bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
АКТУАЛЬНІСТЬ СПЕЦІАЛЬНОЇ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ СІМ’ЯМ, ЯКІ ВИХОВУЮТЬ ДІТЕЙ У ПЕРІОДІ РЕМІСІЇ ОНКОЛОГІЧНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ, НА ЕТАПІ САНАТОРНО-КУРОРТНОЇ РЕАБІЛІТАЦІЇ
Authors: Шмакова І. П. , Шаповалова Г. А. , Уманський Д. О. , Коверга О. П. , Степанова Н. В.
Published: May 2022

Мета: обґрунтувати потребу в наданні спеціальної психологічної допомоги сім’ям, які виховують дітей у періоді ремісії онкологічних захворювань на етапі санаторно-курортної реабілітації.

Матеріали і методи. Бібліометричні, психологічні тести, статистичні (метод варіаційної статистики для середніх величин – коефіцієнт Стьюдента, непараметричний критерій χ2 Пірсона), аналітичні. У психологічному тестуванні використовували визначення рівнів тривоги (шкала Тейлора), форми і ступеня агресії у поведінці (опитувальник Басса – Дарки), ставлення до хвороби дитини, оцінку батьківського ставлення.

Результати. Аналіз даних літератури підтвердив актуальність обраної мети досліджень у контексті гострої необхід­ності надання психологічної корекції  дітям після перенесеного онкологічного захворювання, та їх матерям. В основу досліджень покладено індивідуальний підхід до пацієнта і членів його родини, спрямований на психо­логічну підтримку або корекцію негативних виявів, підвищення соціальної активності дитини і нівелювання напруження в міжособистісних стосунках. У зв’язку з цим використано методику диференційної психологічної підтримки хворих дітей з урахуванням виявів тривоги та типів агресії, що сприяє покращанню соціальної адаптації, психоемоційного статусу, взаємовідношень у колективі. Встановлено, що психологічна допомога матерям, які виховують дітей після лікування онкологічного захворювання, сприяє достовірному зниженню виявів особистісної та реактивної тривожності.

Висновок. Диференційований підхід до психологічної підтримки хворих дітей та психологічної допомоги їх матерям дозволяє забезпечити ефективну корекцію їх психоемоційної сфери.
КЛАСИФІКАЦІЇ КАРДІОМІОПАТІЙ: СУЧАСНИЙ СТАН ПИТАННЯ
Authors: Кондратишин А. Р. , Курій А. А. , Коваль Д. Б. , Юрик Я. І.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. На сьогодні міокардіопатії займають провідне місце в загальній структурі захворюваності. Майже 50 % пацієнтів, які раптово помирають у дитинстві чи підлітковому віці або переносять трансплантацію серця, страждають від кардіоміопатій. Клінічні і функціональні її прояви достатньо висвітлені в науковій літературі, однак морфологічним змінам серця не надається достатньої уваги.

Мета – cистематизувати класифікації кардіоміопатій, виявити їхні недоліки та переваги, а також заснувати новий поділ.

Матеріал і методи. Вивчено і узагальнено класифікації кардіоміопатій, викладених Гудвіном та Оклі, Європейським товариством кардіологів та комітетом Американської асоціації серця.

Результати. В ході аналізу матеріалу ми виявили недоліки найпоширеніших класифікацій, що підштовхнуло нас до створення власного поділу кардіоміопатій, в основі якого лежать етіологічні та патогенетичні принципи.

Висновки. Дотепер використовуються дві найвідоміші класифікації: Американської асоціації серця та Європейського товариства кардіологів, фундамент яких заклали Гудвін та Оклі, створивши перший поділ, який ґрунтується на патоморфологічних змінах міокарда: дилатаційні (DCM), гіпертрофічні (HCM) і рестриктивні (RCM) типи кардіоміопатії. Згодом додали нові види: аритмогенну та некласифіковану кардіоміопатії. Проаналізувавши обидві класифікації ми дійшли до висновку, що вони потребують редагування, тому що на практиці лікарю складно визначити тип кардіоміопатії, що, у свою чергу, призводить до неефективності лікування. На основі даних зауважень можна створити нову класифікацію, яка найкраще висвітлить етіологічний та патогенетичний поділ кардіоміопатій, що важливо для вибору оптимальної терапії. Наша класифікація включає в себе автоімунну, електролітну, постінфекційну, токсичну та змішану кардіоміопатії.
ЛАТЕНТНИЙ ЗАЛІЗОДЕФІЦИТ У СТУДЕНТІВ: РОЛЬ ХАРЧУВАННЯ ТА СТИЛЮ ЖИТТЯ
Authors: Бабієнко В. В. , Шейх Алі Д. Х.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження була оцінка поширеності латентного залізодефіциту у студентів в залежності від якісного складу харчування та стилю життя.

Матеріал і методи. Дослідження виконане впродовж 2015–2016 років на базі підрозділів кафедри гігієни та медичної екології Одеського національного медичного університету. Проведене анкетування щодо добового споживання заліза та поширеності симптомів залізодефіциту 976 студентів медичного факультету у віці від 17 до 32 років, серед яких незначно переважали дівчата (51,7 %). Середній вік обстежених склав (19,7±0,9) років.

Оцінку якісного вмісту сполук заліза у раціоні проводили розрахунковим методом. Осіб з ймовірним дефіцитом заліза обстежено з визначенням показників гемоглобіну, еритроцитів, гематокриту (загальний клінічний аналіз крові) та феритину сироватки крові. Статистичну обробку проведено методами дисперсійного та кореляційного аналізу за допомогою програмного забезпечення Statistica 10.0 (TIBCO, США).

Результати. 628 студентів (64,3 %) споживали більше 90 відсотків від добової потреби, в тому числі 377 (38,6 %) – у надмірних (більше 100 %) кількостях. 14,5 % студентів (або 142 особи) споживали від 81 до 90 % добової потреби, 128 (13,1 %) – від 71 до 80 %. 78 (8,0 %) студентів мали ймовірний дефіцит заліза (до 70 % від добової потреби). Найчастішими скаргами, пов’язаними із ймовірним дефіцитом заліза, були загальна слабкість (107 випадків, 11,0 %), підвищена стомлюваність (138 випадків, 14,1 %), блідість шкіри та слизових (38 або 3,9 %), сонливість (41 випадок, 4,2 %), сухість в роті (52 випадки, 5,3 %), ламкість волосся (26 випадків, 2,7 %), кровоточивість ясен (14 випадків, 1,4 %). Значно рідше визначалися гіпосмія, дисгевзія та дисфагія.

