Az endocsavarozás hatékony lehet a juxtarenalis aortaaneurysmák endovascularis kezelésében
Authors: Fontanini Daniele Mariastefano , Borzsák Sarolta , Vecsey-Nagy Milán , Jokkel Zsófia , Szeberin Zoltán , Szentiványi András , Süvegh András , Sótonyi Péter , Csobay-Novák Csaba 
Published: November 2022

Összefoglaló.
Bevezetés: Az infrarenalis aortaaneurysmák kezelésére
alkalmazott endovascularis aortarekonstrukció (EVAR) hosszú távú sikerének egyik
meghatározó tényezője a proximalis rögzítés minősége. A proximalis rögzítés
minőségét rontó, ún. nehéz nyakkal rendelkező aneurysmák sikeres kezelésére
fejlesztették ki az endocsavarozást, melynek során apró fémspirálokkal rögzítjük
a beültetett sztentgraftot az aorta falához. Célkitűzés:
Vizsgálatunk célja, hogy hazai beteganyagon elemezzük az endocsavarozással
kiegészített EVAR-műtétek perioperatív és középtávú kockázatát.
Módszerek: Retrospektív vizsgálatunk során a profilaktikus
endocsavarozással kiegészített EVAR-műtéten átesett betegek adatainak analízisét
végeztük. Demográfiai és kórelőzményi adatok, a műtétek és a
kontrollvizsgálatok, illetve a képalkotó vizsgálatok eredményeit vizsgáltuk.
Eredmények: 2019. január 1. és 2021. szeptember 30. között
14 esetben (11 férfi, átlagéletkor 70,4 ± 8,1 év) végeztünk profilaktikus
endocsavarozással kiegészített EVAR-műtétet. Az esetek 86%-ában (12/14) nehéz
nyak miatt történt az endocsavarozás, átlagosan 6,4 ± 1,7 csavar
felhasználásával. Technikai szövődmény nem lépett fel. A 7,0 ± 9,9 hónapos
átlagos követési idő alatt mechanikai szövődményt, tartós Ia típusú endoleaket
nem észleltünk. Reintervenció nem történt. A követés alatt egy beteget
vesztettünk el aortával nem összefüggő betegségben, így a mortalitási arány 7%
(1/14), a klinikai sikerarány 92,9% (13/14). Megbeszélés: Az
Európai Érsebészeti Társaság által 2019-ben kiadott irányelv az endocsavarok
alkalmazását randomizált vizsgálat hiányában csak klinikai vizsgálat keretében
javasolja. A közelmúltban megjelent metaanalízis, illetve nemzetközi regiszter
adatain alapuló publikáció eredményeivel összhangban jelen vizsgálatunk során is
90% feletti technikai sikerarányt, alacsony komplikációs rátát és magas Ia
endoleak mentességet találtunk. Következtetés: Nagy kockázatú
betegcsoporton igazoltuk a Medtronic Heli-FX rendszer hatékonyságát. A módszer
sikeresen és biztonságosan alkalmazható nehéz nyakkal komplikált infrarenalis
aneurysmák endovascularis kezelésére. Orv Hetil. 2022; 163(16): 631–636.

Summary.
Introduction: Endosuturing, which involves the use of metal
screws to fix the implanted stent graft to the aortic wall, was developed as an
adjunctive procedure of endovascular aortic repair (EVAR) to treat aneurysms
with hostile neck. Objective: The aim of our study was to
analyse the perioperative and mid-term risk of EVAR surgery with endosuturing in
a Hungarian patient population. Methods: In our retrospective
study, we analysed data from patients undergoing EVAR surgery augmented with
prophylactic endosuturing. Demographic and anamnestic data, results of surgery
and follow-up examinations and imaging studies were analyzed.
Results: Between January 1, 2019 and September 30, 2021, 14
cases (11 men, mean age 70.4 ± 8.1 years) underwent EVAR surgery with
prophylactic endosuturing. In 86% of cases (12/14), endosuturing was performed
due to a hostile neck, using an average of 6.4 ± 1.7 screws. No technical
complications occurred. No mechanical complications or persistent Ia endoleak
were observed during the mean follow-up of 7.0 ± 9.9 months. Reintervention did
not occur. One patient was lost during follow-up due to a disease unrelated to
the aorta, resulting in a mortality rate of 7% (1/14) and a clinical success
rate of 92.9% (13/14). Discussion: In accordance with recent
publications, we found a low complication rate and a technical success rate
above 90%. Conclusion: We demonstrated the efficacy of the
Medtronic Heli-FX system in a high-risk patient population. The technique can be
successfully and safely used for endovascular treatment of infrarenal aneurysms
complicated with hostile neck. Orv Hetil. 2022; 163(16): 631–636.