bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Tiesiosios žarnos vėžio chirurginis gydymas Ostravos universiteto ligoninėje, Čekijos Respublika
Authors: Vavra Petr , Rydlova Marie , Pelikan Anton , Martinek Lubomir , Gunkova Petra , Vavrova Michaela , Gunka Igor
Published: January 2019

Petr Vavra1, Marie Rydlova3, Anton Pelikan1, Lubomir Martinek1, Petra Gunkova1, Michaela Vavrova2, Igor Gunka11 Department of Surgery and 2 Department of Radiology,University Hospital of Ostrava,3 Department of Pathology, Medical-Social Facultyof University of Ostrava,17 listopadu 1790, 708 52 Ostrava Poruba,Czech RepublicE-mail: p_vavra@quick.cz
Background / objective
Czech Republic is among the countries with the highest incidence of rectal cancer. The aim of the prospective study was to monitor the surgical treatment of patients with the diagnosis of rectal cancer.
Patients and methods
188 patients (121 males and 67 females) with rectal cancer were operated on within the period of three years (2000–2002). The definitive analysis encompassed 171 patients. The following aspects were observed: the types of operations carried out, the safety distance of the lower resection line during the operation of rectal cancer mainly, the amount of lymphatic nodes spotted in the mesorectum and the possibility of their laparoscopic treatment.
Results
129 patients were operated on by conventional methods and 42 patients (24.6%) by laparoscopical methods (25 anterior resections, 6 abdominoperineal amputations, 10 colostomies, 1 proctocolectomy). At a distance of 2 mm from the aboral edge of the tumour, the distal intramural spread of cancer was detected in 8 (11.8%), at 5 mm in 6 (9%), at 1 cm in 2 (2.6%), at 2 cm in 4 patients (5.8 %) and at 5 cm from the macroscopical edge no distal intramural spread was recorded. Enlarged lymphatic nodes were discovered in 128 patients. In total, there were 1383 lymphatic nodes, i.e. 10.8 lymphatic nodes per patient. 271 lymphatic nodes (19.5%) affected by a tumour process, i.e. 2.1 affected lymphatic nodes per patient were found. The number of the affected lymphatic nodes in the mesorectum was compared in connection with the usage of conventional or laparascopical operation. There was no difference in oncological radicality as far as these types of operations are concerned.
Conclusions
There is no evidence of the spread of well differentiated adenocarcinoma from the aboral edge of the tumour. All positive findings of distal intramural spread were found in the medium and lower differentiated adenocarcinomas. The distal intramural spread of the tumour is quite rare, but when present it signifies a very advanced and aggressive progress of the illness with a bad prognosis. It is too early to formulate the conclusions comparing the conventional and the laparoscopic approaches to rectal cancer.
Galimybės nustatyti stemplės vėžio išplitimą prieš operaciją
Authors: Gradauskas Paulius , Rubikas Romaldas
Published: January 2019

Paulius Gradauskas, Romaldas RubikasKauno medicinos universiteto Torakalinės chirurgijos klinika,Eivenių g. 2, LT-50009 KaunasEl paštas: torchir@takas.lt
Įvadas / tikslas
Operacinį stemplės vėžio gydymą galima planuoti tik jeigu tikimasi atlikti R0 rezekciją. Tyrimo tikslas – įvertinti priešoperacinių paciento tyrimų galimybes nustatyti stemplės vėžio klinikinę stadiją (cTNM).
Ligoniai ir metodai
Perspektyviuoju būdu analizuoti 62 pacientų, kuriems dėl vėžio buvo atliktos stemplės rezekcijos ir dviejų arba trijų laukų limfadenektomijos, duomenys. Klinikinė stadija (cTNM) buvo nustatyta atlikus ezofagoskopiją, rentgenokontrastinį stemplės tyrimą, kaklo ir pilvo ultragarsinį tyrimą ir kaklo, krūtinės bei pilvo viršutinio aukšto kompiuterinę tomografiją. Šio kompleksinio klinikinio ištyrimo rezultatai lyginami su patologine ligos stadija (pTNM), nustatyta patologiniu morfologiniu pašalintų organų komplekso tyrimu.
Rezultatai
Priešoperacinio tyrimo jautrumas, specifiškumas ir bendras tikslumas buvo atitinkamai 22,2%, 96,2% ir 85,5% vertinant vietinį; 41,7%, 80,8% ir 58,1% vertinant sritinį; 33,3%, 98,2% ir 91,9% vertinant tolimą naviko išplitimą.
Išvada
Klinikiniu tyrimu pakankamai tiksliai įvertinamos tolimos stemplės vėžio metastazės, tačiau tiek lokalus, tiek sritinis naviko išplitimas – nepakankamai.
Reikšminiai žodžiai: stemplės vėžys, naviko stadija, diagnostika, kompiuterinė tomografija, stemplės rentgenokontrastinis tyrimas
Possibilities of preoperative staging of esophageal cancer
Paulius Gradauskas, Romaldas RubikasClinic of Thoracic Surgery, Kaunas University of Medicine,Eivenių str. 2, LT-50009 Kaunas, LithuaniaE-mail: torchir@takas.lt
Background / objective
Only in case of performing R0 esophageal resection it is reasonable to plan surgical treatment of esophageal cancer. The aim of this study was to evaluate the possibilities of preoperative noninvasive staging of esophageal carcinoma.
Patients and methods
Sixty-two patients were examined prospectively before esophageal resection with 2-field or 3-field lymphadenectomy performed due to cancer. The investigation consisted of esophagoscopy, barium swallow, cervical and abdominal ultrasonography, cervical, chest and upper abdominal computed tomography. The clinical stage (cTNM) was compared to pathomorphological one (pTNM).
Results
The sensitivity and specificity of preoperative assessment were, respectively, 22.6 and 96.2 percent in T staging; 41.7 and 80.8 percent in N staging; and 33.3 and 98.2 percent in M staging.
Conclusion
The accuracy of the preoperative staging of esophageal carcinoma is sufficient in M staging, but too low in T and N staging.
Keywords: esophageal carcinoma, preoperative staging, computed tomography, barium swallow, diagnostics
Metileno mėlio tirpalo injekcija į išangės srities odą idiopatiniam niežuliui gydyti
Authors: Samalavičius Narimantas Evaldas , Poškus Tomas , Kilius Alfredas
Published: January 2019