Ймовірний залізодефіцит був констатований на попередньому етапі дослідження у 88 (9,0 %) хворих, їм в подальшому були проведені верифікувальні лабораторні дослідження. При аналізі одержаних даних діагноз ЗДА легкого ступеня підтвердився у 4 (4,5 %) дівчат у віці 18–21 рік, латентний залізодефіцит – у 31 (35,2 %) осіб, при переважанні дівчат – гендерне співвідношення склало 1:2,4.

Висновки. 1. Частота латентного залізодефіциту у популяції студентів, що навчаються у медичному ВЗО Півдня України, не перевищує 3,2 % від загальної численності контингенту. 2. Запропонований метод скринінгу латентного залізодефіциту відповідає вимогам до інструментів донозологічної діагностики (J=0,39 Sp=0,99) й може бути рекомендований до застосування у практиці соціально-гігієнічного моніторингу.
ЕНДОТОКСИКОЗ ПРИ ХРОНІЧНОМУ ПАНКРЕАТИТІ У КОМОРБІДНОСТІ З ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ ТА МОЖЛИВОСТІ ЙОГО КОРЕКЦІЇ МЕТОДОМ МАЛООБʼЄМНОЇ ІНФУЗІЙНОЇ ТЕРАПІЇ
Authors: Земляк О. С.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. У статті наведено результати вивчення показників метаболічної ендогенної інтоксикації (мЕІ) – молекули середньої маси (МСМ) та їх кореляцію з інтегральними гематологічними індексами інтоксикації (іГІІ), досліджено їхню динаміку на фоні запропонованої схеми малообʼємної інфузійної детоксикаційної терапії (МОІТ) гіперосмолярним збалансованим кристалоїдом (ГЗК) у періоді тривалістю 10 діб з контролем на 3, 5 та 10 доби.

Мета дослідження – оцінити терапевтичний вплив МОІТ на вираження синдрому мЕІ у пацієнтів з ХП в коморбідності з ЦД-2.

Матеріал і методи. Обстежено 115 пацієнтів, сформованих у 5 груп: 1-ша група – 20 пацієнтів без скарг з боку ШКТ, 2-га група – 30 хворих на ХП, 3-тя група – 20 хворих на ХП із супутнім ЦД-2, які отримували ЗТ, 4-та і 5-та групи – хворі на ХП з супутнім ЦД-2, з них 21 хворий отримував ЗТ із включенням курсу МОІТ протягом 3 днів, а 24 хворих – курс МОІТ тривалістю 5 діб.

Визначали концентрацію пулів МСМ-λ-254, МСМ-λ-280, реактивну відповідь організму на інтоксикацію та вираження запалення. Статистичну обробку отриманих даних проводили за допомогою Microsoft Excel 2016 та Statistica 13.0.

Результати. Доведено позитивний терапевтичний вплив на динаміку рівня маркерів мЕІ та іГІІ у хворих на ХП із супутнім ЦД-2, що свідчить про позитивний ефект схеми включення МОІТ у програму комплексного лікування. Виявлено чітку залежність швидкості нормалізації означених показників від тривалості курсу МОІТ.

Висновки. 1. Виявлено статистично достовірне підвищення обʼєктивних маркерів мЕІ у хворих на ХП із супутнім ЦД-2 у порівнянні з таким при ізольованому ХП (р<0,05).

Встановлено середньої сили кореляційні звʼязки між маркерами мЕІ та іГІІ, що обʼєктивно спиралися на динаміку іГІІ при оцінці ефективності терапії.

Встановлено вищий рівень ефективності застосування у комплексній терапії МОІТ-5 у порівнянні із програмою МОІТ-3.

Доведено, що нормалізація означених показників прямо корелює з тривалістю курсу.
ОСОБЛИВОСТІ ЕЛЕКТРОЕНЦЕФАЛОГРАФІЧНОГО ПАТЕРНУ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ГЕМОРАГІЧНИМ ПІВКУЛЬОВИМ ІНСУЛЬТОМ У ВІДНОВНОМУ ПЕРІОДІ ЗАХВОРЮВАННЯ
Authors: Мєдвєдкова С. О. , Дронова А. О.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Мета роботи – дослідити стан біоелектричної активності головного мозку у пацієнтів з геморагічним півкульовим інсультом (ГПІ) у відновному періоді захворювання у зіставленні з клініко-неврологічними даними.

Матеріал і методи. Проведене проспективне когортне динамічне обстеження 33 пацієнтів (19 чоловіків (57,58 %) та 14 жінок (42,42 %), середній вік хворих – (57,92±9,77) років) з ГПІ у відновному періоді захворювання. Всім пацієнтам на 30 добу ГПІ було проведене комплексне обстеження за шкалою NIHSS, шкалою Ренкіна, індексом Бартела, а також проведено компʼютерну електроенцефалографію для оцінки стану біоелектричної активності мозку. Було виконано спектральний аналіз із визначенням показників абсолютної спектральної потужності (АСП), відносної спектральної потужності (ВСП), лобно-потиличного градієнта (ЛПГ) ритмів δ-, θ-, α- та β-діапазонів та їх піддіапазонів, а також інтегральні коефіцієнти DTABR, DAR, TAR. На 180-ту добу захворювання також визначено функціональний вихід та ступінь відновлення самообслуговування у пацієнтів з ГПІ.

Результати. Значення АСП повільнохвильової активності в ураженій півкулі (УП) були вищі в лобових ділянках, порівняно з каудальними відділами. Також зареєстровано відʼємні значення ЛПГ α-ритму в УП та в інтактній півкулі (ІП), при цьому зональні відмінності αlo-ритму в УП були менш вираженими, порівняно з ІП. При проведенні кореляційного аналізу було виявлено достовірний позитивний звʼязок між рівнем неврологічного дефіциту на 30-ту добу за NIHSS та АСП θ-ритму в УП (R=+0,43, р<0,05) та в ІП (R=+0,46, р<0,05), а також з АСП θhi-ритму обох півкуль (р<0,05). В той же час лише в ураженій півкулі рівень АСП θlo-діапазону мав достовірний звʼязок з рівнем неврологічного дефіциту на 30-ту добу (R=+0,42, р<0,05).

