bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Морфологічне та мікробіологічне обґрунтування антибіотикосорбуючої здатності синтезованих біополімерних мікроволокон
Authors: Pantus A. V.
Published: October 2020

Резюме. На сьогодні в медицині простежується новий напрямок, який включає поєднання волокнистих матеріалів із лікувальними засобами як система доставки ліків чи живих клітин. У зв’язку з цим у реконструктивній хірургії сформувався новий напрямок – тканинна інженерія, метою якої є відновлення біологічних функцій, тобто регенерація тканини, а не тільки заміщення її синтетичним матеріалом.

Мета дослідження – вивчити морфологічну структуру та антибіотико-сорбуючу здатність тривимірних нетканинних матриксів для реконструкції дефектів кісткової тканини, які ми створили.

Матеріали і методи. У дослідженні використано зразки тривимірних мікроволокнистих нетканинних матриксів для реконструкції дефектів кісткової тканини, виготовлених за розробленою нами методикою із полікапролактону. В якості контролю використовували фрагменти колагену.

Результати досліджень та їх обговорення. Оцінку збереження антибіотиків у зразках матриксних матеріалів виконували на 1-й, 3-й, 5-й, 7-й, 14-й, 18-й і 21-й дні експерименту. Одержані експериментальні дані свідчать, що обидва використані препарати (і «Цефазолін», і «Лінкоміцин») у достатній кількості зберігалися як в колагеновому, так і у полікапролактоновому матриксах упродовж усього терміну спостереження.

Висновки. Матриксні матеріали, які ми розробили, є засобом одноразової локальної доставки препарату в тканини у зоні ушкодження. Це особливо актуально у хірургічній стоматології, оскільки навіть суворе дотримання правил асептики не може забезпечити потрапляння поодиноких мікробних клітин із поверхні слизової оболонки ротової порожнини та слини в ділянку хірургічного втручання.
ФАРМАКОЕКОНОМІЧНИЙ АНАЛІЗ ВАРТОСТІ НАДАННЯ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ХВОРИМ НА АРТЕРІАЛЬНУ ГІПЕРТЕНЗІЮ
Authors: Borovska O. I. , Stechyshyn I. P. , Samohalska O. Ye. , Tiurina V. F.
Published: October 2020

Резюме. Артеріальна гіпертензія належить до серцево-судинних захворювань, що має важливе медичне та соціальне значення. Кожного року діагностують 7,7 млн нових випадків, а щорічні витрати системи охорони здоров’я, котрі направлені на боротьбу з причинами та наслідками захворювання, удосконалення існуючих та пошук нових методів діагностики та лікування, вимірюються мільярдами.

Мета дослідження – вивчити історії хвороб пацієнтів з артеріальною гіпертензією за 2010–2019 рр. задля порівняння та дослідження рівня надання допомоги.

Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз медичних карт 95 хворих протягом 2010 р. і 84 – упродовж 2019 р., які перебували на стаціонарному лікуванні на базі Тернопільської міської комунальної лікарні № 3 терапевтичного відділення з приводу артеріальної гіпертензії.

Результати. У дослідженні встановлено, що серед обстежених хворих протягом 2010 р. чоловіків було 46 (48,42 %), жінок – 49 (51,57 %). Вік хворих становив від 20 до 77 років. А протягом 2019 р. було 54 (64,3 %) чоловіків і 30 (35,7 %) жінок віком від 23 до 83 років. У результаті проведеного аналізу «Мінімізації витрат» визначили найдешевші препарати в 2010 та 2019 рр. Встановили, що повна вартість захворювання на артеріальну гіпертензію одного пацієнта в умовах стаціонару становила 255,09 грн (32$) у 2010 р. та  3 820,15 грн (144,26$) в 2019 р. за курс лікування.

Висновки. У структурі вартості надання медичної допомоги хворим на артеріальну гіпертензію в умовах терапевтичного відділення найбільш значними є витрати на придбання медикаментів та перебування пацієнтів у стаціонарі. Наявність ускладнень основного захворювання суттєво збільшує затрати на лікарські препарати. При прийнятті рішень щодо призначення антигіпертензивних препаратів не враховувалися фармакоекономічні критерії.
ВЗАЄМОЗВ’ЯЗКИ МІЖ ПАРАМЕТРАМИ СУГЛОБОВОГО БОЛЮ Й ЕКСКРЕТОРНОЮ НЕДОСТАТНІСТЮ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ ПРИ ОСТЕОАРТРОЗІ З КОМОРБІДНИМИ СТАНАМИ
Authors: Halabitska I. M. , Babinets L. S.
Published: October 2020

Резюме. За останні роки встановлено, що коморбідна патологія істотно підвищує рівень втрати працездатності та спричиняє вищу смертність у хворих на остеоартроз (ОА). Ураження органів шлунково-кишкового тракту (ШКТ), що супроводжується зниженням екскреторної функції підшлункової залози (ПЗ), є частими патологічними процесами, що супроводжують первинний ОА як коморбідні стани.

Мета дослідження – вивчити параметри суглобового болю та їх взаємозв’язки із показниками екскреторної функції підшлункової залози у пацієнтів із первинним ОА і коморбідними станами.

Матеріали і методи. Було обстежено 132 амбулаторних пацієнти з первинним ОА у поєднанні із захворюваннями, що супроводжуються зниженням екскреторної функції ПЗ. Діагноз ОА встановлювали на основі діагностичних критеріїв ACR та Європейської асоціації ревматологів (European League Against Rheumatism, EULAR). Для оцінки глибини зниження екскреторної функції ПЗ визначали рівень фекальної α-еластази.

