bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
On annihilators in BL-algebras
Authors: Zou Yu Xi , Xin Xiao Long , Fei He Peng
Published: June 2016

In the paper, we introduce the notion of annihilators in BL-algebras and investigate some related properties of them. We get that the ideal lattice (I(L), ⊆) is pseudo-complemented, and for any ideal I, its pseudo-complement is the annihilator I
⊥ of I. Also, we define the An (L) to be the set of all annihilators of L, then we have that (An(L); ⋂,∧
An(L),⊥,{0}, L) is a Boolean algebra. In addition, we introduce the annihilators of a nonempty subset X of L with respect to an ideal I and study some properties of them. As an application, we show that if I and J are ideals in a BL-algebra L, then

J
I
⊥

$J_I^ \bot $

is the relative pseudo-complement of J with respect to I in the ideal lattice (I(L), ⊆). Moreover, we get some properties of the homomorphism image of annihilators, and also give the necessary and sufficient condition of the homomorphism image and the homomorphism pre-image of an annihilator to be an annihilator. Finally, we introduce the notion of α-ideal and give a notation E(I ). We show that (E(I(L)), ∧
E
, ∨
E
, E
(0), E(L) is a pseudo-complemented lattice, a complete Brouwerian lattice and an algebraic lattice, when L is a BL-chain or a finite product of BL-chains.
On derivations of quantales
Authors: Xiao Qimei , Liu Wenjun
Published: June 2016

A quantale is a complete lattice equipped with an associative binary multiplication distributing over arbitrary joins. We define the notions of right (left, two) sided derivation and idempotent derivation and investigate the properties of them. It’s well known that quantic nucleus and quantic conucleus play important roles in a quantale. In this paper, the relationships between derivation and quantic nucleus (conucleus) are studied via introducing the concept of pre-derivation.
On-chip continuous-variable quantum entanglement
Authors: Masada Genta , Furusawa Akira
Published: June 2016

Entanglement is an essential feature of quantum theory and the core of the majority of quantum information science and technologies. Quantum computing is one of the most important fruits of quantum entanglement and requires not only a bipartite entangled state but also more complicated multipartite entanglement. In previous experimental works to demonstrate various entanglement-based quantum information processing, light has been extensively used. Experiments utilizing such a complicated state need highly complex optical circuits to propagate optical beams and a high level of spatial interference between different light beams to generate quantum entanglement or to efficiently perform balanced homodyne measurement. Current experiments have been performed in conventional free-space optics with large numbers of optical components and a relatively large-sized optical setup. Therefore, they are limited in stability and scalability. Integrated photonics offer new tools and additional capabilities for manipulating light in quantum information technology. Owing to integrated waveguide circuits, it is possible to stabilize and miniaturize complex optical circuits and achieve high interference of light beams. The integrated circuits have been firstly developed for discrete-variable systems and then applied to continuous-variable systems. In this article, we review the currently developed scheme for generation and verification of continuous-variable quantum entanglement such as Einstein-Podolsky-Rosen beams using a photonic chip where waveguide circuits are integrated. This includes balanced homodyne measurement of a squeezed state of light. As a simple example, we also review an experiment for generating discrete-variable quantum entanglement using integrated waveguide circuits.
Ontologische Erlösung und menschliche Sünde: John Milbank und Kathryn Tanner über die Erlösung der Menschheit durch die exzessive Positivität Gottes
Authors: Alpers Christiane
Published: June 2016

In diesem Artikel untersuche ich die Rolle der menschlichen Sündhaftigkeit in John Milbanks Erlösungsverständnis. Milbank argumentiert, dass eine wahrhaft gedeihende Kultur nicht auf säkulare Philosophien, sondern auf eine christliche Theologie aufbauen müsse. Um gegenwärtige gesellschaftliche Probleme zu überwinden, muss die Welt erneut in ihrer Partizipation an Gott gedacht werden. Es wurde vermehrt kritisiert, dass diese Behauptung vernachlässige, dass jeder Mensch von der Sünde erlöst werden muss, bevor solch eine Partizipation Wirklichkeit ist. Nach einer kurzen Darstellung dieses Kritikpunkts verteidige ich Milbank im zweiten Teil dieses Artikels, indem ich argumentiere, dass Milbank das Spannungsverhältnis zwischen Erlösung und Sünde im Sinne der exzessiven Gutheit der Wirklichkeit und des Mangels an Wirklichkeit der Sünde versteht. Die Erlösungswirklichkeit wird durch jeden zusätzlichen erlösten Menschen erweitert. Menschliche Sündhaftigkeit hat auf diese Wirklichkeit keinen Einfluss, da Sünden im Nichts verschwinden. Zuletzt versöhne ich diese Erlösungsvorstellung mit den Einwürfen seitens Milbanks Kritiker / innen, indem ich mich an Kathryn Tanners Theologie wende, die mit Milbank bezüglich der unumstößlichen Erlösungswirklichkeit übereinstimmt. Jedoch weist sie größere Sensibilität für die bei Milbank beanstandete Marginalisierung der Wichtigkeit der Sündenlehre auf. Tanner schlägt vor, dass die exzessive Gutheit der Wirklichkeit menschliche Gutheit dermaßen übersteigt, dass die Partizipation der Welt an Gott erstrangig ein unnachlässiges Vergeben der menschlichen Sündhaftigkeit und nur in äußerst seltenen Fällen eine Erweiterung des wahrhaft Guten durch menschliche Gutheit darstellt. Dies führt zu einer bescheideneren christlichen Kultur als diejenige, welche Milbank sich vorstellt.
Jonathan Edwards, Hypostasis, impeccability, and Immaterialism
Authors: Hamilton S. Mark
Published: June 2016

More and more theologians are giving up the doctrine of Christ’s impeccability. This has a great deal to do with how one construes certain metaphysical assumptions about human nature. For some theologians of the Reformed tradition, in particular, Christ’s human nature consists of an immaterial soul and a material body, so much so, that this so-called ‘mind-body dualist’ structure of human nature has become seemingly indispensible to maintaining an impeccable Christ. In this paper, I explore how an alternative metaphysical story about Christ’s human nature, put forward by the American Reformed theologian, Jonathan Edwards (1703–1758), offers both a coherent Christological account of Christ’s human nature and at the same time, offers some ancillary promise for maintaining Christ’s impeccability by virtue of its being able to overcome the challenge to mind-body dualist metaphysics known as ‘interactionism’.
Effect of aluminum doped iron oxide nanoparticles on magnetic properties of the polyacrylonitrile nanofibers
Authors: Ourang Armin , Pilehvar Soheil , Mortezaei Mehrzad , Damircheli Roya
Published: June 2016

