bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Eettinen organisaatiokulttuuri tukee työhyvinvointia ja sitouttaa johtajia
Authors: Pihlajasaari Pia
Published: January 2025

Pia Pihlajasaaren psykologian väitöskirja ”Eettinen organisaatiokulttuuri: yhteydet työhyvinvointiin ja työpaikan vaihtoihin” tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 12.12.2015. Vastaväittäjänä toimi tutkimusprofessori Marianna Virtanen (Työterveyslaitos) ja kustoksena professori Taru Feldt (Jyväskylän yliopisto).
Sosiaalipsykologian sydän – George H. Mead ja symbolinen interaktionismi sosiaalipsykologian tutkimustraditioissa ja toimijuuden teoriassa
Authors: Hankamäki Jukka
Published: January 2025

Jukka Hankamäen sosiaalipsykologian väitöskirja ”Sosiaalipsykologian sydän – George H. Mead ja symbolinen interaktionismi sosiaalipsykologian tutkimustraditioissa ja toimijuuden teoriassa" tarkastettiin Helsingin yliopistossa 30.1.2016. Vastaväittäjänä toimi dosentti Jussi Silvonen (Itä-Suomen yliopisto) ja kustoksena professori Anna-Maija Pirttilä- Backman (Helsingin yliopisto).
Filosofisesti psykoanalyysista
Authors: Saarinen Jussi A.
Published: January 2025

Arvioitu teos: Jussi Kotkavirta: Tuhkaa ja timanttia I – kirjoituksia filosofiasta ja psykoanalyysistä. Helsinki: ntamo, 2015.
Psykologinen hyvinvointi työuupuneiden ryhmäpsykoterapeuttisessa interventiossa
Authors: Kähönen Kari , Muotka Joona , Näätänen Petri , Salmela-Aro Katariina
Published: January 2025

Tarkoituksemme oli tutkia, lisääntyykö psykologinen hyvinvointi ryhmäpsykoterapeuttisessa interventiossa, joka oli suunniteltu työuupuneiden kuntoutumiseen. Osallistujat olivat 90 julkisen sektorin työntekijää, kuten poliiseja ja verovirkailijoita, jotka olivat 31–59-vuotiaita ja kärsivät työuupumusoireista. Heidät jaettiin kolmeen ryhmään: analyyttiseen (N = 32), psykodraama- (N = 30) ja kontrolliryhmään (N = 28). Interventioryhmät satunnaistettiin. Ryhmäinterventio koostui 16 erillisestä päivästä yhdeksän kuukauden aikana. Ryhmämenetelminä käytimme ryhmäanalyysia ja psykodraamaa. Psykologinen hyvinvointi mitattiin neljästi Ryffin 84-osioisella kyselykaavakkeella: tutkimuksen alussa, keskivaiheilla, lopussa ja seurannassa kuuden kuukauden kuluttua ryhmän loppumisesta. Hyvinvointi lisääntyi sekä koe- että kontrolliryhmissä kaikilla mittarin osa-alueilla, jotka olivat itsensä hyväksyminen, positiiviset suhteet, ympäristön hallinta, autonomia, elämän tarkoitus ja henkilökohtainen kasvu. Psykodraamamenetelmä tuotti nopeamman tuloksen, kun taas analyyttisen menetelmän vaikutus oli kestävämpi seurannassa.
Autistisen kognition erityispiirteet ja taustamekanismit
Authors: Kieseppä Valentina
Published: January 2025

Autismikirjon häiriöissä esiintyvää kognitiivista profiilia määrittää ristiriitaisuus. Häiriöt voivat vaikeuttaa vakavasti sosiaalista kanssakäymistä ja näkyä vaikeuksina vuorovaikutuksessa, mutta samaan aikaan kirjon häiriöihin voi liittyä erityistaitoja, jotka joskus kehittyvät poikkeuksellisiksi. Vaikka autismikirjon häiriöissä esiintyy älyllistä kehitysvammaisuutta, ei poikkeuksellisen korkea älykkyysosamäärä ole tavatonta. Autismiin liitetään myös erityiskykyjä eli savant-taitoja, kuten äärimmäisen nopeaa päässälaskentaa tai huomattaviamusikaalisia kykyjä. Erityisesti kognitiivinen ristiriitaisuus tulee esiin älykkyystesteissä, joissa autismikirjon häiriön diagnoosin saaneet henkilöt saavat korostuneen epätasaisia profiileja. Tässä katsauksessa käsittelen autistista kognitiota sekä siihen liitettyä epätasaista älykkyysprofiilia. Esittelen kaksi ehdotusta mekanismeista, jotka voivat olla tämän kognitiivisen erikoisuuden taustalla. Huolimatta autistisen kognition erilaisuudestaei-autistiseen nähden se ei ole lähtökohtaisesti huonompaa, ja standardoidut älykkyystestit saattavat antaa siitä rajoittuneen kuvan.
Vuorovaikutus terapiasuhteen rakentamisen kulmakivenä
Authors: Weiste Elina
Published: January 2025

Elina Weisteen sosiologian väitöskirja ”Relational work in therapeutic interaction – A comparative conversation analytic study on psychoanalysis, cognitive psychotherapy and resource-centred counselling” tarkastettiin Helsingin yliopistossa 18.12.2015. Vastaväittäjänä toimi professori Douglas Maynard (University of Wisconsin-Madison) ja kustoksena professori Anssi Peräkylä (Helsingin yliopisto).
Tunteiden hyväksyminen helpottaa painonhallintaa
Authors: Sairanen Essi
Published: January 2025

Essi Sairasen psykologian väitöskirja ”Behavioral and psychological flexibility in eating regulation among overweight adults” tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 21.5.2016. Vastaväittäjänä toimi professori Evan Forman (Drexelin yliopisto) ja kustoksena professori Raimo Lappalainen (Jyväskylän yliopisto).
Liiketoimintamallien ja tietojohtamisen yhdistäminen
Authors: Mäkelä Otto
Published: January 2025

Otto Mäkelän tuotantotalouden väitöskirja ”Integrating business models and knowledge management” tarkastettiin Aalto-yliopistossa 4.12.2015. Vastaväittäjänä toimi emeritusprofessori Karl-Erik Sveiby (Hanken) ja kustoksena professori Eila Järvenpää (Aalto-yliopisto).
Jumalan paikka psykoanalyysissa
Authors: Suhonen Katri
Published: January 2025

Arvioitu teos: Matti Hyrck: Onko Jumala hyvä? Antaako psykoanalyysi vastauksen? Therapeia-säätiö, 2014.
Vähemmän stressiä työpaikoille
Authors: Virolainen Harri
Published: January 2025

Arvioitu teos: Marja-Liisa Manka: Stressikirja. Mistä virtaa? Talentum, 2015. 241 s.
Sisu: kohti ääretöntä ja sen yli
Authors: Haikola Anne
Published: January 2025