Висновки. Стан біоелектричної активності головного мозку в пацієнтів з ГПІ на 30-ту добу захворювання характеризується більш високими значеннями АСП θ-ритму в УП, нижчими рівнями АСП α-, β-ритмів в ІП, а також згладжуванням зональних відмінностей ритмів αlo на стороні ураження. Пацієнти з повним відновленням рівня самообслуговування відрізнялись нижчим показником АСП βhi-ритму в ураженій півкулі та більш високим коефіцієнтом ЛПГ θlo-ритму в ураженій півкулі на 30-ту добу захворювання.
СУБМІКРОСКОПІЧНІ ЗМІНИ НИРКИ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ГІПЕРГОМОЦИСТЕЇНЕМІЇ НА ФОНІ ГІПЕР- ТА ГІПОТИРЕОЗУ
Authors: Нечипорук В. М. , Корда М. М.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Дисфункція щитоподібної залози може спричинити значні зміни у функції нирок та серцево-судинної системи. Встановлено, що гіпотиреоз пов’язаний зі зниженням ниркового плазмотоку та низькою швидкістю клубочкової фільтрації. Показано, що при хронічній хворобі нирок зростає рівень гомоцистеїну (ГЦ) в плазмі крові, а проблема гіпергомоцистеїнемії (ГГЦ) залишається предметом постійної уваги нефрологів. ГГЦ є незалежним фактором ризику серцево-судинних ускладнень, особливо серед хворих з порушеною функцією нирок та пацієнтів з гіпотиреозом.

Метою роботи було встановлення реорганізації субмікроскопічних структурних компонентів нирок за умов змодельованої ГГЦ на тлі гіпер- та гіпортиреозу. ГГЦ моделювали введенням тваринам тіолактону в дозі 100 мг/кг маси тіла один раз на добу протягом 28 діб. Гіпертиреоз моделювали шляхом щоденного введення L-тироксину в дозі 200 мкг/кг протягом 21-го дня, гіпотиреоз - щоденного введення мерказолілу в дозі 10 мг/кг протягом 21-го дня. Окремим групам тварин вводили L-тироксин або мерказоліл паралельно з ГЦ.

Встановлено, що за умов поєднання ГГЦ та гіпотиреозу в нирках спостерігалися найбільш виражені деструктивно-дегенеративні зміни усіх складових компонентів нефронів та гемомікроциркуляторного русла. Гемокапіляри мали розширені просвіти з деструктивно зміненими форменими елементами крові (затромбовані та колабовані гемокапіляри), органели були деструктивно змінені і пошкоджені, спостерігалося руйнування зовнішньої мембрани мітохондрій. Також виявлені клітини з проявами апоптозу.

Висновок. Як ГГЦ, так і гіпер- чи гіпотиреоз викликають розлади мікроциркуляції, відбувається порушення транскапілярного обміну і ультрастуктурної реорганізації ядер і цитоплазми епітеліоцитів ниркових тілець і канальців нефронів, ендотеліоцитів гемокапілярів. Деструктивно-дегенеративні зміни компонентів нефронів, альтерація та ультраструктурне ремоделювання компонентів нирки були особливо виражені при поєднаному впливі ГГЦ та гіпотиреозу.
ОЦІНКА ЕФЕКТИВНОСТІ КОРОТКИХ ПРОТОКОЛІВ ЕКСТРАКОРПОРАЛЬНОГО ЗАПЛІДНЕННЯ У ЖІНОК ІЗ БЕЗПЛІДДЯМ НА ФОНІ СИНДРОМУ ПОЛІКІСТОЗНИХ ЯЄЧНИКІВ ТА ХРОНІЧНОГО ЕНДОМЕТРИТУ
Authors: Хміль Досвальд А. С. , Маланчук Л. М.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Орієнтовно 80–90 % жінок із ановуляцією, які звертаються в клініку, мають СПКЯ. За різними даними, хронічний ендометрит розпізнається від дуже низької до дуже високої частоти, зокрема, у 2,8 % – 67,6 % пацієнтів із безпліддям та невдалою імплантацією, що обґрунтовує доцільність вивчення особливостей безпліддя на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту.

Мета – вивчити особливості оогенезу, запліднення, настання вагітностей в програмах ЕКЗ у пацієнток із ендокринним безпліддям на фоні СПКЯ та на тлі коморбідності синдрому полікістозних яєчників і хронічного ендо­метриту.

Матеріали та методи. Зроблено ретроспективний аналіз медичних карт 110 жінок із ендокринним безпліддям на тлі синдрому полікістозних яєчників та коморбідністю СПКЯ і хронічного ендрометриту, а також 30 жінок, які склали контрольну групу. Пацієнтки були поділені на 3 групи. Першу дослідну групу склали 52 жінки з ендокринним безпліддям на тлі СПКЯ, другу – 58 жінок із безпліддям на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту (в цю групу були включені пацієнтки із невдалими спробами ЕКЗ та/або вагітністю, яка перервалася на ранніх термінах), а також 30 пацієнток з безпліддям, пов’язаним із чоловічим фактором, які склали групу порівняння (контроль).

Нами проведено порівняльний аналіз загальноклінічних показників пацієнток з ендокринним безпліддям на тлі СПКЯ та коморбідністю СПКЯ і хронічного ендометриту. Проаналізовано отримані результати ефективності коротких протоколів ЕКЗ з антагоністом ГнРГ у цих пацієнток, такі як характеристика фолікулогенезу, отриманих ооцитів та ембріонів, клінічні результати настання вагітності та пологів.