In this work, polyacrylonitrile (PAN) was electrospun with and without magnetic nanoparticles (aluminum doped iron oxide) and was turned into magnetic nanofibers. The results showed that nanofibers diameter decreased from 700 nm to 300 nm by adding nanoparticles. Furthermore, pure PAN nanofibers were indicated to have low magnetic ability due to polar bonds that exist in their acrylonitrile groups. Obviously by adding only 4 wt% of the nanoparticles to PAN nanofibers, magnetic ability soared by more than 10 times, but at a higher percentage, it was shown to change just a little due to negative interaction among nanoparticles. This event relates to antiferromagnetically coupling of nanoparticles due to incomplete dispersion at higher percentage.
Studies on the synthesis and properties of 1,1,1-trinitroprop-2-yl urea, carbamate and nitrocarbamate
Authors: Axthammer Quirin J. , Klapötke Thomas M. , Krumm Burkhard
Published: June 2016

Potential high energetic dense oxidizers with the 1,1,1-trinitropropan-2-yl moiety are described in this study. The urea,N,N′-bis(1,1,1-trinitropropan-2-yl)urea (1), is synthesized by the reaction of urea with acetaldehyde and trinitromethane. The reaction of 1,1,1-trinitropropan-2-ol (2) with the reagent chlorosulfonyl isocyanate results in the formation of 1,1,1-trinitroprop-2-yl carbamate (3). The nitration of3with anhydrous nitric and sulfuric acid yields the nitrocarbamate (4). All compounds were fully characterized by multinuclear NMR (1H,13C,14/15N) and vibrational spectroscopy, mass spectrometry and elemental analysis (C,H,N). For analysis of the thermostability differential scanning calorimetry (DSC) was used. Energetic properties, the sensitivities towards impact, friction and electrostatic discharge were tested and compared with the corresponding 2,2,2-trinitroethyl and 3,3,3-trinitropropyl derivatives. The crystal structures of two compounds with that of the 1,1,1-trinitroprop-2-yl moiety have been determined by low temperature X-ray diffraction and discussed. The energies of formation were evaluated and several detonation parameters such as the velocity of detonation and the propulsion performance were calculated with the program packageexplo5.
Gonadotropin-releasing hormone agonist-induced pituitary apoplexy
Authors: Keane Fergus , Egan Aoife M , Navin Patrick , Brett Francesca , Dennedy Michael C
Published: June 2016

Pituitary apoplexy represents an uncommon endocrine emergency with potentially life-threatening consequences. Drug-induced pituitary apoplexy is a rare but important consideration when evaluating patients with this presentation. We describe an unusual case of a patient with a known pituitary macroadenoma presenting with acute-onset third nerve palsy and headache secondary to tumour enlargement and apoplexy. This followed gonadotropin-releasing hormone (GNRH) agonist therapy used to treat metastatic prostate carcinoma. Following acute management, the patient underwent transphenoidal debulking of his pituitary gland with resolution of his third nerve palsy. Subsequent retrospective data interpretation revealed that this had been a secretory gonadotropinoma and GNRH agonist therapy resulted in raised gonadotropins and testosterone. Hence, further management of his prostate carcinoma required GNRH antagonist therapy and external beam radiotherapy. This case demonstrates an uncommon complication of GNRH agonist therapy in the setting of a pituitary macroadenoma. It also highlights the importance of careful, serial data interpretation in patients with pituitary adenomas. Finally, this case presents a unique insight into the challenges of managing a hormonal-dependent prostate cancer in a patient with a secretory pituitary tumour.

Learning points

While non-functioning gonadotropinomas represent the most common form of pituitary macroadenoma, functioning gonadotropinomas are exceedingly rare.

Acute tumour enlargement, with potential pituitary apoplexy, is a rare but important adverse effect arising from GNRH agonist therapy in the presence of both functioning and non-functioning pituitary gonadotropinomas.

GNRH antagonist therapy represents an alternative treatment option for patients with hormonal therapy-requiring prostate cancer, who also have diagnosed with a pituitary gonadotropinoma.
The solitary sellar plasmacytoma: a diagnostic challenge
Authors: Soejbjerg Anne , Dyve Suzan , Baerentzen Steen , Thorsell Georg , Poulsen Per L , Jorgensen Jens O L , Kampmann Ulla
Published: June 2016

Solitary sellar plasmacytomas are exceedingly rare and difficult to distinguish from other pituitary tumors. We report a case of a 62-year-old woman presenting with blurred vision of the right eye and tenderness of the right temporal region, which was interpreted as temporal arteritis. MRI revealed a pituitary mass lesion (20mm×14mm×17mm) without compression of the optic chiasm and her pituitary function was normal. Pituitary surgery was undertaken due to growth of the lesion, and histopathological examination showed a highly cellular neoplasm composed of mature monoclonal plasma cells. Subsequent examinations revealed no evidence of extrasellar myeloma. The patient received pituitary irradiation and has remained well and free of symptoms apart from iatrogenic central diabetes insipidus. Until now, only eight cases of solitary sellar plasmacytoma have been reported. Most frequent symptoms stem from compression of the cranial nerves in the cavernous sinus (III, IV, V), whereas the anterior pituitary function is mostly intact.

Learning points

A solitary plasmacytoma is a rare cause of a sellar mass lesion.

The radiological and clinical features are nonspecific, but cranial nerve affection and intact pituitary function are usually present.

The diagnosis is made histologically and has important therapeutic implications.
Treatment of clinically nonfunctioning pituitary adenomas with dopamine agonists
Authors: Greenman Y , Cooper O , Yaish I , Robenshtok E , Sagiv N , Jonas-Kimchi T , Yuan X , Gertych A , Shimon I , Ram Z , Melmed S , Stern N
Published: June 2016

Objective

Clinically nonfunctioning pituitary adenoma (NFPA) remains the only pituitary tumor subtype for which no effective medical therapy is available or recommended. We evaluated dopamine agonist (DA) therapy for preventing growth of postsurgical pituitary tumor remnants.

Design

The study design included historical cohort analysis of clinical results at two pituitary referral centers with different standard practices for postoperative NFPA management: DA therapy or conservative follow-up.

Methods

Seventy-nine patients followed for 8.8±6.5 years were treated with DA, initiated upon residual tumor detection on postoperative MRI (preventive treatment (PT) group, n=55), or when tumor growth was subsequently detected during follow-up (remedial treatment (RT) group, n=24). The control group (n=60) received no medication. Tumoral dopamine and estrogen receptor expression assessed by quantitative RT-PCR and immunostaining were correlated with response to treatment.

