis auklėjimas, kūno kultūra, sportas.
Lietuvos didelio meistriškumo baidarininkų rengimo keturmečiu olimpiniu ciklu ypatumai
Authors: Balčiūnas Egidijus
Published: May 2019

Didelio meistriškumo sportininkų ugdymas — sudėtingas edukacinis vyksmas, kurio tyrimai plačiai atliekami daugelio pasaulio šalių mokslininkų (Верхошанский, 1988; Čepulėnas, 2001; Karoblis ir kt., 2002; Платонов, 2004; Issurin, 2008). Lietuvos baidarininkų rengimas yra nemažai tyrinėtas (Rudzinskas ir kt., 2001; Alekrinskis ir kt., 2003; Sker-nevičius ir kt., 2003). Rengimo technologija pakito pasikeitus varžybų nuotolio ilgiui ir jo įveikimo greičiams. Atskiri nuotoliai iš baidarininkų reikalauja specialaus parengtumo (Issurin, 2008). Ypač sudėtinga rengtis 500 m nuotolio varžyboms, kurių metu baidarininko organizme vyksta daugybė biocheminių procesų (Gailiūnienė, Milašius, 2001; Balčiūnas, Skernevičius, 2007).Tyrimo objektas — Lietuvos didelio meistriškumo baidarininkų rengimasis keturmečiu olimpiniu ciklu, jų parengtumo kaita. Tyrimo tikslas — išanalizuoti Lietuvos didelio meistriškumo baidarininkų rengimo teorinę medžiagą, ištirti Lietuvos didelio meistriškumo baidarininkų rengimą per keturmetį olimpinį ciklą. Ištirti 2 pajėgiausi Lietuvos baidarininkai, kurie rengėsi Europos, pasaulio čempionatams ir olimpinėms žaidynėms. Buvo ištirta ﬁ zinių ir funkcinių galių kaita per keturmetį olimpinį ciklą. Išnagrinėti treniruočių planavimo ir apskaitos dokumentai, sportininkų dienoraščiai. Fizinės ir funkcinės galios tirtos atskirų metinių ciklų parengiamojo laikotarpio pradžioje, parengiamojo laikotarpio specialiojo rengimo etapu, varžybų laikotarpio parengiamųjų varžybų etapu, prieš pagrindines varžybas ir jų metu. Išnagrinėjus olimpinio ciklo metinius ﬁ zinius krūvius matyti, kad sportininkai per metus treniravosi pakankamai daug dienų ir atliko tinkamą pratybų krūvį. Jos sukėlė reikiamus organizmo pokyčius rengiantis įveikti 500 m nuotolį, tačiau nuvykimo į olimpines žaidynes laiko nepavyko gerai pasirinkti. Startuoti teko tada, kai organizme vyko dideli funkcinių sistemų pokyčiai, smarkai sumažėjo ﬁ zinis ir funkcinis pajėgumas. Išanalizavus keturmečio olimpinio ciklo varžybų laikotarpio pagrindinių varžybų mezociklą matyti, kad jis sudarytas ir pagrįstas sporto mokslo samprata. Baidarininkų pratybų mikrociklų struktūra aiški, išryškintos dvi glikolitinės treniruotės mikrociklo metu, pratybos tikslingos, glaustos ir labai specializuotos rengiantis įveikti 500 m nuotolį, tačiau baigiamuoju pasirengimo mikrociklu prieš pagrindinius startus padidinus irklavimo tempą nespėta tam prisitaikyti. Per keturmetį olimpinį ciklą ﬁ zinio išsivystymo rodikliai, raumenų masė kito nedaug, specialaus 500 m simuliacinio testo rodikliai vis didėjo, specialusis anaerobinis alaktatinis galingumas pamažu didėjo. Nuvykimas į olimpines žaidynes likus iki varžybų 6 d. buvo pra-žūtingas, startai sutapo su ﬁ zinio darbingumo sumažėjimo, aklimatizacijos faze. Padidintas irklavimo tempas nebuvo racionalus. Olimpinėse žaidynėse užimta 11 vieta netenkino nei sportininkų, nei jų rengėjų.Raktažodžiai: fizinis išsivystymas, fizinis parengtumas, funkcinis pajėgumas, fiziniai krūviai, metinis ciklas, mezociklas, mikrociklas.