Arvioitu teos: Sonja Strömsholm, Emilia Lahti, Lauri Järvilehto & Meeri Koutaniemi: Sisu. PS-kustannus, 2015. 210 s.
Suomenkielisen MAAS-mittarin psykometrinen rakenne ja yhteydet persoonallisuuspiirteisiin sekä hyvinvointiin
Authors: Naukkarinen Suvi , Karkkola Petri , Kuittinen Matti , Räty Hannu
Published: January 2025

Tässä tutkimuksessa tarkastellaan suomenkielisen Mindful Attention Awareness Scale -mittarin psykometristä rakennetta. Lisäksi tutkitaan menetelmällä arvioidun tietoisen tarkkaavaisuuden yhteyttä itsearvioituihin persoonallisuuspiirteisiin, mielialaoireiluun, elämäntyytyväisyyteen ja terveyteen liittyvään elämänlaatuun. Osallistujat (n = 187) olivat enimmäkseen keski-ikäisiä ammatillisesti syvennetyn lääketieteellisen varhaiskuntoutuksen (ASLAK-kuntoutuksen) asiakkaita, jotka MAAS:n lisäksi arvioivat persoonallisuuspiirteitään Kop-kyselyllä, mielialaoireiluaan DEPS-seulalla, elämäntyytyväisyyttään SWLS-kyselyllä ja terveyteen liittyvää elämänlaatuaan RAND-36-kyselyllä. Tulokset olivat enimmäkseen odotusten mukaisia: MAAS:n psykometrinen rakenne on eksploratorisessa faktorianalyysissä yksifaktorinen ja Cronbachin alfa -kertoimella arvioituna sisäisesti johdonmukainen. Tietoinen tarkkaavaisuus oli korrelatiivisessa yhteydessä kaikkiin persoonallisuuspiirteisiin sekä mielialaoireiluun ja elämäntyytyväisyyteen. Tietoisen tarkkaavaisuuden yhteys mielialaoireiluun ja elämäntyytyväisyyteen säilyi silloinkin, kun persoonallisuuspiirteet kontrolloitiin regressioanalyysissä. Lisäksi tietoinen tarkkaavaisuus ennusti regressioanalyysissä terveyteen liittyvän elämänlaadun muutosta. Suomenkielinen MAAS vaikuttaa toimivan kuten alkuperäinen sekä käännösversiot, mutta tarvitaan varsinaista validiteettitutkimusta monipuolisemmilla metodeilla sekä isommilla ja väestöä paremmin edustavilla aineistoilla.
Muutokset Vaihtoehto väkivallalle -ryhmään osallistuneiden miesten parisuhteissa
Authors: Nuutinen Noora , Korvenoja Anne , Holma Juha
Published: January 2025

Tutkimme, millaisia muutoksia tapahtui jyväskyläläisen, parisuhdeväkivaltaa käyttäneille miehille suunnatun Vaihtoehto väkivallalle -ohjelman aikana interventioon osallistuneiden parisuhteissa. Aineistona käytimme miesten puolisoiden alku-, loppu- ja seurantahaastatteluita. Analysoimme haastatteluiden vastauksia laadullisella sisällönanalyysilla. Keskityimme vastauksissa ilmenneisiin muutoksiin väkivallan eri muodoissa, parisuhteen tilassa sekä puolison asemassa ja turvallisuudessa. Lisäksi tutkimme, mitä tapahtuneet muutokset kertoivat intervention tuloksellisuudesta. Valitsimme keskeisiksi muutoksen sisältöalueiksi muutokset väkivallan eri muodoissa, parisuhteen tilassa sekä puolison asemassa ja turvallisuudessa. Muodostimme alku- ja loppuhaastatteluihin perustuen viisi erilaista muutosta kuvaavaa luokkaa: 1) kokonaistilanne hyvä, fyysinen väkivalta loppunut, 2) muutosta parempaan, fyysinen väkivalta loppunut, 3) muutosta parempaan, fyysinen väkivalta vähentynyt, 4) merkittäviä ongelmia, fyysinen väkivalta loppunut ja 5) merkittäviä ongelmia, fyysinen väkivalta vähentynyt. Luokittelimme intervention kokonaisvaltaisesti tulokselliseksi kolmen ensimmäisen luokan kohdalla (n = 11, 48 % tapauksista). Kahden jälkimmäisen luokan kohdalla luokittelimme intervention osittain tulokselliseksi (n = 12, 52 % tapauksista). Seurantahaastatteluista ilmeni, että loppuhaastatteluun mennessä saavutetut positiiviset muutokset kestivät vain osan kohdalla ja loppuhaastattelussa ilmenneet merkittävät ongelmat yleensä jatkuivat. Tutkimuksemme tulosten perusteella arvioimme Vaihtoehto väkivallalle -ryhmän hyviä tuloksia tuottaneeksi interventioksi. Tuloksemme antavat myös tukea ajatukselle siitä, että parisuhdeväkivaltaa tutkittaessa on oleellista huomioida tilanne moniulotteisesti ja kokonaisvaltaisesti.
Tietoisuuskehäinen johtaminen
Authors: Turunen Marja
Published: January 2025

Marja Turusen väitöskirja ”Toward a consciousness-based view of organizing” tarkastettiin Aalto-yliopistossa 3.12.2015. Vastaväittäjänä toimi Ann Cunliffe (University of Bradford, Iso-Britannia) ja kustoksena Eila Järvenpää (Aalto-yliopisto). Väitöskirjan ohjasi Satu Teerikangas (University College ofLondon, Iso-Britannia).
Turvallisuuden kokemus on tärkein oppimisen perusta
Authors: Räsänen Pia
Published: January 2025

Arvioitu teos: Annarilla Ahtola (toim.): Psyykkinen hyvinvointi ja oppiminen. PS-kustannus, 2016.
Työikäisten kognitiivinen suoriutuminen – viitearvotietoja AINO-tutkimuksesta
Authors: Stenberg Johanna , Laari Siiri , Uimonen Jenni , Pihlaja Riikka , Poutiainen Erja
Published: January 2025