Results

Tumor mass decreased, remained stable, or enlarged, respectively, in 38, 49, and 13% of patients in the PT group, and in 0, 53, and 47% of control subjects; shrinkage or stabilization was achieved in 58% of enlarging tumors in the RT group, P < 0.0001.

Fifteen-year progression-free survival rate was 0.805, 0.24, and 0.04, respectively, for PT, RT, and control groups (P<0.001). About 42% of patients in the control group required additional surgery or radiotherapy, compared with 38 and 13% subjects in the RT and PT groups, respectively (P=0.002). Outcome measures were not related to NFPA D2R abundance.

Conclusions

Dopamine agonist therapy in patients with NFPA is associated with decreased prevalence of residual tumor enlargement after transsphenoidal surgical resection.
Kino filmų titrai kaip kalbų mokymosi priemonė
Authors: Baravykaitė Alina
Published: June 2016

Das in den letzten Jahren spürbare Bestreben der litauischen Gesetzgeber, Untertitelung von Fernsehfilmen zwecks Fremdsprachenerwerb gesetzlich anzuordnen, löste eine Auseinandersetzung in der Öffentlichkeit aus, die sich in der Presse sowie im Internet widerspiegelt und als Anstoß zum vorliegenden Beitrag dient. Diese Arbeit stellt den Versuch dar, die Möglichkeiten und Grenzen der Untertitelung als eines Mittels zum Fremdsprachenerwerb zu untersuchen. Auf Grund der fehlenden wissenschaftlichen Forschungen in diesem Bereich sollen dabei empirische Betrachtungen und die vergleichende Textanalyse von Original und Übersetzung als Hilfe dienen. Auch wenn die Relevanz der Untertitelung für den Fremdsprachenerwerb nicht bestreitbar ist, ist sie aber zugleich nicht zu überschätzen: Durch die lediglich für diese Form der audiovisuellen Übersetzung charakteristischen Merkmale (kurze Einblendezeit, kondensierte Sprache und begrenzte Übertragungsmöglichkeiten von Realia-Begriffen, Phraseologismen, Intertextualismen, dem Wortspiel etc.) bleiben dem Zuschauer oft sprachliche Stilmittel vorenthalten und der in allen Übersetzungsbereichen vorkommende unausweichliche Sinn- und Wirkungsverlust des Originals wird erheblich verstärkt. Anbetracht der erwähnten Aspekte und der häufigen fehlerhaften Übersetzungen sollen Untertitel nur als Hilfsmittel beim Fremdsprachenerwerb angewendet werden, wobei herkömmliche Lehr- und Lernstrategien von Fremdsprachen in den Vordergrund treten müssen.
Translator’s creative nature: a cognitive model of formalization
Authors: Diomidova Alla
Published: June 2016

...
Terminų žodynėlio sudarymo leksinės semantikos problemos Vokietijos ir Lietuvos autorių teisės kontekste
Authors: Galginaitytė Austėja
Published: June 2016

Straipsnyje aptariamos leksinės semantikos problemos, kilusios sudarant dvikalbį Vokietijos ir Lietuvos autorių teisės terminų žodynėlį bei pateikiami pasiūlymai, kaip pastebėti ypatumai galėtų (ir turėtų) būti atspindimi terminografiniuose darbuose. Su terminų semantika susijusios problemos išryškėja tiriant kai kurias pasirinktos srities terminų semantines savybes – analizuojant įvairius apibrėžčių tipus, terminų tikslumą bei vienareikšmiškumą. Nustatyta, kad autorių teisės terminų apibrėžtys ne visada atitinka apibrėžčių rašymo principus (pvz., kartais yra nepilnos). Be to, nagrinėtos srities terminijai būdingi sinonimijos bei polisemijos reiškiniai. Sinonimija gali būti paaiškinama tuo, kad, pavyzdžiui, Europos Sąjungos teisės aktuose vartojamą terminiją galima laikyti savarankiška teisės terminija, o polisemiją – tuo, kad minėtuose teisės aktuose vartojamų tų pačių terminų turinys ne visada yra vienodas. Daroma išvada, kad teisės dalykinei kalbai svarbus komunikacinės situacijos kotekstas ir kontekstas, dėl ko yra pateisinama, kad sudarant žodynėlį būtų atsižvelgiama ir į nebūtinai visiškai tikslius, vienareikšmius terminus bei (terminologiniu požiūriu vertinant) ydingas apibrėžtis, pateikiamas tiriamos teisės srities tekstuose. Sudarant terminų žodynėlį kiekviename jo straipsnyje reikėtų stengtis pateikti kuo daugiau papildomos informacijos apie terminą (galimas kelias – nacionaliniuose, Europos Sąjungos ir tarptautiniuose teisės aktuose pateikiamas – jo apibrėžtis, vartojimo kontekste pavyzdžius, komentarus ir pan.) tam, kad adresatas šia informacija remdamasis kuo geriau ir greičiau galėtų įvertinti, ar siūlomas vertimo variantas yra tinkamas konkrečioje komunikacinėje situacijoje.
Adekvatumas ar etinė cenzūra? Jaunimo kalbos vertimo iš vokiečių į lietuvių kalbą problematika
Authors: Kohrs Jurgita
Published: June 2016

Straipsnyje pateikiama vokiečių rašytojo B. Lebert jaunimui skirto romano Crazy ir jo vertimo į lietuvių kalbą (J. Kunčinas) lingvistinė-stilistinė analizė, kurios tikslas, remiantis konkrečiais pavyzdžiais, aptarti pagrindinius jaunimo kalbos vertimo ypatumus. Didžiausias dėmesys skiriamas konotacinėms jaunimo žargono perteikimo problemoms bei stiliaus adekvatumo klausimams.Jaunimo kalboje, kaip žinia, gausu vulgarizmų, keiksmažodžių ir kitokių nepadorių žodžių. Tai viena iš priežasčių, dėl ko šiai sričiai lietuvių kalbotyrininkai ir normintojai skiria tiek mažai dėmesio ir vengia apie tai viešai kalbėti. Jei Vokietijoje tokie žodžiai jau seniai fiksuoti ir stilistiškai įvertinti netgi mažesnės apimties universaliuose vienkalbiuose žodynuose, tai į Lietuvoje leidžiamus šiuolaikinius žodynus nepatenka jokie grubesni, net ir labai plačiai vartojami šnekamosios kalbos žodžiai. Vertėjas, susidūręs su tokiais žodžiais, atsiduria gan keblioje padėtyje, nes, ieškodamas kuo tikslesnio atitikmens, jis priverstas vadovautis vien tik savo kalbine kompetencija.Tyrimas parodė, kad vertėjas, neturėdamas jokių patikimų, legalizuotų gimtosios nenorminės leksikos vartojimo šaltinių, ją verčia vadovaudamasis etinėmis-moralinėmis normomis, o ypač grubesnius žodžius neretai sušvelnina ar pagražina.Straipsnyje keliama mintis, kad bandydami sukurti dirbtinai pagražintą kalbos vaizdą nei vertėjas nei leksikografas nepakeis kalbos vartojimo realybės ir neišspręs jos švarumo problemos. Užuot nutylėjus tam tikrus leksinius vienetus ar jų reikšmes, visų pirma turėtų būti pripažintas jų egzistavimo faktas, įtraukus tokius žodžius į žodynus ir aiškiai apibrėžus jų stilistinį atspalvį bei vartojimo sferas.
Politinės spaudos tiesioginė kalba
Authors: Leonavičienė Aurelija
Published: June 2016

