bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Supplementary Tables S1 and S2 from Overcoming Clinical Resistance to EZH2 Inhibition Using Rational Epigenetic Combination Therapy
Authors: Kazansky Yaniv , Cameron Daniel , Mueller Helen S. , Demarest Phillip , Zaffaroni Nadia , Arrighetti Noemi , Zuco Valentina , Kuwahara Yasumichi , Somwar Romel , Ladanyi Marc , Qu Rui , de Stanchina Elisa , Dela Cruz Filemon S. , Kung Andrew L. , Gounder Mrinal M. , Kentsis Alex
Published: June 2024

Supplementary Table S1: List of patient tumor specimens used for RNA-seq and MSK-IMPACT analysis. *We note that two primary tumors in patients who responded to TAZ harbored deletions of RB1 (patient 2, sample ES_02_T_02) in one tumor and CDKN2A/B in another tumor (patient 5, sample ES_05_T_01). However, these primary tumors were fully resected prior to the initiation of TAZ treatment and did not recur at the primary sites. In the case of patient 2, a later TAZ-responsive metastasis (ES_2_T_03) did not harbor the RB1 loss. In the case of patient 5, a later TAZ-responsive metastasis (ES_05_T_09) did not harbor the CDKN2A/B loss. This suggests that these mutations were subclonal and were not present in tumors exposed to TAZ treatment. Thus, the mutations in these tumors were unlikely to have impacted their response to TAZ.
Supplementary Table S2: List of mutations found in all patient tumor specimens in Supplementary table 1 for which MSK-IMPACT data is available.
Supplementary Tables 1-5 from Spatial Architecture of Myeloid and T Cells Orchestrates Immune Evasion and Clinical Outcome in Lung Cancer
Authors: Enfield Katey S.S. , Colliver Emma , Lee Claudia , Magness Alastair , Moore David A. , Sivakumar Monica , Grigoriadis Kristiana , Pich Oriol , Karasaki Takahiro , Hobson Philip S. , Levi Dina , Veeriah Selvaraju , Puttick Clare , Nye Emma L. , Green Mary , Dijkstra Krijn K. , Shimato Masako , Akarca Ayse U. , Marafioti Teresa , Salgado Roberto , Hackshaw Allan , Jamal-Hanjani Mariam , van Maldegem Febe , McGranahan Nicholas , Glass Benjamin , Pulaski Hanna , Walk Eric , Reading James L. , Quezada Sergio A. , Hiley Crispin T. , Downward Julian , Sahai Erik , Swanton Charles , Angelova Mihaela
Published: June 2024

Supplementary Table S1. Imaging mass cytometry antibody panel information. Supplementary Table S2. TRACERx 100 imaging mass cytometry cohort information. Supplementary Table S3. TRACERx 421 cohort information. Supplementary Table S4. Median cell densities per histology, tissue type and TME class. Supplementary Table S5. Multivariable model of disease-free survival including TAN score, relevant clinical features together with PIK3CA mutation status (a) or recent subclonal expansion (b).
Figure 4 from Spatial Architecture of Myeloid and T Cells Orchestrates Immune Evasion and Clinical Outcome in Lung Cancer
Authors: Enfield Katey S.S. , Colliver Emma , Lee Claudia , Magness Alastair , Moore David A. , Sivakumar Monica , Grigoriadis Kristiana , Pich Oriol , Karasaki Takahiro , Hobson Philip S. , Levi Dina , Veeriah Selvaraju , Puttick Clare , Nye Emma L. , Green Mary , Dijkstra Krijn K. , Shimato Masako , Akarca Ayse U. , Marafioti Teresa , Salgado Roberto , Hackshaw Allan , Jamal-Hanjani Mariam , van Maldegem Febe , McGranahan Nicholas , Glass Benjamin , Pulaski Hanna , Walk Eric , Reading James L. , Quezada Sergio A. , Hiley Crispin T. , Downward Julian , Sahai Erik , Swanton Charles , Angelova Mihaela
Published: June 2024

Neutrophil infiltration in LUSC is associated with distinct metabolic and immunosuppressive phenotypes. A, Gene Ontology (GO) biological processes enriched among upregulated genes in the TS:Neutrophil high TME class (n = 10 cores) compared with other TME classes combined (n = 28 cores) in LUSC (FDR < 0.01, gene ratio > 0.05). B, GSEA of hallmark gene sets compared between tumor cores from the Tumor/Stroma:Neutrophil high TME class and other TME classes combined, using the t-statistic derived from the limma–voom model on TMM-normalized gene expression. Significantly enriched pathways were colored by type of pathway (FDR < 0.05). C, Normalized enrichment score derived from single-sample GSEA visualized for TS:Neutrophil high and cores from other TME classes. The P value is derived from GSEA of LUSC as shown in A and adjusted for other hallmark pathways using the Benjamini–Hochberg method. D, Proportion of tumor cells assigned MCT4+ in TS:Neutrophil high tumor cores compared with tumor cores from other TME classes combined in LUSC. E, Spearman correlation coefficient and P value comparing the proportion of MCT4+ and CAIX+ tumor cells in TS:Neutrophil high LUSC TMEs. F, Median distance between LUSC tumor cells to their nearest endothelial cell per core in TS:Neutrophil high TME class compared with all other TME classes combined. G, Single-channel images and composite image alongside cell type map displaying tumor cells, neutrophils (MPO, yellow), endothelial cells (CD31, magenta), and regions of hypoxia (CAIX, cyan) and MCT4 (green) expression. Boxplots show median and lower and upper quartile values, and whiskers extend up to 1.5 × IQR above and below the quartiles. P values for D and F were calculated in a linear mixed-effects model with patient as the random-effect covariate. LUSC, lung squamous cell carcinoma; TS, tumor/stroma; FDR, false discovery rate; TMM, trimmed mean of M-values; panCK, pancytokeratin; *, P < 0.05; **, P < 0.01; ***, P < 0.001.
Figure 1 from Spatial Architecture of Myeloid and T Cells Orchestrates Immune Evasion and Clinical Outcome in Lung Cancer
Authors: Enfield Katey S.S. , Colliver Emma , Lee Claudia , Magness Alastair , Moore David A. , Sivakumar Monica , Grigoriadis Kristiana , Pich Oriol , Karasaki Takahiro , Hobson Philip S. , Levi Dina , Veeriah Selvaraju , Puttick Clare , Nye Emma L. , Green Mary , Dijkstra Krijn K. , Shimato Masako , Akarca Ayse U. , Marafioti Teresa , Salgado Roberto , Hackshaw Allan , Jamal-Hanjani Mariam , van Maldegem Febe , McGranahan Nicholas , Glass Benjamin , Pulaski Hanna , Walk Eric , Reading James L. , Quezada Sergio A. , Hiley Crispin T. , Downward Julian , Sahai Erik , Swanton Charles , Angelova Mihaela
Published: June 2024