Skirtingų svorio kategorijų boksininkų reakcijos, rankų judesių greitumo ir tikslumo lyginamoji analizė
Authors: Bružas Vidas , Čepulėnas Algirdas , Mickevičienė Dalia , Mockus Pranas
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti ir išanalizuoti skirtingų svorio kategorijų boksininkų reakcijos laiko, judesių greičio ir judesių tikslumo rodiklius atliekant užduotis dešine ir kaire ranka.Ištirta 14 skirtingų svorio kategorijų boksininkų, kurie buvo suskirstyti į dvi grupes. Pirmoje grupėje buvo lengvojo (48—60 kg) svorio kategorijų boksininkai (n = 6), antroje — sunkiojo (75—100 kg). Tiriamieji — Lietuvos naciona-linės ir jaunimo bokso rinktinių kandidatai.Boksininkų reakcijos laiko, judesių greičio ir judesių tikslumo rodikliai buvo registruojami žmogaus rankų ir kojų judesių analizatoriumi DPA-1 (patento Nr. 5251, 2005-08-25) pagal Lietuvos kūno kultūros akademijos Žmogaus motorikos laboratorijos aprobuotą tyrimo metodiką (Zuozienė ir kt., 2005). Buvo registruojamas reakcijos laikas, rankų judesių greitis, tikslumas. Užduotys atliktos dešine ir kaire ranka. Lengvojo svorio kategorijų (I gr.) boksininkų reakcijos į dirgiklį laiko rodikliai atliekant užduotį dešine ranka — 263,7 ± 41,9 ms, kaire — 279,9 ± 67,2 ms. Sunkiojo svorio kategorijų (II gr.) boksininkų reagavimo į dirgiklį laikas dešine ranka — 250,6 ± 27,3 ms, kaire — 243,2 ± 33,4 ms. Didžiausias rankos judesių greitis nustatytas II gr. bok-sininkų: dešinės rankos — 216,6 ± 30,6 cm / s, kairės — 197,3 ± 26,4 cm / s.Boksininkų didžiausiojo judesio greičio rodikliai priklauso nuo užduoties sudėtingumo — greitą ir tikslų judesį tiria-mieji atliko lėčiau nei paprastą ir greitą. Sunkiojo svorio kategorijų boksininkai yra greitesnės reakcijos, didesnis jų rankų judesių didžiausiasis greitis ir judesių tikslumas nei lengvojo svorio kategorijų boksininkų, tačiau šis skirtumas mažas.Raktažodžiai: reakcijos laikas, judesio greitis, judesio tikslumas.
Skirtingo amžiaus moterų pusiausvyros kaitos kompleksiškumo vertinimas netiesinės dinamikos metodais
Authors: Česnaitienė Vida Janina , Pukėnas Kazimieras , Skurvydas Albertas , Mickevičienė Dalia , Juraitis Tomas
Published: May 2019

Bėgant metams ir dėl ligų sutrinka įvairių žmogaus ﬁ ziologinių sistemų prisitaikymo gebėjimai, mažėja stabilumas. Visgi žmogaus organizme kur kas daugiau raumenų masės, neuroninių schemų ir hormonų atsargų, nei reikia išgy-venimui. Šios ﬁ ziologinės atsargos leidžia išlaikyti pusiausvyrą senstant ir ligų metu (Lipsitz, 2004). Pusiausvyros, vienos iš ﬁ ziologinių sistemų, sutrikimas nustatomas tiriamuosius testuojant funkciniais testais arba instrumentiniais pusiausvyros tyrimo metodais (Juodžbalienė, 2006). Vienas dažniausių pusiausvyros vertinimo būdų — statinė postu-rograﬁ ja. Pusiausvyros svyravimų kaitą vertinant netiesinės dinamikos metodais galima nustatyti jų kompleksiškumą (Pincus, 1991).Tyrimo tikslas — išsiaiškinti, kaip amžius veikia pusiausvyros sistemą taikant netiesinės dinamikos metodus kūno slėgio centro (SC) svyravimų kompleksiškumui apibūdinti. Tikslui pasiekti instrumentiniu pusiausvyros tyrimo būdu (posturograﬁ jos metodu) buvo tirtos 45 trijų skirtingo amžiaus (amžiaus vidurkis: 24,5 ± 5,5; 44,5 ± 3,5; 72,5 ± 7,5 m.) grupių moterys. Tiriamosioms ramiai stovint ant jėgos plokštės, buvo registruojami kūno slėgio centro (SC) svyravimai į šonus ir pirmyn—atgal kryptimis. Kūno slėgio centro svyravimų trajektorijos kompleksiškumas vertintas skaičiuojant du dydžius — imties entropiją (SampEn) ir spektro galios tankio priklausomumą nuo dažnio (SpectrSl).Rezultatai parodė, kad bėgant metams kūno svyravimų amplitudė ramiai stovint didėja. Vyresnio amžiaus tiriamųjų svyravimų į šonus ir pirmyn—atgal amplitudė statistiškai patikimai didesnė (p < 0,05) nei jaunesnio amžiaus res-pondenčių. Vertinant pusiausvyros sistemos elgsenos kompleksiškumą nustatyta, kad vyresnio amžiaus tiriamųjų SC svyravimų