Narimantas Evaldas Samalavičius1, Tomas Poškus2, Alfredas Kilius11 Vilniaus universiteto Onkologijos instituto Chirurgijos klinika,Santariškių g. 1, LT-08660 Vilnius2 Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikosCentro filialo III abdominalinės chirurgijos skyriausKoloproktologijos poskyris,Žygimantų g. 3, LT-01102 VilniusEl paštas: narimantsam@yahoo.com
Tikslas
Įvertinti pirmuosius rezultatus gydant išangės niežulį 1% metileno mėlio tirpalo injekcija į išangės srities odą.
Ligoniai ir metodai
Per 11 mėnesių, nuo 2004 m. rugsėjo iki 2005 m. rugpjūčio, nuo išangės niežulio 1% metileno mėlio tirpalo injekcija į išangės srities odą gydyti 6 ligoniai: 4 moterys ir 2 vyrai, kurių amžius nuo 29 iki 62 metų, vidurkis 50 metų. Viena procedūra atlikta ambulatoriškai ir penkios – stacionaro sąlygomis, hospitalizacijos trukmė nuo 1 iki 5 parų, vidutiniškai 2,6 paros. Išangės niežuliu iki šios procedūros ligoniai skundėsi nuo 6 mėnesių iki 4 metų.
Rezultatai
Komplikacijų po šių procedūrų nebuvo, niežulys išnyko visiems. Išangės paburkimas vidutiniškai buvo iki 8 savaičių, odos nejautrumas – 3–4 savaites. Visi ligoniai apklausti po 12 savaičių.
Išvada
Vieno procento metileno mėlio injekcija į išangės srities odą yra saugus ir veiksmingas metodas idiopatiniam išangės niežuliui gydyti.
Reikšminiai žodžiai: išangės niežulys, metileno mėlis.
Methylene blue injection into perianal skin for idiopathic pruritus ani
Narimantas Evaldas Samalavičius1, Tomas Poškus2, Alfredas Kilius11 Vilnius University, Institute of Oncology, Clinic of Surgery,Santariškių str. 1, LT-08660 Vilnius, Lithuania2 Vilnius University Hospital "Santariškių klinikos", Central Branch,3rd Department of Abdominal Surgery, Division of Coloproctology,Žygimantų str. 3, LT-01102 Vilnius, LithuaniaE-mail: narimantsam@yahoo.com
Objective
To evaluate our first experience with 1% methylene blue injection into perianal skin for idiopathic pruritus ani.
Patients and methods
Over a period of 11 months (September 2004 to August 2005), a total of six patients (4 women and 2 men, age range 29 to 64 years, mean 50 years) were treated with 1% methylene blue injection into perianal skin for idiopathic pruritus ani. One procedure was made on an outpatient setting, the rest five were performed during in-hospital stay. The average hospital stay was 2.6 days (range 1 to 5 days). Symptoms had been present 6 months to 4 years prior to our treatment.
Results
There were no complications, all patients were symptom-free at 12 weeks after the procedure. Edema of the perianal region was present on an average for 8 weeks, and numbness in the perianal skin was present for 3–4 weeks.
Conclusion
1% methylene blue injection into perianal skin in our experience was a safe and effective method for the treatment of idiopathic pruritus ani.
Keywords: pruritus ani, methylene blue
Echoskopu kontroliuojamų transrektalinių priešinės liaukos biopsijų komplikacijos
Authors: Budrius Gintaras , Šimkevičius Henrikas
Published: January 2019

Gintaras Budrius, Henrikas ŠimkevičiusVšĮ Šiaulių ligoninės Urologijos skyrius,Kudirkos g. 99, LT-76304 ŠiauliaiEl paštas: urolog@su.lt
Tikslas
Pateikti 2003–2004 m. Šiaulių ligoninėje atliktų transrektalinių sekstantinių priešinės liaukos biopsijų komplikacijų analizę.
Ligoniai ir metodai
Nuo 2003 m. sausio iki 2004 m. gruodžio VšĮ Šiaulių ligoninėje atliktos 687 sekstantinės priešinės liaukos biopsijos, iš jų 15 pacientų anksčiau buvo atliktas viršgaktinis drenažas dėl šlapimo susilaikymo, 18 ligonių tai buvo pakartotinės biopsijos, keturiems buvo prostatos cistos (0,5–2 cm). Prieš biopsiją visi pacientai profilaktiškai gydyti antibakteriniais preparatais.
Rezultatai
104-iems (15,1%) pacientams pasireiškė komplikacijų. Dažnesnės komplikacijos buvo tiems, kurių priešinės liaukos tūris buvo didesnis nei 40 ml. Sunkios komplikacijos – retesnės. 3,5% vyrų karščiavo, 0,6% – susilaikė šlapimas. Keturi (0,6 %) pacientai, sergantys ūminiu prostatitu, ir keturi (0,6%) – urosepsiu, po biopsijos buvo hospitalizuoti. Vienas pacientas nuo urosepsio mirė. Padidėjusios rizikos grupė – tai pacientai, turintys prostatos cistų.
Išvados
Transrektalinės sekstantinės priešinės liaukos biopsijos išlieka saugi procedūra prostatos vėžiui diagnozuoti. Tačiau prostatos biopsijos neretai sukelia daug įvairių komplikacijų ir tai gali turėti įtakos paciento sveikatai.
Reikšminiai žodžiai: sekstantinė priešinės liaukos (prostatos) biopsija, komplikacijos
Complications after ultrasound-guided prostate biopsy
Gintaras Budrius, Henrikas ŠimkevičiusDepartment of Urology, Šiauliai City Hospital,Kudirkos str. 99, LT-76304 Šiauliai, LithuaniaE-mail: urolog@su.lt
Objective
The paper reviews the complications after transrectal sextant ultrasound-guided prostate biopsies performed in 2003–2004 in Šiauliai Hospital.
Patients and methods
We performed 687 biopsies. 104(15.1%) were associated with complications. All participants received prophylactic antibiotic therapy.
Results
Complications are more frequent in patients with a prostate lager than 40 ml. Severe complications were far less frequent. 3.5% of patients developed fever after biopsy. Urinary retention was seen in 4 (0.6%) cases. Four (0.6%) men were admitted because of sings of prostatitis and 4 (0.6%) of urosepsis. One patient died from progressed urosepsis. Risk factors are analysed for men who had prostatic cyst.
Conclusions
Transrectal ultrasound-guided sextant prostate biopsy remains a safe procedure for the diagnosis of prostate cancer. However, prostate biopsy commonly causes a vast variety of complications and has a substantial impact on the patient’s well-being.
Keywords: sextant prostate biopsy, complications
Kairiojo plaučio transplantacija žiurkei: eksperimentinio modelio paieškos
Authors: Sipavičius Remigijus , Zorinas Aleksejus , Drobelytė Dalia , Šerpytis Rokas , Sirvydis Vytautas
Published: January 2019