Kognitiivisten testien käyttö perustuu tietoon testattavien kykyjen jakautumisesta normaaliväestössä. Monet taustatekijät, kuten ikä, vaikuttavat merkittävästi odotettuun testisuoriutumiseen. Suomalaisia viitearvotietoja tarvitaan lisää. Tässä artikkelissa kuvataan tervettä työikäistä väestöä edustavan joukon suoriutumista yleisesti käytetyissä kognitiivisissa testitehtävissä pyrkimyksenä lisätä niiden käyttökelpoisuutta kliinisessä päätöksenteossa. Lisäksi tarkastellaan iän merkitystä kognitiivisen suoriutumisen eri alueilla. Aineistona käytetään Kelan tukemaan AINO-tutkimusprojektiin rekrytoitua verrokkiryhmää. Tutkimushenkilöiden (N = 50) kognitiivista suoriutumista ja ikäkohtaisia eroja kuvataan testipistemäärien ja muiden kliinisesti merkittävien muuttujien avulla. Nuoret (23–49 v.) suoriutuivat vanhempia (50–64 v.) paremmin kielellisen muistin, visuospatiaalisen havaitsemisen ja psykomotoriikan alueilla. Tehokasta toiminnanohjausta edellyttävä suoriutuminen oli vanhemmassa ikäryhmässä virhealttiimpaa kuin nuoremmassa. Joissain tehtävissä ikäryhmäeroa ei havaittu, ja laskutehtävissä suoriutuminen oli vanhempien ryhmässä nuoria parempaa. Virhesuoriutumista havaittiin jossain määrin myös aivotoiminnan häiriöitä seulovissa tehtävissä. Tulokset sopivat aiempiin tutkimushavaintoihin iän vaikutuksesta kognitiiviseen suoriutumiseen. Artikkeli vastaa osaltaan todettuun suomalaisten viitearvotietojen tarpeeseen.
Yliopiston henkilöstön työn sisällöt ja kokemukset uudistuneesta työympäristöstä
Authors: Sirola Pia , Ruohomäki Virpi , Lahtinen Marjaana
Published: January 2025

Monitilatoimistoja on esitetty yhdeksi ratkaisuksi pyrittäessä tilatehokkuuteen sekä yhteistyötä korostavaan työkulttuuriin. Tutkimustietoa monitilaratkaisujen soveltuvuudesta yliopistotyöhön on niukalti. Tässä kyselytutkimuksessa (N = 118) vertailtiin uuden työympäristön toimivuutta neljässä erityyppisessä yliopistotyössä. Lisäksi selvitettiin työympäristömuutoksen koettuja vaikutuksia. Analyysimenetelminä käytettiin korrelaatioita, Kruskall-Wallis-, Mann-Whitneyn U- ja χ² -testejä sekä logistista regressioanalyysiä. Yliopiston henkilöstö oli pääosin tyytyväinen työympäristöönsä. Monitilatoimistot arvioitiin työtehtävien hoitamisen näkökulmasta tarkoituksenmukaisiksi. Monitilatoimistoon siirtymisen koettiin parantaneen yhteisöllisyyttä ja vuorovaikutusta sekä lisänneen viihtyisyyttä ja tilatehokkuutta. Työrauhan arvioitiin heikentyneen. Kokemukset monitilatoimistojen toimivuudesta erosivat työn sisältöjen mukaan, ja erot olivat tilastollisesti merkitsevät, kun ikä, sukupuoli ja työtyytyväisyys vakioitiin. Toteutetut tilaratkaisut tukivat parhaiten hallinto-, asiantuntija- ja asiakaspalvelutyötä, joissa korostui koordinointi sekä jatkuva vuorovaikutus. Opetus- ja tutkimustyössä, jossa korostui ideointi sekä täydellistä keskittymistä vaativat jaksot, monitilaratkaisu ei tukenut työn vuorovaikutus ja yhteistyötarpeita yhtä hyvin kuin kaikissa muissa tutkituissa tehtävissä. Monitilatoimistojen suunnittelussa tulee huomioida eri henkilöstöryhmien työn vaatimukset ja varmistaa työrauhaa tukevat tilaratkaisut.
Leikistä harrastukseen, hyötyyn ja pelailuun: liikunnan merkitysten muutokset nuorten kilpakirjoituksissa
Authors: Kostamo Katri , Vesala Kari Mikko , Hankonen Nelli
Published: January 2025

Vain pieni osa nuorista liikkuu terveytensä kannalta riittävästi. Vaikka kansanterveyden kannalta olisi hyödyllistä ymmärtää paremmin liikunnan lisääntymisen syitä, valtaosassa laadullista muutoksen tutkimusta on keskitytty liikunnan ylläpitoon tai sen lopettamiseen. Tutkimuksessa tarkasteltiin keskiasteen opiskelijoiden kilpailukirjoituksissaan rakentamia aktivoitumistulkintoja. Kertomuksia lähestyttiin analysoimalla niissä käytettyjä liikkumisen ja sen muutosten merkityksiä määrittäviä tulkintakehyksiä. Kirjoittajat tulkitsivat liikkumisensa lisääntymistä neljän erilaisen kehyksen avulla. Niissä liikuntaa kuvattiin leikkinä, harrastuksena, omakohtaisena hyötynä tai vapaamuotoisena yhdessäolona kavereiden kanssa. Fyysisen aktivoitumisen kannalta olennaiset eronteot yhdistyivät kirjoituksissa liikunnan kehysten muuttumiseen tai monipuolistumiseen. Elämänkaarella etenemisen myötä tarinat liikunnasta leikkeinä ja välituntipeleinä vaihtuivat ensin erilaisten liikunnallisten harrastusten kuvaamiseksi. Myöhemmässä vaiheessa harrastuskehyksen rinnalle nousi uudenlaisia tulkintoja. Aktivoitumisen kannalta keskeisiksi erottuivat liikunnan kautta saadut välittömät hyödyt, kuten hyvä olo ja parempi jaksaminen. Positiiviset kokemukset liikunnasta ja omakohtainen oivallus liikunnan yhteydestä omaan hyvinvointiin liittyivät kirjoituksissa aikomuksiin jatkaa liikunnan harrastamista tulevaisuudessakin. Tulosten perusteella liikuntainterventioissa kannattaisi pitkäaikaisten terveysvaikutusten rinnalla korostaa liikunnasta saatavia arkielämän hyötyjä.
Vanhempien kokemus vauvan kuolemasta
Authors: Rikander Salla
Published: January 2025

Tutkimuksen aihe: Perinataalikuolemalla tarkoitetaan yli 22-viikkoisen tai yli 500 grammaa painavan sikiön syntymistä kuolleena tai vastasyntyneen kuolemaa ensimmäisen viikon aikana. Tämän tutkimuksen tarkoitus on selvittää perinataalikuoleman jälkeen vanhempien kokemusta vauvan kuolemasta ja kuoleman vaikutuksista vanhempien elämään sekä traumaoireiden, masennusoireiden ja ahdistusoireiden ilmenemistä vauvansa menettäneillä vanhemmilla. Aineisto: Vauvansa menettäneet vanhemmat rekrytoitiin 12 kuukauden ajalla vuosina 2012–2013 Pirkanmaan sairaanhoitopiirin Tampereen yliopistollisen keskussairaalan synnyttäneiden osastolta 4A. Kaikki tutkimukseen halunneet seitsemän vanhempaa pääsivät mukaan. Vanhemmat haastateltiin, ja heitä pyydettiin täyttämään oirelomakkeet (BDI-II, GAD-7 ja IES-R) kolme ja kuusi kuukautta vauvan kuoleman jälkeen. Haastatteluaineiston analyysimenetelmänä käytettiin teoriaohjaavaa sisällönanalyysiä. Tutkimustulokset: Vauvan kuolema on traumaattinen tapahtuma, joka vaikuttaa vanhempiin kaikilla elämän osa-alueilla. Äidit kokivat isiä enemmän traumaoireita, ahdistusoireita ja masennusoireita. Johtopäätökset: Olemassaolevia suosituksia akuuttien kriisien psykologisesta työstä ja traumaperäisten stressireaktioiden ja -häiriöiden hoidosta tulisi aktiivisesti noudattaa vauvansa menettäneiden perheiden hoidossa. Traumaoireiden seulonnan avulla voitaisiin tunnistaa posttraumaattisen stressihäiriön (PTSD) riskissä olevat vanhemmat. Vauvansa menettäneille vanhemmille tulisi tarjota aktiivisesti psykologista tukea myös seuraavassa raskaudessa.
Käyttäytymisen muuttamisen tekniikoiden luokitusjärjestelmä: askel kohti systemaattisempaa käyttäytymismuutostiedettä
Authors: Hankonen Nelli , Nuojua Sohvi , Ahokas Marja
Published: January 2025

