bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Host Genetic and Environmental Factors Shape the Composition and Function of Gut Microbiota in Populations Living at High Altitude
Authors: Li Kang , Peng Wei , Zhou Youlian , Ren Yi , Zhao Jianhua , Fu Xiangsheng , Nie Yuqiang
Published: March 2020

The human gut microbiota is affected by genetic and environmental factors. It remains unclear how host genetic and environmental factors affect the composition and function of gut microbiota in populations living at high altitudes. We used a metagenome‐wide analysis to investigate the gut microbiota composition in 15 native Tibetans and 12 Hans living on the Tibetan Plateau. The composition of gut microbiota differed significantly between these two groups (P < 0.05). The Planctomycetes was the most abundant phyla both in native Tibetans and in Hans. Furthermore, the most relatively abundant phyla for native Tibetans were Bacteroidetes (15.66%), Firmicutes (11.10%), Proteobacteria (1.32%), Actinobacteria (1.10%), and Tenericutes (0.35%), while the most relatively abundant phyla for Hans were Bacteroidetes (16.28%), Firmicutes (8.41%), Proteobacteria (2.93%), Actinobacteria (0.49%), and Cyanobacteria (0.21%). The abundance of the majority of genera was significantly higher in Tibetans than in Hans (P < 0.01). The number of microbial genes was 4.9 times higher in Tibetans than in Hans. The metabolic pathways and clusters of orthologous groups differed significantly between the two populations (P < 0.05). The abundance of carbohydrate‐active enzyme modules and antibiotic resistance genes was significantly lower in Tibetans compared to Hans (P < 0.05). Our results suggest that different genetic factors (race) and environmental factors (diets and consumption of antibiotics) may play important roles in shaping the composition and function of gut microbiota in populations living at high altitudes.
Cerebral Cystic Echinococcosis
Authors: Siyadatpanah Abolghasem , Brunetti Enrico , Emami Zeydi Amir , Moghadam Yousef Dadi , Agudelo Higuita Nelson Iván
Published: February 2020

Cystic echinococcosis (CE) is a neglected helminthic disease and major public health problem in several regions of the world. The zoonosis is caused by the larval stage of different cestode species belonging to the genus Echinococcus. CE can affect any organ with the liver and lungs being most commonly involved. The brain is involved in less than 2% of the cases. We report a case of a CE1 echinococcal cyst of the brain in an Iranian patient.
Snapping Pes Syndrome Caused by the Gracilis Tendon: Successful Selective Surgery with Specific Diagnosis by Ultrasonography
Authors: Akagawa Manabu , Kimura Yoshiaki , Saito Hidetomo , Kijima Hiroaki , Saito Kimio , Segawa Toyohito , Wakabayashi Ikuko , Kashiwagura Takeshi , Miyakoshi Naohisa , Shimada Yoichi
Published: February 2020

We report the case of painful snapping pes syndrome caused by the gracilis tendon. A 26-year-old man presented with acute right knee pain and restricted extension. Although snapping could not be reproduced due to severe pain, the snapping of the gracilis tendon could be specifically diagnosed using ultrasonography and lidocaine injection. Because of the failure of conservative treatment, surgery was performed. The distal attachment of the gracilis tendon was released, and the symptom disappeared quickly. There was no recurrence at the 10-month follow-up.
Phlegmasia Cerulea Dolens in a Patient with Breast Cancer and Inferior Vena Cava Hypoplasia
Authors: Bianchi A. , Pozza S. , Giovannacci L. , van den Berg Jos. C.
Published: February 2020

Background. No clear guidelines exist for the management of phlegmasia cerulea dolens. This case report shows how a hybrid approach might be successful. It also shows how rare pathologies can combine to create a life- and limb-threatening condition. Case Presentation. A 75-year-old man, known for nephrotic syndrome currently under investigation, presented to the emergency department with a 24-hour history of left leg swelling followed by intense pain. The left lower limb showed a phlegmasia cerulean dolens. Renal function, coagulation profile, and inflammatory parameters were normal; D-Dimers 5,6 mg/L. The CT scan showed juxtarenal thrombosis of the hypoplastic IVC, involving both renal veins, reaching the left iliac-femoral-popliteal axis, with collateralization to the pelvic and mesenteric veins, associated with bilateral segmental pulmonary embolisms. A suspected left breast nodule was also found. Intravenous heparin was immediately administered, and urgent hybrid procedure with surgical thrombectomy and venous angiography and thromboaspiration, liberating the iliolumbar collaterals, was performed. A lateral leg fasciotomy was mandatory due to the phlegmasia cerulea. Postoperative Doppler US showed a good venous compressibility of the left leg. Thrombophilia screening was negative. The breast nodule was biopsied showing an invasive ductal carcinoma. The patient was discharged with oral rivaroxaban and indication for left mastectomy and oncological therapy with aromatase inhibitors. Conclusion. This case highlights the dramatic consequence of different risk factors for venous thromboembolism as cancer and nephrotic syndrome in a patient with hypoplasia of the inferior cava vein. Venous thromboaspiration has been used in order to timely recanalize important collaterals. Phlegmasia cerulea dolens was resolved after the procedure and lateral calf fasciotomy. Further evidence is needed to clearly define the role of venous thromboaspiration in the treatment of complex proximal deep venous thrombosis of the lower extremity.
Multiphysical-Domain Integration Design of Oil-Cooled Permanent Magnet ISG Motor
Authors: Chen Shijun , Zhang Qi , Huang Surong , Guo Jianwen
Published: February 2020

Integrated-starter-generator (ISG) motors are a key part of new-energy vehicle dynamic systems. To more efficiently design higher-performance permanent magnet ISG motors, we proposed a multiphysical-domain integrated design method by designing the electromagnetism and thermal performance of motors and the mechanical structure strength of rotors together. A 48-slot and 8-pole oil-cooled permanent magnet ISG motor was designed by using this method and simulated via the finite element method. Also, a motor-testing platform was built to experimentally validate this method. The simulation results were consistent with the test results, which confirmed that the new method was accurate and effective and can be referred to during the practical design and development of high-density permanent magnet motors.
Dexrazoxane Protects Cardiomyocyte from Doxorubicin‐Induced Apoptosis by Modulating miR‐17‐5p
Authors: Yu Xiaoxue , Ruan Yang , Shen Tao , Qiu Quan , Yan Mingjing , Sun Shenghui , Dou Lin , Huang Xiuqing , Wang Que , Zhang Xiyue , Man Yong , Tang Weiqing , Jin Zening , Li Jian
Published: March 2020