Straipsnyje tiriama viena iš politinės spaudos tekstų heterogeninių formų – tiesioginė kalba. Ji nagrinėjama daugiau kaip 1 000 000 žodžių specialiajame lyginamajame tekstyne, sudarytame iš 2001–2004 metų informacinio ir komentaro žanrų lietuvių ir prancūzų politinės spaudos tekstų. Tyrimo tikslas – aprašyti dabartinėje spaudoje gausiai vartojamą tiesioginę kalbą, ja perteikiamą šnekamąjį stilių, jo kalbinės raiškos ypatumus ir aptarti lietuvių ir prancūzų tiriamųjų spaudos leidinių bendrąsias tekstų kalbos tendencijas, panašumus ir skirtumus. Darbe nagrinėti tiriamųjų spaudos dienraščių pavyzdžiai, atlikta sintaksinė ir leksinė tiesioginės kalbos analizė rodo joje vartojamą šnekamąjį stilių, publicistinio ir šnekamojo stiliaus sandūrą politinėje spaudoje, šnekamosios ir rašytinės kalbos opozicijos neutralizavimą tekstuose. Šie ir kiti straipsnyje aptarti tiriamųjų tekstų kalbos ypatumai perteikia dabartinės lietuvių ir prancūzų politinės spaudos tekstų konversacionalumo tendenciją.Lingvistinis spaudos tekstų tyrimas atliekamas taikant deskriptyvinį, statistinį ir lyginamąjį metodus. Jie leidžia pastebėti ne tik skirtingų šalių (Lietuvos ir Prancūzijos) spaudos, bet ir atskirų spaudos leidinių informacinių ir komentaro žanrų tekstų kalbos ypatybes, vartojant tipografiškai žymėtą heterogeninę formą – tiesioginę kalbą.
Vokiečių kalbos veiksmažodžio scheinen semantika ir vartojimas istoriniu požiūriu
Authors: Norkaitienė Irena Marija
Published: June 2016

Straipsnyje nagrinėjamas vokiečių kalbos veiksmažodis scheinen istoriniu aspektu. Svarbiausias dėmesys skiriamas šio veiksmažodžio semantikai ir vartojimui. Įvairių vokiečių kalbos istorinės raidos kontekstų analizė rodo, kad veiksmažodis scheinen senojoje vokiečių kalboje turėjo konkrečią leksinę reikšmę šviesti ir veiksnio funkciją dažniausiai atliko konkrečios reikšmės daiktavardžiai, turintys švietimo, spindėjimo požymį. Kartais pasitaiko abstrakčios reikšmės daiktavardžiai veiksnio funkcijoje, tačiau veiksmažodis realizuoja savo pirminę reikšmę.Vėlesnių vokiečių kalbos raidos etapų kontekstuose veiksmažodis scheinen, jungdamasis su būdvardžiais, dalyviais arba daiktavardžiais prėdikatyvinėje funkcijoje, įgyja abstraktesnę reikšmę, kuri leidžia jam atlikti jungties tarp požymio ir jo turėtojo funkciją bei sakinio modalinimo funkciją.
The order of thought and the order of words
Authors: Petronienė Eglė
Published: June 2016

Šiame straipsnyje pateikiama vertimo analizė, atsižvelgiant į kalbų struktūrinius skirtingumus ir galimybes, kurias suteikia funkcinės sakinio perspektyvos (FSP) realizavimas. Pateikiami lietuvių grožinės literatūros tekstai ir jų angliškieji vertimai, siekiant nustatyti, kokią rolę funkcinės sakinio perspektyvos perteikime vaidina žodžių tvarka. Analizė atskleidžia nepanaudotų galimybių sritis, o antra vertus, ir priemones, kurios įgalina išreikšti funkcinę lietuviškojo sakinio perspektyvą, arba minties eigą, vertime.
Abstraktų kaip stovėjimą žyminčių objektų konceptualizacija lietuvių ir vokiečių kalbose
Authors: Jociuvienė Violeta
Published: June 2016

Straipsnyje nagrinėjama abstraktų konceptualizacija lietuvių ir vokiečių kalbose. Tyrimo objektu pa­sirinkti erdvinės būklės veiksmažodžiai stovėti ir stehen, paprastai vartojami su žmones, konkrečius daiktus, augalus ar gyvūnus žyminčiais daiktavardžiais. Straipsnyje aptariami atvejai, kai šie veiksmažodžiai vartojami su abstrakčiaisiais daiktavardžiais. Siekiama nustatyti, į kokias abstrakčias sritis nukreipiamas požymis ‚būti vertikalioje padėtyje‘. Ieškoma atsakymų į klausimus: Kokie abstraktūs dalykai gali būti konceptualizuojami kaip stovintys? Kokie abstraktai gali būti suvokiami kaip vieta, kurioje galima stovėti?Nustatyta, kad abiem kalboms būdinga metaforinė vertikalumo požymio projekcija OBJEKTAS → VEIKSMAS, ĮVYKIS, tik vokiečių kalbos pasaulėvaizdyje vertikali padėtis priskiriama kal­bai ir kiekio vienetams. Abstraktai, vartojami kaip lokatyvai, įgyja erdvinius parametrus, jie koncep­tualizuojami kaip daiktai, turintys ribas, vidų ir išorę, galintys tapti atskaitos taškais, pagal kuriuos apibūdinama kitų abstrakčių sąvokų vertikali padėtis. SKALĖ kaip erdvę organizuojanti sistema la­bai detaliai kategorizuojama abiejose kalbose.
Dvikalbių žodynų tipologija: skirstymo pagal apimtį kriterijai ir jų pagrįstumas
Authors: Melnikienė Danguolė
Published: June 2016