Результати. Було виявлено наявність зниження екскреторної функції ПЗ у пацієнтів із первинним ОА за вмістом фекальної α-еластази і бальним показником копрограми, що були статистично відмінними стосовно групи контролю (р<0,05). Встановили у пацієнтів з ОА із коморбідними станами з екскреторною недостатністю ПЗ статистично значиме зростання індексів ВАШ, Лекена, WOMAC, зниження індексу Харріса стосовно таких у групі контролю (р<0,05). За ранговими індексами болю і опитувальником Мак–Гілла, незважаючи на хронічний характер болю, пацієнти з первинним ОА у поєднанні зі зниженням екскреторної функції ПЗ велику увагу приділяли сенсорним характеристикам, що притаманне емоційно стабільним особам. Також встановили наявність високої сили обернених кореляційних зв’язків між індексом Лекена і вмістом фекальної α-еластази, індексом Лекена і бальним показником копрограми, а також високої сили прямих кореляційних зв’язків між індексом Харріса і вмістом фекальної α-еластази.

Висновки. Виявлені кореляційні зв’язки довели взаємозалежність і взаємообтяжливість сили больового суглобового синдрому при первинному ОА і зниження екскреторної функції ПЗ.
УЛЬТРАСТРУКТУРНІ ЗМІНИ СКЕЛЕТНИХ М’ЯЗІВ ЗАДНІХ КІНЦІВОК ЩУРІВ ПРИ ГОСТРІЙ ІШЕМІЇ, ВИКЛИКАНІЙ НАКЛАДАННЯМ АРТЕРІАЛЬНОГО ТУРНІКЕТА
Authors: Televiak A. T. , Selskyy P. R. , Klishch I. M. , Vastyanov R. S. , Kuziv O. E. , Volska A. S. , Kurylo Kh. I. , Boymystruk I. I. , Selskyy B. P.
Published: October 2020

Резюме. Артеріальні турнікети широко застосовують у клінічній практиці при ангіо- та артропластиках, а при пораненнях кінцівки їх використання нерідко відбувається за життєвими показаннями. Відновлення кровопостачання кінцівки після зняття турнікета може викликати ішемічно-реперфузійні ураження як первинно ішемізованих тканин, так і у віддалених тканинах та органах. Проте на сьогодні потребують глибшого вивчення ультраструктурні зміни м’яких тканин на місцевому рівні при ішемії-реперфузії.

Мета дослідження – вивчити ультраструктурні зміни скелетних м’язів задніх кінцівок щурів при гострій ішемії та наступній реперфузії, викликаній накладанням артеріального турнікета.

Матеріали і методи. Проведено електронно-мікроскопічне дослідження скелетних м’язів задніх кінцівок 12 щурів за умов експериментальної гострої ішемії і наступної реперфузії. Гостру ішемію викликали шляхом накладання на задні кінцівки тварин гумових джгутів SWAT шириною 5–6 мм, на рівні пахвинної складки протягом 2 год під тіопентал-натрієвим знеболюванням, а реперфузію моделювали шляхом зняття турнікета. Дослідження зразків м’язової тканини проводилося на кафедрі гістології та ембріології Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського МОЗ України за допомогою електронного мікроскопа ПЕМ–125К.

Результати. При електронній мікроскопії скелетних м’язів задніх кінцівок щурів виявляли набряк саркоплазми міосимпласта, гіпертрофію та набряк мітохондрій, нерівномірне їх розміщення зі скупченням під сарколемою, ушкодження їх зовнішньої оболонки, часткова дефрагментація та деструкція мітохондріальних крист, аутолізис окремих мітохондрій, розволокнення міофіламентів міофібрил. Спостерігали зміни форми, розмірів та просторової орієнтації Z-дисків, саркомери не завжди чітко візуалізувалися, наявні ознаки розширення канальців саркоплазматичної сітки. Навколо ядер міофібрил спостерігали групи фагосом, ядра міосимпласта мали неправильну форму, були осміофільними і пікнотично зміненими. Ультраструктурні зміни спостерігались вже через 2 год після зняття турнікета і були найбільше вираженими через 1 добу. У пізньому реперфузійному періоді відбувався зворотний розвиток патологічних змін.

Висновки. Ультраструктурні порушення ушкодженої ішемією-реперфузією м’язової тканини задніх кінцівок щурів досягали максимального вираження у щурів через 1 добу після зняття турнікета, що підтверджує розвиток у експериментальних тварин ішемічно-реперфузійного синдрому. В пізньому реперфузійному періоді відбувався зворотний розвиток патологічних змін.
РЕЗУЛЬТАТИ ЛІКУВАННЯ УСКЛАДНЕНЬ СИНДРОМУ ДІАБЕТИЧНОЇ СТОПИ З ВИКОРИСТАННЯМ БІОПОВ’ЯЗОК
Authors: Kritsak M. Yu.
Published: October 2020

Резюме. Центр медичної статистики МОЗ України в 2017 р. зафіксував 2757,7 млн осіб із цукровим діабетом. Однак у зв’язку з прихованими формами кількість хворих в Україні у 2–3 рази вища від вищезазначеної. Рановий процес у хворих із синдромом діабетичної стопи має свої особливості перебігу, тому вимагає застосування спеціальних перев’язувальних матеріалів.

Мета дослідження – поліпшити результати хірургічного лікування хворих з ускладненими формами діабетичної стопи, зменшити час і покращити результати загоєння ран після оперативних втручань.

Матеріали і методи. Проведено аналіз результатів лікування 29 пацієнтів з ускладненими формами стопи діабетика за загальноприйнятою методикою і 34 хворих, яким застосовували біопов’язки. Контроль ранового процесу здійснювали дослідженням мазків на наявність таких елементів: кількість лейкоцитів, характеристика фагоцитозу, а також інші клітинні елементи крові й сполучної тканини.

