bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Pyrrolidinecarbodithioate as a planarity chuck in the search for cis-platin analogues of nickel: Spectral, single crystal X-ray structural, BVS, and CSM analysis of some planar nickel(II) mixed ligand complexes
Authors: Ramalingam Kuppukkannu , Saravanan Murugesan , Bocelli Gabriele , Righi Lara , Chumakov Yurii , Cantoni Andrea
Published: March 2022

[Ni(pyrdtc)(PPh3)(NCS)] (1), [Ni(pyrdtc)(4-MP)(NCS)] (2), [Ni(pyrdtc)(PPh3)(CN)]·H2O (3), [Ni(pyrdtc)(PPh3)2]ClO4 (4), and [Ni(pyrdtc)(P͡P)]BPh4·2H2O (5) [where pyrdtc: Pyrrolidine carbodithioate/S͡S, PPh3: Triphenylphosphine, 4-MP: Tri(4-methylphenyl)phosphine, dppe/P͡P: 1,2-Bis(diphenylphosphino)ethane] have been prepared from the parent bis-dithiocarbamate, [Ni(pyrdtc)]2 (6). The prepared compounds were characterized by electronic, IR, 1H, 13C, and 31P NMR spectra. In the IR spectra of the compounds, thioureide bands are observed at higher wavenumbers for the mixed ligand complexes 1-5 (1528-1540 cm-1) than the parent compound (1490 cm-1). Cyclic voltammetry showed an increasing order of reduction potentials: 5 << 1 ~ 2 < 3 < 4 << [Ni(pyrdtc)2] indicating an alleviation of electron density on nickel in the mixed complexes compared to the parent compound. Single crystal X-ray structure of the complexes displayed planar geometry around nickel which is in keeping with their diamagnetism. Bond Valence Sums calculated with the corrected Rij indicated the divalent nature of nickel with predominant covalent interactions. Continuous shape measure analysis of the mixed ligand chromophores stipulates a planar square environment around central nickel atom and deviation to tetrahedral or trigonal bipyramidal variants are absolutely negated. In this study, CSM analysis of cis-platin, a clinical anti-cancer agent, showed a comparable shape measure as those of the mixed ligand complexes 1-5. Hence, pyrrolidinecarbodithioate acts as a ‘chuck’ in compounds 1-5 to stabilize the planar square shape of the nickel chromophores and provides a suitable template to synthesize analogues of cis-platin.
Solvatochromism and ZINDO-IEFPCM solvation study on NHS ester activated AF514 and AF532 dyes: Evaluation of the dipole moments
Authors: Patil Mallikarjun Kalagouda , Kotresh Mare Goudar , Tilakraj Tarimakki Shankar , Inamdar Sanjeev Ramchandra
Published: March 2022

In this study, the solvatochromic effect on the photophysical properties of Alexa Fluor 514 (AF514) and Alexa Fluor 532 (AF532) fluorescent dyes is examined experimentally and computationally. To explore the solvatochromism and dipole moments, the steady-state absorption and fluorescence spectra of the dyes were measured in a series of organic solvents. Various solvent correlation models, like Bilot-Kawski, Lippert-Mataga, Bakhshiev, Kawski-Chamma-Viallet, and Reichardt microscopic solvent polarity parameters, were adapted to determine the dipole moments in their ground and excited states. For the computational investigation, the ground and excited-state geometries are optimized using density functional theory (DFT) and time-dependent density functional theory (TD-DFT), respectively, in vacuum. Furthermore, semiempirical ZINDO with the IEF-PCM model is used to evaluate the absorption transition energies of these dyes, which are comparatively studied in various solvent polarity along with experimental data. Additionally, the highest occupied molecular orbital energies (HOMO) and lowest unoccupied molecular orbital energies (LUMO), chemical softness, chemical hardness, energy gap, chemical potential, electronegativity, and molecular electrostatic potential (MEP) were estimated using DFT calculations at the CAM-B3LYP/6-311G(d,p) level, in gas phase. The experimental and computational results reveal that the singlet excited state dipole moment is greater than that of the ground state for the molecules considered. The angle between ground- and singlet excited-state dipole moments are found to be 0.50 and 0.49° making them almost parallel to each other. The natural bond orbital analysis (NBO) has been employed to investigate the stability of the molecule, inter- and intra-hyper-conjugative interactions and charge delocalization within the molecule.
A IMPORTÂNCIA DA SUPPLY CHAIN MANAGEMENT - (SCM) COM O APOIO DO MATERIAL REQUIREMENTS PLANNING – (MRP) NA INDÚSTRIA DE GRANDE PORTE COM VOLUME SUBSTANCIAL DE PRODUÇÃO: UM ESTUDO DE CASO
Authors: Sales Araújo Raquel , Ramos Gomes Rickardo Léo
Published: March 2022

Com a elevação da competitividade entre as empresas fornecedoras de bens, cada vez mais os consumidores estão exigindo melhores atendimentos, melhor qualidade, menores prazos e custos. Para que se alcance este ideal é necessário que se implante ferramentas que possam tornar possível este objetivo, sendo uma delas o SCM – Suply Chain Manangement ou Gerenciamento da cadeia de suprimentos, concomitante com o sistema MRP – Material Requirements Planning. O objetivo geral deste estudo é identificar os resultados que são gerados quando uma empresa implanta o sistema de gerenciamento e informação. Com base nos estudos foram desenvolvidos os seguintes objetivos específicos: Apresentar às necessidades da implementação da ferramenta gerencial SCM com o apoio do sistema MRP em uma organização; Levantar às informações necessárias para a eficiente utilização do SCM com o MRP; Identificar às melhorias e as limitações que ocorrem em uma organização durante e após a implementação do SCM com o MRP. Para isso foi realizada uma pesquisa bibliográfica seguindo uma abordagem qualitativa e, posteriormente, uma pesquisa de campo com caráter exploratório, o que permite um maior entendimento em relação ao problema. Os resultados obtidos mostram que são inúmeros os benefícios gerados com a implantação do conceito de gerenciamento e da implantação do sistema de informação em empresas com grande fluxo de produção e informação. Conclui-se que para o sistema funcionar de forma coerente com os objetivos da empresa é necessária uma sincronização com toda a cadeia de suprimentos.
La matière première : les poudres et les fils métalliques
Authors: THOMAS Marc
Published: March 2022