The usage of doxorubicin is hampered by its life‐threatening cardiotoxicity in clinical practice. Dexrazoxane is the only cardioprotective medicine approved by the FDA for preventing doxorubicin‐induced cardiac toxicity. Nevertheless, the mechanism of dexrazoxane is incompletely understood. The aim of our study is to investigate the possible molecular mechanism of dexrazoxane against doxorubicin‐induced cardiotoxicity. We established a doxorubicin‐induced mouse and cardiomyocyte injury model. Male C57BL/6J mice were randomly distributed into a control group (Con), a doxorubicin treatment group (DOX), a doxorubicin plus dexrazoxane treatment group (DOX+DEX), and a dexrazoxane treatment group (DEX). Echocardiography and histology analyses were performed to evaluate heart function and structure. DNA laddering, qRT‐PCR, and Western blot were performed on DOX‐treated cardiomyocytes with/without DEX treatment in vitro. Cardiomyocytes were then transfected with miR‐17‐5p mimics or inhibitors in order to analyze its downstream target. Our results demonstrated that dexrazoxane has a potent effect on preventing cardiac injury induced by doxorubicin in vivo and in vitro by reducing cardiomyocyte apoptosis. MicroRNA plays an important role in cardiovascular diseases. Our data revealed that dexrazoxane could upregulate the expression of miR‐17‐5p, which plays a cytoprotective role in response to hypoxia by regulating cell apoptosis. Furthermore, the miRNA and protein analysis revealed that miR‐17‐5p significantly attenuated phosphatase and tensin homolog (PTEN) expression in cardiomyocytes exposed to doxorubicin. Taken together, dexrazoxane might exert a cardioprotective effect against doxorubicin‐induced cardiomyocyte apoptosis by regulating the expression of miR‐17‐5p/PTEN cascade.
Clinicopathological Features of Advanced Gastric Cancers which Were Misjudged and Subjected to Endoscopic Submucosal Dissection
Authors: Ochiai Yorinari , Kikuchi Daisuke , Inoshita Naoko , Hayasaka Junnosuke , Suzuki Yugo , Tanaka Masami , Nomura Kosuke , Odagiri Hiroyuki , Yamashita Satoshi , Matsui Akira , Iizuka Toshiro , Kitagawa Masanobu , Hoteya Shu
Published: March 2020

Background and Aims. Endoscopic submucosal dissection (ESD) is widely performed for early gastric cancer (EGC). We have sometimes encountered gastric cancer lesions for which ESD was performed and at which pathologically advanced cancer was found. In this study, we performed clinicopathological examination of lesions whose endoscopic diagnosis and pathology differed substantially. Methods. ESD was performed for 2,194 gastric cancer lesions (1,753 cases) in our institute from April 2005 through March 2015. The vertical margin was positive or status unknown in 51 lesions (2.3%); among these, muscularis propria (MP) or deeper infiltration was identified in 6 lesions from specimens obtained during subsequent surgery. In 1 lesion with MP invasion, the vertical margin was negative. We evaluated the clinicopathological features of these 7 lesions and retrospectively reviewed endoscopic indicators of submucosal invasion for EGC on white light imaging (WLI), narrow-band imaging magnifying endoscopy (NBI-ME), and endoscopic ultrasonography (EUS) performed previously. Results. Average age was 73.2±7.2 years, and all cases were men. The 7 lesions diagnosed as advanced cancer were 0.32% of 2,194 lesions and were all located in the U region (fundus). On retrospective review of endoscopic findings, 2 of 7 lesions on WBI, 3 of 6 lesions on NBI-ME, and 2 of 5 lesions on EUS met the criteria for indicating submucosal invasion of EGC. No lesions had findings on all 3 modalities. Conclusion. In rare cases, advanced gastric cancer could not be accurately diagnosed by endoscopy using various modalities. Each case had special characteristics making identification of deep infiltration difficult.
Mood Responses to Passive and Active Motion Leg Cycling Exercise in Healthy Sedentary Young Adults
Authors: Bond Jr. Vernon , Retta Tamrat , Kumar Krishna , Dorsey James , Gorantla Vasavi R. , Millis Richard M.
Published: February 2020

Previous studies suggest that passive motion exercise (PME) may be useful for overcoming exercise limitations associated with a sedentary lifestyle, orthopedic disorders, and various other debilitating conditions. Negative mood response is one of the factors that limit a person’s ability to exercise. Therefore, this study tests the hypothesis that the mood response associated with PME is not different than the mood response associated with active motion exercise (AME). Eight women and seven men participated in the study and were administrated the Profile of Mood States (POMS) during modes of PME and AME in a randomized order. Outcome of the POMS consisted of the total mood disturbance score [(feelings of tension + depression + fatigue + anger + confusion) − vigor]. ANOVA was used to determine significance of differences in total mood disturbance, oxygen uptake (V.O2), and middle cerebral blood flow velocity (MCAv) at baseline and immediately after 30-minute conditions of PME and AME. Postexercise total mood disturbance score was significantly decreased for both conditions (PME baseline 29.2 ± 5.2 vs. postexercise 16.4 ± 6.8, P<0.05) and AME baseline 22.4 ± 4.4 vs. postexercise 13.1 ± 5.2, P<0.05). These senses of changes in feelings were associated with significant physiological increases in V.O2 and MCAv during both PME and AME (P<0.05). These results demonstrate that physiological and mood responses to passive and active motion cycling exercise are not different. Future studies should determine whether passive motion cycling exercise is a useful preventive medicine strategy for overcoming various disease-related exercise limitations and counteracting the adverse effects of sedentary lifestyles.
Experimental and Numerical Study on the Temperature Elevation in Tissue during Moxibustion Therapy
Authors: Solovchuk Maxim , Deng Hong-An , Sheu Tony W. H.
Published: March 2020