Результати. У мазках-відбитках обох груп хворих зменшувався в часі відсоток деструкції лейкоцитів. На 4-ту добу в основній групі показник становив 90,19 %, в контрольній групі – 95,65 %; на 8-му – 20,17 та 33,89 %; на 10-ту добу – 1,5 та 5,32 % відповідно. Достовірне зниження кількості незавершеного і дегенеративного видів фагоцитозу відносно завершеного в основній групі, порівняно з контрольною, отримано на 4-ту і 14-ту доби ранового процесу. При бактеріологічному дослідженні були отримані позитивні результати посіву і виділено 25 культур бактерій. Швидкість епітелізації в основній групі дорівнювала 4,4–4,6 % на добу, порівняно з контрольною групою, де вона складала 1,7–2,2 % на добу.

Висновки. Порівняльна оцінка результатів показала ефективність застосування культивованих тканинних еквівалентів на основі алофібробластів у місцевому лікуванні ускладнень стопи діабетика порівняно з традиційними препаратами.
ПАТОГЕНЕЗ АРТЕРІАЛЬНОЇ ГІПЕРТЕНЗІЇ: РОЛЬ ОКИСНЮВАЛЬНИХ ПРОЦЕСІВ
Authors: Maksiv Сh. Ya. , Marushchak M. I.
Published: October 2020

Резюме. Артеріальна гіпертензія (АГ) є основним чинником ризику розвитку серцево-судинних захворювань, таких, як ішемічна хвороба серця, інфаркт міокарда та хронічна серцева недостатність, що зумовлює актуальність дослідження механізмів, що лежать в основі даного захворювання.

Мета дослідження – проаналізувати літературні джерела щодо особливостей перебігу процесів вільнорадикального окиснення у патогенезі артеріальної гіпертензії.

Матеріали і методи. У дослідженні опрацьовано наукові публікації за останнє десятиліття, які доступні у мережі «Інтернет», ключовими словами були «артеріальна гіпертензія», «патогенез», «вільнорадикальне окиснення».

Результати. У розвитку АГ бере участь підвищення активності ангіотензину II, який зумовлює хронічну реактивацію ренін-ангіотензин-альдостеронової системи, порушення балансу пресорних і депресорних систем. Дослідження останніх років свідчить про те, що окрім основних патогенетичних концепцій при розвитку АГ необхідно також враховувати такі механізми, як ендотеліальна дисфункція, оксидативний стрес і неспецифічне запалення. Свідченням цього є також дослідження, в яких описано як оксидативний стрес спричиняє ендотеліальну дисфункцію через зниження біодоступності ключового судинного регулятора NO, а також збільшення затримки натрію і води, зміни симпатичного відтоку, що призводить до підвищення АТ.

Висновки. Результати аналізу літературних джерел підтверджують наше припущення, що однією з найвірогідніших причин АГ є оксидативний стрес.
ДИНАМІКА ЗМІН БІОХІМІЧНИХ ПОКАЗНИКІВ КРОВІ ТА СТРУКТУР КІРКОВОЇ РЕЧОВИНИ НИРОК БІЛИХ ЩУРІВ ЗА УМОВ ТОКСИЧНОГО УРАЖЕННЯ ПЕЧІНКИ
Authors: Yavorska S. I. , Lisnychuk N. Ye. , Yaroshenko T. Ya. , Reminetskyy B. Ya. , Yavorska-Skrabut I. M.
Published: October 2020

Вступ. Високий рівень захворюваності на токсичні гепатити з розвитком поліорганної недостатності зумовлює актуальність дослідження змін біохімічних показників крові та з’ясування об’єктивних морфометричних змін структур нефронів, що характеризують морфофункціональні зміни нирок при токсичному ураженні печінки.

Мета дослідження – вивчити динаміку змін біохімічних показників крові, а також морфологічних змін структур кіркової речовини нирок білих щурів за умов експериментального токсичного ураження печінки.

Методи дослідження. Експеримент виконано на 30-ти білих безпородних щурах-самцях, яких було поділено на 3 групи. Моделлю токсичного гепатиту слугувала інтоксикація тетрахлорметаном, який вводили через день внутрішньошлунково у вигляді 50 % олійного розчину в дозі 2 г/кг маси тіла. Тривалість експерименту становила 2 і 14 діб. У крові визначали концентрацію загального білірубіну, сечовини, креатиніну, активність аланін- і аспар­татамінотрансфераз. Для гістологічних досліджень забирали матеріал з кіркової речовини нирок, виготовляли гістологічні препарати і фарбували їх гематоксиліном та еозином.

Результати й обговорення. У крові тварин з токсичним гепатитом на 2-гу і 14-ту доби проведення експерименту вміст загального білірубіну збільшувався у 2,4 та 3,2 раза. Підвищення активності внутрішньоклітинних ензимів аланін- і аспартатамінотрансфераз у 9,5 та 17,4 і 14,1 та 7,3 раза у відповідні терміни експерименту вказувало на інтенсивне ушкодження клітин печінки. При цьому відзначено погіршення функціонального стану нирок, про що свідчило зростання концентрації сечовини у крові в 1,8 та 2,2 раза і креатиніну в 1,2 та 2,3 раза у відповідні терміни. Гістологічно у кірковій речовині нирок було виявлено ознаки порушення гемодинаміки, встановлено наявність ниркових тілець з ознаками як гіпертрофії, так і гіпотрофії. Їх співвідношення змінювалось протягом досліду. Водно­час відбувалися звуження просвіту проксимальних звивистих канальців, зменшення площі їх епітеліоцитів та розвиток дистрофічних змін. Відповідні параметри дистальних звивистих канальців зазнавали менш виражених змін.