Ce chapitre décrit les différents moyens d’élaboration des poudres et des fils métalliques. Il met également en exergue tous les facteurs importants concernant cette matière première en termes de caractéristiques physico-chimiques et de rhéologie des poudres. En s’appuyant sur différents outils de caractérisation, la matière première révèle une forte influence vis-à-vis des procédés utilisés et des propriétés d’usage visées.
Long-range transport of Asian dust to the Arctic: identification of transport pathways, evolution of aerosol optical properties, and impact assessment on surface albedo changes
Authors: Zhao Xiaoxi , Huang Kan , Fu Joshua S.
Published: March 2022

Abstract. Airborne dust is one of the most important natural aerosols, it has various environmental impacts on air quality, ocean fertilization, and the global climate change. Asian dust, representing one of the major dust sources in the world, has been widely studied due to its long-range transport capability. However, its transport to the Arctic has been less investigated. In this study, two typical transport routes were identified based on the recorded dust events in China during 2011–2015. Accordingly, two specific Asian dust long-range transport events were selected and compared, i.e., one observed at Barrow, Alaska (travelled mostly over lands within 6–7 days) and the other one observed at Alert, Canada (travelled mostly over oceans within 7–8 days). The transport routes of the two dust events had been cross-validated by using air mass trajectory modeling, meteorology reanalysis data, ground-based aerosol columnar and profiling observations, and spaceborne remote sensing. It was found that different transport routes to the Arctic had divergent effects on the evolution of aerosol properties, revealing different mixing extents between dust, anthropogenic particles, smoke, and sea salts. Based on the SNow ICe Aerosol Radiative model, the albedo simulation indicated that dust and elemental carbon together reduced the surface albedo by 0.35 % to 2.63 % compared to the pure snow condition. This study implied that the dust long-transport from China to the Arctic was ubiquitous and may be a potential contributor to the Arctic regional climate and ecosystem.
Predicting mangrove forest dynamics across a soil salinity gradient using an individual-based vegetation model linked with plant hydraulics
Authors: Yoshikai Masaya , Nakamura Takashi , Suwa Rempei , Sharma Sahadev , Rollon Rene , Yasuoka Jun , Egawa Ryohei , Nadaoka Kazuo
Published: March 2022

Abstract. In mangrove forests, soil salinity is one of the most significant environmental factors determining forest distribution and productivity as it
limits plant water uptake and carbon gain. However, salinity control on mangrove productivity through plant hydraulics has not been investigated by
existing mangrove models. Here we present a new individual-based model linked with plant hydraulics to incorporate physiological characterization of
mangrove growth under salt stress. Plant hydraulics was associated with mangroves' nutrient uptake and biomass allocation apart from water flux and
carbon gain. The developed model was performed for two coexisting species – Rhizophora stylosa and Bruguiera gymnorrhiza – in a
subtropical mangrove forest in Japan. The model predicted that the productivity of both species was affected by soil salinity through downregulation
of stomatal conductance. Under low-soil-salinity conditions (< 28 ‰), B. gymnorrhiza trees grew faster and suppressed the
growth of R. stylosa trees by shading that resulted in a B. gymnorrhiza-dominated forest. As soil salinity increased, the
productivity of B. gymnorrhiza was significantly reduced compared to R. stylosa, which led to an increase in biomass of
R. stylosa despite the enhanced salt stress (> 30 ‰). These predicted patterns in forest structures across the soil salinity
gradient remarkably agreed with field data, highlighting the control of salinity on productivity and tree competition as factors that shape the
mangrove forest structures. The model reproducibility of forest structures was also supported by the predicted self-thinning processes, which
likewise agreed with field data. Aside from soil salinity, seasonal dynamics in atmospheric variables (solar radiation and temperature) were
highlighted as factors that influence mangrove productivity in a subtropical region. This physiological principle-based improved model has the
potential to be extended to other mangrove forests in various environmental settings, thus contributing to a better understanding of mangrove
dynamics under future global climate change.
Mid-Holocene climate of the Tibetan Plateau and hydroclimate in three major river basins based on high-resolution regional climate simulations
Authors: Huo Yiling , Peltier William Richard , Chandan Deepak
Published: March 2022

Abstract. The Tibetan Plateau (TP) exerts strong influence on both regional and global climate through thermal and mechanical forcings. The TP also contains the headwaters of large Asian rivers that sustain billions of people and numerous ecosystems. Understanding the characteristics and changes to the hydrological regimes on the TP during the mid-Holocene (MH) will help understand the expected future changes. Here, an analysis of the hydroclimates over the headwater regions of three major rivers originating in the TP, namely the Yellow, Yangtze and Brahmaputra rivers is presented, using an ensemble of climate simulations, which have been dynamically downscaled to 10-km resolution with the Weather Research and Forecasting Model (WRF) coupled to the hydrological model WRF-Hydro. Basin-integrated changes in the seasonal cycle of hydroclimatic variables are considered. In the global model, we have also incorporated Green Sahara (GS) boundary conditions in order to compare with standard MH simulations (which do not include GS) and to capture interactions between the GS and the river hydrographs over the TP. Model-data comparisons show that the dynamically downscaled simulations significantly improve the regional climate simulations over the TP in both the modern day and the MH, highlighting the crucial role of downscaling in both present-day and past climates, although both global and regional models have a cold bias in modern-day simulations and underestimate the wet anomalies inferred from proxy data in the east and southeast part of the TP. TP precipitation is also greatly influenced by the inclusion of a GS, with a particularly large increase predicted over the southern TP, as well as a delay in the monsoon withdrawal. The model performance was first evaluated over the upper basins of the three rivers before the hydrological responses to the MH forcing in streamflow as well as temperature, rainfall and snowmelt for the three basins were quantified via the WRF simulations.
Fast yaw optimization for wind plant wake steering using Boolean yaw angles
Authors: Stanley Andrew P. J. , Bay Christopher , Mudafort Rafael , Fleming Paul
Published: March 2022