Moxibustion is a thermal therapy in traditional Chinese medicine that relies on the heat from burning moxa to be transferred beneath the skin surface. Although moxibustion has long been in widespread practice, the mechanism of heat transfer modality and temperature distribution during this treatment is not yet well understood. The current paper presents the first examination by magnetic resonance imaging (MRI) of the three‐dimensional temperature elevation during moxibustion treatment. A mathematical model for the prediction of temperature elevation during moxibustion therapy has been constructed and compared with the experimental data. Good agreement between the measured temperature and the results of numerical calculations has been found. Tissue up to 3 cm deep can be heated during the treatment. It was revealed that both heat conduction and radiation heat transfer play important roles during the treatment. The results presented in the current paper can be used for understanding the mechanisms of Chinese medicine and developing useful guidelines for Chinese medicine doctors.
Germ Cell Tumor with Bronchial Fistula
Authors: Flórez Leguía María Katherinne , Riveros Calvete Paula Camila , Ojeda Paulina , Carrillo Bayona Jorge Alberto
Published: February 2020

Germ cell tumors account for 15% of anterior mediastinum tumors. Fistulas are abnormal communications between two surfaces covered by the epithelium. A fistula can occur between the bronchial tree and the adjacent anatomical structures secondary to variable etiologies. The main clinical manifestations of bronchial fistulas include hemoptysis, purulent cough, and pneumonia, which might threaten the patient’s life. Diagnosis can be established with computed tomography, which shows direct and indirect signs of a fistulous tract. We present the case of a 25-year-old patient, with an embryonic carcinoma of the mediastinum, who developed a fistula between the mediastinal mass and the bronchial tree after chemotherapy and thoracic radiotherapy. We carried out a review of the literature about the epidemiological aspects and the physiopathology and the relevant radiological findings of this pathology.
A New Assay to Measure Intestinal Crypt Survival after Irradiation: Challenges and Opportunities
Authors: Muschel Ruth J. , Hammond Ester M. , Dewhirst Mark W.
Published: March 2020

Radiotherapy is a critical component of many current, curative cancer treatments, yet it is accompanied by unavoidable irradiation of normal tissues. Abdominal and pelvic radiation almost always results in some dose delivered to the bowel with deleterious effects to the small and large intestines. While the likelihood of enteritis is dose dependent, there is also considerable variation between patients in both the extent of symptoms of enteritis as well as their duration. In this article, Martin and colleagues hypothesized that the radiation sensitivity of intestinal organoids could predict the sensitivity of individual patients to enteritis and have taken the first steps to develop such an assay.

See related article by Martin et al., p. 1219
Cancer Antigen Discovery Is Enabled by RNA Sequencing of Highly Purified Malignant and Nonmalignant Cells
Authors: Scurr Martin J. , Greenshields-Watson Alex , Campbell Emma , Somerville Michelle S. , Chen Yuan , Hulin-Curtis Sarah L. , Burnell Stephanie E.A. , Davies James A. , Davies Michael M. , Hargest Rachel , Phillips Simon , Christian Adam D. , Ashelford Kevin E. , Andrews Robert , Parker Alan L. , Stanton Richard J. , Gallimore Awen , Godkin Andrew
Published: March 2020

Purpose:

Broadly expressed, highly differentiated tumor-associated antigens (TAA) can elicit antitumor immunity. However, vaccines targeting TAAs have demonstrated disappointing clinical results, reflecting poor antigen selection and/or immunosuppressive mechanisms.

Experimental Design:

Here, a panel of widely expressed, novel colorectal TAAs were identified by performing RNA sequencing of highly purified colorectal tumor cells in comparison with patient-matched colonic epithelial cells; tumor cell purification was essential to reveal these genes. Candidate TAA protein expression was confirmed by IHC, and preexisting T-cell immunogenicity toward these antigens tested.

Results:

The most promising candidate for further development is DNAJB7 [DnaJ heat shock protein family (Hsp40) member B7], identified here as a novel cancer-testis antigen. It is expressed in many tumors and is strongly immunogenic in patients with cancers originating from a variety of sites. DNAJB7-specific T cells were capable of killing colorectal tumor lines in vitro, and the IFNγ+ response was markedly magnified by control of immunosuppression with cyclophosphamide in patients with cancer.

Conclusions:

This study highlights how prior methods that sequence whole tumor fractions (i.e., inclusive of alive/dead stromal cells) for antigen identification may have limitations. Through tumor cell purification and sequencing, novel candidate TAAs have been identified for future immunotherapeutic targeting.
Improving the effectiveness of tooth preparation by using alternative methods
Authors: Gevkaliuk N. O.
Published: March 2020

Summary. Preparation of hard tissues of teeth is an integral stage of the invasive method of treating caries and is a complex effect of various factors that make it possible to remove tissues affected by this process and the formation of a cavity of arbitrary shape, based on the principles of gentle preparation, which consists in the most effective removal of demineralized with the preservation of intact tissues.

The aim of the study – determination of enamel and dentin surface aspects when using ultrasonic type of odontopreparation compared with the preparation of teeth with rotary instruments.

Materials and Methods. Intact retinal teeth of the chewing group, removed by surgical indications, were used as material for the morphological study. After special preparation, the teeth were dissected using ultrasound with the help of special nozzles and in the classical way using rotary instruments, subject to the protocols of manipulations. Subsequently, histological preparations of these teeth were made and examined by light microscopy at magnification x 400.

Results and Discussion. In the case of ultrasound preparation, single invaginations were visualized on the surface, which were dissociated by prongs and equal sections of dentin. The tips of dentin prongs are smoothed, the taper is about 800. The maximum height of the prong does not exceed 1.3 microns. In the area of the bottom and walls of the cavity all over the existing lubricated layer in the form of a thin structureless weakly basophilic line, smaller in area compared to the same in the cavity, prepared with rotary tools. At preparation with rotary instruments, small invaginations alternating with pronounced prongs were observed at the bottom and walls. Flat levels were not visualized. The taper of the prongs is about 600 the maximum height of the prong is 2.4 microns. In the region of the bottom and walls of the cavity along the boundary of the preparation, a structured layer is smeared in the form of a thin sharply basophilic line.