IMC workflow defines the single-cell spatial landscape of the NSCLC tumor microenvironment. A, TRACERx 100 IMC cohort. We developed and applied two IMC antibody panels, Pan-immune and T cells and stroma, to tissue microarrays (TMA) from clinical samples collected at surgical resection (created with BioRender.com). B, Targets of antibodies described in this study. Bold text indicates targets detected in both IMC panels. C, IMC data were acquired from stained TMAs and processed to identify single cells and their phenotypes. D, 40,000 μm2 crops of IMC images representing the markers from B with corresponding cell types from the pan-immune panel, unless annotated with an asterisk for the T cells and stroma panel only. E, A heat map of the z-score normalized median intensities of markers from the pan-immune panel across the identified cell subtypes. F, Proportion of major immune cell types identified in the pan-immune IMC data set per TMA core, calculated over the total tissue area (illustrated as blue and gold domains), tumor/epithelial compartment (gold domain), or the stromal compartment (blue domain). In two normal cores, the epithelial cell signal reflected very thin cells, which were not resolved into an epithelial compartment. All data from these cores are represented by the stroma compartment. Cell types color legend applies to D and F, where asterisks denote cell types identified in T cells and stroma panel only. LUAD, lung adenocarcinoma; LUSC, lung squamous cell carcinoma; NSCLC, non–small cell lung cancer; other, other non–small cell lung cancer histologies; IMC, imaging mass cytometry.
Supplementary Figure 7 from Early Changes in Tumor-Naive Cell-Free Methylomes and Fragmentomes Predict Outcomes in Pembrolizumab-Treated Solid Tumors
Authors: Stutheit-Zhao Eric Y. , Sanz-Garcia Enrique , Liu Zhihui (Amy) , Wong Derek , Marsh Kayla , Abdul Razak Albiruni R. , Spreafico Anna , Bedard Philippe L. , Hansen Aaron R. , Lheureux Stephanie , Torti Dax , Lam Bernard , Yang Shih Yu Cindy , Burgener Justin , Luo Ping , Zeng Yong , Cheng Nicholas , Awadalla Philip , Bratman Scott V. , Ohashi Pamela S. , Pugh Trevor J. , Siu Lillian L.
Published: June 2024

Association of tumor burden with cancer mutation concentration (CMC), as well as cancer-specific methylation (CSM) and fragment length score (FLS). We computed CMC from personalized tumor-informed mutation arrays. We also computed CSM and FLS from methylation and fragmentomic analysis respectively of data from cell-free methylated DNA immunoprecipitation and sequencing (cfMeDIP-seq) assays. Coefficients and p-values were computed using Spearman correlations.
Supplementary Figure 5 from Early Changes in Tumor-Naive Cell-Free Methylomes and Fragmentomes Predict Outcomes in Pembrolizumab-Treated Solid Tumors
Authors: Stutheit-Zhao Eric Y. , Sanz-Garcia Enrique , Liu Zhihui (Amy) , Wong Derek , Marsh Kayla , Abdul Razak Albiruni R. , Spreafico Anna , Bedard Philippe L. , Hansen Aaron R. , Lheureux Stephanie , Torti Dax , Lam Bernard , Yang Shih Yu Cindy , Burgener Justin , Luo Ping , Zeng Yong , Cheng Nicholas , Awadalla Philip , Bratman Scott V. , Ohashi Pamela S. , Pugh Trevor J. , Siu Lillian L.
Published: June 2024

Cell-free DNA from cancer patients demonstrates greater fragment length variability. (A) Genome wide fragment lengths were computed and averaged within 5 megabase windows. Normalized short-to-long fragment ratios were calculated. Shaded confidence intervals represent 80% and 95% of the data. (B) The variance of mean fragment lengths across patients were compared and the log fold change between cancer and normal variances are shown for each window. Windows with significantly different variance between cancer and normal were identified using non-parametric Ansari-Bradley tests. Neighbouring windows were combined using Comb-p into regions. This revealed greater variability in cancer sample fragment lengths spanning 56.2% of the autosomal genome. (C) Beeswarm plot of fragment length variability. The median cancer window had 30.3% [range: -41.1, 228.] more fragment length variability in samples from cancer patients than normal controls.
Supplementary Figure 12 from Early Changes in Tumor-Naive Cell-Free Methylomes and Fragmentomes Predict Outcomes in Pembrolizumab-Treated Solid Tumors
Authors: Stutheit-Zhao Eric Y. , Sanz-Garcia Enrique , Liu Zhihui (Amy) , Wong Derek , Marsh Kayla , Abdul Razak Albiruni R. , Spreafico Anna , Bedard Philippe L. , Hansen Aaron R. , Lheureux Stephanie , Torti Dax , Lam Bernard , Yang Shih Yu Cindy , Burgener Justin , Luo Ping , Zeng Yong , Cheng Nicholas , Awadalla Philip , Bratman Scott V. , Ohashi Pamela S. , Pugh Trevor J. , Siu Lillian L.
Published: June 2024

Multivariate Cox analysis of change in cancer mutation concentration (CMC) from baseline to cycle 3 of pembrolizumab. Covariates include cohort, PD-L1 expression, and tumor mutation burden
Supplementary_Fig_S7 from Glioblastoma-Infiltrating CD8+ T Cells Are Predominantly a Clonally Expanded GZMK+ Effector Population
Authors: Wang Anthony Z. , Mashimo Bryce L. , Schaettler Maximilian O. , Sherpa Ngima D. , Leavitt Lydia A. , Livingstone Alexandra J. , Khan Saad M. , Li Mao , Anzaldua-Campos Markus I. , Bradley Joseph D. , Leuthardt Eric C. , Kim Albert H. , Dowling Joshua L. , Chicoine Michael R. , Jones Pamela S. , Choi Bryan D. , Cahill Daniel P. , Carter Bob S. , Petti Allegra A. , Johanns Tanner M. , Dunn Gavin P.
Published: June 2024

Analysis of GBM tumor Xenium spatial sample.
Supplementary_Fig_S5 from Glioblastoma-Infiltrating CD8+ T Cells Are Predominantly a Clonally Expanded GZMK+ Effector Population
Authors: Wang Anthony Z. , Mashimo Bryce L. , Schaettler Maximilian O. , Sherpa Ngima D. , Leavitt Lydia A. , Livingstone Alexandra J. , Khan Saad M. , Li Mao , Anzaldua-Campos Markus I. , Bradley Joseph D. , Leuthardt Eric C. , Kim Albert H. , Dowling Joshua L. , Chicoine Michael R. , Jones Pamela S. , Choi Bryan D. , Cahill Daniel P. , Carter Bob S. , Petti Allegra A. , Johanns Tanner M. , Dunn Gavin P.
Published: June 2024

