Інтегральна оцінка якості ходьби хворих на гонартроз до та після ендопротезування
Authors: Obeidat Khaled Jamal Saleh , Karpinska O.D. 
Published: May 2023

Актуальність. Остеоартроз колінного суглоба супроводжується не тільки болем, але й значним порушенням патернів стояння та ходьби. Часто ускладнюється контрактурою та вираженою кульгавістю. Це впливає не тільки на стан хворого суглоба, але й на протилежний суглоб. Для оцінки якості ходьби використовують інтегральний показник якості ходьби — Functional Ambulation Perfomance Score (FAPS, FAP Score — функціональна здатність пересування). FAPS базується на основних параметрах ходьби, які отримані при дослідженні, і являє собою кількісну оцінку ходьби пацієнтів. Мета: оцінити якість ходьби за показником FAPS у пацієнтів з гонартрозом до та після ендопротезування колінного суглоба. Матеріали та методи. Обстежено 23 пацієнти з гонартрозом. Вік хворих становив у середньому 61,5 ± 9,2 року, від 36 до 73 років. Обстеження проводили після одностороннього ендопротезування. У всіх хворих ендопротезування було первинним. Обстеження проводили за допомогою системи GAITRite. Інтегральний показник (FAP) оцінюється як добрий при 85–95 %, задовільний — 70–84 % та незадовільний — нижче ніж 69 %. Знижує оцінку FAP наявність додаткових засобів опори. Результати. Серед хворих, які пройшли обстеження до ендопротезування, 10 (43 %) пацієнтів користувалися додатковою опорою (милицями або палицею), 13 (56 %) хворих не користувалися додатковою опорою, хоча мали виражену кульгавість. Означені особливості ходьби враховувалися при обчисленні FAP. Через 1 рік після ендопротезування палицею продовжували користуватися 2 (8,6 %) пацієнти, 3 (13, %) — користувалися додатковою опорою при тривалій ходьбі. Такі пацієнти були старші від 60 років. Визначено, що до лікування FAP хворих мав великий діапазон значень — від 47 %, що оцінюється як незадовільний стан, до 99 % — добрий результат. Це обумовлено станом хворих, які звернулися для лікування, — ранній період захворювання, коли зміни ходьби ще не набули стійких патологічних ознак, чи хворі з тривалим перебігом, коли вже були сформовані хибні звички пересування. Але, за даними аналізу, у хворих у середньому підвищився рівень FAP. Треба відмітити, що у хворих, FAP яких був більше ніж 95 %, через рік спостерігалося його зменшення на декілька відсотків, але не нижче ніж 94 %, а у хворих, FAP яких оцінювався як незадовільний, його рівень підвищився до 70 % (задовільний). Хворі похилого віку продовжували користуватися додатковими засобами опори, що також знижувало оцінку FAP, хоча рентгенологічний результат ендопротезування оцінювався як добрий. Зменшення больового синдрому та відновлення опірності кінцівки збільшує показник функціональності ходьби. Однак треба враховувати, що остеоартроз є системним захворюванням і розвивається частіше на обох колінних суглобах, часто в дегенеративний процес залучаються інші структури скелета. Тому у хворих похилого віку FAP після ендопротезування сягає задовільних значень. Треба відмітити, що ми розглядали хворих після ендопротезування на одному колінному суглобі, а це не завжди дає одразу очікуваний добрий результат. Висновки. Інструментальні методи дослідження ходьби хворих дозволяють визначити ступінь порушення динаміки. Ендопротезування колінного суглоба усуває больовий синдром і відновлює опірність кінцівки, що сприяє поліпшенню ходьби. Цей метод оцінки ходьби дає можливість визначити ступінь відновлення хворих та скоригувати подальші методи корекції ходьби чи план подальшого лікування.