Remigijus Sipavičius1, Aleksejus Zorinas1, Dalia Drobelytė2, Rokas Šerpytis2, Vytautas Sirvydis1.1 Vilniaus universiteto Širdies ir kraujagyslių ligų klinikos Širdies chirurgijos centras,Santariškių g. 2, LT-08661 Vilnius2 Vilniaus universiteto Medicinos fakultetas,M. K. Čiurlionio g. 21, LT-03101 VilniusEl. paštas: remigijus.sipavicius@gmail.com
Tikslas
Sukurti ar pritaikyti esamus eksperimentinius modelius žiurkėms, tęsiant tyrinėjimus plaučių transplantacijos srityje.
Metodai
Žiurkėms atliekama kairiojo plaučio autotransplantacija arba ortotopinė transplantacija. Autotransplantacijos atveju atliekama kairiojo plaučio pulmoplegija, plautis paliekamas vietoje konservacijai norimam išemijos laikui. Jam praėjus atkuriama plaučio kraujotaka. Transplantacijos atveju donorui atliekama abiejų plaučių pulmoplegija, jie konservuojami norimą išemijos laiką. Recipientui pašalinamas kairysis plautis. Praėjus išemijos laikui, donoro kairysis plautis persodinamas recipientui, atkuriama plaučio kraujotaka.
Rezultatai
Atlikta 11 eksperimentų, penki iš jų – sėkmingai. Pagrindinės nesėkmių priežastys buvo broncho ar jo anastomozės plyšimas bei anestetikų perdozavimas.
Išvados
Esamus eksperimentinius modelius pavyko adaptuoti žiurkėms. Jie taikytini tolesnems plaučių transplantacijos tyrinėjimams.
Pagrindiniai žodžiai: plaučių transplantacija, eksperimentinis modelis
Left lung transplantation in rat: search for the experimental model
Remigijus Sipavičius1, Aleksejus Zorinas1, Dalia Drobelytė2, Rokas Šerpytis2, Vytautas Sirvydis1.1 Vilnius University Clinic of Cardiovascular Diseases, Heart Surgery Centre,Santariškių str. 2, LT-08661 Vilnius, Lithuania2 Vilnius University Faculty of Medicine,M. K. Čiurlionio str. 21, LT-03101 Vilnius, LithuaniaE-mail: remigijus.sipavicius@gmail.com
Objective
To design a new or to adapt the existing experimental models of rat lung transplantation.
Methods
Both left lung autotransplantation and orthotopic transplantation are implemented in rat. At autotransplantation, the left lung is left in situ after pulmoplegia. After a settled ischaemic time the lung perfusion is restored. At transplantation, pulmoplegia is performed in the donor. Lungs are separated and preserved for a settled ischaemic time. The recipient's left lung is removed and the donor's left lung transplantation is performed. The graft's perfusion is restored.
Results
Eleven experiments were carried out, 5 of them successfully. The main reasons for failure were bronchial anastomosis dehiscence or bronchial tear and anesthetic overdosage.
Conclusion
Existing experimental models were successfully adapted in rat, capacitating the further lung transplantation research.
Key words: lung transplantation, experimental model
Naujas karbapenemas komplikuotoms ir polimikrobinėms infekcijoms gydyti
Authors: Daukša Albertas , Gulbinas Antanas , Barauskas Giedrius
Published: January 2019

Albertas Daukša1, Antanas Gulbinas2, Giedrius Barauskas31 Kauno medicinos universitetas,Mickevičiaus g. 9, LT-44307 Kaunas2 Kauno medicinos universitetoBiomedicininių tyrimų institutas,Eivenių g. 4, LT-50009 Kaunas3 Kauno medicinos universiteto,Chirurgijos klinika,Eivenių g. 2, LT-50009 KaunasEl paštas: a_dauksa@yahoo.com
Ertapenemas – ilgo veikimo karbapenemų grupės antibiotikas, pasižymintis plačiu antibakteriniu poveikiu ir skiriamas vieną kartą per parą. Ertapenemas yra aktyvus prieš daugelį gramteigiamų, gramneigiamų ir anaerobinių bakterijų, išskiriamų sergant įvairiomis infekcijomis (pilvo, odos ir poodžio, mažojo dubens ir šlapimo takų), bet ribotai veikia ligoninės infekcijas sukeliančius patogenus: Pseudomonas aeruginosa, Acinetobacter spp., enterokokus ir meticilinui atsparius stafilokokus. Daugiacentriais, kontroliuojamais, dvigubai aklais atsitiktinių imčių tyrimais nustatyta, kad gydant bakterines infekcijas ertapenemo 1 g dozės efektyvumas nesiskyrė nuo lyginamosiose grupėse vartotų antibakterinių preparatų efektyvumo (piperacilino-tazobaktamo ar ceftriaksono ± metronidazolio). Ertapenemas buvo gerai toleruojamas ligonių, sergančių bakterinėmis infekcijomis, o nepageidaujami reiškiniai buvo lengvi ar vidutinio sunkumo.
Pagrindiniai žodžiai: ertapenemas, karbapenemai, efektyvumas, saugumas
A new carbapenem in the treatment of complicated and polymicrobial infections
Albertas Daukša1, Antanas Gulbinas2, Giedrius Barauskas31 Kaunas University of Medicine,Mickevičiaus str. 9, LT-44307 Kaunas, Lithuania2 Kaunas University of Medicine,Insitute for Biomedical Research,Eivenių g. 4, LT-50009 Kaunas, Lithuania3 Kaunas University of Medicine,Department of Surgery,Eivenių g. 2, LT-50009 Kaunas, LithuaniaE-mail: a_dauksa@yahoo.com
Ertapenem is a long-acting carbapenem antibiotic which has a broad antibacterial spectrum and once-a-day dosing. Ertapenem is active against both Grampositive and Gramnegative bacteria and most species of anaerobic bacteria isolated from a variety of infections (intra-abdominal, skin/soft-tissue, pelvic and urinary tract). It shows restricted activity against nosocomial pathogens such as Pseudomonas aeruginosa, Acinetobacter spp., enterococci and methicillin-resistant staphylococci. Ertapenem 1 g was as effective as comparator antimicrobial agents (piperacillin/tazobactam or ceftriaxone ± metronidazole) in patients with bacterial infections in randomised, double-blind, multicentre clinical trials. Ertapenem was generally well tolerated by patients with bacterial infections, most adverse events being mild to moderate in severity.
Key words: ertapenem, carbapenems, efficacy, safety
Miokardo reperfuzijos adekvatumo po pirminės perkutaninės transliuminės vainikinių arterijų angioplastikos ir stentavimo palyginimas
Authors: Vaicekavičius Edvardas , Grinius Virgilijus , Navickas Ramūnas , Unikas Ramūnas , Janavičius Arnoldas
Published: January 2019