Abstract. In wind plants, turbines can be yawed into the wind to steer their wakes away from downstream turbines and achieve an overall increase in plant power. Mathematical optimization is typically used to determine the best yaw angles at which to operate the turbines in a plant. In this paper, we present a new heuristic to rapidly determine the yaw angles in a wind plant. In this method, we define the turbine yaw angles as Boolean – either yawed at a predefined angle or nonyawed – as opposed to the typical methods of defining yaw angles as continuous or with fine discretizations. We then optimize which turbines should be yawed with an algorithm that sweeps through the turbines from the most upstream to the most downstream. We demonstrate that our new Boolean optimization method can find turbine yaw angles that perform well compared to a traditionally used gradient-based optimizer for which the yaw angles are defined as continuous. There is less than 0.6 % difference in the optimized power between the two optimization methods for randomly placed turbine layouts and less than a 0.6 % difference in the optimal annual energy production between the two optimization methods for a real wind farm. Additionally, we show that our new method is much more computationally efficient than the traditional method. For plants with nonzero optimal yaw angles, our new method is generally able to solve for the turbine yaw angles 50–150 times faster, and in some extreme cases up to 500 times faster, than the traditional method.
Registro Institucional de Enfermedad Tromboembólica (RIET)
Authors: Grande Ratti María F. , Vázquez Fernando J.
Published: March 2022

.
40 años después y dos años de pandemia
Authors: Pace Rosa
Published: March 2022

.
¿Cuál es la importancia de la neuromonitorización del nervio recurrente en la cirugía tiroidea?
Authors: Duque Carlos S. , Dueñas Juan P.
Published: March 2022

Se describe un caso usual de cirugía de tiroides por cáncer, utilizando neuromonitorización del nervio recurrente laríngeo. La exposición detallada del caso permite observar  y discutir las alteraciones en el monitor al manipular el nervio recurrente, ofreciendo una detallada descripción del uso de esta tecnología en cirugía de tiroides.
PET/TC con 18 fluorocolina en hiperparatiroidismo: ¿Cuándo utilizarla?
Authors: Boccalatte Luis A. , Bruballa Rocío C.
Published: March 2022

Identificar correctamente las glándulas paratiroides antes de un procedimiento es fundamental para realizar una cirugía mínimamente invasiva. Pruebas de primera línea con resultados discordantes o negativos subrayan la necesidad de métodos de imagen más precisos. Luego de una revisión sistemática encontramos que el PET/TC con 18F-fluorocolina resulta útil como prueba complementaria ante estos casos.
Aprendizaje automático aplicado en área de la salud. Parte 2
Authors: Quiroz Nicolás H. , Posadas Martínez María Lourdes , Rossi Emiliano , Giunta Diego , Risk Marcelo
Published: March 2022

En el artículo anterior se introdujo el tema y se desarrolló cómo es la recolección y análisis de datos, la selección y entrenamiento de modelos de aprendizaje automático supervisados y los métodos de validación interna que permiten corroborar si el modelo arroja resultados similares a los de otros conjuntos de entrenamiento y de prueba. En este artículo continuaremos con la descripción de la  evaluación del rendimiento, la selección del modelo más adecuado para identificar la característica que se va a evaluar y la validación externa del modelo. Además, el artículo resume los desafíos existentes en la implementación del Machine Learning desde la investigación al uso clínico.
Evaluadores 2021
Authors: De Buenos Aires Revista del Hospital Italiano
Published: March 2022

El siguiente listado incluye a los profesionales que realizaron la revisión de trabajos enviados a la Revista del Hospital Italiano de Buenos Aires durante el año 2021.
La tarea realizada en forma altruista por los pares evaluadores es determinante para que nuestra publicación pueda cumplir su compromiso de difundir el conocimiento científico con elevados estándares de calidad.
Por tal motivo, la Dirección Editorial les agradece profundamente a todos ellos, su dedicación, responsabilidad y honestidad intelectual.
Dr. Alonso Lucas
Dra. Ávila García María Paula
Dr. Belloso Waldo
Dr. Cardinali Daniel
Dr. Cejas Gabriel
Dr. Cherjovsky Roberto
Lic. Ciarmatori Andrés
Dr. De Vito Eduardo Luis
Dr. Enghelmayer Juan Ignacio
Dr. Fernández Martín Julián
Dr. Garay Arturo
Dr. García Marcelo
Dra. Gómez Elías Cecilia
Dr. Gonorazky Sergio E.
Dra. Guerrero Gisela
Dr. Jauregui José Ricardo
Lic. Malamud Isabel
Dr. Martínez Font Agustín
Dra. Moreno Silvia
Dra. Mutchinick Agustina
Dra. Navarro Viviana de los Ángeles
Dra. Olguín Cecilia
Dr. Parreño Santiago
Dra. Patrucco Marta
Dra. Pirroni Mariana
Dr. Pociecha Juan
Dra. Politi María Teresa
Dr. Portillo José Luis
Prof. Raimundo Martín
Dra. Riva Eloisa
Lic. Rodríguez Gabriela
Lic. Rodríguez Patricia
Lic. Roldán Franco
Lic. Sabelli María José
Dr. Sauka Diego Herman
Dra. Schteinschnaider Ángeles
Dr. Torres Gómez Felipe
Sr. Vázquez Edgardo
Dr. Videla Alejandro
Lic. Vuotto Andrés
Dr. Waisburg Héctor
Dr. Wassermann Santiago
Dr. Young Pablo
ПРИНЦИП СВОБОДИ ДОГОВОРУ ЗА ЗАКОНОДАВСТВОМ УКРАЇНИ, ФРАНЦІЇ ТА НІМЕЧЧИНИ: ПОРІВНЯЛЬНО-ПРАВОВИЙ АСПЕКТ
Authors: Баженов Михайло Ігорович
Published: March 2022