Conclusions. The comparative characterization of dental preparation methods makes it possible to recommend an ultrasound method as a method of choice for a specific contingent of individuals, since it not only provides painless preparation and minimizes stress during dental procedures, but is also gentler on the morphological characteristics of hard dental tissues.
ROLE OF ENDOGENIC INTOXICATION IN MUSCLE INJURY IN EXPERIMENT
Authors: Dzhyvak V. H. , Khlibovska O. I. , Klishch I. M.
Published: March 2020

Background. Endogenous intoxication is a multicomponent complex process due to the endogenous biological products or dysfunction of systemic natural detoxification.

Objective. The aim of the research was to study the dynamics of indices of endogenous intoxication in rats with traumatic muscle damage in the experiment.

Methods. The experiment was performed on 45 non-linear white rats, which were modeled with traumatic muscle damage. The level of endogenous intoxication was assessed by the content of medium plasma molecules (MMM), leukocyte and erythrocytic index of intoxication (LII and EII). The research was conducted on the 1st, 3rd, 7th, 14th days after the injury.

Results. It was found that traumatic muscle damage causes endotoxemia. Manifestations of endogenous intoxication are: the increase of MMM1 in 2.3 times, MMM2 in 2.8 times compare to the intact animals. The level of this indicator slightly decreased in 7 days. Simultaneously with an increase in the MCT level in the post-traumatic period, the total toxic effect on the erythrocyte membrane also increased, which was manifested by a significant increase in EII in all terms of observation.

Conclusions. Traumatic damage of the muscles is accompanied by the growth of molecules of average mass in upto 7 days of observation, which significantly differ from the indicators of the intact group. The results of our research prove that traumatic muscle damage causes endotoxicosis development evidenced by accumulation of endotoxins in the animals’ body that is proved by significant changes in endogenous intoxication indices: i.e. erythrocytic and leukocytic indexes of intoxication and content of medium mass molecules.
STOOL ANTIGEN (HPSA) TEST IN DETECTION OF HELICOBACTER PYLORI INFECTION AMONG ADULT DYSPEPTIC PATIENTS IN TRIPOLI, LIBYA
Authors: Huwiage G.M. , Nami A. A. , Akadh A. H.
Published: March 2020

Background. Helicobacter pylori is the most common infection in the world. Relationship between H. pylori and dyspepsia was confirmed by many studies, it has been strongly associated with peptic ulcer disease and gastric cancer. In that respect, several invasive and noninvasive methods for the diagnosis of H. pylori infection were utilized.

Objective. The aim of the study was to evaluate the association between dyspepsia and the positivity of H. pylori stool antigen test, to compare this test with serological IgG test.

Methods. 125 adult patients were randomly selected from gastroenterology units of Mediterranean and Tajurah clinics in Tripoli. Stool samples were taken for detection of H. pylori antigen by enzyme immunoassay. Blood samples for detection of anti-H. pylori IgG antibodies were taken. Data were statistically analyzed using SPSS.

Results. 125 dyspeptic patients: 47 male and 78 female, aged 18-83 years old were examined. 80 patients were infected by H. pylori that was proved by a positive stool test, 88 had a positive IgG test. The prevalence was higher in the patients aged 28-47 years old. There was substantial relation to age, marital status and economic risk factors; there was no association between H. pylori and gender, sources of drinking water, living standards, smoking, family history of peptic ulcer, drug consumption, and blood groups.

Conclusions. Relatively high rates of detection by HpSA prove that stool testing might be a reliable, simple, inexpensive, and non-invasive alternative test ащк detectшщт of H. pylori, diagnosing active infection and confirming cure. However IgG test has a low sensitivity, specificity, and accuracy compare to the HpSA test. Thus it can be used for screening purposes.
ВПЛИВ L-АРГІНІНУ ТА АМІНОГУАНІДИНУ НА РІВЕНЬ СИНТЕЗУ ОКСИДУ АЗОТУ В МОЗОЧКУ І ВЕЛИКИХ ПІВКУЛЯХ ГОЛОВНОГО МОЗКУ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОГО АНТИФОСФОЛІПІДНОГО СИНДРОМУ
Authors: Yaremchuk O. Z. , Posokhova K. A. , Kuzmak I. P.
Published: March 2020

Вступ. Антифосфоліпідний синдром (АФС) – це аутоімунне захворювання, яке характеризується наявністю антифосфоліпідних антитіл, артеріальними та венозними тромбозами, тромбоцитопенією, невиношуванням вагітності.

Мета дослідження – вивчити вплив комбінованої дії L-аргініну й аміногуанідину на вміст нітрит- і нітрат-аніонів у мозочку та великих півкулях головного мозку мишей лінії BALB/c з антифосфоліпідним синдромом до і на 18-й день вагітності.

Методи дослідження. Дослідження виконували на мишах-самках лінії BALB/с, із змодельованим АФС. Для корекції використовували L-аргінін (25 мг/кг) у комбінації з аміногуанідином (10 мг/кг). Про вміст оксиду азоту в гомогенатах мозочка та великих півкулях головного мозку тварин з АФС до і на 18-й день вагітності робили висновок за кількістю його стабільних метаболітів – нітрит-аніонів (NO2–) і нітрат-аніо­нів (NO3–).

Результати й обговорення. У мишей лінії BALB/с з АФС у мозочку та великих півкулях головного мозку зростав вміст стабільних метаболітів оксиду азоту – NO2– і NO3– порівняно з показниками інтактних тварин. При експериментальному АФС на 18-й день вагітності вміст NO2– і NO3– у мозочку збільшувався, а у великих півкулях головного мозку тварин з АФС – зменшувався відносно контролю. На тлі комбінованого введення мишам з АФС попередника синтезу оксиду азоту L-аргініну та селективного інгібітора індуцибельної NO-синтази аміногуанідину відзначали зниження вмісту NO2– і NO3– у мозочку (на 28 та 17 %) і великих півкулях головного мозку (на 16 та 10 %) порівняно з показниками тварин з АФС. У вагітних спостерігали мишей лінії BALB/с з АФС, яким вводили L-аргінін у комбінації з аміногуанідином, спостерігали зменшення вмісту NO2– на 29 % та NO3– на 25 % у мозочку, збільшення рівня NO2– на 21 % і NO3– на 22 % у великих півкулях головного мозку відносно вагітних самок з АФС.