į šonus SampEn reikšmė statistiškai reikšmingai mažesnė (p < 0,01) nei jaunesnio amžiaus tiriamųjų. SC svyravimų pirmyn—atgal kryptimi SampEn reikšmė vyresnio amžiaus tiriamųjų statistiškai reikšmingai mažesnė (p < 0,01) nei vidutinio ir jaunesnio amžiaus tiriamųjų. Nustatyta, kad vyresnio amžiaus tiriamųjų SC svyravimų pirmyn—atgal SpectrSl reikšmė statistiškai reikšmingai didesnė (p ≤ 0,05) nei jaunesnio ir vidutinio amžiaus tiria-mųjų. Didėjant amžiui, ramiai stovint kūno slėgio centro svyravimų trajektorijos kompleksiškumas mažėja, t. y. svyravimai reguliarėja ir lėtėja. Taikant netiesinės dinamikos metodus galima įvairiapusiškiau ištirti žmonių motorinių sistemų funkcijų kaitą.Raktažodžiai: amžius, pusiausvyra, reguliarumas, kompleksiškumas.
The Influence of Vibration Exercises on the Psychophysiological Qualities of Athletes
Authors: Mikheev Alexander , Paramonova Natalia
Published: May 2019

The purpose of the research was the study of the effect of dosed vibration training (DVT) on the dynamics of psy-chophysiological qualities of athletes. The objectives of the research consisted of the determination of the effects of the vibration load on the dynamics of the development of the psychomotor (high-speed, coordination) qualities of athletes. In this study 10 male athletes took part. The average age of the group of test subjects was 13.90 ± 0.18 years old, the average body mass 55.61 ± 3.12 kg, the average body height 171.50 ± 7.91 cm, the average muscle tissue mass 38.90 ± 2.85%, the average fat tissue mass 16.40 ± 2.17%, the average period of participation in sports 4.25 ± 0.5 years. Over the course of two training microcycles (14 days) in the period of general training of the yearly training macrocycle athletes performed the program of DVT, which consisted of 8 stimulation training sessions, with 4 training sessions in each of the two weekly microcycles. The vibration load was created by means of the perfor-mance of repeated physical exercises with the extremities resting on the vibration devices (platforms), working at the frequency of 28 Hz and amplitude of 4 mm. With the goal of creating conditions for the global effect of vibrations on the body integrated exercise was proposed to the test subjects covering the greatest mass of working muscles with the vibration effect. The exercise consisted of two parts, performed without a break: arm-pumping exercises from the initial position “sitting back with arms resting on the vibration platforms” and squats on the vibrating platforms. Each parts of the exercise was performed by every trainee until fatigue. In accordance with the program the vibra-tion load increased from training to training due to the addition of one set to the number of sets performed in each preceding series of exercises. In the ﬁ rst exercise the average time of the vibration load was 172 ± 12 seconds with an average total number of motion cycles of 169 ± 10, and in the last exercise 908±30 seconds with an average total number of motion cycles of 698 ± 31.On the basis of the results of the research it can be concluded that vibration training consisting of 8 stimulation series, equally distributed over the course of two microcycles, renders a positive inﬂ uence on the psychophysiologi-cal qualities of athletes. Valid (р < 0.05) improvement in speed of complex motor response (12%) was observed immediately after the end of the training series. The precision of the complex choice reaction improved by 56% in comparison with the original value and maximum tempo of motions within one month improved by 10%. So dozed vibrating training inﬂ uences psychophysiological qualities effectively and can be recommended for the introduction in the training process of elite athletes.Keywords: Dozed vibrating training (DVT), dozed vibration exercises (DVE), psychophysiological qualities, training microcycle, psychomotor reaction.