Висновки. Токсичне ураження печінки викликало ушкодження клітинних мембран гепатоцитів, суттєво підвищу­валась активність аланін- і аспартатамінотрансфераз, загального білірубіну. Погіршувався функціональний стан нирок. Водночас встановлено зміни структурних компонентів кіркової речовини нирок на тлі гемодинамічних порушень.
Validation of the combination Iranecio jurineifolius (Asteraceae, Senecioneae) from Turkey

Authors: NEGARESH KAZEM
Published: October 2020

The previously invalidly published combination Iranecio jurineifolius (Boiss. & Balansa) C.Jeffrey is here validated by citing the complete and correct details for the basionym. This species is morphologically similar to I. hypochionaeus and I. eriospermus, but differs from both by its scapiform stem, much reduced cauline leaves, solitary capitula and a greater number of calycular bracts. In addition, the current lectotypification of the species name is rejected.
Notes on the genus Cynophalla (Capparaceae) and the description of C. amazonica, a new species from Bolivia and Brazil

Authors: CORNEJO XAVIER , LUBER JAQUELINI , ILTIS HUGH H.
Published: October 2020

The genus Cynophalla (Capparaceae) is commented, and Cynophalla amazonica, a new species from Brazil and Bolivia, is described, illustrated and its morphological similarities with the closely related C. flexuosa are discussed. The conservation status of Cynophalla amazonica is assessed as Least Concern.
Invalidation of the name Nymphaea alba var. rubra and addition of the new nothospecies name Nymphaea × khurooi (Nymphaeaceae)

Authors: NANDIKAR MAYUR D. , SARDESAI MILIND M.
Published: October 2020

The introduced Indian taxon currently known by the incorrect name Nymphaea alba var. rubra, which has been shown to be a hybrid between N. alba and N. odorata, is given the new nothospecies name Nymphaea × khurooi Sardesai & Nandikar.
A new Hyphessobrycon (Characiformes: Characidae) of the Hyphessobrycon heterorhabdus species-group from the Central Amazon basin, Brazil
Authors: FARIA TIAGO C. , BASTOS DOUGLAS A. , ZUANON JANSEN , LIMA FLÁVIO C.T.
Published: October 2020

A new species of Hyphessobrycon Durbin from the Paraná do Urariá system in Central Amazon region, Amazonas state, Brazil, is described. The new species is allocated into the Hyphessobrycon heterorhabdus species-group due to its color pattern, composed by a well-defined, horizontally elongated humeral blotch continuous with a conspicuous midlateral dark stripe that becomes blurred towards the caudal peduncle, and can be distinguished from all other species of the group by possessing humeral blotch and continuous midlateral stripe broad, occupying vertical height equivalent of two scale rows. A tricolored pattern composed dorsally by a red or reddish longitudinal stripe, a middle iridescent, golden or silvery longitudinal stripe, and ventrally by a variably-developed longitudinal dark stripe is identified as a putative additional character shared by the species of the Hyphessobrycon heterorhabdus species-group. The presence of bony hooks in all fins in mature males of some species of the Hyphessobrycon heterorhabdus species-group is also discussed.
Effects of Tanshinone on Hemodynamics and Expression of NF- B and Myeloperoxidase in Rats with Spinal Cord Ischemia-Reperfusion Injury
Authors: Wang Rubiao , Xie Wenjun , Rao Hongrong , Tan Yujian , Liao Rongkun , Jiang Yingmei , Zhang Hongbin
Published: October 2020

Spinal cord ischemia-reperfusion injury (SCII) can cause spinal nerve injury and loss of function. Tanshinone IIA has antioxidant activity. However, the effect of tanshinone on SCII rats remains unclear. SD rats were randomly divided sham operation group (sham group), SCII group and
tanshinone group. Heart rhythm (HR), mean blood pressure (MAP), and myocardial oxygen consumption index (RPP) hemodynamic parameters were analyzed. Rat neurological function scores were performed by the Tarlov method. The glutamate detection kit was used to detect the content of glutamate,
superoxide dismutase (SOD) and myeloperoxidase (MPO). NF-κ B protein expression was assessed by Western blot. The expressions of tumor necrosis factor-α (TNF-α) and interleukin6 (IL-6) were analyzed by ELISA. In SCII group, HR, MAP, RPP, and neurological function score as
well as SOD activity were significantly decreased with increased MPO, glutamate, TNF-α and IL-6 secretion as well as elevated NF-κ B expression compared with sham group (P < 0 05). After tanshinone treatment, HR, MAP, RPP, and neurological function score as well as SOD activity
were all significantly increased along with decreased MPO, glutamate, TNF-α and IL-6 secretion, as well as reduced NF- κB expression compared with SCII group (P < 0 05). Tanshinone can improve the oxidative stress, reduce the secretion of inflammatory factors, and improve hemodynamics
which is possibly through regulating NF-κ B expression.
Downregulation of Neuregulin 4 (NRG4) Inhibits Proliferation, Migration and Invasion of Glioma Cells
Authors: Shu Bo , Liang Dan , Tong Hui , Cao Chunan , Gan Hongchuan , Chu Liangzhao
Published: October 2020

Objectives: Neuregulin 4 (NRG4) is a novel signaling protein involved in many physiological activities. This study aims to explore role of NRG4 in glioma. Study design: Serum samples were obtained from patients with glioma, RT-qPCR assay was performed to detect the levels
of NRG4 and ErbB4 in the patient's serum and glioma cell lines U251, SHG44, LN229 and T98G. The results suggested that the expression of NRG4 and ErbB4 were markedly higher in patients and glioma cell lines, especially in U251. Further, Small interfering RNAs (si-RNAs) that targeting NRG4
(si-NRG4) and the overexpressed plasmid of ErbB4 (pcDNA-ErbB4) were transfected into U251 cells. Cell proliferation was measured by CCK8 assay, migration and invasion was assessed by wound healing and transwell assays respectively. And the expression of PI3 K-p110 , PI3 K-p110 , pAKT-ser473,
pAKT-thr308 and AKT were measured by western blot assay. Results: We found that downregulation of NRG4 significantly inhibited proliferation, migration and invasion of U251 cells. Moreover, NRG4 inhibition markedly reduced the expression of PI3 K-p110 , pAKT-ser473 and pAKT-thr308.
And overexpression of ErbB4 alleviated the impact caused by NRG4 inhibition. Conclusion: NRG4 inhibition suppresses proliferation, migration and invasion of U251 via blocking the PI3 K/AKT pathway. NRG4 could serve as a potential target of glioma treatment.
The Activation of Extracellular Signal-Regulated Kinase (ERK)/Mitogen-Activated Protein Kinase (MAPK) Signal Transduction Pathway on Invasive Growth of Breast Cancer
Authors: Ma Wei , Ma Lie , Yang Shaoqi , Wang Kai
Published: October 2020