Стаття присвячена дослідженню принципу свободи договору за законодавством України, Франції та Німеччини. Зокрема, встановлено, що принцип свободи договору є одним із ключових виразників диспозитивності норм цивільного права та виконує надважливу функцію із надання учасникам цивільних правовідносин свободи самостійно визначати умови їх взаємодії у рамках того чи іншого договірного зв’язку на основі вільного волевиявлення. Визначено, що положення Цивільного кодексу Франції, присвячені закріпленню принципу свободи договору, є унікальними у контексті їх формулювання, адже французький законодавець замість використання буквального текстуального тлумачення досліджуваного принципу із деталізацією правомочностей сторін у процесі його реалізації зробив спробу вкласти у нього набагато глибший зміст, який полягає у такому: а) укладаючи цивільно-правовий договір, сторони добровільно пов’язують себе його умовами, таким чином надаючи договору юридичної сили закону; б) зобов’язання, опосередковувані договором, ґрунтуються виключно на вільному волевиявленні його сторін, у чому знаходить свій прояв автономія волі. Досліджуваний принцип відіграє особливу роль у правовому регулюванні договірних правовідносин у Німеччині, що підтверджується безпрецедентним та нетиповим для континентальної системи права наділенням його ознакою конституційності через абз. 1 ст. 2 Конституції Німеччини. З огляду на це парадоксальним є той факт, що положення цивільного законодавства Німеччини, за аналогією із французьким, не містить окремої норми, спеціально присвяченої принципу свободи договору. Порівняно із цивільним законодавством Франції та Німеччини цивільне законодавство України: 1) гарантує дещо більшу свободу договору, забезпечуючи суб’єктам можливість відступити від нормативних положень і впорядкувати договірні правовідносини на власний розсуд, тим самим фактично поставивши договір у ієрархії джерел цивільно-правового регулювання вище закону; 2) максимально деталізує особливості реалізації принципу свободи договору, тим самим мінімізуючи необхідність його тлумачення судовими органами і, таким чином, запобігаючи формуванню неоднакової судової практики.
НОВІТНІ ОРІЄНТИРИ ДЕРЖАВНОЇ МИТНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ
Authors: Бабюк Алла Миколаївна
Published: March 2022

У статті досліджено новітні підходи до державної митної політики України. Зокрема, проаналізовано пропозицію запровадження публічно-сервісних відносин у сфері митної справи. Також детально вивчено концепцію створення «сервісної митниці» та проаналізовано наукові дослідження з цього питання. Визначено, що на законодавчому рівні відсутнє визначення поняття сервісних функцій митних органів. Метою наукової публікації є дослідження та співставлення понять «сервісні послуги» та «митні послуги». Також у статті здійснено аналіз функцій митних органів на предмет можливості віднесення їх до категорії сервісних. Проаналізовано праці науковців щодо визначення поняття «митна послуга». Встановлено, що здебільшого під митними послугами розуміється певний вид послуг у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Іноді сюди відносять і деякі дії (функції), що здійснюють митні органи, і діяльність митних представників (посередників). З урахуванням того факту, що законодавство України не містить визначення митних послуг, у статті запропоновано власне бачення цього поняття. Протягом останніх років система митних органів України зазнала низки змін та реформ. В основу вказаних реформ митної системи було покладено в тому числі і спрямування до запровадження сервісних послуг митниці. Нині триває робота зі зміни підходів до роботи митних органів. Під час проведення дослідження відзначено необхідність максимальної автоматизації роботи митних органів, де це можливо, та мінімізації засобів людського впливу. У статті досліджено питання реформування митних органів та перетворення їх на сервісні органи. З цією метою проаналізовано функції митних органів у країнах Європейського Союзу. Вказаний аналіз свідчить про потребу запровадження на законодавчому рівні нових стандартів і підходів у роботі митних органів. Для цього необхідно чітко класифікувати функції, що здійснюють митні органи. Зокрема, їх можна класифікувати на управлінські та адміністративні митні послуги. У статті проведений аналіз функцій митних органів з урахуванням такого поділу. Наголошено, що послуги, що надаються митними органами, мають бути відповідним чином класифіковані із відповідним подальшим законодавчим визначенням та закріпленням. У статті запропоновано ідею, що у разі мінімізації контрольно-наглядового складника у митних правовідносинах слід звернути увагу на необхідність підвищення рівня правосвідомості споживачів відповідних публічно-сервісних послуг.
ПРОБЛЕМИ ПУБЛІЧНОЇ БЕЗПЕКИ В ЕЛЛІНІСТИЧНІЙ ПОЛІТИКО-ПРАВОВІЙ ДУМЦІ АНТИЧНОЇ ГРЕЦІЇ: ІСТОРИКО-ПРАВОВИЙ АНАЛІЗ
Authors: Загуменна Юлія Олександрівна
Published: March 2022