Результати. На основі проведеного ретроспективного аналізу оперативних втручань у пацієнток із коморбідністю СПКЯ та хронічного ендометриту виявлено у більшої кількісті жінок вишкрібання стінок порожнини матки у 24,14 % та ВМС у 20,69 % в анамнезі, що могло бути одним із причинних факторів виникнення хронічного ендо­метриту. При оцінці результатів стимуляції суперовуляції виявлено більшу тривалість днів стимуляції, вищу загальну дозу гонадотропінів, меншу кількість виходу бластоцист, а також нижчий відсоток настання вагітності. Це дозволило в подальшому визначити пріоритетні методи підготовки пацієнток дослідних груп до кріопротоколу з метою реалізації їх репродуктивної функції.

Висновки. У пацієнток із ендокринним безпліддям на фоні коморбідності СПКЯ і хронічного ендометриту, у порівнянні з групою жінок із безпліддям на тлі СПКЯ, для стимуляції суперовуляції необхідна вища загальна доза рФСГ, тривалість введення антагоніста ГнРГ, тривалість КОС та достовірно нижча кількість отриманих ооцитів, запліднених яйцеклітин та бластоцист, а також нижчий відсоток настання вагітності.
КОМПЛЕКСНА ТЕРАПІЯ ХРОНІЧНОГО ПАНКРЕАТИТУ, КОМОРБІДНОГО З ХРОНІЧНИМ ВІРУСНИМ ГЕПАТИТОМ С, ІЗ ЗАСТОСУВАННЯМ БІОРЕГУЛЯЦІЙНОЇ ТЕРАПІЇ
Authors: Шайген О. Р.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Проведені дослідження показали негативний вплив супутнього хронічного вірусного гепатиту С на перебіг хронічного панкреатиту, що проявився значно виразнішими патологічними ознаками, порівняно із групою контролю. У статті проаналізовані зміни клінічних показників хворих на хронічний панкреатит, поєднаний з хронічним вірусним гепатитом С, у процесі комплексного лікування із застосуванням біорегуляційної терапії. Застосування комплексної біорегуляційної терапії сприяло статистично значимому підвищенню ефективності лікування хронічного панкреатиту із супутнім хронічним вірусним гепатитом С. Значне поширення вірусного гепатиту С серед населення, різноманітність його позапечінкових проявів обумовлюють актуальність проблеми.

Мета – дослідити зміни клінічних показників хворих на хронічний панкреатит (ХП) у поєднанні з хронічним вірусним гепатитом С (ХВГС) у процесі комплексного лікування із застосуванням біорегуляційної терапії (БРТ).

Матеріали та методи. Обстежено 106 хворих на ХП (серед них 72 з ХП на тлі ХВГС (I і II групи) і 34 – з ізольованим ХП (III група)). Всім пацієнтам призначали курс препаратів базисної (аналгетики, спазмолітики, поліферментні препарати, інгібітори протонної помпи, алюмінійвмісні антациди, антибактеріальні препарати, вітаміни, гепатопротектори), а I групі (36 пацієнтів) – одночасно курс БРТ: комплексний біорегуляційний коректор зовнішньосекреторної недостатності ПЗ (Momordica Compositum: по 1 ампулі 2,2 мл внутрішньомʼязово 3 рази на тиждень № 10) т.

а комплексний біорегуляційний гепатотропний препарат (Hepeel: по 1 табл. сублінгвально 3 рази на день за 15–20 хв до їди або через 1 год після їди впродовж 1-го місяця). Результати лікування порівнювали з даними пацієнтів, які отримували лише стандартну медикаментозну терапію (II група – 36 пацієнтів). Обстеження проводили перед та після курсу терапії.

Результати. Поглиблення зовнішньосекреторної недостатності ПЗ було встановлено у групі хворих на ХП+ХВГС: показник фекальної еластази-1 статистично значимо нижчий, порівняно із групою хворих на ізольований ХП, що свідчить про ферментативну недостатність середнього ступеня тяжкості (p<0,05). У групі хворих на ХП ЗСН ПЗ переважала легкого ступеня тяжкості. Виявлено достовірне погіршення показників копрограми у групі хворих ХП+ХВГС у порівнянні із групою хворих на ізольований ХП (p<0,05). Після лікування досягли покращення результатів копрограми та підвищення рівня фекальної еластази-1.

Висновки. За отриманими даними можна стверджувати про вищу ефективність комплексу лікування хворих на ХП із супутнім ХВГС за запропонованою схемою із включенням БРТ у порівнянні з протокольною терапією.
ПОСТТРАВМАТИЧНІ ПЕРФОРАЦІЇ БАРАБАННОЇ ПЕРЕТИНКИ
Authors: Андрейчин Ю. М. , Хоружий І. В. , Пасічник Ю. Б.
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Посттравматичні перфорації барабанної перетинки вже впродовж тривалого часу займають перші позиції в рейтингу найчастіших травм ЛОР-органів. Особливо це актуально в дитячому віці. Закриття перфорації з відновленням цілісності барабанної перетинки вимагає вдосконалення [Гилифанов Е. А., Павлуш Д. Г.].
Мета – покращити ефективність лікування хворих з посттравматичними перфораціями барабанної перетинки шляхом використання ліофілізованого ксенодермотрансплантата для закриття дефекту.
Матеріал і методи. Проведено дослідження 26 пацієнтів з посттравматичними перфораціями барабанної перетинки. З них чоловіків було 14, жінок – 11, у віці від 16 до 47 років. Тривалість захворювання коливалась від 1 до 5 днів.
Результати. Запропонований метод закриття посттравматичної перфорації барабанної перетинки розміром до 10 мм із застосуванням ліофілізованого ксенодермотрансплантата товщиною 0,3–0,5 мм створював фізіологічні умови у середньому вусі для успішної регенерації барабанної перетинки, виключав ризик розвитку дифузного зовнішнього отиту, так як не потребував створення додаткового тиску в зовнішньому слуховому ході. Це сприяло покращенню загального стану та слуху у пацієнтів.
Висновки. 1. Методика мірингопластики із застосуванням ліофілізованого ксенодермотрансплантата виключає ризик розвитку дифузного зовнішнього отиту, оскільки не потребує створення додаткового тиску на шкіру зовнішнього слухового ходу.
2. Закриття дефекту барабанної перетинки до 5 діб від травми шляхом використання ліофілізованого ксенодермотрансплантата забезпечує відновлення цілісності барабанної перетинки.
Аналіз поширеності основних стоматологічних захворювань та структури надання стоматологічної допомоги військовослужбовцям Збройних сил України
Authors: Лаврін О. Я.
Published: May 2022