Sportuojančių, fiziškai aktyvių ir nesportuojančių neakivaizdininkų nerimo, nerimastingumo ir socialinės kompetencijos ypatumai
Authors: Griciūtė Aušra , Cibulskaitė Raimonda
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti bei palyginti sportuojančių, ﬁ ziškai aktyvių ir nesportuojančių neakivaizdinininkų nerimo, nerimastingumo, socialinės kompetencijos ir atskirų socialinę kompetenciją formuojančių veiksnių (bendrojo pasi-tikėjimo savimi; atsparumo nesėkmėms ir kritikai; gebėjimo reikšti jausmus; gebėjimo paprašyti paslaugos; nenuo-laidumo; galėjimo pareikalauti; nesijautimo kaltu) įvertinimus. Hipotezė — kuo didesnio intensyvumo ﬁ zinės veiklos grupei (sportuojančių, ﬁ ziškai aktyvių, nesportuojančių) priklauso tiriamieji, tuo mažesnis jų nerimo, nerimastingumo ir didesnis socialinės kompetencijos įvertinimas.Tiriamieji — 473 neakivaizdinininkai iš penkių Lietuvos aukštųjų mokyklų: Kauno technologijos universiteto, Vytauto Didžiojo universiteto, Lietuvos žemės ūkio universiteto, Lietuvos kūno kultūros akademijos, Lietuvos veterinarijos akademijos. Tyrimas vyko 2008—2009 metais. Pagal pateiktus aprašymus tiriamieji priskyrė save vienai iš trijų grupių: sportuojantys (n = 145), ﬁ ziškai aktyvūs (n = 210), nesportuojantys (n = 118). Klausimyną sudarė trys dalys: sportinės ir ﬁ zinės veiklos rodikliams įvertiniti skirti klausimai; C. D. Spielberger nerimo ir nerimastingumo nustatymo klausimynas (Balaišis, 2004); Socialinės kompetencijos testas (Lekavičienė, 2001). Duomenų statistinei analizei atlikti buvo naudota: Kolmogorovo-Smirnovo Z kriterijus; Stjudento t (Student t) kriterijus; Pirsono (Pear-son) koreliacijos koeﬁ cientas. Sportuojantys neakivaizdininkai (moterys ir vyrai) mažesnio nerimo ir nerimastingumo lygio, labiau išugdyta jų socialine kompetencija, lyginant su ﬁ ziškai aktyviais ir nesportuojančiais tiriamaisiais (p < 0,05—0,001); nustatytas dėsningumas taip pat pasitvirtino analizuojant atskirai moterų ir vyrų grupių duomenis (p < 0,05—0,001). Socia-linę kompetenciją formuojančių veiksnių palyginimas parodė, kad tiriamųjų bendrasis pasitikėjimas savimi yra tuo didesnis, kuo intensyviau jie dalyvauja ﬁ zinėje veikloje. Sportuojančių neakivaizdinininkų atsparumas nesėkmėms ir kritikai yra didesnis, lyginant su ﬁ ziškai aktyviais ir nesportuojančiais tiriamaisiais, o nesportuojantys tiriamieji yra mažiau nuolaidūs, lyginant su sportuojančiais ir ﬁ ziškai aktyviais tiriamaisiais. Tyrimo rezultatai atskleidžia skirtingo intensyvumo ﬁ zinėje veikloje dalyvaujančių žmonių psichologinių ypatumų raišką, aktualūs trenerių ir sportininkų veiklos optimizavimui, taip pat specialistams, rengiantiems ir įgyvendinantiems ﬁ zinio aktyvumo ugdymo programas.Raktažodžiai: sportas, fizinis aktyvumas, nerimas, nerimastingumas, socialinė kompetencija.
16—17 metų sportuojančių ir nesportuojančių paauglių savo kompetencijos suvokimas ir bendrasis savęs vertinimas
Authors: Laskienė Skaistė , Laskytė Agnė , Šertvytienė Dovilė , Jamantienė Loreta
Published: May 2019

Straipsnyje nagrinėjamas 16—17 metų sportuojančių ir nesportuojančių paauglių savo kompetencijos suvokimas ir bendrasis savęs vertinimas. Atliktas tyrimas, kuriuo keltas probleminis klausimas: kaip reiškiasi sportuojančių ir nesportuojančių paauglių savo kompetencijos suvokimas sporto, išvaizdos, socialinio pripažinimo, patrauklumo srityse ir kaip siejasi su bendruoju savęs vertinimu? Tyrimo metu taikyta S. Harter (1988) „Savivokos metodika paau-gliams“ („Self- perception proﬁ le for adolescents“), kurioje pateikiamos 45 teiginių poros, skirtos savo kompetencijos suvokimui įvertinti tokiose srityse kaip akademinė, sportinė, socialinis pripažinimas, ﬁ zinė išvaizda, darbinė, artimi romantiški santykiai, patrauklumas ir elgesys, bendrajam savęs vertinimui nustatyti. Teiginiai pateikiami kaip alter-natyvus pasirinkimas: vieni paaugliai mėgsta laisvalaikiu lankytis kine, BET kiti mieliau lankosi sporto renginiuose. Tiriamojo pasirinkimas vertinamas balais, nuo 1 iki 4 (1 — žemas, 4 — aukštas suvoktos kompetencijos įvertis). Buvo tiriami 16—17 metų  amžiaus paaugliai. Nepriklausomą imtį sudarė 120 respondentų, iš