Досліджено теоретичні та практичні аспекти проблеми розуміння публічної безпеки в політико-правовій думці Античної Греції Елліністичної доби. Доведено, що античним політико-правовим ученням, які осимслювали публічну безпеку, притаманні такі основні риси: її етатизація (вивищення держави та її інститутів у гарантуванні цієї безпеки), персоналізація (тісна залежність особистої безпеки від публічної, часом навіть вивищення особистої безпеки над публічною), універсалізація (безпека як явище космічного світоустрою, загальнеоеллінська безпека), раціоналізація (дискурсивне осмислення проблематики публічної безпеки), юридизація (переведення проблематики публічної безпеки в площину юридичного її забезпечення, що набуває імперативного характеру, обов’язкове слідування полісним законам, система жорстких покарань за правопорушення у сфері публічної безпеки, забезпечення законності і правопорядку в суспільстві і в державі), нерозмежованість власне державної та громадської безпеки (що було зумовлено полісним характером державного устрою), аксіологізація (безпека як висока людська і суспільна цінність, як благо, як невід’ємний елемент полісного світогляду та забезпечення належного улаштування полісного життя), поліморфність (широта спектру форм публічної безпеки та специфікація її «образів» у філософії, поезії, історіографії, риториці тощо). Висвітлено тенденцію юридизації публічної безпеки. Остання забезпечується державою та законами, самі закони повинні відповідати загальносуспільним уявленням про благо та справедливість, держава повинна будуватися на засадах соціального миру, компромісів та урівноваження різних соціальних інтересів. Сама ідея про те, що поза державою неможливо гарантувати безпеку людей, стала революційною і вперше висунула саме державну організацію суспільних відносин на передній план гарантування безпеки громадян. Іншою революційною ідеєю стало опертя держави при гарантуванні публічної безпеки на раціонально сконструйоване та вдосконалюване мірою розвитку суспільних відносин право, яке регулювало і скеровувало розвиток відносин людей, рівних між собою. Нарешті, по-третє, відкритий софістами дискурс людиноцентричності права зумовив посилення особистої складової частини в суспільно-політичному житті полісу, що, своєю чергою, зумовило появу критики насильства та сприяло формуванню ідеї про права вільної людини та необхідності їх захисту органами державної влади. Відповідно, безпека полісу стала багато в чому залежати від безпеки і захищеності прав його громадян.
ЗАХИСТ ПРАВ ЛЮДИНИ ЯК ОСНОВНЕ ЗАВДАННЯ ПРАВОСУДДЯ
Authors: Константий Олександр Володимирович
Published: March 2022

У статті розглядаються питання сутності і завдань правосуддя. Указується, що визнання, ефективні реалізація і судовий захист прав і свобод людини є умовою існування правової держави в Україні. Зазначено, що тільки з ухваленням Декларації про державний суверенітет України вперше на нормативному рівні закріплено незалежність судів від органів законодавчої і виконавчої влади. За часів СРСР суди не були відділеними від правоохоронних органів. Указано, що завдання роботи судів у цей період – охорона соціалістичного державного устрою, державної власності, покарання порушників законності. Установлено: за положеннями Конституції України, діяльність судів передбачає здійснення правосуддя. Під правосуддям пропонується розуміти реалізацію судами адміністративної, господарської та цивільної юрисдикції, спрямованої на захист прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, утвердження верховенства права процесуальної діяльності з вирішення юридичних спорів. Серед функцій судів виділено також вирішення питань обґрунтованості кримінального обвинувачення особи, здійснення судового контролю, забезпечення безспірних прав, підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, уніфікації судової практики. Наголошується, що здійснення правосуддя в умовах побудови в Україні правової держави вимагає, щоб суди в процесуальній діяльності керувалися потребами забезпечення дієвого захисту порушених прав і свобод людини. Правосуддям визнається гуманістичне, а не формальне застосування судами норм права. Правосуддя не є тотожним реалізації судової влади. До судової влади належать не тільки суди, а й утворені для організаційного, кадрового, матеріально-технічного, інформаційного та іншого забезпечення процесуальної діяльності судів державні органи.
ТЕОРЕТИКО-ПРАВОВЕ ОБҐРУНТУВАННЯ ПУБЛІЧНОГО АДМІНІСТРУВАННЯ В УКРАЇНІ: УПРАВЛІНСЬКО-ПРАВОВІ АСПЕКТИ
Authors: Купчак Мар’яна Ярославівна , Саміло Андрій Вікторович
Published: March 2022

У статті досліджено сутність та зміст публічного адміністрування, проведено співвідношення понять «державне управління», «публічне управління» та «публічне адміністрування». Визначено, що публічне адміністрування є різновидом управлінської діяльності інституцій публічної влади. Досліджено механізм публічного адміністрування, який являє собою систему, що забезпечує практичну реалізацію публічного адміністрування для досягнення визначених цілей, а також має свою структуру, важелі, інструменти і методи впливу на об’єкт управління з відповідним правовим та інформаційним забезпеченням. З’ясовано мету вдосконалення механізму публічного адміністрування. Такою метою є створення ефективної системи прийняття та виконання управлінських рішень; переорієнтація державного апарату переважно з контрольно-репресивних функцій на функції захисту громадян та інших прав і свобод; реалізація Конституції України в сфері діяльності виконавчої влади. Досліджено здатність публічних суб’єктів впливати на відносини між людьми з приводу організації їхньої діяльності на основі реалізації публічного інтересу. Проведено наукові пошуки для з’ясування механізму противаг та стримувань між гілками влади як важливої умови демократії, що розкривається через здатність органів державної влади та місцевого самоврядування забезпечувати їх стабільну роботу з гарантуванням принципів законності, незалежності і дотриманням прав і свобод. Механізм публічного адміністрування включає практичне виконання суб’єктами публічного адміністрування їхніх адміністративних зобов’язань відповідно до наданої законодавством компетенції. Ідеться про такі зобов’язання: прояв публічного інтересу; вплив на поведінку суб’єктів суспільства; виконання владних приписів; реалізацію закріпленої за цими суб’єктами компетенції. Визначено шляхи удосконалення механізму публічного адміністрування в Україні.
ЗАСТОСУВАННЯ ДИСТАНЦІЙНОЇ ФОРМИ НАВЧАННЯ В ПРОЦЕСІ ПІДГОТОВКИ ПРАВНИКІВ: ПЕРЕВАГИ ТА РИЗИКИ
Authors: Красицька Лариса Василівна
Published: March 2022