Висновок. Комбіноване застосування L-аргініну й аміногуанідину призводить до нормалізації рівня стабільних метаболітів синтезу оксиду азоту – NO2– і NO3– у мозочку та великих півкулях головного мозку мишей лінії BALB/с за умов АФС до і на 18-й день вагітності.
НАНОЧАСТИНКИ ОКСИДУ ЦИНКУ ПОСИЛЮЮТЬ ГЕПАТОТОКСИЧНИЙ ЕФЕКТ ГЕРБІЦИДУ ГЛІФОСАТУ
Authors: Haponenko Ya. Yu. , Letniak N. Ya. , Korda M. M.
Published: March 2020

Вступ. Наноматеріали стали причиною справжнього прориву в багатьох галузях і проникають у всі сфери нашого життя. Завдяки унікальним властивостям наночастинки оксиду цинку широко використовують у промисловості та медицині. Однак при повсякденному зростанні темпів застосування наноматеріалів усе менше уваги приділяють можливому негативному впливу наночастинок на безпеку навколишнього середовища та на здоров’я людей у цілому. Здатність наночастинок здійснювати транспортування лікарських засобів та хімічних речовин усередину клітини робить актуальним питання про потенційну можливість посилення токсичної дії класичних токсикантів при їх сумісному надходженні в організм з наночастинками.

Мета дослідження – вивчити вплив наночастинок оксиду цинку на гепатотоксичний ефект гербіциду гліфосату.

Методи дослідження. Досліди виконано на безпородних щурах-самцях, яким внутрішньошлунково протягом 14-ти днів вводили у вигляді суспензії 0,5 мл наночастинок оксиду цинку в дозі 100 мг/кг та гліфосат (у формі гербіциду раундапу) в дозі 250 мг/кг маси тіла. Для проведення експерименту тварин поділили на 4 групи: 1-ша – контрольна (інтактні щури); 2-га – тварини, яким вводили наночастинки оксиду цинку; 3-тя – щури, уражені гербіцидом гліфосатом; 4-та – тварини, яким вводили наночастинки оксиду цинку разом із гліфосатом. Токсиканти вводили сумісно та окремо. У сироватці крові визначали активність аланін- і аспартатамінотрансфераз, лужної фосфатази, вміст загального протеїну та сечовини.

Результати й обговорення. Встановлено, що під впливом наночастинок оксиду цинку достовірно підвищувалася лише активність аланін- і аспартатамінотрансфераз. Введення щурам гербіциду гліфосату призводило до виражених змін усіх досліджуваних показників. Максимальні їх зміни зареєстровано у групі тварин, яким сумісно вводили наночастинки та гліфосат. У цьому випадку активність амінотрансфераз і лужної фосфатази змінювалася достовірно порівняно з аналогічними показниками у групі щурів, яким вводили тільки гербіцид.

Висновок. Наночастинки оксиду цинку здатні посилювати гепатотоксичний ефект гліфосату.
ДОСЛІДЖЕННЯ АНТИЕКСУДАТИВНОЇ АКТИВНОСТІ ЕКСТРАКТІВ З ЛИСТЯ SALVIA OFFICINALIS
Authors: Verkhovodova Y. V. , Kireyev I. V. , Koshovyi O. M. , Myha M. M.
Published: March 2020

Вступ. Удосконалення фармакотерапії запалення є актуальним завданням сучасної фармацевтичної та медичної науки.

Мета дослідження – вивчити протизапальну активність 11 різних екстрактів з листя шавлії лікарської (ШЛ) на моделі карагенінового набряку.

Методи дослідження. Експеримент виконано на білих безпородних щурах-самцях масою 200–250 г. Екстракти вводили внутрішньошлунково в діапазоні доз 10–100 мг/кг через 1 год, після чого в задню кінцівку субплантарно вводили 1 мл 0,1 % розчину карагеніну. Фіксували об’єм набряку щогодини протягом 4 год. Препарат порівняння – диклофенак натрію.

Результати й обговорення. Встановлено протизапальну активність 9 з 11 екстрактів. Екстракт на основі відвару ШЛ (екстракт № 1), екстракт, отриманий шляхом екстрагування 50 % етанолом (екстракт № 2), фенольний екстракт ШЛ з додаванням L-лізину (екстракт № 4) та комплекс гідроксикоричних сполук ШЛ (екстракт № 11) зменшували запалення протягом як альтеративної, так і ексудативної фаз запалення на 31–100 % (р<0,05). Фенольний комплекс, очищений від амінокислот та іонів металів (екстракт № 7), сапоніновий комплекс (екстракт № 8), сумарний фенольний комплекс (екстракт № 9) та флавоноїдний комплекс (екстракт № 10) зменшували запалення лише на фазі альтерації (зменшення набряку – 26–67 %, р<0,05). Зменшував запалення під час ексудативної фази екстракт, одержаний шляхом екстрагування 96 % етанолом (екстракт № 3). Зменшення ексудації на його тлі становило 73–90 % (р<0,05). За цих умов тільки комплекс фенольних сполук у суміші з L-аргініном (екстракт № 5) та полісахаридний комплекс із листя ШЛ (екстракт № 6) не проявили антиексудативної активності.