Nors pirmieji žodynai, tame tarpe ir dvikalbiai, buvo sudaryti senovės Babilone net prieš 4400 metų (tai taip vadinamos žodžių eilės, dantiraščiu surašytos molio lentelėse), iki šiol rimtų leksikografijos teorijos studijų, palyginus su kitomis lingvistikos sritimis, yra nedaug. Teoriniai šio mokslo pagrindai buvo sukurti tik šeštame XX amžiaus dešimtmetyje. Lemiamą postūmį germanų kalbų leksikografijai turėjo Blumingtono (Bloomington) kongresas (1960), o romanų kalbų – 1968 metais publikuota Bernaro Kemada disertacija „Dabartinės prancūzų kalbos žodynai (1539–1863). Jų istorijos, tipų ir sudarymo metodų tyrimas“. To „paradoksalaus“, kaip pažymi rusų tyrinėtojas V. Berkovas, „reiškinio priežasčių yra keletas, (...) bet įvardinsime čia tik vieną jų: leksikografija nelaikoma prestižiniu lingvistikos skyriumi, ir stambūs mokslininkai retai imasi leksikografinės problematikos“ (Berkov 2004, 3). Taigi, nors po 1970 metų Vakarų Europos šalyse pasirodė rimtų tyrinėjimų1, skirtų bendriesiems vienakalbiams žodynams, dvikalbė leksikografija ir toliau liko šešėlyje. Anot prancūzų leksikografų Anri Bėžuano (Henri Béjoint) ir Filipo Tuarono (Philippe Thoiron), „viskas vyksta – vyko – taip, tarsi dvikalbiai žodynai būtų įrankiai, be kurių neapsieisi, bet kurie užsitarnauja metodologinių pamąstymų ne ką daugiau, nei atsuktuvas ar kamščiatraukis“ (Béjoint, Thoiron 1996, 5). [...]
Morality through Metaphor: a Cross-Linguistic Analysis of Political Discourse
Authors: Arcimavičienė Liudmila
Published: June 2016

For centuries the on-going debate of the relationship between morality and politics has resulted in the division of such fundamental concepts as the right and the good, justice and equality, democracy and liberty etc (Paul, Miller & Paul 2004, 56).The main issue of this scholarly debate has been centred round the distinction between moral and pragmatic politics. For example, Aristotelian claim is based on the assumption that the proper aim of politics is a moral virtue, whereby good and morally right actions such as care, empathy and emotions dominate (ibid., p. 12). [...]
Metadiskursas magistro darbuose, parašytuose gimtąja ir negimtąja anglų kalba
Authors: Burneikaitė Nida
Published: June 2016

Nemažai pastarojo dešimtmečio akademinio diskurso tyrinėjimų orientuojasi į tarpasmeninės kal­bos funkcijos ir metadiskurso analizę. Nustatyta, jog tarpasmeninių rašytojo ir skaitytojo santykių pobūdis bei metadiskurso strategijų vartojimas akademiniuose tekstuose gerokai varijuoja dėl kultūrinio-kalbinio konteksto, disciplinos ir žanro ypatumų. Mokslinis straipsnis yra bene dažniausiai tyrinėjamas akademinis žanras, o kitiems žanrams skiriama mažiau dėmesio. Šiame straipsnyje ana­lizuojama tarpasmeninė kalbos funkcija magistro darbo (MA thesis) žanre. Lyginamos metadiskurso strategijos tekstuose, sukurtuose skirtinguose edukaciniuose kontekstuose – Anglijos ir Lietuvos universitetuose. Tyrimo tikslais sukaupti du tekstynai: 20 gimtakalbių ir 20 negimtakalbių (lietuvių) studentų darbų anglų kalba iš kalbotyros srities. Nustatyta, jog MA darbuose gausiai vartojamas tekstą organizuojantismetadiskursas, saikingai – į diskurso dalyvius orientuotas metadiskursas, re­tai – vertinamasismetadiskursas. Gretinamoji analizė parodė, jog metadiskurso žymenų santykinis dažnumas yra gana panašus gimtakalbių ir negimtakalbių tekstuose. Tačiau pastebėta, jog skiriasi tam tikrų mažesnių, specifinių kategorijų vartojimas: negimtakalbiai (lietuviai) studentai vartoja daug daugiau teksto jungtukų ir daug mažiau endoforinių, į skaitytoją orientuotų beivertinamųjų žymenų. Straipsnyje taip pat aptariama edukacinių institucijų tradicijų bei individualaus rašymo stiliaus svarba kuriant tarpasmeninius rašytojo ir skaitytojo santykius akademiniame diskurse.
Laiko suvokimo problema viduramžių pasaulietinėje ir religinėje literatūroje
Authors: Burov Aleksej
Published: June 2016

Straipsnyje nagrinėjama laiko suvokimo transformacija viduramžiuose. Tiriamoji medžiaga – XI-XVI a. vokiečių religinė ir pasaulietinė literatūra. Laiko suvokimui analizuoti buvo pasirinktas laiko prieveiksmis (Temporaladverb). Straipsnyje pateikiamos linijinio ir ciklinio laiko sampratos bei su­kuriamas metodologinis pagrindas laiko suvokimui tirti.Tyrimo metu nustatyta, kad ciklinis laiko supratimas viduramžiuose prarado dominuojančias po­zicijas. Ciklinio laiko išstūmimo procesas religinėje literatūroje vyko sparčiau nei pasaulietinėje.
Investing into the Preliminary Sections of the Research Paper: Is the Game Worth the Candle?
Authors: Katkuvienė Laima Erika
Published: June 2016