ERK/MAPK signal transduction pathway participates in occurrence and progression of breast cancer. This study utilized epidermal growth factor (EGF) and ERK antagonist PD98059 to analyze ERK/MAPK signal's role in breast cancer cells. Breast cancer MCF-7 cell line was separated into control
group, EGF group, PD98059 group and EGF+ PD98059 group. Cell proliferation activity was assessed by MTT, whilst TUNEL was to describe cell apoptosis. Transwell assay was employed for cell invasion and migration. Protein expression of ERK1/2 and p-ERK1/2. Compared to control group, EGF treatment
elevated cell proliferation or invasion/migration and decreased apoptosis at 6 h, 12 h and 24 h. PD98059 treatment decreased proliferation activity or cell invasion/migration, and enhanced apoptosis. Treatment of EGF plus PD98059 further decreased proliferation and invasion/migration compared
to EGF group, but with higher level than PD98059 group (p < 0 05). EGF treatment elevated ERK1/2 and pERK1/2, PD98059 group had lower ERK1/2 or pERK1/2 expression, whilst EGF plus PD98059 treatment further decreased ERK1/2 and pERK1/2 expression (p < 0 05). EGF can regulate proliferation
and invasion of breast cancer MCF-7 cells via ERK/MAPK signaling.
Latent Membrane Protein 1 Antibody Inhibits Cell Migration, Invasion and Epithelial-Mesenchymal Transition of Nasopharyngeal Carcinoma Stem Cell via Regulating Wnt/β-Catenin Signaling Pathway
Authors: Zhang Dawei , Xiong Lin , Li Liang , Chen Yuan , Tang Xiaojun , Tang Qi , Mao Yuan , Ming Hao , Chen Zhi , Du Yinjuan , Wang Yang , Chen Renjie , Zhu Jin
Published: October 2020

Objective: In order to investigate the effects of LMP1-Fab antibody on Nasopharyngeal carcinoma (NPC) cancer stem cells (CSCs). Methods/ Results: Methods were performed to study the effects of LMP1-Fab antibody on NPC CSCs in vivo and in vitro, for example,
transwell chamber assay, wound healing assay, western blot assay, quantitative real-time PCR assay animal experiments, animal fluorescence imaging, H&E staining, immunohistochemistry. We identified that LMP1 activated the migration and invasion of NPC. Whereas the LMP1-Fab antibody inhibited
cell invasion, epithelial-mesenchymal transition (EMT) and migration of NPC CSCs in LMP1+ HNE2 cells. Furthermore, LMP1-Fab antibody significantly increased the expression of E-cadherin, and reduced the expressions of vimentin,N -cadherin and Slug in LMP1+ HNE2 CSCs cells. Mechanistically,
LMP1-Fab antibody inhibited lung and liver metastasis by regulating the wnt/ -catenin pathway in the nude mice. Conclusion: These results suggested that the novel antibody-targeting LMP1 is likely to be a potential strategy for the treatment of NPC.
miR-217 Suppresses Osteogenic Differentiation of Human Dental Pulp Stem Cells by Down-Regulating Sirtuin 1
Authors: Yue Haiquan , Guo Yidan , Song Juan , Liu Ruimin
Published: October 2020

The paper is committed to uncovering the effect of miR-217 on osteogenic differentiation of human dental pulp stem cells (hDPSCs) and its mechanism. hDPSCs were separated from human dental pulp tissues for measurement of stemness. The osteogenic differentiation of hDPSCs was induced
in an osteogenic induction medium. The hDPSCs were transfected with miR-217 mimic, miR-217 inhibitor and/or sh-SIRT1 accordingly. The expressions of miR-217 and SIRT1 were detected in hDPSCs after cell transfection and osteogenic differentiation. Calcium nodules were showed by alizarin red
staining. Moreover, the expressions of osteogenic differentiation-related genes were also assessed. The binding of miR-217 to SIRT1 was predicted on starBase and further determined by dual-luciferase reporter assay. Down-regulated miR-217 and up-regulated SIRT1 were found during osteogenic
differentiation of hDPSCs. The osteogenic differentiation of hDPSCs was suppressed after transfection of miR-217 mimic or sh-SIRT1 while promoted by miR-217 inhibition. Taken together, miR-217 can suppress osteogenic differentiation of hDPSCs by negatively regulating SIRT1.
Temporal Trends in Invasive Management and In-Hospital Mortality of Patients With Non-ST Elevation Acute Coronary Syndromes and Chronic Kidney Disease
Authors: De Luca Leonardo , Di Pasquale Giuseppe , Gonzini Lucio , Uguccioni Massimo , Olivari Zoran , Casella Gianni , Boccanelli Alessandro , De Servi Stefano , Urbinati Stefano , Colivicchi Furio , Gabrielli Domenico , Savonitto Stefano
Published: October 2020

