A valproátterápia túlélésre gyakorolt hatása gliomás betegekben
Authors: Mezei Tamás , Mészáros Dávid , Pollner Péter , Bagó Attila , Fedorcsák Imre , Banczerowski Péter , Sipos László 
Published: August 2021

Összefoglaló.
Bevezetés: A gliomák, ezen belül a glioblastoma kezelése
továbbra is megoldatlan onkológiai problémát jelent. A szekunder szimptómás
epilepsziabetegség megjelenése pozitív prognosztikai faktornak tekinthető a
korai diagnosztizálás és az antiepileptikumok potenciális tumorellenes hatásának
köszönhetően. A valproát túlélést hosszabbító hatása már több mint 20 éve az
alap- és klinikai kutatások tárgyát képezi. Napjainkban ismert citotoxikus,
proapoptotikus, antiangiogenetikus és hiszton-deacetiláz-gátló
hatásmechanizmusa. Célkitűzés: Kutatásunk célja a valproát
túlélést hosszabbító hatásának vizsgálata egy hazai gliomás betegcsoportban.
Módszer: Egycentrumos, retrospektív klinikai vizsgálatot
végeztünk. A vizsgálatba 122 felnőtt beteget vontunk be, akiknél 2000 januárja
és 2018 januárja között supratentorialis glioma miatt műtét történt, és
rohamtevékenység miatt antiepileptikumot (valproát, levetiracetám, karbamazepin)
szedtek. Egyúttal gyógyszert nem szedő kontrollcsoportot is kialakítottunk. A
populációt vizsgálati és kontrollcsoportokra osztottuk 28 : 52 arányban. Leíró
statisztikai, Kaplan–Meier- és log-rank analízist végeztünk.
Eredmények: A vizsgált szövettani kategóriák túlélési
analízise az irodalmi adatokkal megegyező értékeket mutatott. A
progressziómentes (PFS: p = 0,031) és a teljes (OS: p = 0,027) túlélés
tekintetében is szignifikáns eltérés mutatkozott a különböző antiepileptikumot
szedő betegcsoportok között, amely még kifejezettebbé vált a valproátot és az
egyéb antiepileptikumot szedő betegek túlélési idejének összehasonlítása során
(PFS: p = 0,006; OS: p = 0,015). Következtetés: Vizsgálatunkban
a valproát betegeink PFS- és OS-idejének meghosszabbodását eredményezte. Az
irodalmi adatok és kutatásunk alapján megfontolandónak tartjuk a valproát első
vonalban történő alkalmazását onkoterápiában részesülő, epilepsziás, agyi
gliomás betegekben. Orv Hetil. 2021; 162(24): 960–967.

Summary.
Introduction: Gliomas still prove to be a serious oncological
problem. The presence of epilepsy may present a favorable prognosis due to early
diagnosis and the potential antitumor effects of antiepileptic drugs. The
survival prolongation effect of valproate has been studied for more than 20
years, nowadays its proapoptotic, anti-angiogenetic, cytotoxic and histone
deacetylase inhibitory effects are well known. Objective: Our
goal was to investigate the survival-enhancing effects of valproate in a
Hungarian patient cohort of primary brain tumors. Method: A
single-center based retrospective clinical trial was designed. In our study, we
included 122 patients harboring supratentorial glioma who underwent surgery and
experienced seizures between 2000 January and 2018 January. The patients were
grouped by the antiepileptic therapies and survival analysis was performed.
Results: The Kaplan–Meier curves of the histological
categories showed the survival values consistent with the data of the
literature. The progression-free (PFS: p = 0.031) and the overall (OS: p =
0.027) survival of the antiepileptic drug categories were significantly
different. It was performed by comparing the valproate group and the population
formed by the other groups which also showed a significant increase in the
survival values (PFS: p = 0.006; OS: p = 0.015). Conclusion:
Our results show that valproate increases the PFS and OS period of glioma
patients in comparison to other antiepileptic drugs. Our data suggest that the
use of valproic acid should be considered as a first-line antiepileptic agent in
certain well-selected epileptic patients with glioma as a supplement to the
oncotherapy. Orv Hetil. 2021; 162(24): 960–967.