У статті проаналізовано питання застосування дистанційної форми навчання в процесі підготовки правників. Визначено, що виклики сьогодення, пов’язані із запобіганням виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), показали, що застосування дистанційної форми навчання в освітньому процесі підготовки правників є необхідністю. Визначено, що до переваг дистанційної форми навчання, зокрема, належать: 1) гнучкість та мобільність, що уможливлює одержання знань без перебування в закладі освіти і запобігає поширенню захворювань серед учасників освітнього процесу; 2) переваги для заочної форми навчання правників у частині одержання інформації і проведення поточного контролю знань (ураховуючи болонську систему оцінювання); 3) економія коштів закладу вищої освіти на забезпечення навчального процесу; 4) розвиток цифрових технологій, які використовують у процесі дистанційного навчання. Доведено, що до ризиків дистанційного навчання, зокрема, належать: 1) відсутність або зменшення соціальних зв’язків учасників освітнього процесу; 2) зменшення мотивації студента щодо особистісного професійного зростання; 3) недовіра до якості освітніх послуг; 4) збільшення самостійної роботи студента; 5) недостатність або неякісність матеріального забезпечення дистанційної форми навчання; 6) непрозорість критеріїв оцінювання; 7) відсутність усталених правил етичної поведінки учасників освітнього процесу. Запропоновано запроваджувати не дистанційну форму здобуття вищої юридичної освіти, а елементи дистанційного навчання, причому в заочну форму навчання, а деякі елементи дистанційного навчання – у денну форму навчання правників.
ДО ПИТАННЯ ПРО ДОЦІЛЬНІСТЬ ДОПОВНЕННЯ Ч. 2 СТ. 76 ЦИВІЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ
Authors: Грабовська Оксана Олександрівна
Published: March 2022

Здійснено аналіз змісту положення – новації, закріпленої у ч. 2 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), відповідно до якої особливості визначення шкоди, завданої в результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на усталені традиції формування та розташування положень в національному ЦПК України висловлено сумнів щодо закріплення зазначеного положення в ЦПК України загалом та у ч. 2 ст. 76 зокрема. Стверджується, що справи даної категорії – різновид справ про відшкодування шкоди, які розглядаються та вирішуються судами в порядку цивільного судочинства. Традиційно цивільний процесуальний закон не містить жодного положення, яке б урегульовувало специфіку визначення шкоди, завданої особі чи державі в різні способи. Таким чином, видається логічним виникнення критичних міркувань про необхідність виділення саме цієї категорії справ з посиланням на законодавчі акти, які містять специфічні положення щодо регулювання даної сфери суспільних відносин. Розкрито невідповідність зазначеної новації загальній ідеології ст. 76 ЦПК України «Докази», частина перша якої містить дефініцію «докази», а частина 2 – перелік засобів доказування, які можуть використовуватися заінтересованими особами для підтвердження чи спростування обставин (фактів). У новації ж, яка аналізується, головним є акцентування уваги на законах, які містять положення, що виражають специфіку визначення шкоди у справах зазначеної категорії. Окрім того, як свідчить аналіз Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», специфіка відшкодування такого роду шкоди складається не лише з конструктивних елементів механізму доказування.
СТАНОВЛЕННЯ ТА ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ ІНСТИТУТУ МЕДІАЦІЇ В УКРАЇНІ ЯК ОДНОГО ІЗ ВИДІВ АЛЬТЕРНАТИВНОГО ВИРІШЕННЯ ГОСПОДАРСЬКИХ СПОРІВ
Authors: Довгань Вікторія Миколаївна , Боднарчук Оксана Іванівна
Published: March 2022

У статті досліджується питання становлення та розвитку інституту медіації в Україні як одного із видів альтернативного вирішення господарських спорів. Адже інститут медіації зазнавав неабияких перепон у своєму розвитку, зважаючи на несприйняття та стереотип ефективності врегулювання спору у судовому порядку. Виявлено, що неабиякого поширення інститут медіації в межах нашої держави зазнав саме під часу здобуття незалежності нашої держави, прийшовши в Україну уже як сформований комплекс заходів для вирішення правових спорів. Проаналізовано історичний розвиток медіації на території України від перших згадок до сьогодення та фактори впливу на становлення інституту медіації як одного із видів альтернативного вирішення господарських спорів. Розглянуто чинне національне законодавство, правова доктрина, міжнародний досвід та ефективність застосування на практиці медіації у вирішенні господарського спору як досудового врегулювання спору. З’ясовано, що закріплення на законодавчому рівні обов’язковості застосування медіації у вирішенні господарського спору як досудового врегулювання господарського спору в Україні матиме низку переваг, в яких зацікавлена як держава, так і самі суб’єкти господарювання. Метою заохочення з боку держави обов’язковості використання сторонами досудових способів врегулювання спорів є розвантаження господарських судів та уникнення затягування розгляду справи. Для суб’єктів господарювання вирішення господарських спорів за допомогою інструментів медіації є дієвим способом швидкого та ефективного вирішення конфліктів зі збереженням гідних партнерських відносин. Висвітлено, що становлення комплексного інституту медіації як альтернативного способу вирішення господарських спорів в Україні відбулось завдяки зусиллям з боку науковців та розвитку правової доктрини. Проте чинне національне законодавство потребує певних доопрацювань щодо обов’язковості застосування медіації у вирішенні господарських спорів як досудового врегулювання конфлікту.
ДИСКУСІЙНІ ПИТАННЯ КРИМІНАЛЬНО-ПРАВОВОЇ ОХОРОНИ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ПРАЦІВНИКІВ ПРАВООХОРОННИХ ОРГАНІВ У ПРОЄКТІ КРИМІНАЛЬНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ
Authors: Титаренко Олексій Олексійович
Published: March 2022