Edvardas Vaicekavičius, Virgilijus Grinius, Ramūnas Navickas, Ramūnas Unikas, Arnoldas JanavičiusKaunas University of Medicine, Institute of CardiologyE-mail: invlab@kmu.lt
Background / objective
Reperfusion may limit the amount of potentially salvageable ischemic but viable myocardium due to reperfusion damage and injury. The objective of this study was to compare primary percutaneous transluminal coronary angioplasty (PTCA) with stenting according myocardial reperfusion quality in early hospital period.
Methods
One hundred nineteen patients presenting with acute myocardial infarction < 12 hours were treated by primary PTCA or stenting (n = 26). PTCA patients (n = 93) were divided in to 1st group (n = 75) of survived and 2nd group (n = 18) of died patients. Stented patients consisted 3rd gr. (n = 26). The main indications for stenting after angioplasty were: 1) significant (type D, E, or F) dissection of coronary arteries, 2) significant elastic recoil. Peri-procedural TIMI flow, resolution of ST elevation and evolution of ECG stages were used for assessment of reperfusion quality. QRS score and left ventricle EF were used for assessment of LV function.
Results
The highest TIMI flow, the most intensive resolution of ST, the evolution of ECG stages and the lowest QRS score were noticed for 3rd gr. of stented patients.
The died patients (2nd gr.) had lower TIMI flow (p = 0,097472), higher ST (p = 0,0073) and lower EF (p = 0,0005) in comparing with the 1st gr. of patients.
Conclusions
The procedural in-hospital outcome demonstrate that coronary stenting can be used as the primary modality for patients undergoing coronary interventions for acute myocardial infarction, increasing TIMI flow myocardial, reducing reperfusion damage and infarct size.
Keywords: myocardial infarct reperfusion, myocardial infarct size, primary percutaneous transluminal coronary angioplasty and stenting.
Visiška atrioventrikulinė blokada po įgimtų širdies ydų operacijų
Authors: Jakutis Virginijus , Versockas Kęstutis , Rutkauskienė Asta , Nogienė Giedrė
Published: January 2019

Virginijus Jakutis1, Kęstutis Versockas1, Asta Rutkauskienė1, Giedrė Nogienė21 Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Anesteziologijos,intensyviosios terapijos ir skausmo gydymo centras2 Vilniaus universiteto Širdies chirurgijos centrasEl paštas: Virginijus.Jakutis@santa.lt
Įvadas / tikslas
Bradiaritmija – viena iš komplikacijų tiek Intensyviosios terapijos skyriuje ankstyvuoju pooperaciniu laikotarpiu, tiek vėliau – praėjus keletui dienų, savaičių ar mėnesių po įgimtų širdies ydų operacijų vaikams. Retai bradiaritmijai gydyti tenka taikyti nuolatinę elektrinę širdies stimuliaciją. Tikslas – apžvelgti, kaip dažnai, po kokių operacijų ir kada tenka taikyti nuolatinę elektrinę širdies stimuliaciją, ir gautus duomenis palyginti su kitų klinikų duomenimis.
Ligoniai ir metodai
Retrospektyviai ištirti 2582 ligoniai, sergantys įgimta širdies yda, kuriems 1994–2006 metais Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikose buvo atliktos įgimtos širdies ydos korekcijos operacijos.
Rezultatai
33 (1,3%) ligoniams, kurių amžiaus vidurkis ketveri metai (nuo 5 parų iki 15,5 metų, mediana 2,6 metų), implantuotas nuolatinis elektrinis širdies stimuliatorius. Iš 250 ligonių, kuriems atlikta skilvelių pertvaros defekto plastikos operacija, 15 atvejų (6,0%) reikėjo nuolatinės elektrinės širdies stimuliacijos. Po atliktų atrioventrikulinės komunikacijos korekcijos 87 operacijų nuolatinės elektrinės širdies stimuliacijos reikėjo trims ligoniams (3,4%); po Senningo operacijos šešiems iš 14 ligonių (42,5%); po Rastelli operacijos dviem iš 12 ligonių (16,7%); po Fallot tetrados radikalios korekcijos operacijos – dviem ligoniams.
Išvados
Nuolatinė elektrinė širdies stimuliacija dažniausiai buvo reikalinga po skilvelių pertvaros defekto ir stambiųjų kraujagyslių transpozicijos intraprieširdinės korekcijos operacijų.Gauti duomenys sutampa su kitų klinikų duomenimis.
Pagrindiniai žodžiai: atrioventrikulinė blokada, įgimta širdies yda, širdies elektrinė stimuliacija
Širdies nepakankamumo gydymas implantuojant dirbtinį skilvelį INCOR
Authors: Ručinskas Kęstutis , Miniauskas Saulius , Rasimavičius Gintaras , Bubulis Rimantas , Stankevič Stanislovas , Jurkuvėnas Vaclovas , Žemaitytė Gitana , Maneikienė Vytė Valerija , Sirvydis Vytautas , Taucevičius Aleksandras
Published: January 2019

Kęstutis Ručinskas1, Saulius Miniauskas1, Gintaras Rasimavičius1, Rimantas Bubulis2, Stanislovas Stankevič2, Vaclovas Jurkuvėnas2, Gitana Žemaitytė3, Vytė Valerija Maneikienė3, Vytautas Sirvydis1, Aleksandras Taucevičius41 Vilniaus universiteto Širdies chirurgijos centras, Santariškių g. 2, LT-08661 Vilnius2 Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Anesteziologijos,intensyviosios terapijos ir skausmo gydymo centras, Santariškių g. 2, LT-08661 Vilnius3 Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Širdies chirurgijos centras,Santariškių g. 2, LT-08661 Vilnius4 Vilniaus universiteto Širdies ir kraujagyslių ligų klinika, Santariškių g. 2, LT-08661 VilniusEl paštas: kestutis.rucinskas@santa.lt
Dirbtinis implantuojamas pastovios tėkmės kairysis skilvelis INCOR Vilniaus universiteto Širdies chirurgijos centre naudojamas nuo 2003 metų. Pacientams, kuriems nustatytas kraštutinis širdies nepakankamumas, implantuota 14 dirbtinių skilvelių. Po prijungimo 9 pacientai buvo išrašyti į namus, 4 iš jų sulaukė širdies persodinimo operacijos. Šiuo metu ambulatoriškai stebimi 4 pacientai, kuriems implantuotas INCOR skilvelis. Bendras pacientų stebėjimo laikas yra daugiau kaip 8,5 metų. Dirbtinio skilvelio INCOR implantacija yra labai efektyvus atrinktos grupės pacientų širdies nepakankamumo gydymo būdas.
Pagrindiniai žodžiai: širdies nepakankamumas, dirbtinis skilvelis, širdies persodinimas
Treatment of heart failure by implanting an INCOR left ventricular assist device
Kęstutis Ručinskas1, Saulius Miniauskas1, Gintaras Rasimavičius1, Rimantas Bubulis2, Stanislovas Stankevič2, Vaclovas Jurkuvėnas2, Gitana Žemaitytė3, Vytė Valerija Maneikienė3, Vytautas Sirvydis1, Aleksandras Taucevičius41 Cardial Surgery Centre, Vilnius University, Santariškių str. 2, LT-08661 Vilnius, Lithuania2 Vilnius University Hospital „Santariškių klinikos“, Anesthesiology,Intensive Care and Pain Management Center, Santariškių str. 2, LT-08661 Vilnius, Lithuania 3 Cardial Surgery Centre of Vilnius University Hospital „Santariškių klinikos“,Santariškių str. 2, LT-08661 Vilnius, Lithuania4 Vilnius University, Clinic of Cardiovascular Diseases,Santariškių str. 2, LT-08661 Vilnius, LithuaniaE-mail: kestutis.rucinskas@santa.lt
Continuous blood flow ventricular assist devices, INCOR, are used at Vilnius University Cardial Surgery Centre since 2003. Fourteen of them were implanted to terminal heart failure patients. After the procedure, 9 patients were discharged home and 4 received heart transplant. At the present time, four patients with INCOR are being observed at home. The cumulative time of the patients with the INCOR assist device is 8.5 years. Effective treatment for a selected group of patients with heart failure is ventricular assist device INCOR implantation.
Key words: heart failure, assist device, heart transplantation
Didžiosios taukinės naudojimas pūliniam mediastinitui po vidurinės sternotomijos gydyti
Authors: Kundrotas Gediminas , Jakumaitė Vilija
Published: January 2019