jų 60 sportuojančių (atstovauja savo komandai varžybose, čempionatuose, pirmenybėse ir treniruojasi daugiau nei tris kartus per savaitę) ir 60 nesportuojančių, sutikusių dalyvauti tyrime, derinant tyrimo atlikimo galimybę su mokyklos administracija, o gavus sutikimą — su moksleivių tėvais. Buvo pasirinktos kelios Kauno miesto mokyklos, kiekvienoje jų po vieną klasę: apklausti sutikusieji dalyvauti tyrime ir esantys apklausos metu mokykloje. Tyrimu nustatyti skirtumai tarp sportuojančių ir nesportuojančių paauglių savo kompetencijos suvokimo ir bendrojo savęs vertinimo. Visų tirtų respondentų (sportuojančių ir nesportuojančių) savo kompetencijos suvokimas tirtose srityse viršija 2 balų ribą, kai 1 balas rodo žemą, o 4 balai — aukštą savo kompetencijos suvokimą, ir pastebima tendencija, kad sportuojančių paauglių suvokta kompetencija daugelyje sričių yra aukštesnė nei nesportuojančių jų bendraam-žių. Tik akademinėje, elgesio ir artimų romantiškų santykių srityse ji žemesnė negu nesportuojančių paauglių. Tirtų sportuojančių paauglių savo kompetencijos suvokimas sporto, išvaizdos, socialinio pripažinimo, patrauklumo srityse ir bendrasis savęs vertinimas yra kur kas aukštesnis nei nesportuojančių. Tarp tirtų sportuojančių paauglių bendrasis savęs vertinimas reikšmingai stipriai susjęs su savo kompetencijos suvokimu išvaizdos srityje. Tarp tirtų nesportuo-jančių paauglių bendrasis savęs vertinimas reikšmingai susijęs  su savo kompetencijos suvokimu sporto srityje ir reikšmingai neigiamai — su savo kompetencijos suvokimu socialinio pripažinimo ir ﬁ zinės išvaizdos srityse.Raktažodžiai: sportas, bendrasis savęs vertinimas, savo kompetencijos suvokimas.
Sportuojančių ir rizikos grupės paauglių patiriamų ir jų pačių vykdomų patyčių dažnumas
Authors: Tilindienė Ilona , Rastauskienė Giedrė , Valantinė Irena , Lagūnavičienė Nijolė
Published: May 2019

Lietuvos ir užsienio mokslininkai teigia, kad mokyklose agresyvumo, tyčiojimosi mastas vis didėja ir, kaip įrodyta empiriniais tyrimais (Povilaitis, Valiukevičiūtė, 2004; Christian, Kashiwagi, 2007; Carlson, Cornell, 2008; Zaborskis, Vareikienė, 2008 ir kt.), yra vaikų, kurie nuolatos patiria bendraamžių patyčias mokykloje. Šiame straipsnyje analizuojamas 5—10 kl. sportuojančių ir rizikos grupės paauglių patiriamų patyčių dažnumas amžiaus, lyties aspektais. Tyrimo tikslas — atskleisti 5—10 kl. sportuojančių ir rizikos grupės paauglių patiriamų ir jų pačių vykdomų patyčių dažnumą.Tyrimo objektas — 5—10 kl. sportuojančių ir rizikos grupės paauglių patiriamų ir jų pačių vykdomų patyčių daž-numas.Tyrimo uždaviniai: 1) nustatyti 5—10 kl. sportuojančių ir rizikos grupės paauglių patiriamų patyčių dažnumą lyties ir amžiaus aspektais; 2) įvertinti tiriamųjų tyčiojimosi iš bendraamžių dažnumą lyties ir amžiaus aspektais; 3) atskleisti asmens patiriamų patyčių ir jo paties tyčiojimosi iš kitų bendraamžių dažnumo priklausomybę.2008 metais buvo apklausti 296 Kauno miesto mokyklų sportuojantys ir rizikos grupės paaugliai. Tiriamiesiems buvo pateiktas klausimynas, parengtas  remiantis Didžiosios Britanijos Jorko miesto Patyčių klausimynu moksleiviams, o gauti duomenys interpretuoti naudojant neparametrinę statistiką. Nustatyta, kad patyčių dažnumas nepriklauso nuo lyties — tiek merginos, tiek vaikinai patiria analogišką patyčių dažnumą. Sportavimo ir amžiaus veiksniai mažina patiriamų patyčių dažnumą — sportininkai (tiek merginos, tiek vai-kinai) patiria patyčias rečiau nei rizikos grupės paaugliai, o vyresniųjų (8—10 kl.) klasių paaugliai patyčias patiria rečiau nei jaunesniųjų (5—7 kl.).Rizikos grupės paaugliai dažniau tyčiojasi iš kitų vaikų, nei sportuojantieji. Tyčiojimosi dažnumas iš kitų taip pat priklauso nuo lyties ir amžiaus veiksnių. Merginos teigia, kad jos rečiau tyčiojasi iš bendraamžių nei vaikinai, o vyresni (8—10 kl.) paaugliai — rečiau nei jaunesni (5—7 kl.).Analizuojant asmens patiriamų patyčių ir jo paties tyčiojimosi iš bendraamžių dažnumo raišką nustatyta silpna tiesinė šių reiškinių priklausomybė 5—7 klasėse ir sportuojančių paauglių grupėse.Raktažodžiai: patyčių dažnumas, popamokinė veikla, agresyvus elgesys.