Резюме. В умовах сьогодення формування бойових підрозділів Збройних сил України під час мобілізації відбувається на тлі високої стоматологічної захворюваності населення держави.
Мета дослідження – вивчити рівень стоматологічного здоров'я особового складу військових підрозділів та проблеми надання стоматологічної допомоги військовослужбовцям згідно з аналізом сучасної наукової літератури.
Матеріали і методи. Для аналізу стану стоматологічної допомоги військовослужбовцям використано такі методи дослідження, а саме: бібліографічний, аналітичний, системний підходи.
Результати досліджень та їх обговорення. Санація порожнини рота є обов’язковою у військових частинах та повинна проводитися у плановому порядку. Встановлено, що основною причиною звернень за стоматологічною допомогою серед військовослужбовців було лікування основних стоматологічних захворювань. Відмічено низький відсоток військовослужбовців, які звернулися до стоматолога з метою профілактичного огляду, що свідчить про низький рівень первинної профілактики серед вказаної категорії осіб.
Висновки. Отримані дані щодо стану стоматологічного здоров’я військовослужбовців потребують цілеспрямованого підходу до організації профілактики, попередження ускладнень шляхом санації і раннього протезування.
Ускладнення після операції видалення зуба за ортодонтичними показаннями та їх причини
Authors: Годованець O. I. , Долинчук Л. В.
Published: May 2022

Резюме. Найпоширенішим оперативним втручанням у комплексі ортодонтичного лікування є операція видалення зуба, яка нерідко супроводжується розвитком ускладнень.

Мета дослідження – провести детальний аналіз ускладнень, які виникали після операції видалення зуба за ортодонтичними показаннями.

Матеріали і методи. Роботу виконано на підставі вивчення 477 медичних карт ортодонтичних пацієнтів, у комплексі лікування котрих був хірургічний етап у вигляді екстракції зуба. Для дослідження відібрані пацієнти віком від 12 до 15 років.

Результати досліджень та їх обговорення. У 28,30 % випадків після операції видалення зуба спостерігається розвиток ускладнень, у структурі яких домінують альвеоліт (10,48 %), різні форми стоматитів (15,51 %) та кровотеча з лунки (2,31 %). Встановлено чимало системних та місцевих чинників, які можуть провокувати розвиток цих ускладнень.

Висновки. Найпоширенішими ускладненнями після операції видалення зубів за ортодонтичними показаннями є запальні процеси слизової оболонки ротової порожнини, а саме: альвеоліт та загострення хронічних форм стоматитів. Враховуючи характер нозологій, які діагностувались як ускладнення в післяопераційний період, можна зробити висновок, що їх розвиток пов’язаний із травматизацією тканин щелепно-лицевої ділянки на тлі порушення мікробного пейзажу та захисних механізмів ротової порожнини.
Можливості оцінки параметрів білої та рожевої естетики при різних змінах стоматологічного статусу з використанням критеріїв PES (Pink Esthetic Score) та WES (White Esthetic Score)
Authors: Гончарук-Хомин М. Ю. , Краснокутський О. А. , Бокоч А. В. , Мельник Л. В. , Русин В. В. , Войтович В. І. , Попадинець О. Г.
Published: May 2022

Резюме. Валідність використовуваних у стоматологічній практиці критеріїв PES та WES була обґрунтована у ряді клінічних та експериментальних досліджень, проте досі актуальним є вивчення складових об’єктивності та відповідності застосування таких цільовим потребам комплексної оцінки при різних видах стоматологічних втручань у ділянці власних зубів та ортопедичних конструкцій з опорою на дентальних імплантатах.

Мета дослідження – ретроспективно оцінити клінічну відповідність використовуваних критеріїв оцінки рожевої та білої естетики PES та WES при різних змінах стоматологічного статусу та визначити асоціації таких із суб’єктивним сприйняттям досягнутих естетичних результатів лікування.

Матеріали і методи. Пошук та відбір цільових наукових даних здійснювався у системі Google Scholar за ключовими словами та з використанням можливостей функції розширеного пошуку. Систематизація та категоризація чисельних та текстових даних проводилася у табличному редакторі Microsoft Excel 2019 (Microsoft Office, Microsoft, 2019) з подальшою побудовою граф-логічної структури, яка включала основні ідентифіковані аспекти проведеного ретроспективного аналізу.

Результати досліджень та їх обговорення. В результаті проведеного аналізу вдалось встановити наступні ключові аспекти особливостей застосування параметрів PES та WES у клінічній стоматології:  1) актуальною є потреба розробки більш деталізованої шкали інтерпретації та відповідно уніфікованого підходу до категоризації значень складових критеріїв у структурі обрахунку значень PES/WES;  2) за даними окремих досліджень рівень кореляції між параметрами PES/WES та суб’єктивною задоволеністю пацієнта по відношенню до досягнутих естетичних результатів є недостатнім; 3) критерії PES/WES не враховують складову виживання імплантатів як елемент комплексної системи оцінки успішності проведеного лікування.

Висновки. Критерії оцінки параметрів білої та рожевої естетики PES та WES характеризуються високим рівнем клінічної відповідності поставленим завданням контролю змін естетичних характеристик стоматологічного статусу при дентальній імплантації, ортопедичній реабілітації та м’якотканинні аугментації, що дозволяє використовувати їх в процесі клінічного моніторингу.
Кореляційні взаємодії між показниками кісткового метаболізму та реалізацією програмованої загибелі нейтрофілів крові за умови ліпополісахаридіндукованого пародонтиту без супутньої патології і на тлі хронічної тіолактонової гіпергомоцистеїнемії
Authors: Худан Р. І. , Корда М. М.
Published: May 2022

Резюме. Генералізований пародонтит (ГП) є мультифакторним захворюванням, що характеризується хронічним перебігом. Прогресування деструктивних явищ у пародонтальних тканинах залежить від багатьох факторів, у тому числі й супутніх загальносоматичних патологій, однією з яких є синдром гіпергомоцистеїнемії (ГГЦ).