Gediminas Kundrotas, Vilija JakumaitėKlaipėdos jūrininkų ligoninės Kardiochirurgijos skyrius, Liepojos g. 45, LT-92288 KlaipėdaEl paštas: gkundrotas@yahoo.com
Įvadas / tikslas
Mediastinitas po širdies operacijų lemia sunkią ligonių būklę ir didelį mirštamumą. Žinomi keli šios komplikacijos chirurginio gydymo metodai. Šiame darbe vertinami tarpuplaučio plastikos didžiąja taukine (omentoplastikos) rezultatai.
Ligoniai ir metodai
Klaipėdos jūrininkų ligoninėje nuo 2002 m. lapkričio 15 d. iki 2007 m. kovo 1 d. atliktos 1629 širdies operacijos per vidurinės sternotomijos pjūvį. 29 (1,8%) ligoniams operacija komplikavosi pūliniu mediastinitu, kuris buvo gydomas atviru būdu, uždaru būdu arba omentolpastika. Operacijos metodas priklausė nuo chirurgo pasirinkimo.
Rezultatai
Ligonių, kuriems atlikta omentoplastika, pooperacinė būklė buvo lengvesnė negu ligonių, kurie gydyti atviru ar uždaru būdu, trumpesnis jų gulėjimo laikas, mažesnis mirštamumas, rečiau prireikė pakartotinės chirurginės intervencijos. Omenpolastika sėkmingai atlikta ir tiems ligoniams, kuriems anksčiau laparoskopiškai buvo pašalinta tulžies pūslė.
Išvados
Omentoplastika yra geresnis mediastinitų gydymo metodas už atvirąjį ir uždarąjį metodus. Didžiąją taukinę omentoplastikai galima naudoti po buvusių laparoskopinių cholecistektomijų.
Pagrindiniai žodžiai: vidurinė sternotomija, mediastinitas, omentoplastika
The role of greater omentum in treating poststernotomy mediastinitis
GEDIMINAS KUNDROTAS, VILIJA JAKUMAITĖKlaipėda Seamen’s Hospital, Department of Cardiac Surgery,Liepojos str. 45, LT-92288 Klaipėda, LithuaniaE-mail: gkundrotas@yahoo.com
Background / objective
Mediastinitis following median sternotomy causes high morbidity and mortality. Several mediastinitis treatment methods are known. We analyzed the results of plastic procedure with omental flap.
Patients and methods
Between November 15, 2002, and March 3, 2007, 1629 open heart procedures were performed using median sternotomy. Mediastinitis developed in 29 (1.8 %) patients. Open drainage, closed irrigation or omental transfer were used to treat mediastinitis. The choice of the procedure was made according to the surgeon’s preference.
Results
The patients treated by omental transfer had reduced morbidity and mortality as well as shorter treatment duration. The number of reoperations was also lower in this group. The omental flap was also successfully applied to patients who have previously undergone laparoscopic cholecystectomy.
Conclusions
The mediastinitis treatment by omental transfer is superior to open drainage or closed irrigation. The omental flap can be successfully used in patients who have previously undergone laparoscopic cholecystectomy.
Key words: median sternotomy, mediastinitis, omental transfer
Leg ulcer treatment by superficial vein surgery and saline-gauze dressing
Authors: Dagilaitis Rolandas , Triponis Vytautas , Gudgalytė Ingrida , Triponienė Dalia
Published: January 2019

Rolandas Dagilaitis,  Vytautas Triponis, Ingrida Gudgalytė,  Dalia TriponienėVilnius University Centre of Vascular Surgery,Antakalnio str. 57, LT-10207 Vilnius, LithuaniaE-mail: vytautas.triponis@mf.vu.lt
Objective
To determine the effectiveness of phlebectomy and topic saline in patients with leg ulcer caused by isolated superficial vein reflux.
Materials and methods
One hundred and thirty consecutive patients with 143 ulcers were operated for superficial varicose veins and venous ulcer. Patients with deep reflux, peripheral arterial disease (ankle/brachial index <0.9), diabetes, history of circular venous ulcer, malignancies, mental disorders, musculoskeletal diseases limiting patient’s physical activity and edema of non venous origin were excluded from the study. Past history data were recorded by questionnaires which included the duration of the ulcer, the number of recurrences, characteristic of compression therapy and topic agents used for ulcer care. Ulcer size was evaluated according to its largest dimension. Operations were performed under regional anaesthesia. All patients were followed at 1, 3, 6, 12 and 24 months. No compression therapy was advocated postoperatively.
Results
Ulcer manifestation span was from 1 to 33 years, 6.47±0.55 years on the average (p < 0.0001). Preoperative compression therapy was inadequate in all patients, local treatment was carried out with large range of antiseptic solutions. Postoperative healing rate at 3 months was as follows: 95.8% for ulcers < 3 cm , 79% and 37.7% for ulcers 3-6 cm and >6 cm respectively. The healing process was complete in 135 (94.4%) ulcers at 1 year. One healed ulcer (0.7%) recurred between 6 and 12 months, 7 ulcers >6 cm showed reepithelialization being in process.
Conclusion
Phlebectomy in cases of isolated superficial vein reflux is able to heal venous ulcers in majority of patients. The healing rate was correlative with ulcer size and duration. Surgery plus saline-gauze local treatment significantly reduced the costs of venous ulcer treatment.
Key words: leg ulcer, superficial vein surgery, topical treatment
Sėkmingas rektovaginalinės fistulės gydymas naudojant musculus gracilis: klinikinis atvejis
Authors: Vaišnoraitė Vitalija , Samalavičius Narimantas Evaldas
Published: January 2019