У статті досліджено питання кримінальної відповідальності за умисне вбивство (спричинення смерті), нанесення шкоди здоров’ю працівнику правоохоронного органу у зв’язку з виконанням ним службових обов’язків, а також умисне знищення або пошкодження його майна, позбавлення особистої свободи (наприклад, у разі захоплення як заручника) в проєкті нового КК; визначено спірні питання, які потребують вирішення. Встановлено, що в проєкті КК питання кримінальної відповідальності за заподіяння шкоди працівнику правоохоронного органу не вирішується за рахунок статей Розділу 9.7 «Злочини та проступки проти порядку публічного управління та авторитету держави» (ст.ст. 9.7.3, 9.7.4, 9.7.5 та 9.7.10) та Розділу 8.2 «Злочини та проступки проти сприяння правосуддю та діяльності органів правопорядку» (ст.ст. 8.2.2, 8.2.3). Це питання вирішується за рахунок статей інших розділів Особливої частини проєкту КК, зокрема: Розділу 4.1 «Злочини проти життя людини» (ст. 4.1.5), Розділу 4.2 «Злочини та проступки проти здоров’я людини» (ст.ст. 4.2.6–4.2.8), Розділу 4.3 «Злочини проти ментальної та фізичної безпеки людини» (ст.ст. 4.3.1, 4.3.2), Розділу 4.4 «Злочини проти особистої свободи та гідності людини» (ст. 4.4.5), Розділу 7.1 «Злочини та проступки проти власності на речі» (ст. 7.1.7). В результаті порівняльного аналізу ст.ст. 345, 347, 348, 349 чинного КК України зі ст.ст. 4.1.5, 4.1.6, 4.2.6–4.2.8, 4.4.5, 7.1.7 проєкту нового КК встановлено, що в своїй більшості в проєкті КК за аналогічні злочини передбачається посилення кримінальної відповідальності. Стверджується, що проєктом КК необґрунтовано встановлено менш суворе покарання за аналогічні дії, передбачені чинними ч. 3 ст. 345, ч. 2 ст. 347, ст. 349 КК України. Обґрунтована доцільність закріплення в проєкті КК таких ознак, що підвищують ступінь тяжкості злочину: «заподіяння тяжкої шкоди особі у зв’язку з виконанням службових обов’язків у минулому», «вчинення злочину загальнонебезпечним способом». Визначені подальші напрями дослідження питання кримінально-правової охорони професійної діяльності працівників правоохоронних органів у проєкті КК України.
ОСОБЛИВОСТІ ЗДІЙСНЕННЯ МИТНОГО КОНТРОЛЮ ТА МИТНОГО ОФОРМЛЕННЯ ВЕТЕРИНАРНИХ ПРЕПАРАТІВ‚ ЩО ПЕРЕМІЩУЮТЬСЯ ЧЕРЕЗ МИТНИЙ КОРДОН УКРАЇНИ
Authors: Зоріна Оксана Григорівна
Published: March 2022

Статтю присвячено розкриттю особливостей здійснення митного контролю та митного оформлення ветеринарних препаратів‚ що переміщуються через митний кордон України. З’ясовано, що при організації митного контролю ветеринарних препаратів обов’язкового проводиться попередній документальний контроль таких товарів. Розкрито, що попередній документальний контроль припиняється під час проведення ветеринарно-санітарного контролю ветеринарних препаратів. Аргументовано, що попередній документальний контроль ветеринарних препаратів розпочинається після пред’явлення митному органу вантажу таких препаратів, і документів на них в пункті пропуску через державний кордон України із використанням механізму «єдиного вікна» відповідно до вимог митного законодавства. Розкрито, що попередній документальний контроль ветеринарних препаратів здійснюється митними органами на підставі інформації, отриманої від посадових осіб державних органів ветеринарної медицини‚ документів та відомостей, наданих декларантом ветеринарних препаратів, які внесені до єдиного державного інформаційного веб-порталу «Єдине вікно для міжнародної торгівлі». Запропоновано терміни «митне оформлення ветеринарних препаратів» розуміти як сукупність дій, що підлягають виконанню особами і митними органами щодо ветеринарних препаратів, що переміщуються через митний кордон України, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог митного законодавства, які необхідні для випуску ветеринарних препаратів у вільний обіг. Зроблено висновок‚ що ветеринарні препарати підлягають обов’язковому письмовому декларуванню, в їхній митній декларації декларантом зазначається митна процедура, що підлягає застосуванню, та передбачені законодавством відомості про ветеринарні препарати, умови і способи їх переміщення через митний кордон та нарахування митних платежів щодо таких препаратів, необхідних для застосування цієї процедури.
ТЕМПОРАЛЬНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ВИНИКНЕННЯ МАТЕРІАЛЬНИХ ЗОБОВ’ЯЗАНЬ
Authors: Гуйван Петро Дмитрович
Published: March 2022