Мета дослідження – встановити можливі кореляційні взаємодії між показниками кісткового метаболізму та кількістю нейтрофілів крові з підвищеною генерацією активних форм оксигену (АФО), зниженим трансмембранним мітохондріальним потенціалом (ΔΨm) та ознаками апоптозу/некрозу в щурів із ліпополісахарид (ЛПС)-індукованим пародонтитом на тлі хронічної тіолактонової ГГЦ.

Матеріали і методи. Досліди виконано на 48 статевозрілих білих щурах, яких поділили на такі групи: перша – контрольна група (n=12); друга – тварини з ЛПС-індукованим пародонтитом (n=12); третя – щури з хронічною тіолактоновою ГГЦ (n=12); четверта – тварини з ЛПС-індукованим пародонтитом на тлі ГГЦ (n=12). Показники кісткового метаболізму – активність лужної фосфатази (ЛФ) та кислої фосфатази (КФ) визначали біохімічним методом. Генерацією АФО, ΔΨm та ознаки апоптозу/некрозу нейтрофілів крові визначали на проточному цитометрі Epics XL. Взаємозв’язок між досліджуваними показниками встановлювали за результатами проведеного кореляційного аналізу з використанням коефіцієнта кореляції Пірсона.

Результати досліджень та їх обговорення. У щурів із ЛПС-індукованим пародонтитом на тлі хронічної тіолактонової ГГЦ встановлено пряму взаємодію високої сили між активністю КФ у сироватці крові й кількістю нетрофілів із гіперпродукцією АФО; пряму взаємодію помірної сили між активністю КФ у сироватці крові й кількістю нетрофілів із зниженим ΔΨm; пряму взаємодію помірної сили між активністю КФ у сироватці крові та кількістю нетрофілів з ознаками апоптозу; пряму взаємодію помірної сили між активністю КФ у гомогенаті пародонта і кількістю нетрофілів з гіперпродукцією АФО; пряму взаємодію високої сили між активністю КФ у гомогенаті пародонта і кількістю нетрофілів із зниженим ΔΨm; пряму взаємодію помірної сили між активністю КФ у гомогенаті пародонта і кількістю нетрофілів з ознаками апоптозу.

Висновки. У щурів із ЛПС-індукованим пародонтитом на тлі хронічної тіолактонової ГГЦ виявлено низку вірогідних кореляційних взаємодій високої та помірної сили між активністю КФ як у сироватці крові, так і в гомогенаті пародонта та кількістю нейтрофілів крові з гіперпродукцією АФО, зниженим ΔΨm та ознаками апоптозу, що ймовірно свідчить про зв’язок між ушкодженням тканин пародонта й ініціацією програмованої загибелі нейтрофілів за умови супутньої ГГЦ, що потребує подальшого вивчення.
Escuta de bebês
Authors: Kupfer Maria Cristina Machado , Fonseca Paula Fontana
Published: May 2022

Editorial
Contar e ser contado: apontamentos a partir do trabalho no Com Fio no Conto
Authors: Silva Eduarda Xavier de Lima e , Moschen Simone Zanon , Ferrari Andrea Gabriela
Published: May 2022

O artigo parte da experiência em uma oficina de contação de histórias dirigida a crianças que apresentam impasses em sua constituição subjetiva e com entraves orgânicos. A partir disso, teve-se como objetivo refletir sobre os movimentos em oficina, mais especificamente o jogo de posições que se ensaia entre crianças e contadoras, e aproximá-los ao brincar na infância e aos jogos constitutivos do sujeito. Sugere-se que essa intervenção aciona trânsitos no processo constitutivo, a partir do contato com a trama das histórias e da sustentação em cena das contadoras que acolhem os elementos trazidos pelas crianças. Por fim, reconhece-se a importância, neste trabalho, de legitimar e acolher as diversas formas de comunicação, conferindo às crianças o lugar de sujeitos desejantes, ativas nas histórias e em seu processo de subjetivação.
Quelque chose du fantasme d’un enseignant stagiaire: deux études de cas
Authors: Montagne Yves Félix
Published: May 2022

Depuis le champ conceptuel et méthodologique de la psychanalyse, et à travers deux constructions de cas, ce travail, se donne comme objectif d’analyser la nature et les causes des différences de perception d’un cours entre un enseignant stagiaire qui la vit et un visiteur-formateur qui l’observe. Les résultats avancés montreront que l’avis des jeunes professeurs sur leur prestation est de nature fantasmatique. Face à un point de Réel dans leur rencontre avec les élèves, leur parole fantasmée leur permet une satisfaction pulsionnelle « retournée », dans l’Imaginaire. Ils peuvent ainsi sous une forme passive jouir des élèves en se déclarant « chahutée » pour l’une et « bordélisé » pour l’autre. Des propositions de prise en charge de ces résultats dans les formations des enseignants seront proposées.
A escuta psicanalítica na educação infantil: um relato de experiência
Authors: Canabarro Rita de Cássia dos Santos , Dias Ivy de Souza
Published: May 2022

A escola de educação infantil, pela particularidade de trabalhar com crianças que se encontram no período de estruturação psíquica, pode comparecer tanto como fator favorável quanto desfavorável à constituição psíquica das crianças. Neste relato, a partir de cenas de intervenções desenvolvidas em duas escolas de educação infantil, nós tecemos articulações entre as contribuições que uma escuta orientada pela psicanálise pôde oferecer a estes locais. Conclui-se que a oferta de um trabalho voltado para a prevenção de riscos psíquicos no âmbito dessas instituições configura-se fundamental para que comportamentos normais às etapas do desenvolvimento deixem de ser tratados como patológicos e endereçados a serviços especializados. O serviço demonstrou-se essencial para que os educadores encontrem amparo no exercício de funções que se apresentam tão instituintes e constituintes quanto as funções parentais.
Investigações sobre as possibilidades de operação de suposição de sujeito na situação de internação do recém-nascido pré-termo em UTI neonatal
Authors: Laguna Lívia Suisso Lourenço e , Barros Carolina Valerio
Published: May 2022