Expression of NR4A1, NR4A2, and NR4A3 by CD8+ T cells from cohort 1.
Supplementary Figure 5 from Single-Cell Chromatin Accessibility Analysis Reveals the Epigenetic Basis and Signature Transcription Factors for the Molecular Subtypes of Colorectal Cancers
Authors: Liu Zhenyu , Hu Yuqiong , Xie Haoling , Chen Kexuan , Wen Lu , Fu Wei , Zhou Xin , Tang Fuchou
Published: June 2024

Supplementary Figure 5. NMF identification of two malignant subtypes consistent with iCMS classification.
Supplementary Figure 3 from Single-Cell Chromatin Accessibility Analysis Reveals the Epigenetic Basis and Signature Transcription Factors for the Molecular Subtypes of Colorectal Cancers
Authors: Liu Zhenyu , Hu Yuqiong , Xie Haoling , Chen Kexuan , Wen Lu , Fu Wei , Zhou Xin , Tang Fuchou
Published: June 2024

Supplementary Figure 3. Validation and TF enrichment of adenoma-related differential peaks.
Supplementary Figure 2 from Single-Cell Chromatin Accessibility Analysis Reveals the Epigenetic Basis and Signature Transcription Factors for the Molecular Subtypes of Colorectal Cancers
Authors: Liu Zhenyu , Hu Yuqiong , Xie Haoling , Chen Kexuan , Wen Lu , Fu Wei , Zhou Xin , Tang Fuchou
Published: June 2024

Supplementary Figure 2. CNV profile for epithelial cells.
Supplementary Figure S1 from Molecular Landscape and Clinical Implication of CCNE1-amplified Esophagogastric Cancer
Authors: Rustgi Naryan , Wu Sharon , Samec Timothy , Walker Phillip , Xiu Joanne , Lou Emil , Goel Sanjay , Saeed Anwaar , Moy Ryan H.
Published: June 2024

Supplementary Figure S1 shows the frequency of CCNE1 amplification in previously untreated and treated samples
ОСОБЛИВОСТІ ЕПІДЕМІЧНОГО ПРОЦЕСУ ГЕПАТИТУ В В УКРАЇНІ ПІД ЧАС ЕПІДЕМІЇ COVID-19 ТА ВОЄННОГО СТАНУ
Authors: Сергеєва Т. А. , Задорожна В. І. , Бугаєнко Н. С.
Published: June 2024

Гепатит В залишається серйозною глобальною медико-соціальною проблемою. Пандемія COVID-19 перервала позитивні зрушення у виконанні Глобальної стратегії ВООЗ щодо боротьби з вірусними гепатитами через затримки скринінгу, діагностики, початку лікування пацієнтів тощо. В Україні криза COVID-19 посилилася кризою воєнного стану. У 2020–2021 рр. в Україні кількість зареєстрованих випадків гепатиту В суттєво зменшилася порівняно з 2015–2019 рр., значніше для хронічного гепатиту В. Починаючи з 2022 р., попри війну та неповну звітність, захворюваність почала помірно зростати, а в 2023 р. для хронічної інфекції наблизилась до «доковідного» рівня. У 2022–2023 рр. підйом захворюваності на гострий гепатит В спостерігався серед дітей до 1 року, 1–4 та 5–9 років, тобто тих, які повинні бути захищені вакцинацією. Рівень охоплення вакцинацією проти гепатиту В в Україні є незадовільним – протягом 2015–2023 рр. він дорівнював 25,4–79,8 %, що значно нижче рекомендованого ВООЗ, і показники охоплення суттєво відрізняються за регіонами України (58,0–98,9 % у 2023 р.). У середньому з 6 осіб із виявленим HBsAg при діагностичному обстеженні лише 1 потрапляла до офіційної реєстрації та, ймовірно, – до медичного спостереження. Зростання в динаміці 2020–2022 р. частоти виявлення маркера вірусу гепатиту В (HBV), а саме HBsAg, серед дітей, народжених від матерів-носіїв HBsAg, дітей 1-го року життя – реципієнтів крові та її компонентів, хворих на венеричні хвороби, пацієнтів наркодиспансерів, тих, які довго перебувають на стаціонарному лікуванні, дітей дитячих будинків та спецінтернатів слід розглядати з позиції ризиків реалізації природних і штучних шляхів передачі HBV. Епідемічна ситуація з гепатиту В, який відносять до інфекцій, актуальних під час війни, в Україні залишається напруженою, кількісно недооціненою, з тенденцією до погіршення.
ПРАВОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БІОЛОГІЧНОЇ БЕЗПЕКИ ТА БІОЛОГІЧНОГО ЗАХИСТУ В УКРАЇНІ : МОНОГРАФІЯ / М. В. ВЕЛИЧКО, Т. О. КОВАЛЕНКО, І. М. САЛАГОР, Є. Д. СКУЛИШ, О. В. ШАМСУТДІНОВ. – ЧЕРНІВЦІ : ДРУК АРТ, 2024. – 280 с.
Authors: Андрейчин М. А.
Published: June 2024

Тема рецензованої монографії украй актуальна. Автори вперше запропонували результати вивчення сучасного правового забезпечення біологічної безпеки та біологічного захисту України в контексті можливостей адекватної протидії загрозам біологічного характеру національній безпеці держави та запропонували науково обґрунтовані шляхи подальшого вдосконалення відповідних правових норм. Коротко охарактеризовано зміст кожного розділу книжки. Рецензент схвально оцінив роботу, зазначаючи, що книжка буде корисною науковцям, викладачам, курсантам і студентам правових, природничих та медичних закладів вищої освіти, а також працівникам відповідних державних установ і підприємств.
ЧЕРНІГІВСЬКА ОБЛАСТЬ В ОНКОЛОГІЧНОМУ ПРОФІЛІ НАСЕЛЕННЯ УКРАЇНИ (ЧАСТИНА 1)
Authors: Слабкий Г. О. , Шень Ю. М. , Беляєв В. Д.
Published: June 2024