We analyzed data from 4 nationwide prospective registries of consecutive patients with acute coronary syndromes (ACS) admitted to the Italian Intensive Cardiac Care Unit network between 2005 and 2014. Out of 26 315 patients with ACS enrolled, 13 073 (49.7%) presented a diagnosis of non-ST elevation (NSTE)-ACS and had creatinine levels available at hospital admission: 1207 (9.2%) had severe chronic kidney disease (CKD) (estimated glomerular filtration rate [eGFR] <30), 3803 (29.1%) mild to moderate CKD (eGFR 31-59), and 8063 (61.7%) no CKD (eGFR > 60 mL/min/1.73 m2). Patients with severe CKD had worse clinical characteristics compared with those with mild-moderate or no kidney dysfunction, including all the key predictors of mortality ( P < .0001) which became worse over time (all P < .0001). Over the decade of observation, a significant increase in percutaneous coronary intervention rates was observed in patients without CKD ( P for trend = .0001), but not in those with any level of CKD. After corrections for significant mortality predictors, severe CKD (odds ratio, OR: 5.49; 95% CI: 3.24-9.29; P < .0001) and mild-moderate CKD (OR: 2.33; 95% CI: 1.52-3.59; P < .0001) remained strongly associated with higher in-hospital mortality. The clinical characteristics of patients with NSTE-ACS and CKD remain challenging and their mortality rate is still higher compared with patients without CKD.
After-Action Reviews and Long-Term Performance: An Experimental Examination in the Context of an Emergency Simulation
Authors: Muñoz Gonzalo J. , Cortéz Diego A. , Álvarez Constanza B. , Raggio Juan A. , Concha Antonia , Rojas Francisca I. , Arthur Winfred , Fischer Bastián M. , Rodriguez Sebastián
Published: October 2020

Objective

The present study examined the effectiveness of after-action reviews (AARs; also known as debriefing) in mitigating skill decay.

Background

Research on the long-term effectiveness of AARs is meager. To address this gap in the literature, we conducted an experimental study that also overcomes some research design issues that characterize the limited extant research.

Method

Eighty-four participants were randomly assigned to an AAR or non-AAR condition and trained to operate a PC-based fire emergency simulator. During the initial acquisition phase, individuals in the AAR condition were allowed to review their performance after each practice session, whereas individuals in the non-AAR condition completed a filler task. About 12 weeks later, participants returned to the lab to complete four additional practice sessions using a similar scenario (i.e., the retention and reacquisition phase).

Results

The performance of participants in the AAR condition degraded more after nonuse but also recovered faster than the performance of participants in the non-AAR condition, although these effects were fairly small and not statistically significant.

Conclusion

Consistent with the limited research on the long-term effectiveness of AARs, our findings failed to support their effectiveness as a decay-prevention intervention. Because the present study was conducted in a laboratory setting using a relatively small sample of undergraduate students, additional research is warranted.

Application

Based on the results of the present study, we suggest some additional strategies that trainers might consider to support long-term skill retention when using AARs.
Talking to the Dead in the Classroom: How a Supposedly Psychic Event Impacts Beliefs and Feelings
Authors: Lesaffre Lise , Kuhn Gustav , Jopp Daniela S. , Mantzouranis Gregory , Diouf Cécile Ndéyane , Rochat Déborah , Mohr Christine
Published: October 2020

Paranormal beliefs (PBs) are common in adults. There are numerous psychological correlates of PBs and associated theories, yet, we do not know whether such correlates reinforce or result from PBs. To understand causality, we developed an experimental design in which participants experience supposedly paranormal events. Thus, we can test an event’s impact on PBs and PB-associated correlates. Here, 419 naïve students saw a performer making contact with a confederate’s deceased kin. We tested participants’ opinions and feelings about this performance, and whether these predicted how participants explain the performance. We assessed participants’ PBs and repetition avoidance (PB related cognitive correlate) before and after the performance. Afterwards, participants rated explanations of the event and described their opinions and feelings (open-ended question). Overall, 65% of participants reported having witnessed a genuine paranormal event. The open-ended question revealed distinct opinion and affect groups, with reactions commonly characterized by doubt and mixed feelings. Importantly, paranormal explanations were more likely when participants reported their feelings than when not reported. Beyond these results, we replicated that 1) higher pre-existing PBs were associated with more psychic explanations (confirmation bias), and 2) PBs and repetition avoidance did not change from before to after the performance. Yet, PBs reminiscent of the actual performance (spiritualism) increased. Results showed that young adults easily endorse PBs and paranormal explanations for events, and that their affective reactions matter. Future studies should use participants’ subjective experiences to target PBs in causal designs (e.g., adding control conditions).
The epidemiology and clinical spectrum of infections of the central nervous system in adults in north India
Authors: Kumar Devender , Pannu Ashok Kumar , Dhibar Deba Prasad , Singh Rajveer , Kumari Savita
Published: October 2020

Infections of the central nervous system (CNS) are a leading cause of mortality in low- and middle-income countries. We studied the spectrum, aetiology and outcome of CNS infections in 401 consecutive patients aged ≥12 years admitted at the medical emergency centre of PGIMER, Chandigarh, India. An aetiological diagnosis was made in 365 (91.0%) patients, with 149 (40.8%) microbiologically confirmed cases. CNS tuberculosis was the most prevalent cause (51.5%), followed by viral meningoencephalitis (13.9%), community-acquired bacterial meningitis (9.7%), cryptococcal meningitis (6.2%), scrub typhus meningoencephalitis (1.7%), neurocysticercosis (1.7%) and fungal brain abscess (1.7%). Human immunodeficiency virus (11.0%) and diabetes mellitus (6.2%) remained the usual predisposing conditions. We found a mortality rate of 27.9%, highest in cases without an aetiology (64.5%). Tuberculosis remained the most common cause; however, an increasing number of scrub typhus, dengue, fungal infections and non-classical bacterial pathogens may indicate a change in the epidemiology of community-acquired CNS infections in India.
Application of Contrast-Enhanced Ultrasound in the Differential Diagnosis of Different Molecular Subtypes of Breast Cancer
Authors: Liang Xingyu , Li Ziyao , Zhang Lei , Wang Dongmo , Tian Jiawei
Published: October 2020