Vitalija Vaišnoraitė1,  Narimantas Evaldas Samalavičius21 Vilniaus universitetas, Bendrosios chirurgijos rezidentūra2 Vilniaus universiteto Onkologijos instituto Chirurgijos klinika, Santariškių g. 1, LT-08661 VilniusEl paštas: v.vaisnoraite@gmail.com
Jatrogeninė rektovaginalinė (proktovaginalinė) fistulė yra reta, bet sudėtinga komplikacija, atsirandanti po tiesiosios žarnos ir makšties ar gimdos vėžio gydymo. Aprašyta daugybė šios fistulės gydymo būdų, bet nėra nė vieno, kuris būtų idealus. Graciloplastika m. gracilis interpozicija – yra tikrai veiksmingas ir rekomenduojamas chirurginis metodas ypač komplikuotais atvejais (po spindulinio gydymo, esant lokalioms lėtinėms kolorektalinėms infekcijoms, atsinaujinant fistulėms po ankstesnio gydymo). Šiame straipsnyje pateikiama vienos mūsų klinikoje gydytos ligonės klinikinio atvejo analizė. Kartu aptariami straipsniuose publikuoti duomenys apie rektovaginalinių fistulių gydymo graciloplastikos būdu efektyvumą, pateikia trumpa medžiagos apie šias fistules apžvalga, kuri turėtų padėti gydant šią sudėtingą patologiją.
Pagrindiniai žodžiai: rektovaginalinė fistulė, m. gracilis interpozicijaSuccessful repair of rectovaginal fistula using musculus gracilis: a case report
Vitalija Vaišnoraitė1,  Narimantas Evaldas Samalavičius21 Vilnius University, General surgery residency2 Vilnius University Oncology Institute, Clinic of Surgery,Santariškių str. 1, LT-08661 Vilnius, LithuaniaE-mail: v.vaisnoraite@gmail.com
Iatrogenic rectovaginal (proctovaginal) fistula is a rare and difficult complication in the treatment of rectal and gynecological cancers. A variety of procedures have been described to treat this condition, but none of them has become an ideal solution. Graciloplasty is a successful and recommended method of surgery, especially in very complicated cases (in patients after radiotherapy, with local colorectal chronic infection or reccurent fistulas). This article presents a history of one patient treated in our surgical clinic. We give a revew of other authors’ experience with m. gracilis transposition and some material on rectovaginal fistula that may be beneficial for those treating this condition.
Keywords: rectovaginal fistula, m. gracilis interposition
Kokį operacijos būdą pasirinkti operuojant kirkšnies išvaržas?
Authors: Stanaitis Juozas , Lunevičius Raimundas
Published: January 2019

Juozas Stanaitis, Raimundas LunevičiusVilniaus universitetas, Bendrosios chirurgijos centras, Vilniaus universitetinėgreitosios pagalbos ligoninė, Šiltnamių g. 29, LT-04130 VilniusEl paštas: Juozas.Stanaitis@mf.vu.lt
Savo darbe taikome Nyhus kirkšnies išvaržų klasifikaciją. Išvaržas siūlome operuoti pagal Austrijos chirurgų pasiūlytą algoritmą, kurį mes šiek tiek modifikavome ir naudojame kasdienėje praktikoje. Vilniaus universiteto ir Vilniaus universitetinės greitosios pagalbos ligoninės Bendrosios chirurgijos centre per 14 metų (1991–2005 m.) operuotos 2774 išvaržos planine tvarka ir įstrigusios kirkšnies išvaržos. Po Bassini hernioplastikos atkryčių skaičius siekė 5,7%. Nuo 2000 m. šį operavimo būdą naudojame tik pavieniais atvejais ir tik skubiojoje chirurgijoje. Operuodami planine arba skubos tvarka naudojame Shouldice (atkryčių iki 0,98%) ir Lichtensteino (atkryčių iki 0,96%) metodikas. Laparoskopinę TAPP (atkryčių iki 1,8%) metodiką taikome tik atlikdami planines operacijas.
Pagrindiniai žodžiai: kirkšnies išvarža, hernioplastika, operacijos būdas
What is optional surgical approch to inguinal hernia repair?
Juozas Stanaitis, Raimundas LunevičiusVilnius University, Center of General Surgery, Vilnius UniversityEmergency Hospital, Šiltnamių 29, LT-04130 Vilnius, LithuaniaE-mail: Juozas.Stanaitis@mf.vu.lt
The nyhus classification of inguinal hernia is in use. Austrian surgeons’ algorythm for inguinal hernia repair is recommended. 2774 inguinal hernia repairs were performed at General Surgery Clinic of Vilnius University Emergency Hospital in 1991–2005. The recurrence rate after Bassini hernia repair was 5.7%. This method is not in rutine use from 2000. Recurrence rates after inguinal hernia repair according to Shouldice, Lichtenstein and TAPP surgery were 0.98%, 0.96% and 1.8%, respectively. Shouldice and Lichtestein operations are in use performing either elective or urgent surgery. TAPP is in use just in case of elective surgery.
Key words: inguinal hernia, hernia repair, surgical approach
Kriptorchizmas ir sėklidžių vėžys
Authors: Gricius Kastytis , Griciūtė Laima
Published: January 2019

Kastytis Gricius, Laima GriciūtėVilniaus universiteto Vaikų ligoninė, Santariškių g. 7, LT-08406 VilniusVilniaus universiteto Onkologijos institutas, Santariškių g 1, LT-08660 Vilnius
Kriptorchizmas yra svarbi klinikinė problema todėl, kad su juo susijusi padidėjusi sėklidės vėžio rizika ir sumažėjęs vaisingumas. Kriptorchizmo etiologija ir plėtojimosi mechanizmai kol kas neaiškūs. Tai yra daugiafaktorinė patologija. Su kriptorchizmu siejamos hipotaliamo – konkorėžinės liaukos – gonadų ašies anomalijos. Įrodyta hormonų įtaka nusileidžiant sėklidėms į kapšelį. Svarbiausi kriptorchizmo rizikos veiksniai: mažas naujagimio svoris ir vyresnis motinos amžius. Kiti įtariami vidiniai ir išoriniai veiksniai diskutuotini. Padidėjusios sėklidės vėžio rizikos nebenustatoma, jei kriptorchizmas sėkmingai pašalintas iki vienuoliktos metų. Orchidopeksijos metu atliekama biopsija, atrodo, yra didelės sėklidės vėžio rizikos veiksnys, todėl patariama ją atlikti tik kliniškai įtartinais atvejais.
Reikšminiai žodžiai: kriptorchizmas, sėklidės vėžys, kriptorchizmo ir vėžio rizikos veiksniai, gydymas
Cryptorchismus and testicular cancer
Kastytis Gricius, Laima GriciūtėChildren’s hospital of Vilnius university, Santariškių str. 7, LT-08406 Vilnius, LithuaniaOncology Institute of Vilnius University, Santariškių str. 1, LT-08660 Vilnius, Lithuania
Cryptorchidism is important clinical problem with an increased risk of testicular cancer and reduced fertility. Aethiology of cryptorchidism as well as exact mechanisms remain obscure. Evidently aethiology is multifactorial. Abnormal action of hypothalamo – pituitary – gonadal axis is associated with cryptorchidism outcome. Important role of hormones in testicular descent was proven. The main risk factors of cryptorchidism are low birthweight and higher maternal age. Other internal and external risk factors are under discussion. No increased risk of testicular cancer was observed among men whose cryptorchidism had been successfully resolved by their 11th birtday. Biopsy performed during orchidopexy seems to be strong risk factor for testicular cancer, it should be advised in doubtful cases only.
Keywords: cryptorchismus, testicular cancer, risk factors, treatment
Europos išvaržos asociacijos (EHS) pasiūlyta pilvo sienos išvaržų klasifikacija
Authors: Tamulis Sigitas
Published: January 2019