Ця наукова робота присвячена дослідженню порядку укладення цивільного договору як визначального юридичного факту, що формує зміст правовідношення у вигляді суб’єктивних прав та юридичних обов’язків контрагентів. У статті увага приділена темпоральним чинникам такого процесу. Наголошується, що строки укладання договору – зустрічних договірно-процедурних дій щодо вироблення умов та юридичного оформлення договору як правового акта – мають організаційний характер. При цьому укладення договору шляхом вчинення певних дій встановлює також і часові межі його чинності, адже в цьому процесі визначається як період укладення, так і тривалість дії правочину. Підкреслюється, що визначений приватноправовими нормами порядок укладення договорів є встановленою юридико-логічною послідовністю стадій встановлення цивільних прав та обов’язків, здійснених на основі погоджених дій осіб, спрямованих назустріч одна одній та виражених у різноманітних способах узгодження змісту договору. Аналізуються темпоральні виміри подання пропозиції про умови договору (оферти) та механізми її погодження (акцептування). Окремо вивчений механізм вступу у договірні відносини, запроваджений чинним законодавством для господарюючих суб’єктів. У роботі здійснено порівняльний аналіз окремих договорів, виходячи з часу, коли починається їхня дія. Цей термін визначається або конкретним моментом, встановленим сторонами чи нормативно, або вчиненням певного правочину. Останні договори називаються реальними, і для набуття ними чинності закон передбачає необхідність передачі майна або вчинення якоїсь передбаченої дії. Обов’язок такої дії може обумовитися у правочині або він може з’явитися з моменту пред’явлення вимоги покупцем, коли контрагенти не визначили строк зобов’язання (ч. 2 ст. 530 ЦКУ). Таким чином, часові координати вчинення тих чи інших дій є визначеними. Недотримання цих вимірів тягне неукладеність правочину, а тому і невиникнення відповідних прав та обов’язків. При цьому тією чи іншою мірою присутня вказівка на час реалізації закладених прав та виконання обов’язків. Якщо час здійснення суб’єктивного права не вказаний конкретно, зобов’язання діє протягом чинності договору або в розумний строк.
КАТЕГОРІЯ «БАНКІВСЬКА ПОСЛУГА»: ВИЗНАЧЕННЯ І ОСОБЛИВОСТІ
Authors: Дзера Олександр Васильович , Біленко Маріанна Сергіївна
Published: March 2022

У статті розглядається розгалуженість сегментів фінансового ринку, взаємодія між якими відбувається щодо надання фінансових послуг. Розглядаються такі поняття, як «фінансова послуга» та «платіжна послуга». Проаналізовано, що банківська діяльність є одним з елементів фінансової діяльності в державі. Нині банківські послуги є монопольними і намагаються не допустити появи нових суб’єктів із передовими технологіями. Коротко досліджується генеза виникнення банків. Розкривається сутність основних понять у сфері банківської діяльності. Зазначається, що банківська діяльність за своєю суттєвою належністю є економічною, але вона потребує детального та послідовного правового регулювання і захисту з боку держави, оскільки є сукупністю певних правовідносин. Банк є юридичною особою, яка на підставі ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Досліджено поняття «банківські послуги» через дефініцію поняття «послуга» та властиві банківським послугам характеристики. Послуга є самостійною правовою категорією, яка має комплексний характер із притаманними формою та змістом. В економічній літературі послуги розуміються і як вид діяльності, і як вид економічного блага, що виступає в нематеріальній формі. У юридичній літературі домінує думка, що послуга є дією або сукупністю дій (діяльність), об’єднаних однією метою – створенням корисного ефекту. Автором зазначено, що складність розробки поняття «послуга» полягає у відсутності єдиного розуміння суті цього явища. Використаний у статті аналіз основних доктринальних підходів дозволив установити, що банківські послуги – це діяльність банку, направлена на супроводження та оптимальне виконання банківських операцій.
ПРОБЛЕМИ ЗАХИСТУ ПРАВ СПОЖИВАЧІВ У РАЗІ ПРИДБАННЯ НЕЯКІСНОЇ ПРОДУКЦІЇ
Authors: Д’ячкова Наталія Анатоліївна
Published: March 2022

Стаття присвячена дослідженню юридичних проблем, які виникають у разі придбання споживачами неякісної продукції. Проведено порівняльний аналіз положень захисту прав споживачів у цій сфері в країнах Європейського Союзу та Україні. Встановлено, що у нашій державі натепер питання системного підходу до чіткого визначення алгоритму дій споживача у разі придбання неякісної продукції залишається не досить опрацьованим. В українському законодавстві на кодифікованому рівні відсутні як нормативне визначення недоліку товару, так і критерії визнання такого недоліку істотним. Поділ недоліків на звичайні та істотні, встановлений у Законі «Про захист прав споживачів», не відповідає визначенню дефектної продукції у законодавстві країн Європейського Союзу і створює своєрідну ієрархію прав споживача у разі придбання неякісного товару. Наведено приклади із судової практики, яка виходить з того, що обов’язок доведення належної якості товару (факт відсутності недоліку) покладено на продавця, а тягар доказування істотності недоліку – на споживача. Підкреслено, що застосування подібної юридичної конструкції суттєво ускладнює реалізацію останнім належних йому прав на розірвання договору і повернення коштів. Зроблено висновок, що нині споживач як один з найголовніших учасників ринкових відносин є досить обмеженим у своїх правах, а українське законодавство у цій сфері потребує нагального доопрацювання. У споживацьких відносинах, де однією зі сторін виступає фізична особа-непрофесіонал (слабша сторона), а іншою стороною – суб’єкт підприємницької діяльності-професіонал (сильна сторона), законодавець повинен прийняти сторону саме прав споживачів. Обґрунтовано, що формування інституту захисту прав споживачів в українському законодавстві має виходити із сучасного розвитку ринкових умов, основних міжнародних тенденцій у цій сфері, враховувати європейський досвід та узгоджуватися із Директивами Європейського Союзу. Запропоновано зміни до норм чинного законодавства з метою його вдосконалення, гармонізації та приведення у відповідність до міжнародних стандартів у сфері захисту прав споживачів.