Висновки. Отримані дані характеризують досліджувані екстракти з листя ШЛ (окрім екстрактів № 5 та 6) як ефективні протизапальні засоби, що здатні редукувати запальний процес, який розвивається за циклооксигеназним шляхом. Усі досліджувані субстанції не поступалися за протизапальною активністю диклофенаку натрію. Одержані результати обумовлюють необхідність подальшого експериментального та клінічного дослідження листя ШЛ і засобів на його основі.
КОРЕЛЯЦІЙНІ ЗВ’ЯЗКИ РІВНІВ ІНТЕРЛЕЙКІНІВ ТА ПОКАЗНИКІВ ЦИТОКІНОВОГО, ГУМОРАЛЬНОГО ТА КЛІТИННОГО ІМУНІТЕТУ У ХВОРИХ НА РОЗСІЯНИЙ СКЛЕРОЗ ІЗ РІЗНИМИ ТИПАМИ ПЕРЕБІГУ
Authors: Vivchar R. Ya , Yaroshenko T. Ya.
Published: March 2020

Вступ. Розсіяний склероз (РС) вважають “найзагадковішим” нервовим захворюванням через його непостійність, нестабільність та непередбачуваність, а дослідження імунної системи є невід’ємною частиною діагностики цього захворювання. Тому більш чітке уявлення про імунологічні механізми при різних типах перебігу РС, кореляція їх показників не тільки дозволять поліпшити діагностику та поглибити наші знання про патогенез, але й можуть стати основою для вдосконалення патогенетичного лікування із застосуванням різних імунотерапевтичних засобів.

Мета дослідження – з’ясувати особливості кореляції показників імунопатогенезу цитокінового, гуморального та клітинного імунітету у хворих на розсіяний склероз із різними типами перебігу.

Методи дослідження. Результати досліджень аналізували методом варіаційної статистики за допомогою програми STATISTICA 8.0 (“Statsoft”, США). У всіх обстежуваних визначали рівні інтерлейкінів 1β, 2, 33, фактора некрозу пухлини α, імуноглобулінів А, G, M,  а також лімфоцити СD3+, СD4+, СD8+, СD19+, СD25+, СD56+.

Результати й обговорення. Достовірне підвищення концентрації імуноглобуліну A в сироватці крові пацієнтів із РС вказувало на інфікованість слизових оболонок, особливо вираженим воно виявилося у хворих з первинно-прогресивним типом перебігу РС. Значне збільшення вмісту імуноглобулінів G і М у сироватці крові пацієнтів із РС свідчило про хронічний перебіг процесу, особливо вираженим воно було при рецидивно-ремітивному типі перебігу РС. Виявлені коливання середнього вмісту циркулювальних імунних комплексів у сироватці крові пацієнтів із РС вказували на ступінь тяжкості імунопатологічного процесу. В групі хворих із вторинно-прогресивним типом перебігу РС між показниками імунного статусу і рівнями інтерлейкінів 1β, 2, 33 та фактора некрозу пухлини α спостерігали значну кількість сильних кореляційних зв’язків і зв’язків середньої сили. Рівень інтерлейкіну 2 у всіх обстежених пацієнтів із РС мав найбільше кореляційних зв’язків із показниками імунного статусу, що свідчило про його важливу участь у патогенезі РС.

Висновок. Дослідження кореляційних зв’язків цитокінів, а також інших показників, гуморального та клітинного імунітету у хворих на розсіяний склероз є актуальним і перспективним напрямком для вивчення механізмів імунопатогенезу цього захворювання та його корекції.
ВИЗНАЧЕННЯ ДЕЯКИХ ПОКАЗНИКІВ ГОСТРОЇ ТОКСИЧНОСТІ МЕЛФАЛАНУ В ЩУРІВ
Authors: Shevchuk O. O.
Published: March 2020

Вступ. Гематотоксичність та ураження слизових оболонок шлунково-кишкового тракту при лікуванні злоякісних новоутворень є основними лімітуючими факторами ефективного лікування і часто призводять до переривання та відстрочення хіміотерапії. Пошук нових ефективних лікарських засобів, біоматеріалів і речовин для пом’якшення зменшення інтенсивності побічних реакцій протипухлинної хіміотерапії є надзвичайно актуальним. Для їх апробації та проведення доклінічних досліджень необхідна модель, яка б відтворювала типові побічні ефекти поліхіміотерапії. Відомо, що найбільш виражений токсичний вплив на кістковий мозок та шлунково-кишковий тракт (а саме слизові оболонки) мають алкілуючі протипухлинні засоби з властивостями радіоміметиків. Мета дослідження – провести скринінгові дослідження із застосуванням цитостатика мелфалану з метою визначення основних параметрів токсичності та подальшого апробування як моделі цитостатичної мієлодепресії для виконання подальших доклінічних досліджень. Методи дослідження. Дослідження виконано на статевозрілих щурах, яких було поділено на групи. Тваринам ввели одноразово у хвостову вену мелфалан у дозах 3, 6, 9 та 12 мг/кг. Основні показники гострої токсичності (летальна доза ЛД50, 1/ЛД50 – абсолютна токсичність, ЛД84/ЛД16 – зона гострої токсичної дії, 1/(ЛД50 – S) – сумарний показник токсичності та S – функція кута нахилу (варіабельність смертельних доз)) визначали методом найменших квадратів для пробіт-аналізу кривих летальності за В. Б. Прозоровським та за методом Фінні з використанням програми StatPlus 2009 Professional 5.8.4. Результати й обговорення. Як свідчать дані регресійного аналізу за методом Фінні, ЛД50 становила (4,22±0,62) мг/кг (нижня межа ЛД50 – 3,10 мг/кг, а верхня – 5,49 мг/кг). Показники за методом Прозоровського: ЛД50 мелфалану при одноразовому внутрішньовенному введенні – (4,765±1,003) мг/кг (від 2,63 мг/кг (нижня межа) до 6,90 мг/кг (верхня межа)). Висновок. Для проведення експериментів, апробування моделі цитостатичної мієлодепресії та подальшого вивчення впливу чинників корекції на стан кісткового мозку і показники периферичної крові було обрано дозу мелфалану 3 мг/кг одноразово внутрішньовенно.
КОРЕКЦІЯ ВІТАМІНАМИ ГРУПИ В ПОРУШЕНЬ ОБМІНУ СІРКОВМІСНИХ АМІНОКИСЛОТ ПРИ ГІПЕР- І ГІПОФУНКЦІЇ ЩИТОПОДІБНОЇ ЗАЛОЗИ
Authors: Nechiporuk V. M. , Korda M. M.
Published: March 2020

Вступ. Гіпергомоцистеїнемія є відомим фактором ризику розвитку захворювань серцево-судинної системи та ключовим фактором активізації запалення при аутоімунних захворюваннях. Гіпотиреоз пов’язаний зі збільшенням рівня гомоцистеїну та підвищенням ризику виникнення захворювань серцево-судинної системи. Раніше ми показали, що експериментальне відтворення гіпертиреозу шляхом введення тваринам L-тироксину супроводжується зниженням вмісту в крові гомоцистеїну, зростанням рівня гідроген сульфіду та змінами активності ензимів метаболізму гомоцистеїну і цистеїну.