Sigitas TamulisVilniaus universiteto Gastroenterologijos, nefrourologijos ir chirurgijos klinika, Bendrosios chirurgijos centras, Vilniaus greitosios pagalbos universitetinė ligoninė,Šiltnamių g. 29, LT-04130 VilniusEl paštas: sigis.tamulis@gmail.com
Šiuo metu Lietuvos chirurginėje praktikoje vartojama daug įvairių pilvo sienos išvaržų klasifikacijų, tačiau nėra vienos paprastos, unifikuotos, informatyvios, išsamios ir kartu lengvai atsimenamos išvaržų klasifikacijos. Tai sunkina gydymo rezultatų vertinimą, naujų gydymo būdų diegimą ir integraciją į Europos ir pasaulio pilvo sienos išvaržų diagnostiką, gydymą ir klinikinius tyrimus. Šio darbo tikslas – apžvelgti iki šiol naudotas klasifikacijas ir pateikti EHS klasifikaciją.
Reikšminiai žodžiai: pilvo siena, išvarža, pirminė pilvo sienos išvarža, pooperacinė pilvo sienos išvarža, bambos išvarža, kirkšninė išvarža, epigastrinė išvarža, baltosios pilvo linijos išvarža, juosmeninė išvarža, Špigelio išvarža, pilvo sienos išvaržų klasifikacija.
The european hernia society (ehs) abdominal hernia classification
Sigitas TamulisVilnius Universitety, Clinic of Gastroenterology, Nephrourology and Surgery, Vilniaus University Emergency Hospital,Šiltnamių str. 29, LT-04130 Vilnius, LithuaniaE-mail: sigis.tamulis@gmail.com
A number of abdominal wall hernia classifications are used in surgical practice in Lithuania. However, there is a lack of one simple, practical, informative, well memorizable, unified and integrated classification intended for all the surgical society. The purpose of this article was to review the abdominal wall hernia classifications commonly used in Lithuania and to present the new abdominal hernia classification proposed by the European Hernia Society.
Key words: abdominal wall hernia, inguinal hernia, classification, incisional hernia, ventral hernia, umbilical hernia, epigastric hernia.
Galvos smegenų arterioveninės malformacijos
Authors: Bičkutė Irena , Avižonis Mindaugas
Published: January 2019

Irena Bičkutė1, Mindaugas Avižonis21 Švenčionių rajono ligoninė, Partizanų g. 4, LT-18126 Švenčionys2 Mykolo Marcinkevičiaus ligoninė, Kauno g. 7/2, LT-03215 VilniusEl paštas: ibickute@gmail.com
Pateikiame klinikinį atvejį, kai kontrastinės kompiuterinės tomografijos tyrimas padėjo nustatyti gana retai pasitaikančias galvos smegenų daugybinesugines arteriovenines malformacijas.
Arteriovenous malformations of the brain
Irena Bičkutė1, Mindaugas Avižonis21 The Švenčioniai Regional Hospital, Partizanų g. 4, LT-18126 Švenčionys, Lithuania2 The Mykolas Marcinkevičius Hospital, Kauno str. 7/2, LT-03215 Vilnius, LithuaniaE-mail: ibickute@gmail.com
We present a clinical case when visualisation with computed tomography helped to diagnose a rare multiple AVM of the brain.
Plaučių arterijos tromboembolijos atvejis po artroskopinės kelio sąnario operacijos
Authors: Uvarovas Valentinas , Šatkauskas Igoris , Bartkevičius Eduardas , Kascėnas Evaldas
Published: January 2019

Valentinas Uvarovas, Igoris Šatkauskas, Eduardas Bartkevičius, Evaldas KascėnasVilniaus greitosios pagalbos universitetinės ligoninės Ortopedijos ir traumatologijos centras,Šiltnamių g. 29, LT-04130 VilniusEl paštas: valiusuvarovas@gmail.com
Aprašomas plaučių tromboembolijos atvejis po artroskopinės kelio sąnario operacijos. Straipnio tikslas – išanalizuoti šio retai pasitaikančio po artroskopinių operacijų ir gyvybei pavojingo sindromo galimas priežastis ir prevencijos taktiką, svarbius giliųjų venų trombozės rizikos veiksnius, pateikti literatūros apžvalgą.
Aprašomas klinikinis atvejis, kai 58 metų pacientei, neturinčiai ypatingų giliųjų venų trombozės atsiradimo rizikos veiksnių, artroskopinė kelio sąnario menisko rezekcijos operacija komplikavosi plaučių arterijos tromboembolija. Pacientė paguldyta į stacionarą atlikti artroskopinę operaciją dėl dešinio kelio vidinio menisko plyšimo, buvo operuota tą pačią dieną. Atlikta beveik visiška vidinio menisko rezekcija. Operacijos metu naudota šlaunies manžetė, kuri išpūsta iki 350 mmHg, operacijos trukmė 40 min., operacijos eiga buvo sklandi. Antrą parą po operacijos pacientei atsirado ūmaus kvėpavimo nepakankamumo požymiai, ji paguldyta į intensyviosios terapijos skyrių, kur atlikus širdies echoskopiją ir EKG buvo diagnozuota plaučių arterijos tromboembolija. Buvo taikyta dirbtinė plaučių ventiliacija, vazopresorių infuzijos, gydymas antikoaguliantais ir trombolitikais. Intensyvioji terapija buvo veiksminga, po dviejų parų gydymo patenkinamos būklės pacientė buvo grąžinta į ortopedijos skyrių, vienuoliktą parą po operacijos išrašyta iš ligoninės. Jos būklė buvo gera.
Reikšminiai žodžiai: plaučių arterijos tromboembolija, giliųjų venų trombozė, artroskopija, mažos molekulinės masės heparinas.
A case of pulmonary embolism after arthroscopic knee surgery
Valentinas Uvarovas, Igoris Šatkauskas, Eduardas Bartkevičius, Evaldas KascėnasOrthpedic Traumatology Center of Vilnius University Emergency Hospital,Šiltnamių str. 29, LT-04130 Vilnius, LithuaniaE-mail: valiusuvarovas@gmail.com
We present a case of pulmonary empolism (PE) following successful arthroscopic meniscectomy. Although the incidence of PE following arthroscopic knee surgery has not been well established, such occurrences place the patients at high risk. The patient was a 58-year-old women with no no definite risk factors of PE, who underwent arthroscopic meniscectomy. In spite of one postoperative profilaxis dose of LMWH (Fraxiparine 0.4 ml) on the first postoperative day, on the second postoperative day she developed dyspnea, tachycardia, hypotonia. Investigations carried out in the intensive care department, including ECG, echocardiography, supported the diagnosis of PE. Heparin therapy was initiated, and the patient’s condition improved sufficiently to allow her follow-up at our outpatient department.
Key words: pulmonary embolism, arthroscopy, deep vein thrombosis, low-molecular weight heparin.
Įgimta dvylikapirštės žarnos obstrukcija dėl preduodeninės vartų venos ir atvirkštinės skrandžio ir blužnies padėties
Authors: Gurskas Pranas , Trainavičius Kęstutis , Ivanauskas Aidas , Strumila Arūnas
Published: January 2019