Käyttäytymismuutostekniikoiden luokitusjärjestelmä (Behavior Change Technique Taxonomy; Abraham & Michie, 2008; Michie ym., 2013) on kehitetty selkeyttämään ja yhtenäistämään käyttäytymisen muuttamiseen tähtäävien interventioiden sisällön raportoimista, lisäämään tutkimusten välistä kommunikoitavuutta ja siten parantamaan tieteen laatua. Tämän lyhyen artikkelin tavoite on lisätä suomalaisen tutkijayhteisön tietoisuutta vuosikymmenen aikana tapahtuneesta luokitustyöstä sekä ehdottaa käännöksiä käyttäytymismuutostekniikoille suomen kielen käytön tukemiseksi suomalaisessa psykologiatieteessä.
Hyvä johdatus kognitiiviseen neurotieteeseen
Authors: Hämäläinen Heikki
Published: January 2025

Arvosteltu teos: Petri Paavilainen: Toimivat aivot – Kognitiivisen neurotieteen perusteita. Persona Grata -sarja. Edita, 2016.
Sielutieteestä psykologiaan - suomalaisen psykologiahistorian haasteita
Authors: Silvonen Jussi
Published: January 2025

Wilhelm Wundtin laboratorio yleensä nähdään psykologian maailmanlaajuisen historian symbolisena lähtökohtana. Suomen tapauksessa vastaavaa selvää lähtökohtaa ei helposti löydy. Ensimmäinen suomenkielinen psykologian oppikirja julkaistiin vuonna 1869; ensimmäinen akateeminen väitöstilaisuus pidettiin vuonna 1887. Soveltava psykologia alkoi 1920-luvulla Valtionrautateiden psykoteknillisessä laboratoriossa. Psykologian itsenäinen akateeminen historia alkaa kuitenkin vasta 1930-luvulla, kun ensimmäinen psykologian laboratorio perustettiin Helsingin yliopistoon ja kun Jyväskylän yliopistoon perustettiin ensimmäinen professuuri. Tästä johtuen Suomen psykologian historialla ei ole yhtä alkua, vaan monta. Suomen varhaista psykologiaa dominoi 1880-luvulta 1930-luvulle idealistinen filosofia, joka käsitti kohteensa dualistisesti. Kokeellinen tutkimus pystyi selittämään ihmismielestä vain alemmat alueet, ja korkeampi alue selitettiin käsitteellä ”apperseptio” – mielen vapaalla konstruktiivisella toiminnalla. 1930-luvulla uusi Eino Kailan julistama lähestymistapa syrjäytti vanhan dualismin uudella paradigmalla, joka selitti mielen ihmisen käyttäytymisellä. Toisen maailmansodan jälkeen omaksuttiin uusia psykometrisiä menetelmiä, ja kaikki idealistiset käsitteet – kuten apperseptio – hävisivät täysin Suomen psykologian historiasta. Paradigman vaihdos idealistisesta ”sielutieteestä” ”ihmisen käyttäytymisen psykologiaan” voidaan nähdä lineaarisena progressiivisena prosessina, jossa kehittyneemmät käsitteet korvaavat vanhat käsitteet. Muutoksen tarkempi tarkastelu näyttää meille kuitenkin, että muutosprosessi oli monimutkaisempi. Jotkut vanhan psykologian näkökohdat yksinkertaisesti korvattiin uusilla ilman uutta laajamittaista teoreettista tulkintaa. Itse muutosta ajoivat monet tekijät, ja jotkut yliopiston ulkopuoliset tutkimusyksiköt olivat tässä merkittäviä. Näistä suurin vaikutus oli valtion ammatinvalinnanohjaustoimistolla. Kirjoittaja argumentoi, että Suomen psykologian historia ei ole yhden miehen tarina vaan moniääninen ja monikerroksinen prosessi. ”Uuden historian” ajatukset voivat auttaa meitä olemaan herkkiä tälle menneen ja nykyisen psykologiamme moniäänisyydelle.
Psykologian ensimmäisestä oppituolista 80 vuotta
Authors: Pulkkinen Lea
Published: January 2025

Artikkelissa tarkastellaan dokumenttien ja kirjallisuuden perusteella Suomen ensimmäisen psykologian oppituolin perustamisen vaiheita. Psykologian (sielutieteen) professuuri perustettiin 1936 Jyväskylän kasvatusopilliseen korkeakouluun. Ensimmäinen vakinainen psykologian professori, Arvo Lehtovaara, nimitettiin 1939. Virkaa oli hoitanut 1936–1939 Niilo Mäki, josta sittemmin tuli Suomen ensimmäinen erityispedagogiikan professori. Lehtovaara siirtyi 1952 Helsinkiin, ja Martti Takala valittiin hänen seuraajakseen 1954. Oppituolin historiaan – hakijoihin, asiantuntijoihin ja valittuihin – kytkeytyvät keskeiset henkilöt, joiden toiminnan kautta psykologia sai paikkansa akateemisena oppiaineena, osana yliopistolaitosta.
Ester Hjelt psykotekniikan ja ”käytännöllisen psykologian” pioneerina
Authors: Ihanus Juhani
Published: January 2025

Varhaisimmista suomalaisista naispsykologeista Ester Hjelt (1885–1960) oli Anitra Karstenin (1902–1988) ohella merkittävä soveltavan psykologian pioneeri. He molemmat joutuivat ammattiurallaan kohtaamaan akateemisia, yhteiskunnallisia ja kulttuurisia esteitä ja tasapainottelemaan akateemisen psykologian ja soveltavan psykologian välillä. Artikkelissa tarkastellaan Ester Hjeltin urakehitystä, joka eteni kouluopettajan työstä psykologian soveltamiseen kouluissa, psykotekniikan alalla, ammatinvalinnanohjauksessa ja lastensuojelun piirissä. Hjeltin varsinainen akateeminen opetustyö Åbo Akademissa rajoittui vuosiin 1948–1953. ”Käytännöllisen” tai soveltavan psykologian alueita oli vähitellen tullut esiin Suomessa 1910-luvulla, aluksi kokeellisen kasvatusopin, differentiaalipsykologian ja lapsipsykologian yhteydessä. Soveltava psykologia sai enemmän itsenäistä jalansijaa 1920-luvulla, vaikka se ei erityistä akateemista arvostusta vielä tavoittanutkaan. Psykotekninen tutkimus, ammatinvalinnanohjaus ja älykkyystestaukset kouluissa olivat varhaisen soveltavan psykologian keskeisiä alueita.
Lauri Rauhala suomalaisen psykologian toisinajattelijana
Authors: Ihanus Juhani
Published: January 2025