Мета: дослідити та проаналізувати місце Чернігівської області в онкологічному профілі населення України.
Матеріали і методи. Матеріали: дані Національного канцер-реєстру та канцер-реєстру Чернігівської області за період 2018–2022 рр. Матеріали: медико-статистичний, структурно-логічного аналізу.
Результати. Порівняння показників захворюваності населення, в тому числі за його окремими категоріями, на злоякісні новоутворення дозволили встановити достовірно більш високий рівень зареєстрованої захворюваності населення Чернігівської області, ніж середні показники по Україні. При цьому показники виявлення хворих у занедбаних стадіях у Чернігівській області є більш високими (на 13,3 %), ніж по Україні, показники щорічної летальності в Чернігівській області є вищими на 9,2 %, показники смертності населення працездатного віку, відповідно, є вищими на 8,7 % в Чернігівській області, ніж по Україні. В Чернігівській області нижчими, ніж у середньому по Україні, є показники смертності загального населення внаслідок злоякісних новоутворень (на 0,6 %) та відповідно смертності дітей (на 23,5 %).
Висновки. Отримані результати вказують на низький рівень ефективності діяльності спеціалізованої онкологічної допомоги та профілактичної діяльності системи охорони здоров’я Чернігівської області. Вказане потребує проведення поглибленого аналізу протиракової діяльності в системі охорони здоров’я області та оптимізації її діяльності.
МІСЦЕ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я В СТРАТЕГІЇ РОЗВИТКУ СИСТЕМИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я УКРАЇНИ ДО 2030 РОКУ (ЧАСТИНА 1)
Authors: Миронюк І. С. , Слабкий Г. О. , Білак-Лук’янчук В. Й. , Лопіт В. В. , Савчук Л. М. , Рожкова І. В.
Published: June 2024

Мета: проаналізувати роль і задачі системи громадського здоров’я та очікувані результати, визначені Стратегією розвитку системи охорони здоров’я України до 2030 року. Залучити наукову спільноту до громадського обговорення Стратегії.
Матеріали і методи. Матеріали: інформаційні матеріали щодо медико-демографічної ситуації в країні та стану національної системи охорони здоров’я, законодавство України щодо розвитку системи громадського здоров’я та Стратегія розвитку системи охорони здоров’я України до 2030 року. Методи: бібліосемантичний, контент-аналізу, структурно-логічного аналізу.
Результати. У Стратегії розвитку системи охорони здоров’я України до 2030 року значне місце приділено системі громадського здоров’я. Так, усі стратегічні пріоритети, які визначено за п’ятьма тематичними напрямами, до системи громадського здоров’я мають пряме або опосередковане відношення. За кожною стратегічною ціллю визначено конкретні ключові завдання та очікувані результати, які оцінюються за визначеними індикаторами. Перед практичною системою громадського здоров’я країни стоїть задача щодо ефективного впровадження в країні вказаної Стратегії на всіх рівнях управління: від базового (територіальні громади) до загальнодержавного.
Висновки. Роль і задачі системи громадського здоров’я, визначені Стратегією розвитку системи охорони здоров’я України до 2030 року, є стратегічними та комплексними. Їх впровадження в практичну охорону здоров’я дозволить забезпечити зменшення показників смертності та захворюваності, а також покращити функціонування та участь громадян, що приводить до покращення здоров’я та добробуту населення країни.
МЕТОДОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ОЦІНКИ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ ФАХІВЦІВ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я ТА МЕНЕДЖЕРІВ У СИСТЕМІ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я
Authors: Трущенкова Л. В. , Теренда Н. О. , Вахновський В. В. , Петрашик Ю. М.
Published: June 2024

Мeтa: проаналізувати методологічні особливості оцінки компетентностей фахівців громадського здоров’я та менеджерів у системі охорони здоров’я.
Мaтeрiaли i мeтoди. У дoслiджeннi проаналізовано методи оцінки працівників для визначення оптимального набору рівня компетентностей фахівців громадського здоров’я та менеджерів у системі охорони здоров’я. Викoристaнo мeтoди пoрiвняльнoгo aнaлiзу. У процесі дослідження застосовано загальнонаукові та спеціальні методи пізнання економічних явищ і процесів: порівняльний та статистичний аналіз, метод логічного узагальнення – при дослідженні існуючих підходів до суті компетентностей.
Рeзультaти. У результаті дослідження запропоновано етапи розробки системи оцінки компетентностей фахівців громадського здоров’я та менеджерів у системі охорони здоров’я, а саме: визначення критеріїв оцінки, організаційно-технічне забезпечення, документальне оформлення та моніторинг.
Виснoвки. На етапі визначення критеріїв оцінки важливо, щоб для кожної посади була розроблена модель компетентностей. Другий етап «Організаційно-технічне забезпечення» передбачає використання в процесі оцінки комплексного підходу до використання ефективного інструментарію й дієвих мотиваційних методів та зворотного зв’язку на всіх управлінських рівнях. Етап документального оформлення – це розробка відділом персоналу необхідних документів (положень, інструкцій, форм для оцінки тощо), які регламентують роботу системи оцінки. Моніторинг системи оцінки дає змогу розробити та реалізувати превентивні заходи щодо запобігання суб’єктивності оцінки.
ЕПІДЕМІОЛОГІЯ ТА ФАКТОРИ РИЗИКУ ЛЕЙОМІОМИ МАТКИ ТА ГЕНІТАЛЬНОГО ЕНДОМЕТРІОЗУ
Authors: Вовк-Шульга С. О. , Хміль С. В.
Published: June 2024

Мета: проаналізувати сучасні літературні джерела про поширеність та основні фактори ризику лейоміоми матки та генітального ендометріозу.
Матеріали і методи. У дослідженні опрацьовано наукові публікації за останні роки, які доступні у мережі «Інтернет», ключовими словами були «лейоміома матки», «фіброміома матки», «ендометріоз», «поширеність», «захворюваність», «фактори ризику».
Результати. Дані наукової літератури вказують, що частота супутніх лейоміоми матки та ендометріозу становить від 12 до 20 %. Дослідницька група з Фінляндії припустила, що симптоматичний ендометріоз збігається з симптомами міоми матки. У тайському дослідженні 28 % мали супутній ендометріоз і лейоміому матки. Інші дослідники повідомили про різноманітний ступінь коморбідності між ендометріозом та лейоміомою матки, коливаючись від 12 до 87,1 %. Польські дослідники показали, що коморбідність лейоміоми матки та ендометріозу складає 57,9 %, підтверджуючи, що гінекологічні симптоми часто не повʼязані лише з єдиною причиною. Дані ретроспективного дослідження встановили, що 25,8 % пацієнтів з ендометріозом були коморбідними з лейоміомою матки, порівняно з 9,3 % пацієнтів з ізольованим ендометріозом, тоді як 19,6 % хворих на лейоміому матки були коморбідні з ендометріозом, порівняно з 5,5 % з ізольованою лейоміомою матки. Проведене дослідження в Японії повідомило про високий ризик коморбідного перебігу ендометріозу з лейоміомою матки, який складає 4,47 (95 % ДІ 4,09–4,87).
Висновки. Аналіз літературних джерел обґрунтовує актуальність дослідження впливу факторів ризику, які сприяють розвитку лейоміоми та ендометріозу. Покращення знань і підвищення обізнаності щодо досліджуваних патологій та їх коморбідного перебігу в суспільстві допоможуть краще зрозуміти фактори ризику цих захворювань. Глибше розуміння етіології і складності коморбідного перебігу лейоміоми матки та ендометріозу приведе до довгострокових результатів у профілактиці й лікуванні цих поширених патологій.
ОЦІНКА ЗНАНЬ УКРАЇНСЬКИХ ЖІНОК ЩОДО ФАКТОРІВ РИЗИКУ НЕВИНОШУВАННЯ ВАГІТНОСТІ В ПРАКТИЦІ МЕДСЕСТРИ
Authors: Глушко К. Т. , Гуменюк І. В.
Published: June 2024