To explore the value of contrast-enhanced ultrasound (CEUS) in the differential diagnosis of molecular subtypes of breast cancer. Sixty-two cases of breast cancer were divided into luminal epithelium A or B subtype (luminal A/B), Her-2 over-expression subtype and triple negative subtype (TN). CEUS and routine ultrasonography were performed for all patients before surgery. (1) The luminal epithelium subtype contrast enhancement pattern was more likely to present with radial edge (76.92%, p < 0.05) and low perfusion (69.23%, p < 0.05). The maximum intensity (IMAX) was lower in the luminal epithelium subtype ( p < 0.05). (2) The Her-2 over-expression subtype contrast enhancement pattern was more likely to present with centripetal enhancement (93.75%, p < 0.05) and perfusion defect (75.0%, p < 0.05), and the time to peak (TTP) was shorter (80.0%, p < 0.05). (3) The contrast enhancement pattern of the triple negative subtype was shown to have a clear boundary. Compared to the other two subtypes, the triple negative subtype did not have significantly different perfusion parameters ( p > 0.05). (4) Our study showed that the areas under the ROC curve for radial edge, low perfusion and IMAX for the luminal epithelium subtype breast lesions were 76.5%, 75.6%, and 82.1%, respectively. Additionally, the areas under the ROC curve for centripetal enhancement, perfusion defect and TTP for the Her-2 over-expression subtype breast lesions were 68.6%, 92.4%, and 97.8%, respectively. The sensitivity, specificity, and diagnostic accuracy of clear boundaries in detecting triple negative subtype breast lesions were 90.5%, 80.0%, and 91.9%, respectively.
A Group-Based Walking Study to Enhance Physical Activity Among Older Adults: The Role of Social Engagement
Authors: Liu Yujun , Lachman Margie E.
Published: October 2020

Objectives.

The aim of this study was to explore social engagement and social comparisons as mechanisms to increase physical activity among older adults.

Methods.

Participants (N = 60, mean age = 65.7) were randomly assigned to one of two conditions. Participants in the treatment condition used the application to track their daily walking steps and interact via text messages with their group members for 4 weeks. Participants in the control group used the application only to track their own walking steps. Outcome variables included mean weekly steps, exercise self-efficacy, and social engagement.

Results.

The results revealed that participants in the experimental condition significantly increased their mean weekly steps and social engagement from the pretest to the posttest whereas the control group did not. These effects were maintained at the 1-month follow up.

Discussion.

The study expands our understanding of the motivational role of social engagement and social comparison in increasing PA among older adults.
Epistemic injustice in workplace hierarchies: Power, knowledge and status
Authors: Kwok Chi
Published: October 2020

Contemporary workplaces are mostly hierarchical. Intrinsic and extrinsic bads of workplace hierarchies have been widely discussed in the literature on workplace democracy and workplace republicanism. However, a distinctively intrinsic relational bad, epistemic injustice in the workplace, has largely been neglected by both normative theorists of the workplace and theorists of epistemic injustice. This article, by bringing in the insights of Miranda Fricker’s influential conceptualization of epistemic injustice, argues that hierarchical workplaces have contributed to and reinforced both testimonial and hermeneutical injustices in a central activity of most people’s daily lives. This article argues that these injustices are moral wrongs and thus moral injury to the workers. The article concludes by demonstrating that traditional hierarchy is the most epistemically unjust form of hierarchy, while contestatory hierarchy, because of its emphasis on granting the right to the workers to be listened, is less unjust epistemically.
Education, democratic governance, and satisfaction with democracy: Multilevel evidence from Latin America
Authors: Monsiváis-Carrillo Alejandro , Cantú Ramos Gabriela
Published: October 2020

It is usually recognized that satisfaction with democracy is enhanced by clean governments and fair democratic procedures. However, under certain circumstances, some citizens might appreciate the quality of democratic governance more than others. Building on research that underlines the accuracy and norm-inducing functions of education, we argue that the quality of democratic governance conditions the relationship between education and satisfaction with democracy. Analyzing data from 18 Latin American countries, we find that higher-educated citizens are less satisfied with the regime than the less-educated. Among the highly educated, nonetheless, the least satisfied are those who were asked by public officials to pay bribes. Highly educated individuals are more satisfied with the regime if their country’s quality of democracy is robust rather than weak. At the lowest level of education, the conditional influence of being asked for a bribe or the quality of democracy is absent.
Venous thromboembolism after ultrasound guided foam sclerotherapy
Authors: de Aguiar Eduardo T , dos Santos Jorgete B , Carvalho Danielle D
Published: October 2020

Objective

To analyze prevalence of venous thromboembolism (VTE) after ultrasound guided foam sclerotherapy.

Method

Clinical retrospective study with patients treated from 2004 to 2014. Charts with incomplete data and follow-up less than 60 days were excluded. Polidocanol foam (Tessari method) was used. The primary outcome was the prevalence of VTE and the secondary were possible risk factors. Chi-square test and Marascuillo prodecure were applied at a significance level of 5%.

Results

2,616 patients were included with 4,712 lower limbs treated. The mean age was 50.7±0.86, in majority female, 83.7%. VTE occurred in 0.49% (pulmonary embolism 0,3%) in a mean time of 44.0±42.2 days. Male gender, personal or family history of phlebitis or DVT and high caliber varicose veins were significantly associated to VTE.