Lauri Rauhala (s. 13.9.1914 Sievissä, k. 5.4.2016 Helsingissä) syntyi 11-lapsisen perheen nuorimpana körttiläiseen kasvuympäristöön, jossa vanhemmat sisarukset hoitivat paljolti kasvattajan tehtäviä. Kansakoulun käyneelle Rauhalalle avautui tie Kajaanin opettajaseminaariin, josta hän valmistui vuonna 1939 ja josta hän sai kosketuksen humanistiseen sivistysihanteeseen. Opettajaseminaarin rehtori Martti Hela johdatti Rauhalaa myös kasvatustieteeseen ja psykologiaan. Rauhala ehti toimia vain kolme viikkoa kansakoulun opettajana Oulussa, kun talvisota alkoi. Hän haavoittui jatkosodan alussa ja toimi viisi vuotta sodan aikana eri tehtävissä, muun muassa joukkueenjohtajana, esikuntatyössä sekä talous- ja valistusupseerina. Hän aloitti jo asemasodan aikana kasvatustieteen opinnot J. A. Hollolle ja jatkoi niitä kotiuduttuaan rintamalta syyskuussa 1944.
Uupumusasteisen väsymyksen pysyvyys kahden vuoden aikana: yhteydet työstä palautumiseen vapaa-ajalla
Authors: Kinnunen Ulla , Feldt Taru , Korpela Kalevi , Mauno Saija , Sianoja Marjaana
Published: January 2025

Työntekijöiden jaksaminen on työelämässä koetuksella. Tarkoituksemme on tutkia, kuinka uupumusasteisen väsymyksen taso muuttuu kahden vuoden aikana ja miten tämä muutos tai pysyvyys kytkeytyy työstä palautumiseen. Palautumista tutkimme sitä ylläpitävien palautumisen kokemusten (työstä irrottautuminen, rentoutuminen, taidonhallinta ja kontrolli vapaa-ajalla) ja estävien (työasioiden tunnepitoinen ja ongelmasuuntautunut vatvominen vapaa-ajalla) tekijöiden avulla. Tutkimukseen osallistui 664 eri alojen työntekijää. Heistä 58 prosenttia oli naisia, keski-ikä oli 47.5 vuotta, ja 38 prosentilla oli vähintään ylempi korkeakoulututkinto. Tulokset osoittivat, että suurimmalla osalla (61 %) tutkittavista uupumusasteisen väsymyksen oireet pysyivät vakaina tutkitun kahden vuoden ajan (37 %:lla ei oireita, 17 %:lla lieviä ja 7 %:lla vakavia oireita). Oireet vähenivät 19 prosentilla ja lisääntyivät 20 prosentilla tutkittavista. Uupumusoireiden taso ja muutos kytkeytyivät selvimmin tunnepitoiseen työasioiden vatvomiseen, psykologiseen työstä irrottautumiseen ja rentoutumiseen vapaa-ajalla. Ryhmissä, joissa uupumuksen taso pysyi samana, vatvominen, irrottautuminen ja rentoutuminen vapaa-ajalla säilyivät myös samalla tasolla tutkitun kahden vuoden ajan. Niillä, joilla uupumusoireet vähenivät, väheni myös tunnepitoinen vatvominen, kun taas työstä irrottautuminen ja rentoutuminenlisääntyivät. Vastaavasti niillä, joilla uupumusoireet lisääntyivät, vatvominen lisääntyi ja työstä irrottautuminen ja rentoutuminen heikkenivät. Myös viikoittaisissa työtunneissa ja työn aikapaineissa raportoidut muutokset tukivat havaittua uupumuksen muutosta ja pysyvyyttä.
Kuulohallusinaatioiden tutkimus kokijan ja kulttuurin näkökulmasta
Authors: Ådahl Susanne
Published: January 2025

Tässä artikkelissa esitellään äänien kuulemisen tutkimusta. Äänien kuuleminen on varsin vähän tunnettu, mutta yllättävän yleinen inhimillinen ilmiö, johon lääketieteellisessä kielenkäytössä on viitattu käsitteellä verbaalinen kuulohallusinaatio. Aiemmassa psykiatrisessa tutkimuksessa hallusinaatiot liitettiin sairausmalliin, ja mielitieteiden tutkimuksessa pyrittiin selvittämään, miksi osa ihmisistä kokee hallusinaatioita. Tämän artikkelin tarkoituksena on havainnollistaa, kuinka ilmiötä on kuvattu psykiatrisessa ja biolääketieteellisessä tutkimuksessa, ja osoittaa, että sen tutkimukseen tarvitaan myös fenomenologisia näkökulmia. Tämän post-psykiatrisen trendin keskeinen tavoite on tarjota yksityiskohtaisempi, kokemuksiin pohjautuva kuvaus äänien kuulemisesta ilmiönä ja kannustaa hallusinaatiotutkimuksen eri osapuolia tieteenalarajat ylittävään yhteistyöhön. Lisäksi tavoitteena on tukea käyttäjäjohtoista tutkimusta sekä interventioita, joista on toipumisliikkeen myötä tullut psykiatriassa ja lääketieteessä yhä merkittävämpiä. Kuulohallusinaatioiden tutkimus kuvastaa sitä, miten hyödyllistä on tutkia patologisiksi määriteltyjä ilmiöitä kokijan näkökulmasta ja kuinka tällainen tutkimus voi vähitellen johtaa äänien kuulemiseen liitetyn stigman vähenemiseen.
Yksinäisyyden yhteiskunnallisia ja psykologisia ulottuvuuksia
Authors: Jylhänkangas Leila
Published: January 2025

Arvioitu teos: Juho Saari (toim.): Yksinäisten Suomi. Gaudeamus, 2016. 376 s.
Äidiksi tulon kulttuurisen mallitarinan rikkoutuminen tahattoman lapsettomuuden läpikäyneiden naisten kertomuksissa
Authors: Lehto Siru
Published: January 2025