A prematuridade e internação do bebê em Unidade de Terapia Intensiva Neonatal compreendem situação potencialmente traumática, capaz de fragilizar o exercício da função materna e estabelecimento do laço afetivo mãe-bebê, fundamentais para a constituição subjetiva da criança. Esta pesquisa investigou a constituição subjetiva do bebê prematuro hospitalizado a partir do referencial teórico-clínico psicanalítico e aplicação da primeira faixa etária (0 a 4 meses incompletos) do protocolo IRDI – Indicadores Clínicos de Risco para o Desenvolvimento Infantil. Tomou-se como foco de investigação as possibilidades de operação de suposição de sujeito na situação de hospitalização do recém-nascido pré-termo. Verificou-se que foi possível para o agente da função materna produzir a antecipação de sujeito no filho, mesmo na situação atípica de internação do bebê.
Função do(a) educador(a) da Educação Infantil no processo de subjetivação dos bebês e crianças pequenas
Authors: Sehn Amanda Schöffel , Lopes Rita de Cassia Sobreira
Published: May 2022

Este estudo de revisão teve como objetivo apresentar uma discussão teórica acerca da participação do(a) educador(a) na subjetivação de bebês e crianças bem pequenas. Sustentado no referencial da psicanálise, o  estudo propõe discutir a importância que o(a) educador(a) assume no processo de subjetivação do bebê e da criança pequena. Apesar de pouco explorada na literatura, torna-se importante lançar luz sobre a função de cuidar e educar na educação infantil, considerando que é um trabalho que envolve o investimento e a aposta num pequeno sujeito em processo de subjetivação. Compreende-se, portanto, que este trabalho se diferencia da função parental, e, ao mesmo tempo, é inegável que o profissional da educação também seja uma figura de referência no processo de subjetivação do bebê e da criança pequena no espaço da Educação Infantil.
As Três Irmãs, de Tchékhov: conflito de tempos e ironia dramática
Authors: Nascimento Rodrigo Alves do
Published: May 2022

Na peça As Três Irmãs, de Anton Tchékhov, personagens se reúnem em uma mesma casa de província, mas experimentam cada um a seu modo temporalidades distintas. Temporalidades relacionadas ao tédio, à memória, à melancolia, aos desejos, à recusa e aos sonhos se encontram e se chocam por meio de diálogos disfuncionais que parecem mais isolar que aproximar. Neste artigo, demonstro como a progressão dramática desta peça se baseia num tipo de ironia estrutural, que desestabiliza a forma do drama tradicional e revela a complexidade da experiência temporal da província russa em uma época de crise.
Revelações do teatro da “verdade ululante”
Authors: Scherbakov Vadim , Mountian Daniela
Published: May 2022

A proposta deste artigo é analisar uma encenação de 1977 do diretor Giedrius Mackevičius, fundador do Teatro do Drama Plástico, baseada nas obras Barraquinha de feira e “Os doze”, de Aleksándr Blok. O espetáculo intitulado A nevasca propõe uma linguagem artística exclusivamente não verbal: dinâmica e formas do corpo humano, música e movimento físico, artes visuais e composições espaciais.
Comparative study of three cryptic species of the genus Eucephalobus Steiner, 1936 with conoid-elongate tail and its relationship with the genus Pseudacrobeles Steiner, 1938 (Rhabditida, Cephalobidae)
Authors: Ruiz-Cuenca Alba N. , Nguyen Thi Anh Duong , Abolafia Joaquín
Published: May 2022

Three cryptic species of the genus Eucephalobus, collected from coastal dunes of Spain and wet areas of California and Vietnam, are studied. The objective of this study is the differentiation of those species of the genus Eucephalobus with a long tail, which can be confused with each other and especially with Eucephalobus oxyuroides. These species are E. compsus, E. hooperi and E. panaxi. Furthermore, Pseudacrobeles unguicolis, which is also confused with these species, has been studied. This study provides detailed morphological and morphometrical characterisation for the three species of Eucephalobus, including light and scanning electron microscopy illustrations. Molecular characterisation of E. hooperi, E. mucronatus, E. striatus and Pseudacrobeles unguicolis is also presented.
Human Rights Obligations of United Nations Peacekeepers: Implementation through the UN’s Own Policies and Remaining Challenges
Authors: Hessbruegge Jan Arno
Published: May 2022

There is no comprehensive document, in which the United Nations sets out its position on the human rights obligations of its peacekeepers. Security Council and General Assembly resolutions do not provide much guidance either. However, a patchwork of United Nations policies – some adopted at the level of the Secretary-General, others by the UN departments responsible for peacekeeping operations and special political missions – recognize and seek to implement a comprehensive set of human rights obligations that rest on United Nations peacekeepers. The present article seeks to place this patchwork into a coherent normative framework consisting of duties to respect human rights, duties to take precautionary steps, duties not to assist human rights violations of others, a responsibility to protect civilians and their human rights and the obligation to provide effective remedies for human rights violations. In doing so, it identifies remaining gaps in the policy framework. While not the primary focus of this article, some of the most significant advances and gaps in the actual implementation of existing policies are highlighted.
The Party for Justice and Development’s “Specialization” in Politics: Metamorphosis and Contradictions
Authors: Munteanu Anca , Seniguer Haoues
Published: May 2022

Based on empirical research, this article analyzes “the specialization” of the Moroccan Party for Justice and Development and the internal tensions between its political and religious vocations. The latter is one of the Islamist parties with the longest political experience in the Maghreb area which started its “professionalization” in politics at an early stage, at least since 1997–1998. However, little is known in the literature if this pragmatic decision led to the reformation of the movement’s classical ideology. In fact, the “inclusion-moderation hypothesis” showed that the institutionalization of the Islamists parties does not necessarily entail their ideological moderation. By analyzing the contradictions of the structural reform between the party and the Movement for Unity and Reform this article argues that some practices could question the “specialization” thesis. It highlights that despite the “specialization,” the pjd did not reform its core beliefs which are preserved for both religious and political reasons.
Catholic Charity and Public Poor Relief in Nineteenth-century Belgium: Reconquest, Competition, Complementarity, Superiority
Authors: Heyrman Peter
Published: May 2022