Analysis of Competitiveness in the NBA Regular Seasons
Authors: Guerra Yves de Saá , González Juan Manuel Martín , López Nieves Arjonilla , Montesdeoca Samuel Sarmiento , Ruiz David Rodríguez , Manso Juan Manuel García
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Several attempts have been made to understand some modalities of sport from the point of view of complexity. Most of these studies deal with this phenomenon with regard to the mechanics of the game itself (in isolation). Nevertheless, some research has been conducted from the perspective of competition between teams. Our hypothesis was that for the study of competitiveness levels in the system of league competition our analysis model (Shannon entropy), is a useful and highly sensitive tool to determine the degree of global competitiveness of a league.Research aim. The aim of our study was to develop a model for the analysis of competitiveness level in team sport competitions based on the uncertainty level that might exist for each confrontation.Research methods. Degree of uncertainty or randomness of the competition was analyzed as a factor of competitiveness. It was calculated on the basis of the Shannon entropy.Research results. We studied 17 NBA regular seasons, which showed a fairly steady entropic tendency. There were seasons less competitive (≤ 0.9800) than the overall average (0.9835), and periods where the competitiveness remained at higher levels (range: 0.9851 to 0.9902).Discussion and conclusions. A league is more competitive when it is more random. Thus, it is harder to predict the ﬁ nal outcome. However, when the competition is less random, the degree of competitiveness will decrease signiﬁ cantly. The NBA is a very competitive league, there is a high degree of uncertainty of knowing the ﬁ nal result.Keywords: complex systems, basketball, entropy, competition, randomness.
Time of Fast Learning in Speed-Accuracy Tasks is Different for Children and Adults
Authors: Motiejūnaitė Kristina , Mickevičienė Dalia , Skurvydas Albertas , Pukėnas Kazimieras , Karanauskienė Diana , Čapkauskienė Sandrija
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Motor learning is characterized by specific set of changes in performance parameters which occur gradually over a course of learning period.Research aim. The aim of the study was to establish and compare the characteristics of learning speed-accuracy movements of children and adults. Research methods. The research participants were 13 healthy boys, 16 girls, 5 healthy men and 7 women. The research was carried out applying the analyzer of dynamic parameters of human leg and arm movement (DPA-1). We registered maximal and average movement speed, the reaction time and the movement trajectory of the right hand. Research results. We established signiﬁ cant differences (p < 0.05–0.001) in reaction time (RT), average movement speed (Va), maximal movement speed (Vm) and movement trajectory (S) between children and adults. Discussion and conclusions. Motor adaptation in timescales of minutes is supported by two distinct processes: one process when a person learns slowly from errors but has strong retention, and another process is when a person learns rapidly from errors but has poor retention (Ethier et al., 2008). We might only speculate that children used the second strategy more than adults. The time of fast learning in a speed-accuracy task was different between children and adults. The accuracy was most improved by children at the expense of the quickness, while adults improved only the average velocity of their performance. Besides, most of the variability of performance variables changed more signiﬁ cantly in children than in adults.Keywords: motor learning, motor control, age, manual task.