Вступ. Невиношування вагітності залишається важливою медико-соціальною проблемою в Україні та світі.
Мета роботи – оцінити загальні знання жінок дітородного віку щодо основних причин невиношування вагітності.
Основна частина. Проведено опитування 50 жінок віком від 19 до 50 років. Залежно від наявності дітей усіх жінок поділили на дві групи: 1-ша – 27 (54,0 %) жінок, які мали дітей; 2-га – 23 (46,0 %) жінки без дітей. Також оцінювали вік та рівень освіти. З’ясували, що опитані найкраще обізнані щодо негативного впливу на вагітність стресу (72,0 %), наркотиків (72,0 %), дуже пізнього віку після 50 років (70,0 %), алкоголю (68,0 %) та інфекцій статевих органів (68,0 %), тоді як рівень знань стосовно відсутності со­ціальної підтримки (10,0 %), багатоплідної вагітності (18,0 %), дуже молодого віку до 18 років (20,0 %), народження недоношеної дитини в анамнезі (22,0 %), дефіциту маси тіла під час чи до вагітності (36,0 %) був низьким. Наявність дітей не впливала на знання опитаних жінок в Україні щодо причин, що призводять до невиношування вагітності, тоді як рівень освіти та вік мали вплив. Жінки з вищою освітою менше знали про негативний вплив на вагітність старшого віку після 50 років (7,7 %), але краще були обізнані стосовно впливу генітальних інфекцій (80,8 %), стресу (73,1 %) та насилля (92,3 %). Жінки віком до 30 років більше знали про важливість соціальної підтримки (15,2 %), бездітні – про значення часу між вагітностями (69,6 %). За даними нашого дослідження, частота жінок, які народили дитину масою менше 2500 г, становила 10,0 %, що є зіставним із світовою статистикою передчасних пологів.
Висновки. Найбільшою мірою знання жінок залежали від рівня освіти, меншою – від віку та наявності дітей.
ВАЖЛИВІСТЬ ПРОФІЛАКТИКИ КАТЕТЕР-АСОЦІЙОВАНИХ ІНФЕКЦІЙ У ПАЦІЄНТІВ ГЕМАТОЛОГІЧНИХ ВІДДІЛЕНЬ
Authors: Головійчук С. В. , Галіяш Н. Б. , Сарапук Г. С.
Published: June 2024

Вступ. Катетер-асоційовані інфекції є причиною виникнення понад 60 % госпітальних бактеріємій та до 37 % усіх нозокоміальних інфекцій у європейських країнах. Їх частота становить від 2,9 випадку на 1000 днів катетеризації у спеціалізованих відділеннях реанімації та інтенсивної терапії до 7,7 випадку в пацієнтів загального профілю.
Мета роботи – проаналізувати частоту виявлення катетер-асоційованих інфекцій у пацієнтів дитячого віку гематологічних відділень.
Основна частина. Дослідження базувалося на ретроспективному аналізі медичної документації відділення онкогематології КП «Волинське обласне територіальне медичне об’єднання захисту материнства і дитинства» за останні два роки. Із 48 хворих, пролікованих за цей час у відділенні, катетер-асоційовані інфекції було діагностовано в 16 випадках (33 % від загальної кількості пацієнтів). Серед хворих з діагностованими катетер-асоційованими інфекціями було 7 дівчаток (43,7 %) і 9 хлопчиків (56,3 %). Що стосується діагнозів визначених пацієнтів, то 6 (37,5 %) осіб хворіли на лівобічний осцилярний лімфаденіт, 5 (31,2 %) – на геморагічний васкуліт, 2 (12,5 %) – на гострий лімфобластичний лейкоз, 3 (18,8 %) – на гематогенний остеомієліт. Аналіз етіологічних збудників показав, що основна частка мікроорганізмів належала до грампозитивних. У 37,5 % випадків серед виділених мікроорганізмів ідентифіковано Streptococcus pneumoniae. У 18,75 % випадків виділено Pseudomonas aeruginosa й Enterobacter spp. Дещо рідше виявляли Staphylococcus aureus та Enterococcus faecalis.
Висновки. Завдяки заходам епідеміологічного нагляду у відділеннях, де використовують внутрішньосудинні катетери, здійснюють моніторинг катетер-асоційованих інфекцій. Це дозволяє встановити їх етіологічну структуру та оптимізувати як профілактику, так і антибактеріальну терапію, що зумовить підвищення безпеки пацієнтів.
ОРГАНІЗАЦІЯ КЛІНІЧНОГО ТРАНСФУЗІЙНОГО ПРОЦЕСУ ПЕРЕЛИВАННЯ ЕРИТРОЦИТІВ У ПРАКТИЦІ СЕСТРИ МЕДИЧНОЇ
Authors: Ушакова В. О. , Кушнір Р. Я.
Published: June 2024