Currently the research paper (RP) is the central genre of many (perhaps all) disciplines at university level. Writing a research paper is no easy undertaking for L1 students and it goes without saying that it is one of the most demanding and time-consuming assignments for EFL students. Recent years have seen increased attention being given to RP writing, however, the focus is typically on what is called the body of the RP. For example, in his Genre Analysis Swales presents his famous IMRD pattern of an RP (1998, 133-7) and the CARS model of the introduction (ibid., 222-4) but the preliminaries (except abstracts) are not included there (by preliminaries I mean titles, abstracts, acknowledgements, and outlines). True, he did investigate titles in an appendix of the book, but not acknowledgements or outlines. Typically prelims receive scant attention during practical RP writing courses as well since many teachers consider investigation into their properties merely a waste of valuable time. The purpose of this article is to discover to what extent EFL students are familiar with different patterns of composing prelims and what problems they encounter. On the basis of the findings I expect to demonstrate that the preliminary sections of an RP (which are sometimes referred to as minor genres or subgenres) deserve attention and require considerable rhetorical expertise since there is more to them than meets the eye.The corpus of the investigation is drawn from the texts of BA and MA theses composed by students of the English Philology Department, Vilnius University, in the year 2003-2006 and consists of 136 titles. To illustrate new developments in the area of composing RP titles texts of expert writers were used (examples (9), (10), (15), (16), (17), (18), (19)).Due to the limited scope of the article the analysis will concern only titles and outlines. First I will investigate titles with a special focus on the following points: importance of RP titles; functions of RP titles; their syntactic and structural properties; language points; emerging trends and fashions in the area; frequency of occurence of specific title patterns in students’ texts. The next section will be devoted to problems concerning effective outlining including the rules to observe with reference to content and the rules to observe with reference to structure.Why are RP titles important? Even though they consist, at best, of two or three lines, they play a significant role in the reception of the text, since the audience bases their decisions whether to read further basically on the title, outline, and the abstract. According to Swales, ‘it comes as little surprise that composing the few words of a title can take up inordinate amount of time, discussion, and mental effort’ (1998, 223).
Phraseologismen als Quelle der Wortbildun
Authors: Lazarenko Olena
Published: June 2016

In gegenwärtigen linguistischen Studien wird die Ansicht vertreten, dass zwischen der Lexik und den Phraseologismen einer Sprache systemhafte Beziehungen bestehen, die vor allem darin zum Ausdruck kommen, dass sich zwischen dem lexikalischen und dem phraseologischen Bestand der Sprache ein wechselseitiger Austausch vollzieht: von freien Wortverbindungen zu Phraseologismen und umgekehrt, von Phraseologismen zu Wörtern, z.B. [...]
Gudrumo raiška vokiečių ir lietuvių frazeologijoje
Authors: Masiulionytė Virginija , Šileikaitė Diana
Published: June 2016

Straipsnyje nagrinėjami vokiečių ir lietuvių kalbų frazeologizmai, reiškiantys gudrumą. Tiriama 36 vokiečių ir 70 lietuvių frazeologizmų, užfiksuotų leksikografiniuose šaltiniuose, bei jų vartoji­mo pavyzdžiai iš tekstynų. Tyrimo uždaviniai: 1) išrinkti iš leksikografinių šaltinių frazeologizmus, reiškiančius gudrumą, suklasifikuoti ir aprašyti juos, 2) ištirti jų vartojimo dažnumą, nustatyti, kurie frazeologizmai vis dar vartojami, ir 3) nustatyti frazeologinių atitikmenų tipus. Skiriama 13 grupių. Taikomi semantinio ekvivalentiškumo kriterijai: vaizdas, motyvacija ir vartojimo dažnumas.
The Question of Descriptors for Academic Writing in European Language Framework: a Critical View
Authors: Neff JoAnne , Bunce Caroline , Dafouz Emma , Gallego Javier , Rica Juan Pedro , Genis Marta , McCabe Anne
Published: June 2016

Since the 1960s, with the influx of a great number of students, both native and non-native, with little experience in formal academic discourse, universities in the English-speaking world have become increasingly aware of the need to offer specific instruction in writing skills. This situation required a clearer definition of what the characteristics of this particular type of writing might be (Grabe & Kaplan 1996) and it became apparent that many of the existing teaching materials concentrated overly on normative, grammatical considerations and not on a broader perspective based on discursive competence. Therefore, since the 1990s, there has been more emphasis on the analysis of the rhetorical conventions of various genres, including cross-linguistic comparisons (Connor 1995; Flowerdew 2000; Hyland 2002; Neff et al. 2004; Neff and Dafouz 2008).Because of the utilization of English as a “lingua franca” in the global community (Gnutzman and Intemann 2005) and the growth of student exchange programs within Europe, it has become progressively evident that both students and teachers require a clear set of guidelines, such as those provided by the EU framework descriptors for various areas of linguistic competency. But, as the difficulties experienced by non-native writers of academic English are very genre specific and appear to be largely independent of purely linguistic competency (many native novice writers also find academic writing problematic), the EU descriptors for academic work are too broad for the type of writing that our students must carry out in tertiary institutions.While much work is clearly being done within universities and colleges to address the prototypical academic writing skills in English, it would be helpful for all concerned if more specific guidelines could be shared. Thus, one major aim of this study is to draw up a series of structural and rhetorical descriptors and evaluate our students’ written production before and after using them in order to test their relevance for our syllabus and perhaps for use by a wider audience in the future.
The Language of Linguistic Research: Is there Room for Meaning Extension?
Authors: Šeškauskienė Inesa
Published: June 2016

Meaning extension, including metaphors and metonymies, has traditionally been associated with the language of fiction. Cognitive linguistics has given this area a new impetus by unravelling the metaphoricity of our everyday language and various discourses ranging from spoken to written, from learner language to academic or professional (legal, medical, political). Lakoff (1991 and 1995), Cienki (2005), Schmidt (2003), Cibulskienė (2006), Vaičenonienė (2002) and many other researchers seem to give preference to political and socio-economic discourse which has generated within this branch of linguistics a large amount of research all over the world.Academic discourse (AD) and its multiple layers of meaning, however, has received less attention since it is generally believed that AD aims at discovering the truth, explaining and arguing, it is rigid, critical and unambiguous. According to Hyland (2004, 87), AD depends upon the demonstration of absolute truth, empirical evidence or flawless logic. Its persuasive potency is seen as grounded in rationality and based on exacting methodologies, dispassionate observation, and informed reflection. (…) We see this form of persuasion as a guarantee of reliable knowledge, and we invest it with cultural authority, free of the cynicism with which we view the partisan rhetoric of politics and commerce.So this paper attempts to provide evidence for the claim that AD, like any other discourse, is equally inclined to meaning extension, specifically, metaphors and metonymies. The paper is structured around several key issues: first, it gives background to the study, including a discussion on academic discourse, its relation to other discourse types, the contrastive parameter of investigation and other methodological issues and second, it identifies major types of metonymical and metaphorical extensions as reflected in the data corpus and manifested in linguistic texts in English (EN) and Lithuanian (LT).
Re-Evaluating Comparison between English and Ger­man: Indo-European Perspectives
Authors: Toyota Junichi
Published: June 2016