Sport, Olympism and Two Lifestyles
Authors: Bednář Miloš
Published: May 2019

Research background and hypothesis. The study analyses two lifestyles: asceticism and hedonism. Spiritual and moral dimension of our lives form a wider background and the field of sport, especially renewed olympism, affect the closer one of our reflections.  Research aims were to compare both lifestyles and to make the character of their relation clear;  to map the real role of asceticism in the sports sphere and to integrate both lifestyles into a certain meaningful whole.Research methods. Our methodology is philosophical, involving conceptual analysis and the application of the outcomes to sports practice.Research results. Both concepts have usually been considered as contrary or polar. Yet our analysis leads into persuasion that they are in dialectic relation with many mediations and “bridges” between them. Spiritual and moral dimensions play an important role in the topical reflections.Discussion and conclusions. Many authors warn about the close junction between sports and asceticism. The role  of  hedonism  is  analyzed  much  less. We  tried  to  find  some  balanced  position  within  the  framework  of  the integrated whole. The final part of the study tries to show that the topic ought to be joined with a horizon of meanings. Promoting “reasonable asceticism” can be one aspect of raison d´être of today’s sport in this postmodern world with the supremacy of hedonistic orientation.Keywords: asceticism, Pierre de Coubertin’s attitudes, hedonism, meaning of life
The Analysis of Objectively Measured Weekly Physical Activity of Adolescent Boys
Authors: Maciulevičienė Edita , Sadzevičienė Rita , Gruodytė Rita
Published: May 2019

Research background and hypothesis. The objective methods for measuring PA are used more and more widely in various research studies all over the world. To our best knowledge, this pilot study is the first attempt in Lithuania to objectively assess physical activity of adolescents with an ambition to develop a more accurate methodology in assessing physical activity. Research aim of this study was to analyze the objectively measured weekly physical activity results of adolescent boys.Research methods. The PA of schoolboys was measured using Tri-axis ActiTrainer Activity Monitors. Boys were asked to wear the monitors for the whole week. The level of the intensity of PA was determined by calculating energy consumption in METs. Based on the frequency of vigorous  and moderate PA per week, the participants of this study were devided into PA groups. Research results. All of the schoolboys experienced LPA on each of the assessed days. MPA on each day was experienced by 59.6 % of the boys. No participants achieved VPA on a daily basis. The frequency of MPA and VPA experienced most often was 5–7 and 1–3 days per week, respectively. The total PA measured during the week was largely comprised by LPA, i. e. 79.8%; MPA and VPA were 18.8 and 1.4%, respectively.Discussion and conclusion. Boys who achieve VPA, have a greater total PA during the week than those boys who do not experience VPA. If boys achieve VPA on more than 2 days during the week, even if it is just for 10 min, there is a significant increase in the total amount of weekly PA as well as a decrease in their body mass index (BMI). Boys’ who do not experience MPA at least for 6 days/week, the total amount of weekly PA decreases.Keywords: PA frequency, PA intensity, PA volume.
Interdependence-Based Model of Consistency among Competition, Cooperation and Collaboration
Authors: Armas Audrius , Šniras Šarūnas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Social interdependence is evident in everyday human life situations; sports industry is based on it as well. Athletes often compete for higher achievements; however, a possibility for cooperation can be envisioned in competitions as well. The research problem is as follows: is it possible to harmonize social interrelations which manifest in competition, cooperation and collaboration at the same time, and how this consistency can be achieved.  The research aim was to elaborate the conceptual model of consistency among competition, cooperation and collaboration based on the premise of social interdependence.Research methods were theoretical analysis and synthesis. The results of theoretical analysis were generalized and incorporated into the conceptual model.Discussion and conclusions. Scientific literature suggested a few insights. First, social interaction may occur at two levels: intra-group (group level) and inter-group (community level). Second, the nature of social interdependence depends on the level of goals being achieved; three levels of goals can be distinguished: individual goals, group goals, and community goals. Third, based on the type of the interaction and the level of goals, individuals tend to engage into a particular form of interrelation: competition, cooperation, or collaboration; moreover, the form of interdependence is not restricted – a combination of a few (or even all) forms is possible. Based on scientific literature, an implication can be made that interrelation among competition, cooperation, or collaboration can result in coopetition as a higher form of interdependence.Keywords: coopetition, social interaction, social interrelations.