Tahaton lapsettomuus koskee arviolta joka viidettä hedelmällisessä iässä olevaa paria. Myös hedelmöityshoitoihin hakeutuminen on lisääntynyt, mutta vähemmän tiedetään lapsettomuuden ja hedelmöityshoitojen psykososiaalisista vaikutuksista. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, millaisena äidiksi tulon kulttuurinen mallitarina näyttäytyy tahattoman lapsettomuuden ja hedelmöityshoitoja läpikäyneiden naisten kertomuksissa. Tutkimusaineisto kerättiin pyytämällä lapsettomuuden kokeneita äitejä kirjoittamaan matkastaan äidiksi. Tutkimukseen osallistui 33 lapsettomuuden läpikäynyttä ja hedelmöityshoidoissa ollutta naista. Aineisto analysoitiin narratiivisesti, Labovin ja Waletskyn (1967) rakennemallia hyödyntämällä sekä äitien positiointikerrontaa tarkastelemalla. Aineistosta paikantui viisi tutkittavien kertomuksissaan tuottamaa äidiksi tulon mallitarinaan liitettyä kulttuurista odotusta, jotka eivät olleet lapsettomuuden vuoksi sellaisinaan täyttyneet. Täyttymättä jääneet tai särön saaneet odotukset olivat itsestään selvä biologinen äitiys, raskaaksi tulon helppous, raskausajan onnellisuus, rakkauden syttyminen lapseen heti synnytyksen jälkeen sekä hyvä, jopa täydellinen äitiys. Tutkimuksen perusteella äidiksi tuloon ja äitiyteen lapsettomuuden jälkeen voi liittyä monenlaista painolastia. On ensiarvoisen tärkeää tunnistaa näitä tilanteita ja tarjota lapsettomuuden läpikäyneille äideille ja pareille tukea. Vertaistuki, tiedon tarjoaminen ja psykologinen keskusteluapu voisivat helpottaa monen parin vanhemmaksi tulon polkua ja lisätä perheen hyvinvointia.
Aikuisiän neurogeneesi hippokampuksessa mahdollistaa joustavan toiminnan
Authors: Kantola Lauri , Pirttimäki Tiina , Nokia Miriam S.
Published: January 2025

Tietyissä aivojen osissa, kuten oppimisen ja muistin kannalta tärkeässä hippokampuksessa, syntyy uusia hermosoluja läpi elämän. Tätä prosessia kutsutaan aikuisiän neurogeneesiksi. Tutkimusten mukaan terveet elämäntavat edistävät neurogeneesiä ja siten pitävät yllä aivojen muokkautumiskykyä. Neurogeneesi on hidas ja jatkuva prosessi, jossa hippokampuksen pykäläpoimussa jakautuvista hermokantasoluista erilaistuu hermostollisia esisoluja, joista lopulta usean välivaiheen kautta noin kahden kuukauden kuluessa kypsyy uusia jyväissoluja. Vain osa uusista jyväissoluista liittyy olemassa oleviin tai uusiin toiminnallisiin hermoverkkoihin ja selviää hengissä. Pykäläpoimun uusille hermosoluille on ehdotettu useita eri tehtäviä. On mahdollista, että uudet hermosolut auttavat muodostamaan erillisiä hermostollisia edustuksia samankaltaisista, mutta erillisistä tapahtumista suhteessa aikaan ja ympäristöön. Heikentynyt neurogeneesi haittaa oppimista, kun taas oppiminen edistää neurogeneesiä, erityisesti kun tehtävä on monimutkainen. On jopa ehdotettu, että neurogeneesi voisi suojata eteneviltä, hippokampuksen rakennetta ja toimintaa rappeuttavilta muistisairauksilta. Hippokampuksen uudet jyväissolut näyttäisivät olevan tärkeitä myös stressireaktioiden säätelyssä. Hippokampuksen neurogeneesin merkitys nimenomaan ihmisen tiedonkäsittelylle ja toiminnalle vaatii vielä lisäselvitystä.
1900-luvun luovuustutkimuksen suuri linja: intuitio, oivallus ja luovat kohtaamiset
Authors: Miettinen Reijo
Published: January 2025

Artikkeli tarkastelee tieteellistä luovuutta koskevien käsitysten kehitystä 1900-luvulta nykyaikaan. Se lähtee liikkeelle Henri Poincarén vuonna 1912 esittämästä matemaattisen luovuuden teoriasta ja sen suhteesta psykoanalyysiin. 1950–1970- lukuja hallitsi J. P. Guilfordin innoittama pyrkimys löytää testien avulla luovat persoonallisuuden piirteet sekä kehittää luovuutta koulutuksen avulla. Howard Gruberin vuonna 1974 julkaisemaa Darwin-tutkimusta voidaan pitää käännekohtana siirtymässä kohti sosiokulttuurista luovuuskäsitystä. Gruber siirsi tarkastelun luovista episodeista pitkäjänteiseen luovaan työhön, sosiaaliseen vuorovaikutukseen ja käsitejärjestelmien rakentumiseen. Hän myös määritteli uudelleen intuition ja oivalluksen merkityksen luovassa prosessissa. Muun muassa Robert Olton (1979) ja Rhona Oeche (1990) jatkoivat tätä uudelleen määrittelyä. Sosiokulttuurinen luovuuskäsitys löi itsensä läpi 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla. Sen tunnettu versio on Mihály Csikszentmihalyin vuonna 1988 esittämä systeemimalli, joka tarkastelee luovuutta yksilön, tiedon alueen ja sosiaalisen kentän vuorovaikutuksessa toteutuvana ilmiönä. Sosiokulttuuriset näkemykset nivoutuivat 2000-luvun alussa taloustieteen sekä tieteen ja teknologian tutkimuksen piirissä kehittyneeseen innovaatiotutkimukseen. Tämä tutkimus teoretisoi vuorovaikutuksellista ja hajautettua luomista ja tutkii komplementaarisen osaamisen yhdistämistä verkostoissa ja yhteistyöprojekteissa.
Eettisen organisaatiokulttuurin yhteys sairauspoissaoloihin ja työpaikan vaihtoihin
Authors: Kangas Maiju
Published: January 2025

Maiju Kankaan psykologian väitöskirja ”The role of ethical organizational culture in preventing sickness absence and turnover in organizations” (Eettisen organisaatiokulttuurin yhteys sairauspoissaoloihin ja työpaikanvaihtoihin) tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 2.12.2016. Vastaväittäjänä toimi professori Dirk van Dierendonck (Rotterdam School of Management) ja kustoksena dosentti Taru Feldt (Jyväskylän yliopisto).
Sukupuolella on merkitystä terapiassa
Authors: Päivinen Helena
Published: January 2025

Helena Päivisen psykologian väitöskirja ”Gendered positioning: Addressing gendered power and cultural discourses in therapeutic conversations” tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 10.12.2016. Vastaväittäjänä toimi Arlene Vetere (VID Specialized University, Oslo, Norja) ja kustoksena Juha Holma (Jyväskylän yliopisto).
Itsetunnon kehitys nuoruudesta aikuisuuteen ja siihen vaikuttavat tekijät 26 vuoden seurantatutkimuksessa
Authors: Kiviruusu Olli
Published: January 2025