Conclusion

incidence of VTE is low, male gender, personal or family history of VTE and caliber of varicose veins greater than 7 mm increased the risk.
Prosthetic venous valves: Short history and advancements from 2012 to 2020
Authors: Zervides Constantinos , Mahdi Habib , Staub Ravit Atara , Jouni Hassan
Published: October 2020

Chronic Venous Disease is estimated at 83.6% of the global population. Patients experience pain, discomfort and severe complications with few effective therapies being available. Current strategies for the treatment of malfunctioning venous valves are invasive with a high recurrence rate. A prosthetic venous valve replacement is imminent, possibly providing better outcomes and improved general quality of life. In this review, prosthetic venous valves history is presented and assesses the advantages and disadvantages of developed venous valves. Articles that discussed potential designs of prosthetic venous valves were examined. A systematic search produced thirty-five papers fitting the inclusion criteria. Our understanding of the ideal abilities required in prosthetic valves has evolved. Developed valves are reported for regurgitation, migration and leakage. Issues have been resolved, but we are still away from the ideal valve. Improvements within the last eight years provided information on the importance of sinuses and prosthetic to venous wall-size mismatch.
Organizational commitment among physicians: A systematic literature review
Authors: Hoff Timothy , Lee Do Rim , Prout Kathryn
Published: October 2020

Purpose

Physicians work increasingly in larger organizations across different health care delivery systems. This systematic review examines the published empirical literature on organizational commitment among physicians within an international context.

Design

A systematic, PRISMA-guided review examining studies of organizational commitment among physicians published over time. Four article databases and a combination of appropriate search terms aided in identifying relevant articles.

Findings

Key findings include: (a) physicians, regardless of country, personal characteristics, type of job, or place of employment generally have lower levels of organizational commitment than other health care workers; (b) work- and job-related variables, particular age and job satisfaction, shape physicians’ organizational commitment; and (c) organizational commitment and the factors that shape it are similar across physicians working in different health systems. Review implications: Organizational commitment should remain central for researchers to study in most health systems internationally. Larger samples, longitudinal research, and greater use of theory are design improvements that will strengthen the extant research. The findings imply that if healthcare organizations create workplaces that make physicians feel in control, do not overwhelm them with work, provide a supportive culture, enhance their ability to give input, and keep them job satisfied, they may gain enhanced organizational commitment. Originality and value: To our knowledge, this is the first review of research examining organizational commitment among physicians. It is a resource for researchers and managers interested in learning more about aligning physician thinking and behavior with health care organizations.
The Negative Effect of Smartphone Use on Academic Performance May Be Overestimated: Evidence From a 2-Year Panel Study
Authors: Bjerre-Nielsen Andreas , Andersen Asger , Minor Kelton , Lassen David Dreyer
Published: October 2020

In this study, we monitored 470 university students’ smartphone usage continuously over 2 years to assess the relationship between in-class smartphone use and academic performance. We used a novel data set in which smartphone use and grades were recorded across multiple courses, allowing us to examine this relationship at the student level and the student-in-course level. In accordance with the existing literature, our results showed that students’ in-class smartphone use was negatively associated with their grades, even when we controlled for a broad range of observed student characteristics. However, the magnitude of the association decreased substantially in a fixed-effects model, which leveraged the panel structure of the data to control for all stable student and course characteristics, including those not observed by researchers. This suggests that the size of the effect of smartphone usage on academic performance has been overestimated in studies that controlled for only observed student characteristics.
Fans arrangement analysis in oil forced air natural cooling method of power transformer radiator
Authors: Taghikhani Mohammad Ali , Afshar Mohammad Reza
Published: October 2020

The cooling of radiators in power transformers employing natural oil-air forced method is the purpose of this study. Two modes used for cooling fans, namely vertical and horizontal placement, will be compared as well. Four sets of radiators have been studied in this research, and in each set, 14 fins and three fans with a diameter of half a meter have been used. The fans will be arranged such that three of them will be placed under the radiator (in vertical position) in the first case, while in the second case, they will be located in one side of the radiator (in horizontal position). The results derived from the comparisons indicate the superiority of the horizontal mode in heat transfer against the vertical mode. Furthermore, it is notable that if the internal fan is disconnected, the cooling can be enhanced with the help of some existing points in the vertical mode. The improvement in heat transfer rate can be observed through locating the vertical fans optimally, once compared to the horizontal placement. The lower reliability of the vertical mode can be detected once the side fans are disconnected, while in any cases, the heat transfer superiority is achievable for horizontal mode. That is because, the disconnection of one of the fans, leads to the negligence of the radiators major parts in the vertical mode.
The cross-talk of NLRP3 inflammasome activation and necroptotic hepatocyte death in acetaminophen-induced mice acute liver injury
Authors: Li L , Shan S , Kang K , Zhang C , Kou R , Song F
Published: October 2020

Overdose acetaminophen (APAP) can result in severe liver injury, which is responsible for nearly half of drug-induced liver injury in western countries. Previous studies have found that there existed massive hepatocellular necrosis and severe inflammatory response in APAP-induced liver injury. However, the mechanistic linkage between necroptosis and NLRP3 inflammasome pathway in APAP-induced hepatotoxicity remains poorly understood. In order to investigate the relationship between inflammation and hepatocytes death in APAP hepatotoxicity, a time-course model for APAP hepatotoxicity in C57/BL6 mice was established by intraperitoneal (i.p) injection of 300 mg/kg APAP in this study. The activity of serum enzymes and pathological changes of APAP-treated mice were evaluated, and the critical molecules in necroptosis and NF-κB-NLRP3 inflammasome signaling pathway were determined by immunoblot and immunofluorescence analysis. The results demonstrated that APAP overdose resulted in a severe liver injury. Furthermore, the expression of critical molecules in NLRP3 inflammasome and necroptosis pathways peaked at 12–24 h, and then was decreased gradually, which is consistent with the pattern of pathological injury induced by APAP. Our further investigation found that the level of IL-1β in mouse liver was closely correlated with the level of phosphorylated MLKL following exposure to APAP. Furthermore, inhibition of necroptosis with necrostatin-1 significantly suppressed the activation of NLRP3 inflammasome signaling. Taken together, our results highlighted that the cross-talk between necroptosis and NLRP3 inflammasome played a critical role for promoting APAP-induced liver injury. Inhibition of the interaction of inflammation and necroptosis by pharmaceutical methods may represent a promising therapeutic strategy for APAP-induced liver injury.