In this paper, English and German are compared historically along with other Indo-European languages (henceforth IE languages), focusing on their alignment changes. English and German are often compared, e.g. Hawkins (1986), but alignment is surprisingly not mentioned. This absence is perhaps because all of the modern IE languages have one type of alignment. However, historical comparison reveals that earlier IE languages had a different type, and the change from an earlier type to the modern one helps us to explain the current grammatical structure in English and German.This paper begins with a description of different alignment types which consequently raises various issues concerning variations of transitivity. Various differences in these types are described in detail. Then, the transitivity is compared in English and German. Once this comparison is explained historically, differences between these two languages appear clearly. This paper, based on comparative analysis, also mentions possible developmental paths for the future changes, especially in German.
Metaforinė kolokacija: tarp metaforos ir frazeologizmo
Authors: Volungevičienė Skaistė
Published: June 2016

Kolokacijos – pastaraisiais metais daug diskusijų keliantis ir visų šalių lingvistų plačiai nagrinėja­mas leksinis vienetas, dominantis ne tik lingvistus, bet ir užsienio kalbų mokymo specialistus bei vertėjus.Šiame straipsnyje autorė bando nustatyti kolokacijų vietą leksinių vienetų sistemoje. Išskiriama ir plačiau aptariama viena kolokacijų klasė – metaforinės kolokacijos ir svarstoma, kokiais kriteri­jais remiantis būtų galima ją apibrėžti.Teoriniai apmąstymai leidžia teigti, kad metaforinės kolokacijos negalima visiškai tapatinti nei su metaforomis, nei su idiomomis, o reiktų suvokti kaip savarankišką leksinį vienetą.
Viduriniosios vokiečių aukštaičių (Mittelhochdeutsch) ir šiuolaikinės vokiečių kalbos esamojo laiko semantinės įvairovės analizė
Authors: Burov Aleksej
Published: June 2016

Šiame straipsnyje analizuojama vokiečių kalbos esamojo laiko (Präsens) semantinė įvairovė. Straips­nio autorius bando atsakyti į klausimą, ar analitinių laiko formų (Perfekt, Plusquamperfekt, Futur) su­siformavimas viduriniojoje vokiečių aukštaičių kalboje (Mittelhochdeutsch) neturėjo neigiamos įtakos šiuolaikinės vokiečių kalbos esamojo laiko semantinei įvairovei.Tyrimo metu buvo nustatyta, kad nepaisant analitinių formų atsiradimo, esamasis laikas išsaugojo savo semantinę įvairovę ir gali būti vartojamas kalbant apie praeitį, dabartį, ateitį, o taip pat reiškiant atemporalinius veiksmus.
EUROPODIANS: naujausios technologijos kalbų mokymo projekte
Authors: Šeškauskienė I. , Ryvitytė B.
Published: June 2016

...
Nevalentinės bendraties konstrukcijos su um zu vokiečių kalbos moksliniuose tekstuose
Authors: Banionytė Vita
Published: June 2016

Straipsnyje aptariami vokiečių kalbos bendraties konstrukcijų teorinis statusas ir pagrindiniai šio sintaksinio reiškinio nagrinėjimo aspektai mokslinėje lingvistinėje literatūroje: bendraties konstrukcijų skirstymas valentingumo atžvilgiu, latentinis veiksnys, bendraties konstrukcijų santykis su šalutiniais sakiniais, šių konstrukcijų reikšmės variantai ir vartojimo būdai. Atkreipiamas dėmesys į tai, kad apie bendraties konstrukcijų vartojimą dalykiniuose ir moksliniuose tekstuose daugumoje gramatikų užsimenama netiesiogiai arba tik ryšium su šių konstrukcijų įtaka tekstų kondensacijai/glaustumui. Šio straipsnio tikslas yra išsamesnė mokslinių vokiečių kalbos tekstų nevalentinių bendraties konstrukcijų su um zu analizė, remiantis G. Helbig, O. Leys ir G. Zifonun ir kt. darbais. Analizės objektu čia pasirinkta bendraties konstrukcija su um zu dėl dažno pasitaikymo nagrinėjamuose tekstuose, dėl savo daugiafunkciškumo ir transformacijos galimybių įvairovės. Šiame darbe sujungiami nevalentinių bendraties konstrukcijų su um zu reikšmės variantai (semantinis aspektas) ir vartojimo būdai bei sąlygos (pragmatinis ir kognityvinis aspektai) ir pateikiama šio sintaksinio reiškinio transformacija į kitas sintaksines konstrukcijas, t. y. šalutinius prijungiamuosius sakinius ir kt. Pabaigoje pateikiama klasifikacijos schema, kuri galėtų būti naudinga besimokantiems vokiečių mokslinės bei dalykinės kalbos.
Die deutsche Wortbildung im Elbinger Vokabular
Authors: Jarmalavičius Dalius
Published: June 2016

Šiame straipsnyje pateikiama rankraštinio vokiečių-prūsų kalbų Elbingo žodynėlio, parašyto viduriniosios vokiečių aukštaičių kalbos tarme, vokiškosios dalies vardažodžių analizė. Į analizę įtraukti tik tie žodžiai, kurių darybos motyvacija yra pakankamai aiški. Atskirai aptariami dūrinių modeliai. Toliau aprašomi konversyvai ir vediniai. Pastarieji grupuojami pagal darybos formantą į priešdėlių ir priesagų (išorinės derivacijos būdas) vedinius bei vedinius su balsių kaita žodžių šaknyse (vidinės derivacijos būdas).Išanalizavus darybiškai Elbingo žodynėlio vokiečių kalbos žodžius galima daryti šias išvadas:1. Didžiausią darinių dalį sudaro dūriniai (161), vedinių kiek mažiau (131). Likę žodžiai (510) yra pirminiai (paprastieji, simplicia), įskaitant ir skolinius bei sintagmas.2. Vyraujantis dūrinių modelis yra daiktavardis + daiktavardis, kitų kalbos dalių, sudarančių pirmąjį dūrinių dėmenį, yra gerokai mažiau.3. Tarp Elbingo žodynėlio vokiečių kalbos vedinių vyrauja priesagų dariniai (81), daugiausiai jų yra su priesagomis -el, -e, -er.4. Vedinių su balsių kaita žodžių šaknyse užfiksuota 10, tuo tarpu konversijos būdu sudarytų žodžių yra 25.5. Priešdėlių vedinių rasta nedaug (15).Kadangi viduriniosios vokiečių aukštaičių kalbos periodu nebuvo vieningos rašybos, o tekstai buvo rašomi skirtingomis tarmėmis, kartais sunku spręsti apie vienokių ar kitokių žodžių darybos priemonių vyravimą bei tam tikrų darybos tipų tendencijas, jų reguliarumą. Su rašybos įvairavimu susiduriama ir analizuojant Elbingo žodynėlio dūrinius, nes vienu atveju jie rašomi vienu žodžiu, kitu – dviem žodžiais.
Anglų kalbos vartojimas ir kodų kaita Lietuvos televizijų reklamose
Authors: Vaicekauskienė Loreta , Šmitaitė Reda
Published: June 2016