Olli Kiviruusun sosiaalipsykologian väitöskirja ”Itsetunnon kehitys nuoruudesta aikuisuuteen ja siihen vaikuttavat tekijät. 26 vuoden seurantatutkimus” tarkastettiin Helsingin yliopistossa 13.1.2017. Vastaväittäjänä toimi dosentti Kati Heinonen- Tuomaala (Helsingin yliopisto) ja kustoksena professori Inga Jasinskaja-Lahti (Helsingin yliopisto).
Puolisoiden välinen hermostollinen synkronia kasvaa pariterapiassa
Authors: Karvonen Anu
Published: January 2025

Anu Karvosen psykologian väitöskirja ”Sympathetic nervous system synchrony between participants of couple therapy” tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 2.12.2017. Vastaväittäjänä toimi professori Wolfgang Tschacher (University Hospital of Psychiatry, University of Bern) ja kustoksena dosentti Markku Penttonen (Jyväskylän yliopisto).
Kuvallinen kollektiivinen muisti: sosiaalisten representaatioiden näkökulma
Authors: Hakoköngäs Eemeli
Published: January 2025

Eemeli Hakokönkään sosiaalipsykologian väitöskirja ”Visual collective memory: A social representations approach” tarkastettiin Helsingin yliopistossa 28.7.2017. Vastaväittäjänä toimi Brady Wagoner (Aalborgin yliopisto)ja kustoksena Anna-Maija Pirttilä-Backman (Helsingin yliopisto).
Tarpeiden ja tavoitteiden vietävänä - vai valitsijana?
Authors: Kukkamäki Mari
Published: January 2025

Arvioitu teos: Katariina Salmela-Aro & Jari-Erik Nurmi (toim.): Mikä meitä liikuttaa – motivaatiopsykologian perusteet. PS-kustannus, 2017. 252 s.
"Meistä tuli muurareita..." - sosiaalisen kehityksen poluilla
Authors: Helkama Klaus
Published: January 2025

Arvioitu teos: Lea Pulkkinen (yhteistyössä Katja Kokon kanssa): Human development from middle childhood to middle adulthood. Routledge, 2017. 318 s.
Nuorten harrastuneisuuden, koulun vaihtamisen ja sukupuolen yhteydet subjektiiviseen hyvinvointiin siirtymävaiheessa alakoulusta yläkouluun
Authors: Kiuru Noona , Kalliomäki Katariina , Metsäpelto Riitta-Leena , Ahonen Timo , Hirvonen Riikka
Published: January 2025

Tässä tutkimuksessa selvitettiin koulun vaihtamisen (yhtenäiskoulu vs. erilliskoulu) ja harrastuneisuuden yhteyksiä nuorten subjektiivisen hyvinvoinnin kehittymiseen. Lisäksi tarkasteltiin sitä, ovatko nämä yhteydet erilaisia riippuen nuoren sukupuolesta. Tutkimuksen aineisto koostui 848 nuoresta, jotka arvioivat harrastuneisuuttaan kuudennen luokan syksyllä ja subjektiivista hyvinvointiaan kuudennen luokan syksyllä sekä seitsemännen luokan syksyllä ja keväällä. Koulun vaihtaminen oli yhteydessä subjektiivisen hyvinvoinnin osa-alueista ainoastaan itsetunnon kehittymiseen: koulua vaihtaneiden itsetunto vahvistui kuudennen luokan syksystä seitsemännen luokan syksyyn, kun taas samassa koulussa pysyneiden itsetunnossa ei tapahtunut muutosta. Harrastuksen puuttuminen näyttäytyi riskitekijänä subjektiivisen hyvinvoinnin kehittymisen kannalta. Nuorilla, joilla ei ollut ollenkaan harrastusta, masennusoireet lisääntyivät ja elämääntyytyväisyys väheni siirtymän aikana enemmän kuin nuorilla, joilla oli ohjattu harrastus. Nuoren sukupuoli ei muuntanut koulun vaihtamisen ja harrastuneisuuden yhteyksiä subjektiivisen hyvinvoinnin kehittymiseen. Sen sijaan koulun vaihtamisen ja harrastuneisuuden yhteydet itsetunnon tasoon riippuivat sukupuolesta. Erityisesti koulua siirtymän aikana vaihtaneiden poikien itsetunto oli tyttöjen itsetuntoa korkeammalla tasolla. Myös ohjatun harrastuksen olemassaolo näyttäytyi erityisen tärkeänä poikien itsetunnon kannalta, kun taas tyttöjen itsetunnon kannalta tärkeää oli harrastuksen olemassaolo riippumatta siitä, oliko se ohjattu vai omaehtoinen.
Sosiodigitaalisen osallistumisen, unenlaadun ja kouluhyvinvoinnin väliset yhteydet kuudesluokkalaisilla
Authors: Maksniemi Erika , Hietajärvi Lauri , Lonka Kirsti , Marttinen Elina , Salmela-Aro Katariina
Published: January 2025

Tässä tutkimuksessa tutkittiin kuudesluokkalaisten teknologian käytön, unenlaadun ja kouluhyvinvoinnin välisiä yhteyksiä. Tutkimme erityisesti sosiodigitaalisen osallistumisen (ts. nuorten erilaisten teknologiavälitteisten sosiaalisen osallistumisen tapojen) ja digitaalisen pelaamisen yhteyttä kuudesluokkalaisten unenlaatuun, koulu-uupumukseen ja kouluintoon sekä sukupuolten välisiä eroja näissä. Tutkimme myös unenlaadun mahdollista välittävää vaikutusta teknologian käytön ja kouluhyvinvoinnin välillä. Tämä tutkimus on osa Mind the Gap -hanketta ja tutkimuksen aineisto on kerätty kyselylomakkeilla helsinkiläisiltä kuudesluokkalaisilta keväällä 2013 (N=749). Tulokset osoittivat, että aktiivinen sosiodigitaalinen osallistuminen oli yhteydessä molemmilla sukupuolilla heikompaan unenlaatuun. Pelaaminen ei ollut yhteydessä unenlaatuun. Heikompi unenlaatu taas oli yhteydessä koulu-uupumukseen ja alhaisempaan opiskeluintoon molemmilla sukupuolilla. Tytöillä unenlaatu välitti osittain sosiodigitaalisen osallistumisen ja koulutyöhön liittyvien riittämättömyyden tunteiden välistä yhteyttä. Pojilla unenlaadun välittäviä yhteyksiä teknologian käytön ja kouluhyvinvoinnin suhteen ei havaittu.
Selittääkö yrittäminen oppilaiden osaamisessa havaittuja ryhmäeroja? Itsearvioitu yrittäminen, investoitu työaika ja osaamiserot lokitietoanalyysin valossa
Authors: Vainikainen Mari-Pauliina , Hautamäki Jarkko
Published: January 2025