Differences of Age and Gender Related Posture in Urban and Rural Schoolchildren Aged 7 to 10
Authors: Dudonienė Vilma , Šakalienė Rasa , Švedienė Ligija , Petrauskienė Inga Musteikytė
Published: May 2019

Research  background  and  hypothesis.  Postural  disorders  appear  to  be  one  of  the  biggest  health  threats  in Lithuania. Especially significant alterations in children’s health-related behaviour emerge when they start going to school. These changes in their daily routine are often faulty and may lead to the deteriorating health condition. Postural abnormalities need to be corrected as early as possible before they become permanent. According to some authors, rural children are more physically active compared to city children, therefore it is interesting to identify is there is any difference in body posture in rural and urban schoolchildren.Research aim was to assess and compare posture in urban and rural schoolchildren aged 7 to 10. Research sample: 248 schoolchildren (109 – from urban area; 139 – from rural area).Research  methods.  Posture  of  rural  and  urban  schoolchildren  was  assessed  using W.  K.  Hoeger’s  method. Alignment of ten body segments was visually evaluated in a frontal (head, shoulders, spine, hips, knees and ankles) and sagittal (neck and upper back, trunk, abdomen, lower back, legs) planes. Research  results.  There  were  no  significant  differences  (p   >  0.05)  in  total  posture  score  between  girls (41.80 ± 6.87) and boys (40.62 ± 7.13). Girls and boys from the rural area had significantly (p  < 0.05) higher total posture score than their counterparts from the urban area.Discussion and conclusions. There were no significant differences in total posture score between girls and boys. Regardless of age and gender, schoolchildren from rural area had better posture than children from urban area.Keywords: alignment of body segments, area of residence, children’s posture.
Expression of Career Self-Efficacy of Students Enrolled In University Physical Education and Sports Study Programmes
Authors: Malinauskas Romualdas , Stankevičius Žilvinas
Published: May 2019

Research  background  and  hypothesis.  An  assumption  that  the  fourth-year  students  of  university  physical education and sports study programmes have greater career self-efficacy than the first-year students is made in the article.Research aim was to reveal peculiarities of the expression of the career self-efficacy of the students enrolled in university physical education and sports study programmes.Research methods. The random sample size consisted of 278 first and fourth-year full time students of physical education and sports study programmes from Lithuanian Sports University and Šiauliai University. Two methods were used to carry out the survey: Career Self-Efficacy Sources Scale (CSESS) and Career Decision-Making Self-Efficacy Scale-Short Form (CDMSE-SF).Research results. The research showed that there was a statistically significant difference (t (276) = –1.96; p < 0.05) between the first and fourth-year students of university physical education and sports study programmes in respect of the level of career self-efficacy. The fourth-year students were able to make a better use of occupational information (4.08 ± 0.54) than the first-year students (3.95  ± 0.56). It was determined that indicators of goal selection and career planning were higher (p < 0.05) in the case of the fourth-year students than in the case of the first-year students.Discussion and conclusions. It was determined that, in comparison with the first-year students, the career self-efficacy of the fourth-year students of university physical education and sports study programmes was more based (p < 0.05) on the following sources: vicarious experience, verbal persuasion and performance accomplishments. Comparison of the levels of career self-efficacy of the first and fourth-year students of university physical education and sports study programmes revealed that the fourth-year students had greater career self-efficacy (p  < 0.05) and that indicators of the components of their career self-efficacy – occupational information, goal selection and career planning were higher (p < 0.05) than those of the first-year students.Keywords: career education, self-efficacy, career self-efficacy, university studies, physical education and sports.
Differences in Muscle Strength of the Dominant and Non-Dominant Leg of High Performance Female Athletes
Authors: Zarembienė Roberta Sadauskaitė , Šermukšnienė Renata Žumbakytė , Mickevičius Mantas
Published: May 2019

Research  background  and  hypothesis.  According  research  literature,  the  imbalance  of  hip  muscles  in  the dominant and non-dominant leg can cause wear and tear of the knee joint or tendinitis. Therefore the study was carried out to determine whether there were differences in muscle strength and if muscle differences had influence  on knee joints of dominant and non-dominant legs for high performance women athletes. Research aim was to compare muscle strength of knee flexor, extensor and hip abductor, adductor muscles of the dominant and non-dominant legs for high performance female athletes.Research methods. There were 53 high performance female athletes participating in the study, whose maximum strength of flexor and extensor muscles of knee, as well as abductor and adductor muscles of hip had been measured using a dynamometer MMT – Manual Muscle Tester. Research results. The strength of flexor and extensor muscles of knee of the non-dominant leg was significantly higher than that of the dominant leg. There was no statistically significant difference in strength of abductor and adductor muscles of the dominant and non-dominant leg.Discussion and conclusions. The strength of flexor and extensor muscles of knee of non-dominating leg for high performance female athletes was significantly greater than muscle strength of the dominant leg. There was no statistically significant difference in the strength of the abductor and adductor muscles of hip of the dominant and non-dominant leg. It is advisable to develop exercises to strengthen these muscle groups in order to prevent knee injury in the future.Keywords: knee ﬂexors, knee extensors, hip abductors, hip adduction.