Вступ. Забезпечення пацієнта закладу охорони здоров’я необхідною трансфузійною підтримкою із цілодобовою логістикою донорської крові та/або компонентів крові для надання медичної допомоги вимагає ефективної організації трансфузійного процесу та раціонального використання наявних гемотрансфузійних ресурсів.
Мета роботи – оцінити стан організації надання трансфузіологічної допомоги у прифронтовому закладі охорони здоров’я як у мирний час, так і за умов воєнного стану, вивчити практичну діяльність сестри медичної, яка бере участь у клінічному трансфузійному процесі, та запропонувати рекомендації щодо покращення якості медичної допомоги пацієнтам.
Основна частина. Відповідно до вимог національних стандартів медичної допомоги і стандарту системи управління якістю, керівництво закладу затвердило політику та цілі щодо якості медичних послуг, документи, що регламентують функціонування лікарняного трансфузіологічного комітету і лікарняного банку крові, локальні нормативні документи (положення, інструкції, протоколи медичної допомоги, стандартні операційні процедури тощо), які визначають відповідальність кожного з учасників трансфузійного процесу. За даними звітно-облікової документації, яка підлягала статистичній обробці, було досліджено питання стосовно своєчасності та доступності надання трансфузіологічної допомоги пацієнтам, доцільності терапії еритроцитами, інформованості реципієнта про лікувальну тактику, забезпечення безпеки пацієнта для запобігання небажаним інцидентам, документування клінічного трансфузійного процесу, клінічної ефективності терапії еритроцитами. Професійна діяльність сестри медичної, яка бере участь у клінічному трансфузійному процесі, вимагає якісного виконання процедур, важливих етапів трансфузії крові та/або компонентів крові, необхідних для проведення безпечної трансфузійної терапії.
Висновки. Отримані результати оцінки стану організації надання трансфузіологічної допомоги в закладі охорони здоров’я свідчать про відповідність клінічного трансфузійного процесу встановленим вимогам, обґрунтоване застосування еритроцитів та клінічну ефективність і безпечність трансфузійної терапії еритроцитами. Для підвищення гарантії безпеки та якості послуги з трансфузії крові та/або компонентів крові, що відповідають нормативним актам України, рекомендаціям ВООЗ, Ради Європи, необхідні впровадження сучасних технологій проведення імуногематологічних досліджень та проб на індивідуальну сумісність крові донора і реципієнта; використання у лікувальній практиці аутологічних еритроцитів; упровадження електронної системи контролю температури зберігання, транспортування та видачі продуктів крові; затвердження локальних документів щодо простежуваності компонентів крові й аудиту гемотрансфузії.
ХАРАКТЕРИСТИКА КАРДІОЛОГІЧНИХ ХВОРИХ ЗАЛЕЖНО ВІД ХРОНОТИПУ
Authors: Бойчук В. Б. , Ліснянська Н. В. , Антонишин І. В. , Габор Г. Г. , Марущак М. І.
Published: June 2024

Вступ. Нові епідеміологічні дані пов’язали вечірній хронотип із серцево-судинними захворюваннями і кардіометаболічними факторами ризику, включаючи вищий ризик щодо надмірної маси тіла, ожиріння та цукрового діабету 2 типу. Крім того, особи з вечірнім хронотипом більше схильні до поганої поведінки для здоров’я, зокрема, для них характерні вищі показники куріння, нераціональне харчування та пізній нічний сон.
Мета роботи – проаналізувати поширеність хронотипів у пацієнтів з кардіоваскулярною патологією і встановити їх асоціацію з клінічними даними.
Основна частина. У дослідженні взяли участь 124 пацієнти із серцево-судинними захворюваннями. З метою визначення хронотипу застосовували валідизований опитувальник зведеної шкали ранговості «Composite Scale of Morningnes», який перекладено українською мовою. Серед пацієнтів з кардіоваскулярною патологією в 37,90 % виявлено вечірній хронотип, у 8,90 % – ранковий, у 53,23 % – проміжний. Згідно з опитувальником, встановлено, що більшість пацієнтів прокидалася б між 7:45 і 9:45 та лягала б спати між 22:15 і 00:30, якби могла абсолютно вільно планувати свій день; досить втомлена зранку; була б у доволі хорошій формі для ранкових фізичних тренувань; вважає найкращим для розумової праці час 8:00–10:00; було б складно і некомфортно прокидатися о 6:00. Вік пацієнтів із серцево-судинними захворюваннями не залежав від типу хронотипу. Індекс маси тіла був найвищим у пацієнтів з кардіоваскулярною патологією та вечірнім хронотипом, що вірогідно більше на 43,09 % щодо значення індексу маси тіла у хворих з ранковим хронотипом. Концентрація глюкози натще була найвищою у пацієнтів з кардіоваскулярною патологією та вечірнім хронотипом, що вірогідно більше на 17,97 % стосовно рівня глюкози у хворих з ранковим хронотипом.
Висновки. У пацієнтів з кардіоваскулярною патологією та вечірнім хронотипом індекс маси тіла та концентрація глюкози натще вірогідно вищі порівняно з досліджуваними показниками у хворих з ранковим хронотипом.
ПЕРЕДОПЕРАЦІЙНА ОЦІНКА СТУПЕНЯ ФІБРОЗУ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ З ВИКОРИСТАННЯМ КОМП’ЮТЕРНОЇ ТОМОГРАФІЇ
Authors: УСЕНКО О. Ю. , СИМОНОВ О. М. , КРОПЕЛЬНИЦЬКИЙ В. О. , ХІЛЬКО Ю. О.
Published: June 2024

Мета роботи: встановити кореляцію між щільністю підшлункової залози на КТ-зображеннях та ступенем фіброзу підшлункової залози за даними гістологічного дослідження.
Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз лікування 121 пацієнта, які перенесли панкреатодуоденектомію (ПД) з приводу захворювань біліопанкреатодуоденальної зони в одному закладі та гістологічно підтверджено фіброз підшлункової залози. Щільність паренхіми підшлункової залози вимірювали два незалежні радіологи в апаратах Hounsfield на передопераційних неконтрастних КТ-зображеннях, уникаючи судин і проток. Забарвлення колагену трихромом Массона на гістологічних зрізах, наданих незалежним патологоанатомом, використовували для визначення відсотка фіброзу відносно загальної площі тканини. Кореляції були проаналізовані за допомогою рангового тесту Спірмена між щільністю КТ, відсотком гістологічного фіброзу, діаметром панкреатичної протоки, інтраопераційною текстурою та ступенем післяопераційної панкреатичної нориці на основі критеріїв ISGPF.
Результати. Медіана щільності підшлункової залози становила 45,38 HU (інтерквартильний розмах від 27 до 80 HU). Було виявлено сильну позитивну кореляцію між щільністю КТ та відсотком гістологічного фіброзу (r=0,983, p<0,01). Аналіз робочих характеристик приймача визначив оптимальне значення 36,06 HU для диференціації гіподенсивної та гіперденсивної підшлункової залози з чутливістю 95,1 %, специфічністю 86,7 % та площею під кривою 0,93. Щільність КТ зменшувалася зі збільшенням ступеня післяопераційної панкреатичної нориці (r Спірмена =-0,449, p<0,01). Пацієнти з гіперденсивною підшлунковою залозою інтраопераційно мали достовірно вищу щільність КТ (49,97 проти 31,29 HU, p<0,01) та відсоток фіброзу (43,93 % проти 6,83 %, p<0,01) порівняно з гіподенсивною підшлунковою залозою. Кількісне вимірювання щільності КТ тісно корелює з гістологічним фіброзом та ризиком післяопераційних ускладнень. Одиниця Хаунсфілда, що дорівнює 36, ефективно диференціює гіперденсивну фіброзну підшлункову залозу від гіподенсивної підшлункової залози. Щільність КТ добре узгоджується з суб’єктивною інтраопераційною оцінкою текстури хірургом. Таким чином, передопераційна КТ-оцінка щільності та фіброзу підшлункової залози може допомогти у плануванні хірургічного втручання та стратифікації ризику при ХП.
ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНИЙ ТРОМБОЗ СЕГМЕНТА РЕКОНСТРУКЦІЇ ПІСЛЯ ЕНДОВАСКУЛЯРНОЇ АНГІОПЛАСТИКИ БАГАТОРІВНЕВОГО СТЕНОТИЧНО-ОКЛЮЗИВНОГО УРАЖЕННЯ ІНФРАІНГВІНАЛЬНОГО АРТЕРІАЛЬНОГО РУСЛА
Authors: ВЕНГЕР І. К. , ОРЛОВ М. П.
Published: June 2024