Мета дослідження – оцінити вплив вітамінів В6, В9, В12 і бетаїну на рівень цистеїну, гомоцистеїну, гідроген сульфіду та сульфгідрильних груп при тривалому гіпер- і гіпотиреозі.

Методи дослідження. Стан гіпер- та гіпотиреозу в експериментальних щурів моделювали шляхом введення тваринам, відповідно, L-тироксину і мерказолілу протягом 21-ї доби.

Результати й обговорення. Встановлено, що гіпертиреоз призводив до зниження в сироватці крові рівня гомоцистеїну та сульфгідрильних груп, збільшення величини “гідроген сульфід/гомоцистеїн”. Тривалий гіпотиреоз спричиняв підвищення в сироватці крові рівня цистеїну, гомоцистеїну та сульфгідрильних груп, зменшення рівня гідроген сульфіду і величини “гідроген сульфід/гомоцистеїн”.

Висновки. Фолієва кислота, ціанокобаламін, піридоксин і бетаїн при їх введенні паралельно з L-тироксином частково запобігають порушенню процесів метаболізму гомоцистеїну та цистеїну (призводять до підвищення концентрації гідроген сульфіду та зниження концентрації гомоцистеїну в крові). Водночас при гіпотиреозі корекція фолієвою кислотою, ціанокобаламіном, піридоксином і бетаїном викликає такі зміни: достовірно знижується рівень гомоцистеїну, зростають концентрація цистеїну, гідроген сульфіду, сульфгідрильних груп та величина “гідроген сульфід/гомоцистеїн”.
ВИВЧЕННЯ РЕЖИМІВ ЗГУЩЕННЯ ПРИ ОДЕРЖАННІ ГУСТОГО ЕКСТРАКТУ ЧЕБРЕЦЮ ПОВЗУЧОГО
Authors: Zarivna N. O.
Published: March 2020

Вступ. Одним із пріоритетних напрямків сучасної фармації є створення нових лікарських засобів рослинного походження. Лікарська рослинна сировина і рослинні препарати при правильному дозуванні практично не токсичні, не шкідливі, відносно доступні та ефективні. Актуальною лікарською рослинною сировиною, що характеризується високим складом і вмістом біологічно активних речовин, є трава чеб­рецю повзучого. Чебрець повзучий (Thymus serpyllum) родини ясноткові (Lamiaceae) розповсюджений на території України в дикому вигляді та широко культивується. Як відомо, препарати на основі досліджуваної сировини призначають при захворюваннях дихальних шляхів – бронхітах, запаленні легень, кашлюку тощо. Фармацевтична розробка передбачає отримання густого екстракту чебрецю повзучого.

Мета дослідження – підібрати режими згущення та визначити оптимальні умови при розробці технології отримання густого екстракту чебрецю повзучого.

Методи дослідження. Під час дослідження було використано таке обладнання: насос глибокого вакууму VT6 з максимальним розрідженням до 0,85 кгс/см2 із вакуумметром ОБВ 1-100 з діапазоном вимірювання від 0 до -1 кгс/см2; .лабораторний роторний випарювач LABOROTA 4001, валкову дробарку, сита, вагу КП4, екстрактор, нержавіючу стальну чашу, термометр.

Результати й обговорення. У результаті проведеного експерименту вибрано оптимальну температуру упарювання – 65–70 °С, визначено час упарювання – 4–4,5 год і одержано густий екстракт чебрецю повзучого, який являє собою густу в’язку масу, що не виливається з тари, а розтягується в нитки і знову зливається в суцільну масу зі специфічним запахом та задовільними фармакотехнологічними показниками. Враховуючи те, що густий екстракт – це складна фізико-хімічна система, яка складається з фенольних сполук, що є термолабільними, підвищення температури понад 70 °С призводило до зниження вмісту флавоноїдів, які обрано маркерами якості досліджуваного екстракту.

Висновок. Вивчено режими згущення при отриманні густого екстракту чебрецю повзучого, вибрано оптимальні умови одержання досліджуваного екстракту, які полягають у випаровуванні під вакуумом при температурі 60–70 °С і залишковому вакуумі 0,8 кгс/см2. Як результат отримано густий екстракт чеб­рецю повзучого із задовільними показниками якості, що дозволить у майбутньому розробити лікарський засіб належної якості.
АНАЛІЗ ПІДХОДІВ ДО РОЗРОБКИ ТА ВАЛІДАЦІЇ МЕТОДІВ АНАЛІЗУ МЕЛЬДОНІЮ В ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБАХ І БІОЛОГІЧНИХ РІДИНАХ
Authors: Horyn M. M. , Logoyda L. S.
Published: March 2020

Вступ. Розробка і валідація аналітичних методів відіграють важливу роль у створенні, розробці та виробництві лікарських засобів. Розробка методики аналізу – підтвердження того, що аналітичний метод придатний для використання з метою визначення концентрації API в комбінованій лікарській формі. Це дає можливість застосовувати спрощені процедури для перевірки того, що методика аналізу точно і послідовно забезпечить надійне визначення активного фармацевтичого інгредієнта в лікарському засобі. Валідація аналітичної методики має важливе значення для розробки аналітичних методів, і її широко перевіряють на специфічність, лінійність, правильність, прецизійність, робасність. Таким чином, розробка та валідація аналітичних методів дозволяють підтвердити можливість точного і надійного визначення ефективності активного фармацевтичного інгредієнта в лікарських засобах та біологічних рідинах. Критерієм пошуку був аналітичний метод розробки мельдонію. Огляд літератури проводили в період 1990–2019 рр., щоб зробити його оновленим та всеосяжним і показати нові підходи до розробки методів аналізу мельдонію. Джерелами були всесвітньо відомі журнали, а ключовими словами в якості фільтра – мельдоній, спектрофотометричний метод, високоефективна рідинна хроматографія, кількісне визначення, розробка методики, валідація.

