Kismedencei exenteráció – érdemes vállalni a nagyobb kockázatot?
Authors: Bartók Ádám , Vajda Kornél , Venczel László , Sikorszki László 
Published: September 2024

Bevezetés

A lokálisan előrehaladott vagy recidív kismedencei daganatok kezelésére a totális (TPE) vagy parciális kismedencei exenteráció (PPE) lehet az egyetlen kuratív műtét, mely a beteg túlélését növelheti. A mortalitáscsökkenés ellenére a morbiditás még mindig magas, az R0 reszekció elérése sokszor nehéz.

Anyag és módszer

Retrospektív módon elemeztük az osztályunkon 2016. 09. 01. és 2022. 10. 31. között végzett kismedencei exenteráció (PE) műtéti adatait a morbiditás, mortalitás, specimenhisztológia tekintetében. Az életminőségét az EORTC–QLQ-C30 általános és CR29 vastagbél műtétekhez adaptált kérdéssor segítségével mértük.

Eredmények

32 betegen történt PE. 20 (62,5%) volt nő és 12 (37,5%) férfi. A medián életkor 60 év volt (41–82 év, IQR: 13). 7 műtét laparoszkópos (21,8%) és 25 nyitott módon történt (78,2%). 27 esetben (84,3%) primer lokálisan előrehaladott és 5 (15,7%) esetben pedig recidív, lokálisan előrehaladott végbél tumor miatt végeztük a műtétet. A 13 TPE-ből (40,6%), 8 supralevatoricus, záróizom megtartással (SLTPE) és 5 infralevatoricus, záróizom eltávolítással (ILTPE) történt. Supralevatoricus poszterior exenterációt (SLPPE) 16 esetben (50%), infralevatoricus poszterior exenterációt (ILPPE) 3 esetben (9,4%) és S4/5 szintű sacrum reszekciót 5 esetben (15,6%) végeztünk. A kiterjedt medencei és gáti defektus zárása egy vagy kétoldali gluteus maximus musculocutan lebeny alkalmazásával 6 esetben történt (18,75%), anasztomózist 15 betegnél (46,87%) készítettünk. A vizelet-deviáció minden esetben izolált ileum szegmentum alkalmazásával történt Bricker szerint. R0 reszekciót 27 (84,3%), R1 reszekciót 2 (6,25%) esetben igazolt a szövettani vizsgálat, míg 3 esetben (9,375%) R2 reszekció történt. A medián műtéti idő 170 perc volt (60–360 perc, IQR: 97,5). Clavien Dindo ≥ 3 szövődményt összesen 8 esetben (25%) észleltünk. Hasűri tályog 2 esetben, bélelzáródás 1 esetben, rektum csonk nekrózis 1 esetben, vékonybél-perforáció 1 esetben, uretersérülés 1 esetben, beforgatott gluteus maximus musculocutan lebeny részleges elhalása 1 esetben és biológiai háló fölé nyelezett gracilis izomlebenylebeny elhalása 1 esetben fordult elő. Egy beteget veszítettünk el 30 napon belül (3,1%) posztoperatív hasűri vérzés okozta hypovolemias shock miatt. Átlagos kórházi tartózkodás 14,4 nap volt (7–39 nap, SD: 9). A medián túlélés 16,5 hónap (0,67–74 hónap, IQR: 28,5), a medián betegségmentes túlélés 15,5 hónap (0,67–74 hónap, IQR: 29) volt. A QLQ-CR29 vastagbél műtétekhez adaptált életminőség felmérés alapján a funkcionalitást 73%-nak, a panaszokat pedig 15%-nak mértük.

Következtetések

A kezdetben palliatív műtétként végzett beavatkozás kuratívvá vált. A radioterápia növeli a negatív reszekciós szél valószínűségét, ami szignifikáns prediktora a betegségmentes túlélésnek (DFS), ugyanakkor pedig a morbiditás, szövődményi kockázat növelésének is a leggyakoribb szignifikáns oka. A PE potenciálisan kuratív műtét lehet lokálisan előrehaladott végbéldaganatok esetén túlélési előnnyel és lokális recidíva csökkenéssel, elfogadható életminőséggel.