Мета роботи: покращити результати ендоваскулярних методів реваскуляризації багаторівневого стенотично-оклюзивного атеросклеротичного процесу стегно-дистального артеріального русла шляхом хірургічного лікування післяопераційного тромбозу сегмента реваскуляризації.
Матеріали і методи. 164 хворим проведено ендоваскулярну реваскуляризацію багаторівневого стенотично-оклюзивного атеросклеротичного ураження стегно-дистального артеріального русла. 73 пацієнти, з яких у 28 (класифікація WIFI) встановлено 2 клін. ст. , у 41 – 3 клін. ст. і у 4 – 4 клін. ст., перенесли дворівневу ендоваскулярну ангіопластику інфраінгвінального артеріального русла. 91 хворому, з яких у 33 (класифікація WIFI) встановлено 2 клін. ст., у 39 – 3 клін. ст., y 19 – 4 клін. ст., проведено гібридну реваскуляризацію стегно-дистального артеріального русла.
Результати. Ендоваскулярні методи реваскуляризації стегно-дистального артеріального русла супроводжуються розвитком післяопераційних ускладнень, серед яких тромбоз сегмента реконструкції діагностують у 8–26 % спостереженнях. У дослідженні після едоваскулярних методів реваскуляризації багаторівневого стенотично-оклюзивного стегно-дистального артеріального русла діагностовано 34 (20,8 %) випадки тромбозу сегмента реваскуляризації, з них: тромбоз підколінно-гомілкового сегмента діагностовано у 31 (91,2 %) спостереженні, тромбоз стегно-підколінного сегмента – у 3 (8,8 %) випадках. Тромбектомію із підколінно-гомілкового сегмента у 12 (38,7%) спостереженнях здійснено методом ендоваскулярної стентової тромбектомії, з них у 4 пацієнтів, які перенесли дворівневу ендоваскулярну ангіопластику, та у 8 пацієнтів, яким проведено гібридну реваскуляризацію інфраінгвінального артеріального русла. Тромбектомію із підколінно-гомілкового сегмента при тромбозі підколінно-гомілкового сегмента у 19 (61,3 %) спостереженнях виконали методом міні-інвазивної реологічної тромбекстракції апаратом Angiojet. Реологічну тромбекстракцію застосовано у 10 (52,6%) пацієнтів після дворівневої ендоваскулярної ангіопластики та у 9 (47,4 %) пацієнтів після реваскуляризації гібридним методом.
За результатами проведення ендоваскулярної стентової тромбектомії і міні-інвазивної реологічної тромбекстракції отримано 77,4 % хороших, 3,2 % – задовільних і 19,4 % – поганих результатів операційного втручання.
ЧИННИКИ ВПЛИВУ НА ЕФЕКТИВНІСТЬ ЕНДОВАЗАЛЬНОЇ ХІМІЧНОЇ АБЛЯЦІЇ ВЕН ПРИ ВАРИКОЗНІЙ ХВОРОБІ З КОМОРБІДНИМ ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2 ТИПУ
Authors: ШАПРИНСЬКИЙ В. О. , ЖАРІКОВ С. О. , ПИЛИПЕНКО Р. В. , ТАГЕЄВ В. Р.
Published: June 2024

Мета роботи: оцінити ефективність ендовазальної хімічної абляції вен у лікуванні варикозної хвороби з коморбідним цукровим діабетом 2 типу; визначити чинники, що впливають на ефективність лікування; визначити динаміку рівня мікроелементів, які беруть участь у вуглеводному метаболізмі в даної категорії хворих; виділити прогностичні критерії.
Матеріали і методи. Проведено аналіз лікування 99 пацієнтів із варикозною хворобою (17,2 % чоловіків і 82,8 %, середнім віком 48 років). С4-С6 класи за СЕАР спостерігали в 67,7 % випадків. Коморбідний цукровий діабет 2 типу діагностований у 12,1 % пацієнтів. Співвідношення легкої, середньої тяжкості та тяжкої форми цукрового діабету було 1:3:2, а фази компенсації, субкомпенсації та декомпенсації – 1:6:5. Для ендоваскулярної хімічної абляції застосовували препарат полідоканолу (Лауромакрогол 400) в концентрації 1–3 % у вигляді піни.
Результати.  Через 1 місяць після ендоваскулярної хімічної абляції значне поліпшення зазначене в 11,8 % випадків у чоловіків і 41,5 % жінок. Також на ефективність лікування через 1 місяць впливають вік хворих, вихідні показники АТ, систолічний об’єм, периферійний судинний опір і судинний вегетативний індекс, супінь венозної недостатності, перенесений флеботромбоз, використання ривароксабану, діаметр вени (DV). Одночасні прямі дисперсійно-кореляційні зв’язки ефективності лікування на першому етапі спостереження стосуються вихідних показників INSl/s, а негативні – CPl/s  і FAl/s. Несприятлифим фактором є високе вихідне значення CPl/s (де INS – інсулін, СР – С-пептид, FA – фруктозамін, l/s – співвідношення показника у варикозній та ліктьовій вені). Через 6 місяців після виконаної ендоваскулярної хімічної абляції, порівняно з контрольною групою та вихідними концентраціями, у хворих (на 8 %) збільшується вміст хромемії, а у зіставленні з вихідними значеннями, у хворих на варикозну хворобу спостерігається збільшення рівнів Se на 2 % і Zn на 9 %.
Результати ендоваскулярної хімічної абляції в пацієнтів жіночої статі кращі,  менше ускладнень, які залежать від стану системної гемодинаміки, ступеня венозної недостатності, перенесеного у минулому флеботромбозу та діаметра варикозної вени, параметрів у крові з неї INS, CP і FA, а з ліктьової вени – асоційованих із вуглеводним метаболізмом мікроелементів (Cr, Mn, Zn). Виділені прогностичні критерії, при цьому зафіксоване підвищення рівнів Cr, Se і Zn у пацієнтів, яким була проведена ендоваскулярна хімічна абляція.
РЕГРЕСІЙНА МОДЕЛЬ ЙМОВІРНОСТІ РЕЦИДИВУ ГОСТРИХ ВИРАЗКОВИХ ГАСТРОДУОДЕНАЛЬНИХ КРОВОТЕЧ
Authors: КАЧАНОВСЬКИЙ Я. В. , СВЕРСТЮК А. С.
Published: June 2024