Мета дослідження – проаналізувати підходи до розробки та валідації методів аналізу мельдонію в лікарських засобах і біологічних рідинах.

Висновки. У світлі переваг, які обговорювали в цьому огляді, можна зробити висновок, що хіміки-аналітики постійно працюють над розробкою нових методів аналізу мельдонію в лікарських засобах і біологічних рідинах та їх оптимізацією з метою економії часу і витратних матеріалів, що також забезпечує ефективність розробленої методології. Дослідження літератури показало, що для аналізу мельдонію індивідуально або в комбінації з іншими лікарськими засобами існує ряд методів. Однак немає аналітичних методів для одночасного аналізу цих препаратів у комбінованій лікарській формі.
МОНІТОРИНГ ЯКОСТІ ОЦІНЮВАННЯ ЗНАНЬ СТУДЕНТІВ ЗАСОБАМИ ТЕСТОВОГО КОНТРОЛЮ
Authors: Nikolishyna E. V. , Lytovchenko I. Yu. , Ilenko N. M.
Published: March 2020

У статті представлений досвід кафедри терапевтичної стоматології УМСА щодо оцінювання якості підготовки студентів стоматологів-старшокурсників засобами тестового контролю рівня знань. Найбільш ефективним інструментом оцінювання якості результатів навчального процесу є індивідуальний підхід до перевірки знань майбутніх лікарів.

У сучасних технологіях навчання, коли етап контролю теоретичних знань має стійку тенденцію до скорочення, одночасне проведення групового тестування на підготовчому та заключному етапах заняття дозволяє максимально охопити навчальний матеріал і одразу ж встановити зворотний зв’язок із студентами для визначення результатів засвоєння.

Доведена необхідність проведення тематичного тестового контролю, представлена характеристика оцінки цього виду викла­дацької діяльності студентами-випускниками.

Аналіз результатів анонімного анкетування 88 студентів-стоматологів старших курсів свідчить про необхідність проведення тематичного тестового контролю з урахуванням індивідуального підходу до кожного майбутнього лікаря.
ІМПЛЕМЕНТАЦІЯ СИМУЛЯЦІЙНОГО НАВЧАННЯ В ОБ’ЄКТИВНИЙ СТРУКТУРОВАНИЙ КЛІНІЧНИЙ ІСПИТ ДЛЯ СТУДЕНТІВ МЕДИЧНОГО ФАКУЛЬТЕТУ НА КАФЕДРІ АКУШЕРСТВА ТА ГІНЕКОЛОГІЇ
Authors: Malanchyn I. M. , Malanchuk L. M. , Martyniuk V. M. , Lymar L. Ye.
Published: March 2020

У статті проаналізовано результати запровадження об’єктивного структурованого клінічного іспиту для оцінки знань і практичних навичок з акушерства та гінекології у студентів V курсу медичного факультету.

Питання якісної підготовки майбутніх лікарів становить актуальну проблему сьогодення. Державна програма реформування медичної галузі вимагає від освітніх медичних закладів підготовки фахівців не лише з високим рівнем теоретичних знань, але й з умінням використовувати їх на практиці. У зв’язку з цим відмічається відхилення пріоритетів освітнього процесу від здобування знань до формування професійних компетенцій. Симуляційна освіта є однією з основних методик практичної підготовки медичних спеціалістів. Відпрацювання навичок на манекенах та симуляторах має доведену ефективність. Саме об’єктивний структурований клінічний іспит (ОСКІ) є одним з достовірних елементів оцінки практичних та комунікативних навичок майбутніх лікарів.

Основними принципами даного іспиту є об’єктивність та структурованість. Об’єктивність визначається стандартизованими шкалами оцінювання, а структурованість ОСКІ полягає у стандартизованій схемі проходження станцій, що дозволяє оцінити визначене клінічне мислення та вміння студентів.

Таким чином, дана імплементація симуляційного навчання є цінним інструментом вдосконалення професійних компетентностей у майбутніх лікарів. Без застосування теоретичних знань та аналітичних навичок неможливо правильно виконати практичне завдання, інтерпретувати результати обстеження, встановити діагноз. На ОСКІ викладачі дотримуються встановлених правил і стандартів, що дозволяє справедливо оцінювати студента під час виконання завдання.
SUSTAINABLE DEVELOPMENT PRINCIPLES IN HEALTH PROMOTION AND NURSING EDUCATION
Authors: Burgess-Pinto E. , Yastremska S. O. , Fedoniuk L. Ya. , Shelast Yv. , Martynyuk L. P.
Published: March 2020

The Sustainable Development Goals (SDGs), otherwise known as the Global Goals, are a universal call to action to end poverty, protect the planet and ensure that all people enjoy peace and prosperity.

These 17 Goals build on the successes of the Millennium Development Goals, while including new areas such as climate change, economic inequality, innovation, sustainable consumption, peace and justice, among other priorities. The goals are interconnected – often the key to success on one will involve tackling issues more commonly associated with another.

The collaboration with I. Horbachevsky Ternopil National Medical University (TNMU) and the Faculty of Nursing MacEwan University students and teachers in the realization of the Sustainable Development goals proposes the possibilities to study and change the professional practice and nursing education. Co-creation involves strategy: nurses making a difference in the health of global communities. 25 students spent one week at TNMU, focusing on global/planetary health issues and SDGs. Participants include faculty members and Ukrainian students as well as International students from several countries (including Canada, Ghana, Nigeria, and India). Instruction focused on interactive learning and included flipped classroom format, seminars, team-based learning and field clinics coordinated by MacEwan faculty members in partnership with the TNMU members.

Through interactive learning in an international setting, students developed a shared understanding of how people relate to each other and to their environments, compared Canadian and Ukrainian approaches to the Sustainable Development Goals, and created space for understanding different ways of knowing and how these enhance health and wellbeing. The face-to-face format of the trip was invaluable in enhancing emotional and informal learning as well as developing capacity as global citizens. The course provides an excellent foundation for students who wish to pursue graduate studies in global health either in Nursing or in Public Health.