Straipsnyje keliama Lietuvoje iki šiol labai mažai tirta kalbos domenų praradimo problema ir analizuojami anglų ir lietuvių kalbų santykiai televizijos reklamoje. Tyrimo tikslas – nustatyti anglų kalbos vartojimo apimtis ir plitimą, angliškų elementų funkcijas bei kodų kaitos pobūdį. Medžiaga rinkta 2003 m. ir 2009 m., vieną savaitę įrašinėjant Lietuvos televizijų transliuojamų žiūrimiausių laidų reklamas. Tyrimo medžiagą iš viso sudarė per 1200 reklamų. Dviejų laikotarpių palyginimas parodė, kad televizijos reklama Lietuvoje nėra prarandamas kalbos domenas ir situacija praktiškai nesikeičia. Vien anglų kalba transliuojamų reklamų beveik nepasitaikė, o didžiąją dalį korpuso sudarančiose mišriose reklamose vyravo angliški prekės pavadinimai. Pastebėta, kad daugiau informacijos anglų kalba pateikiama rašytine nei garsine forma, taip pat, kad reklamose panaudojama anglų kalbos simbolinė vertė ir prestižas.
Klausimų forma ir funkcijos lietuvių ir rusų vaikiškojoje kalboje
Authors: Balčiūnienė Ingrida , Kazakovsk Viktorija
Published: June 2016

Straipsnyje pristatomas klausimų – dažniausio komunikacinio sakinių tipo lietuvių ir rusų vaikiškojoje kalboje – tyrimas. Analizuojant ilgalaikio stebėjimo metodu sukauptus lietuviškai ir rusiškai kalbančių šeimų kalbos duomenis, nustatyta 2;0–2;8 amžiaus vaikams adresuotų klausimų formų ir funkcijų įvairovė bei pasiskirstymas. Atliekant tyrimą, buvo sukurta penkių lygmenų klasifikacijos sistema, pagal ją suskirstyti visi suaugusiųjų kalboje vartojami klausimai, vėliau, naudojantis programa CHILDES, automatiniu būdu skaičiuotas visų klausimų tipų dažnumas ir pasiskirstymas. Gauti rezultatai rodo, kad lietuvių ir rusų vaikiškojoje kalboje vartojami klausimai yra panašios ar tokios pat formos ir atlieka panašias ar tokias pat funkcijas. Tiek lietuvių, tiek rusų vaikiškojoje kalboje klausimai sudaro panašią visų sakinių dalį; reakcijos pobūdžio klausimai tėvų kalboje daug dažniau susiję su vaiko pasakymų turiniu, o ne forma, t. y. tėvai dažniau susitelkia į tai, kas buvo pasakyta, o ne kaip tai buvo pasakyta; tėvų klausimai atlieka tam tikrą didaktinę funkciją. Nepaisant kelių pastebėtų skirtumų, galima teigti, kad tyrimas iš dalies patvirtino keltą hipotezę, jog tipologiškai, kultūriškai ir geografiškai artimomis kalbomis kalbantys tėvai laikosi panašios komunikacinės strategijos.
Analyzing parliamentary discourse: systemic functional perspective
Authors: Treimane Laura
Published: June 2016

Naujausi diskurso tyrimai rodo, kad parlamento diskursas laikytinas viena formaliausių ir savo normas turinčių politinio diskurso atmainų. Šis diskursas apibrėžiamas specifiniais konteksto bruožais, t. y. vieta, dalyviais ir tematika, o jo tyrimai neatskiriami nuo konteksto analizės. Konteksto analizė kalbotyroje sietina su sistemine funkcine gramatika, kurioje kalba suprantama kaip „socialinis semiotinis“ reiškinys, tirtinas konkrečiame socialiniame kontekste. Straipsnyje aprašomu tyrimu siekiama parodyti sisteminių funkcinių parametrų svarbą parlamento diskurso analizei. Empiriniai tyrimo duomenys rinkti iš transkribuotų Didžiosios Britanijos Bendruomenių rūmų ir Latvijos Seimo debatų. Analizė atskleidė tam tikrų leksikos vartojimo panašumų anglų ir latvių kalbose, pavyzdžiui, abiejų šalių parlamentarai vartoja sustabarėjusių mandagumo pasakymų ir veiksmažodinių junginių, laikytinų indeksinėmis struktūromis. Vis dėlto konteksto analizės metodas, taikytas laikantis sisteminės funkcinės tradicijų, iškėlė netikėtų konteksto kategorijų apibrėžties ir sampratos nenuoseklumų. Tyrimo išvadose teigiama, jog tolesnė sisteminės funkcinės teorijos sėkmė priklausys nuo to, ar tyrėjams pavyks tiksliau apibrėžti konteksto analizės parametrus.
Ar dvikalbystė – dvikultūrės tapatybės laidas?
Authors: Vilkienė Loreta
Published: June 2016

Šiame straipsnyje gvildenamas klausimas, ar Lietuvos rusai, kurie teigia moką lietuvių kalbą, t. y. laikytini dvikalbiais, gali būti įvardijami kaip dvikultūrės tapatybės individai, ar jie išlieka vienkultūrio identiteto. Kitaip tariant, svarstoma, kiek lietuviškoji kultūra yra artima ir svarbi tikslinės grupės respondentams. Tiriamoji medžiaga – projekto „Kalbų vartojimas ir tautinė tapatybė Lietuvos miestuose“ metu atlikti kiekybiniai ir kokybiniai interviu. Kiekybinių apklausų duomenys apdoroti SPSS programa ir tada analizuoti. Kokybiniai interviu tirti kokybinės turinio analizės metodu. Išanalizavus tiriamąją medžiagą galima daryti prielaidą, kad trijų Lietuvos didžiųjų miestų rusai yra išsaugoję tautinį identitetą, bet turi ir dvikultūrės tapatybės bruožų, lietuvių kalbos mokėjimas daro įtaką respondentų kultūrinės tapatybės kaitai, o dvikalbystė Lietuvoje gali būti laikoma dvikultūrės tapatybės akstinu (nebūtinai laidu).