The compatibility of public poor relief with private, in particular faith-based, charity is a long-debated issue. Our contribution offers a historical reflection by analysing the evolving discourses of Catholic charity in nineteenth-century Belgium. We highlight its somewhat ambiguous self-imagery and evaluate its (un)willingness to cooperate with official provisions. Belgian Catholics at first sought to complement and even to infiltrate the public structures created under French rule, but rising ideological tensions on the issue in Belgian society from 1850 onwards made them realise that the clock couldn’t be turned back. A further expansion or more pronounced agency of public provisions, however, was considered unwanted and unnecessary. The Belgian Church eagerly defended the pre-eminence of private charity provisions, considering them to be more community-embedded, encompassing, efficient, flexible and innovative. Religious charity was portrayed as morally pre-eminent, much more committed and interpersonal, with strong connotations of vocation, pastorate, penance and salvation emerging from its transcendental perspective. Given this mindset, it was far from self-evident that a division of tasks with public poor relief should be sought. While nineteenth-century Belgian Catholics repeatedly made public appeals for pragmatism and cooperation, the continued expansion of their charitable networks and the associated discourses reveal an inherently competitive strategy and a continuous, even growing conviction that upheld the superiority of private initiative.
Revision of Indian species of Caenohomalopoda Tachikawa (Hymenoptera: Encyrtidae)
Authors: FATIMA FARHA , ZEYA SHAHID BIN
Published: May 2022

The Indian species of the genus Caenohomalopoda Tachikawa (Hymenoptera: Encyrtidae) are revised. The seven species known from India are redescribed, and a new species, C. sudhiri sp. nov., is described. An identification key to the eight Indian species is given.
Three new species of Calepitrimerus (Acari: Eriophyidae) from China
Authors: XUE XIAO-FENG , LIU XIN-YU
Published: May 2022

The genus Calepitrimerus (Acari: Eriophyoidea) comprise more than 90 extant species. Most species infest angiosperms, while only five were reported from gymnosperms. Herein, we describe and illustrate three new species of the genus Calepitrimerus from China: two from angiosperms, C. huayanlingense sp. nov. on Ficus erecta (Moraceae), C. cryptocaryaer sp. nov. on Cryptocarya concinna (Lauraceae), and one from a gymnosperm, C. liuanense sp. nov. on Cryptomeria japonica (Cupressaceae). All new species were found vagrant on lower surfaces of their hosts’ leaves, albeit inducing no apparent symptom. A list of Calepitrimerus species in China is tabulated.
“No Cult Tells You to Think for Yourself”: Discursive Ideology and the Limits of Rationality in Conspiracy Theory QAnon
Authors: Forberg Peter L.
Published: May 2022

What is truth in politics? Movements such as the anti-establishment, internet-born conspiracy theory QAnon are offered as dramatic cases of just how “irrational” people have become in a “post-truth” political world. However, with a growing number of everyday Americans believing in such theories, labeling adherents “irrational” ignores the internally rationalizing logic of conspiracy theories, so we ask the question: how do QAnon followers think through, argue, and rationalize their political truths? This paper establishes a discursive framework that demonstrates how QAnon adherents translate the theory’s paradigmatic political epistemology into personal ideologies. I identify the narrative structures that guide belief, examining how QAnon followers develop a general political plot, set the parameters for conflict, embrace their role in the story, determine what is in the political canon, and relate to the narrative that has been constructed. This analysis highlights the contradictions within the QAnon conspiracy theory—not to pathologize adherents’ irrationality but to demonstrate how people must wrestle with contradiction, paradox, and confusion when developing political ideologies. When framed as the as victims of a brainwashing cult, QAnons routinely respond, “no cult tells you to think for yourself”; instead, their narratives allow them to interpret QAnon in service of developing personalized political truths. Thus, this paper takes their words at face value to see the world as they interpret it. I argue that ideologies are a function of broader political epistemologies such as QAnon; they are embodied, narrativized ways of being in the world that make life livable—despite any inner contradictions—and guide political participation.
The Downfall of the Catalan Rebellion: A Graphic Representation of Secessionist Political Discourses
Authors: Alsina Adrià , Ginesta Xavier , Eugenio Jordi de San
Published: May 2022

The main objective of this article is to identify and compare the main historical frames used by Catalan secessionism during the Catalan independence political and civic rebellion that happened in October 2017. Some authors have analyzed the Catalan pro-independence demands. However, this is one of the first researches to focus its attention on how political discourses have been created and how these political discourses legitimized the degree of rebellion that Catalonia underwent. The article that follows uses discourse analysis with the tools of second-level agenda-setting and cognitive linguistics in order to classify and compare quantitatively and qualitatively all the messages posted on Twitter (16.201) by major pro-independence organizations and leaders in 2017. Drawing from the historiographical analysis, we propose to name the frames as follows: “administration,” “fight against injustice,” and “sovereignty,” and codify them from 1 to 3, in a classification that we define as “degree of political rupture.” From this comparison several conclusions are drawn. The first conclusion is that the three frames actually match the strategies and thoughts of organizations and leaders in 2017 and allow us to make graphic representations of the discourse analysis. Another conclusion is that most actors de-escalated their degree of political rupture from October 2017, once they became aware of the actions of the Spanish police and the legal prosecution against them.
International Reactions to the Capitol Attack of January 6th: A Media Frames Analysis
Authors: Boone Gloria M. , Taylor Mary Anne , Gallant Linda
Published: May 2022

On January 6, 2021, the United States experienced an insurrection at the United States Capitol that was framed in varying and complex ways by traditional U.S. allies, competing nations, and adversaries. This manuscript examines the statements of foreign leaders, international media reports, and social media posts through a media framing analysis. Thousands of pages of press reports from countries, including the United Kingdom, Germany, France, Canada, Australia, Mexico, Israel, Russia, and China, formed different views of the insurrection. There were concerns about U.S. democracy, questions about U.S. leadership, and expressions of each nation’s self-interest in the transactional nature of their own economical, ideological or political interests. Operationalizing a media frame analysis, this essay examines the January 6th events to suggest that global reactions to democracy are bolstered, ridiculed, and, frequently, contested internationally.