Pranas Gurskas, Kęstutis Trainavičius, Aidas Ivanauskas, Arūnas StrumilaVilniaus universiteto Vaikų ligų klinikos Vaikų chirurgijos centras,Santariškių g. 7, LT-2600 VilniusEl paštas: kestutis.trainavicius@vuvl.lt
Įvadas / tikslasPreduodeninė vartų vena (PDVV) yra labai reta įgimta anomalija. Literatūroje aprašyta per 80 atvejų. Preduodeninė vartų vena dažniausiai nesukelia jokių klinikinių simptomų. Tik nedaugeliui pacientų ji gali būti dvylikapirštės žarnos nepraeinamumo priežastis. Tyrimo tikslas – aprašyti labai retą, įgimtą dvylikapirštės žarnos obstrukcijos priežastį ir pasidalyti šios anomalijos diagnostikos ir gydymo patirtimi.
Ligoniai ir metodaiMes gydėme du pacientus dėl dvylikapirštės žarnos nepraeinamumo, kurio priežastis – preduodeninė vartų vena kartu su atvirkštine skrandžio ir blužnies padėtimi, nevisiškas žarnyno posūkis.
RezultataiNaujagimis ir 1 metų 4 mėnesių mergaitė buvo operuoti dėl preduodeninės vartų venos, sukėlusios dvylikapirštės žarnos obstrukciją. Abiem vaikams buvo atliktos duodenoduodenostomijos. Pooperacinė abiejų ligonių eiga buvo sklandi. Vaikai pradėjo normaliai valgyti, nustojo vemti, ėmė priaugti svorio.
IšvadosDuodenoduodenostomija yra veiksminga operacija gydant dvylikapirštės žarnos obstrukciją dėl preduodeninės vartų venos.
Reikšminiai žodžiai: įgimtas dvylikapirštės žarnos nepraeinamumas, preduodeninė vartų vena
Congenital duodenal obstruction due to preduodenal portal vein, associated with situs inversus of stomach and spleen
Pranas Gurskas, Kęstutis Trainavičius, Aidas Ivanauskas, Arūnas StrumilaVilnius University Children’s Hospital, Center of Pediatric Surgery,Santariškių Str. 7, LT-2600 Vilnius, LithuaniaE-mail: kestutis.trainavicius@vuvl.lt
Background / objectivePreduodenal portal vein (PDPV) is a rare congenital anomaly. There are only 80 cases described in the world literature. The presence of this anomaly is rarely recognized as an emergency condition, and it can manifest as duodenal obstruction in very few patients. The aim of our study was to descibe this uncommon reason for duodenal obstruction and to share experience in recognizing and treating this pathology.
Patients and methodsAuthors present two cases of duodenal obstruction caused by the preduodenal portal vein and associated with the inverted gastric and spleen position and malrotation of the gut.
ResultsA male newborn and a 1 yr 4 mon old girl were operated on due to duodenal obstruction caused by the preduodenal portal vein. Both patients received a duodenoduodenostomy procedure. The recovery was uneventful. The patients became free of symptoms, returned to oral feeds, started to thrive.
ConclusionsDuodenoduodenostomy is a safe and effective procedure in treating duodenal obstruction caused by the preduodenal portalvein.
Key words: duodenal obstruction, preduodenal portal vein
Altemeierio operacija dėl tiesiosios žarnos įstrigusio iškritimo – atvejo analizė
Authors: Sakalauskas Edmundas , Samalavičius Narimantas Evaldas , Gylys Kasparas , Ryliškytė Ramunė
Published: January 2019

Edmundas Sakalauskas1,2, Narimantas Evaldas Samalavičius1,2, Kasparas Gylys1,2, Ramunė Ryliškytė1,21Vilniaus universitetinio Onkologijos instituto Chirurgijos klinika,Santariškių g. 1, LT-08660 Vilnius2Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Vidaus ligų, šeimos medicinos ir onkologijos klinika,Santariškių g. 2, LT-08661 VilniusEl paštas: narimantas.samalavičius@loc.lt
Visiškas tiesiosios žarnos iškritimas yra reta, o tiesiosios žarnos įstrigęs iškritimas dėl tiesiosios žarnos naviko labai reta būklė. Vienas iš gydymo metodų yra Altemeierio operacija. Pateikiama šios operacijos atvejo analizė. 60 metų vyrui buvo atlikta Altemeierio operacija dėl tiesiosios žarnos įstrigusio iškritimo, kurį sukėlė tiesios žarnos viliozinis navikas. Po operacijos rastas ir T1 adenokarcinomos židinys. Pooperacinė eiga buvo sklandi, šeštą pooperacinę parą ligonis išrašytas į namus. Pooperaciniu laikotarpiu ligoniui rekomenduotas tik stebėjimas.
Reikšminiai žodžiai: tiesiosios žarnos iškritimas, tiesiosios žarnos navikas, išmatų nelaikymas, Altemeierio operacija
Altemeier operation due to incarcerated rectal prolapse – a case analysis
Edmundas Sakalauskas1,2, Narimantas Evaldas Samalavičius1,2, Kasparas Gylys1,2, Ramunė Ryliškytė1,21Vilniaus University, Institute of Oncology, Clinic of Surgery,Santariškių Str. 1, LT-08660 Vilnius, Lithuania2Vilniaus University, Faculty of Medicine, Clinic of Internal Medicine, Family Medicine and Oncology,Santariškių Str. 2, LT-08661 Vilnius, LithuaniaE-mail: narimantas.samalavičius@loc.lt
Full thickness rectal prolapse is a rare disease, and incarcerated rectal prolapse due to rectal tumor is a very rare condition. A method of choice is Altemeier operation. A case of Altemeier’s operation is presented. 60-year-old man has been operated on due to incarcerated rectal prolapse caused by rectal villous tumor. Postoperative course was uncomplicated, on 6th postoperative day the patient was discharged from the hospital. A T1 rectal cancer in postoperative speciance was detected, and surveillance only was offered.
Key words: rectal prolapse, rectal cancer, faecal incontinence, Altemeyer operation