Мета роботи: розпрацювати регресійну модель ймовірності розвитку рецидиву гострих гастродуоденальних кровотеч із врахуванням клініко-лабораторних та локальних (морфологічних) критеріїв.
Матеріали і методи. Для прогнозування рецидиву гастродуоденальних кровотеч обстежено 378 пацієнтів, середній вік обстежених становив 45,34±1,32 року. Статева складова становила 121 жінка та 257 чоловіків. Для побудови прогностичної моделі рецидиву гастродуоденальних кровотеч використано багатофакторний регресійний аналіз в програмі Statistica 12.0. Для перевірки якості прогностичної моделі використовували критерій Нейджелкерка (R2), для оцінки прийнятності моделі – аналіз ANOVA.
Результати. Отримано регресійну модель розвитку рецидиву гастродуоденальних кровотеч, яка включає такі фактори, як стать; вік; термін госпіталізації; група крові; гемоглобін при госпіталізації; первинна чи рецидивна (кровотеча); локалізація виразки; розмір виразки; клас за Форрест; супутня патологія; медикаментозна терапія, тип ендоскопічного гемостазу, біопсія краю виразки.
Встановлено, що 86,70 % із перелічених факторів відіграють вагому роль в моделі прогнозування ризику рецидиву гастродуоденальних кровотеч. Коефіцієнт детермінації вказує, що отримані спостереження підтверджують ефективність математичної моделі. Використання запропонованої математичної моделі, що враховує визначені фактори ризику розвитку рецидиву гастродуоденальних кровотеч, забезпечує завчасне передбачення потенційних ускладнень та вірогідність виникнення рецидиву захворювання. Це, у свою чергу, сприяє ранній діагностиці та вибору більш ефективних та менш шкідливих методів лікування гастродуоденальних кровотеч.
ДОСВІД ВИКОРИСТАННЯ МЕТОДУ CASE STUDY У ФАХОВІЙ ПІДГОТОВЦІ СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ
Authors: Гевкалюк Н. О. , Сидлярук Н. І. , Мисула М. С.
Published: June 2024

У статті обговорено питання доцільності впровадження в освітній процес сучасних педагогічних технологій із медичних дисциплін, зокрема case study. Обґрунтовано доцільність використання інтерактивного методу case study для підвищення якості освіти в закладі вищої освіти. Використання case study як багатофункціонального утворення характеризується його значним інтелектуальним потенціалом та освітніми можливостями. Зазначено, що імплементація методу для підготовки студентів-медиків базується на його впровадженні в освітній простір для формування професійних компетентностей майбутніх фахівців. Використання інтерактивних методів із мультимедійним супроводом істотно покращує сприйняття й осмислення питань практичного заняття, а також позитивно впливає на посилення пізнавальної діяльності студентів. При проведенні практичного заняття викладач, маючи у своєму розпорядженні мультимедійні засоби, сприяє підвищенню мотивації та активності студентів, відкриваючи нові можливості для освітнього процесу. Вміле використання сучасних інтерактивних методів полегшує комунікацію викладача та студентів і значно вдосконалює освітній процес.
ОСОБЛИВОСТІ НАПИСАННЯ ІСТОРІЙ ХВОРОБИ НА КАФЕДРІ ХІРУРГІЇ № 1 З УРОЛОГІЄЮ ТА МАЛОІНВАЗИВНОЮ ХІРУРГІЄЮ ІМЕНІ Л. Я. КОВАЛЬЧУКА В УМОВАХ СЬОГОДЕННЯ
Authors: Беденюк А. Д. , Бурак А. Є. , Доброродній В. Б. , Нецюк О. Г. , Гриценко С. Й.
Published: June 2024

Історія хвороби – важливий документ, який заповнюють на кожного стаціонарного хворого, що має юридичне та фінансове значення. Метою нашої роботи було проаналізувати студентські історії хвороби, визначити особливості написання історій хвороби в умовах сьогодення та можливі шляхи оптимізації даного напряму навчання студентів. Особливостями написання студентської історії хвороби в умовах сьогодення є обмежене спілкування студента із пацієнтом, відсутність єдиної уніфікованої класичної схеми. Розробка оновлених методичних рекомендацій для написання історії хвороби хірургічного хворого з вказанням та коротким описом основних розділів і використанням сучасних протоколів діагностики, лікування та реабілітації хірургічного хворого дасть можливість покращити рівень розуміння студентами правильної схеми написання навчальної медичної документації.
ОСОБЛИВОСТІ ВИВЧЕННЯ КАРДІОЦЕРЕБРОВАСКУЛЯРНОЇ ПАТОЛОГІЇ ЗДОБУВАЧАМИ ВИЩОЇ ОСВІТИ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ 222 «МЕДИЦИНА» І 227 «ТЕРАПІЯ ТА РЕАБІЛІТАЦІЯ»
Authors: Миндзів К. В. , Верещагіна Н. Я. , Чернець Т. Ю.
Published: June 2024

У медико-соціальному контексті захворювання серцево-судинної системи є найбільш актуальною проблемою. Захворювання системи кровообігу є головними причинами смертності в більшості країн, включаючи Україну. Серед них основні місця займають ішемічна хвороба серця (ІХС) та цереброваскулярні захворювання, які базуються на атеросклерозі кровоносних судин. Згідно з рекомендаціями Європейського товариства кардіологів щодо профілактики серцево-судинних захворювань, які були розроблені представниками восьми товариств та запрошеними експертами на конференції з актуальних проблем профілактичної кардіології у 2021 р., профілактика серцево-судинних хвороб у клінічній практиці повинна охоплювати всі захворювання, спричинені атеросклерозом, особливо ІХС та ішемічний інсульт з урахуванням індивідуальних особливостей і вподобань пацієнта. Шляхом до вирішення цієї проблеми є підготовка висококваліфікованих, конкурентоспроможних лікарів, фізичних терапевтів, які б мали глибоке розуміння сучасних методів діагностики, лікування, профілактики та реабілітації цих небезпечних хвороб. У статті розглядається важливість вивчення кардіоцереброваскулярних синдромів хвороб здобувачами вищої освіти спеціальностей 222 «Медицина» і 227 «Терапія та реабілітація» у контексті семіології й окремих нозологічних форм патології серцево-судинної системи. Це допоможе здобувачам вищої освіти освоїти цей важливий розділ, розглядаючи його як єдиний та цілісний комплекс морфо-функціональних параметрів цієї патології в людському організмі. Акцентування уваги на кардіоцереброваскулярній патології в навчальних планах різних дисциплін цих спеціальностей сприятиме не лише поглибленню знань, але й вдосконаленню діагностично-лікувального та реабілітаційного процесу в практиці майбутніх лікарів та фізичних терапевтів.