Koulukontekstissa toteutetut tutkimukset sisältävät usein kognitiivisia tehtäviä, joissa menestymisellä ei ole oppilaalle seurauksia. Kaikki oppilaat eivät yritä tehtävissä parastaan, jolloin arvio oppilaan suoritustasosta jää todellista matalammaksi. Tässä tutkimuksessa testattiin hypoteesia, jonka mukaan yhdeksäsluokkalaisten osaamistuloksissa havaitut sukupuolierot kertoisivatkin tehtävään investoidun yrittämisen eroista. Tietokonepohjaisen testauksen lokitietoanalyysilla mitatun yrittämisen oletettiin selittävän myös tukea saavien oppilaiden odotettua heikompaa suoriutumista, kun seitsemännellä luokalla mitatut suoritustasoerot oli jo otettu huomioon. Hypoteesit testattiin sovittamalla rakenneyhtälömalleja noin 7000 oppilaan MetrOP-seuranta-aineistoon. Tulokset osoittivat, että matemaattisen ajattelun tehtävissä tytöt suoriutuivat tehtävissä hieman paremmin kuin pojat lähtötilanteessa, ja erot kasvoivat hiukan yläluokkien aikana. Tämä kuitenkin selittyi sillä, että tytöt yrittivät enemmän sekä itsearvion että lokitietoihin tallentuneen vastausajan mukaan. Tuensaajien suoriutuminen oli selvästi heikompaa kuin muilla ja erot kasvoivat voimakkaammin. Tämä liittyi osin vähäisempään yrittämiseen sekä itsearvioin että ajankäytöllä mitattuna, mutta suora yhteys ei poistunut kokonaan. Ajankäyttö oli selvästi voimakkaammassa yhteydessä osaamiseen kuin itsearvioitu yrittäminen. Tulosten perusteella pääteltiin, että lokitiedot mahdollistavat aiempaa tarkemman yrittämisen ja tehtäväkäyttäytymisen mittaamisen, ja tämä voi osin selittää sekä havaittuja ryhmäeroja että osaamistulosten yksilöllistä vaihtelua.
Sukupuolipuhe eron jälkeiseen vainoamiseen syyllistyneiden miesten haastatteluissa
Authors: Kaikkonen Salla , Saukkoriipi Viola , Holma Juha
Published: January 2025

Vainoaminen ei ole uusi ilmiö, vaikka onkin suhteellisen uusi rikosnimike Suomessa. Tutkimuksemme on osa VIOLA – Väkivallasta vapaaksi ry:n ja Oulun ensi- ja turvakoti ry:n vuosina 2012-2017 toteutettua Varjo-projektia, jonka tarkoitus on ollut kehittää palveluita, kuten ehkäisevää työtä ja kuntoutusta, vainoamisen eri osapuolille. Tässä tutkimuksessa tutkimme viiden eron jälkeiseen vainoamiseen syyllistyneen miehen haastattelussa tuottamaa sukupuolipuhetta. Tutkimuksen aineistona on toiminut VIOLA ry:n työntekijöiden vankiloissa toimittamien haastatteluiden nauhoitukset. Tutkimusmenetelmä on aineistolähtöinen diskurssianalyysi. Tarkastelemme sukupuolen rakentumista positioinnin, kategorioiden ja valta-asemien käsitteiden kautta. Miehet tuottivat puhetta monipuolisesti naisista, miehistä ja naisten ja miesten välisestä vuorovaikutuksesta.  Naisia konstruoitiin puheessa esimerkiksi äideiksi, pettäjiksi, tukijoiksi ja turvaajiksi esimerkiksi parisuhteen, eron ja riitojen diskursseissa. Miehiä rakennettiin nöyryytyksen, työnteon, stereotyyppisten ominaisuuksien ja roolien kautta mustasukkaisuuden, pettämisen ja suhteiden diskursseissa. Vuorovaikutuksesta taas puhuttiin esimerkiksi vainoamisena vihan ja rakkauden diskurssissa sekä mustasukkaisuutena ja valtasuhteina parisuhteen diskurssissa. Puheessa oli yhtymäkohtia aikaisempiin sukupuolen ja vainoamisen teorioihin ja tutkimustuloksiin, mutta myös eroavaisuutena haastatellut miehet puhuivat sukupuolesta monipuolisemmin sekä positiivisin että negatiivisin kuvauksin.
Rakenneyhtälömallinnuksen käsitteellisteoreettisia lähtökohtia käyttäytymistieteellisessä tutkimuksessa
Authors: Virtanen Tuomo , Haverinen Kaisa , Leskinen Markku
Published: January 2025

Kiinnostus rakenneyhtälömalleja kohtaan on kasvanut käyttäytymistieteellisessä tutkimuksessa. Rakenneyhtälömalleja käyttävä tutkija voi laatia teoriaperusteisen tilastollisen mallin, joka yhdistää suorien havaintojemme ulkopuolella olevat teoreettiset käsitteet tutkijan keräämään aineistoon, ja testata, vastaako malli aineistoa. Tällaisen konfirmatorisen analyysin lisäksi aineistoa on mahdollista tutkia myös eksploratiivisesti. Tällöin tutkija voi esimerkiksi mallintaa aineiston heterogeenisyyttä etsimällä aineistossa piileviä ryhmiä. Rakenneyhtälömallinnuksen monipuolisuutta kuvaa se, että konfirmatorisia ja eksploratiivisia analyyseja voidaan tehdä muuttuja- tai henkilökeskeisesti tai niitä yhdistelemällä. Rakenneyhtälömallinnuksen yleistyessä on kasvanut tarve ymmärtää, miten teoreettiset käsitteet yhdistetään malliin ja mitä tieteenfilosofisia oletuksia tähän sisältyy. Tämän artikkelin tarkoituksena on esitellä käsitteellinen malli, jonka avulla käyttäytymistieteen tutkija voi tarkastella mallinnettavan teoreettisen käsitteen (ilmiön), aineiston, tilastollisen mallin ja sisältöteorian välisiä suhteita. Käsitteellisen mallin taustalla on tieteellinen realismi. Sen mukaan todellisuudessa on sekä suoraan havaittavia että mielistämme riippumattomia suoran havainnon saavuttamattomissa olevia ilmiöitä, joita on mahdollista ja mielekästä tutkia. Artikkelin lopuksi esittelemme, miten empiiristä tutkimusta laadittaessa tehdyt tutkimukselliset ratkaisut kytkeytyvät käsitteelliseen malliimme.
Neuvottelu vastuusta ja toimijuudesta yhteistyön kehittämiseen liittyvässä konsultaatiossa
Authors: Pohjola Mikko Juhani , Kykyri Virpi-Liisa , Laitila Aarno
Published: January 2025

Organisaatiot toivovat työterveyshuollolta usein tukea työyhteisön toimivuuden edistämiseen. Tässä artikkelissa tarkastelemme työyhteisön yhteistyön parantamiseksi järjestettyä konsultaatiota vuorovaikutuksen näkökulmasta. Konsultaatio toteutettiin suomalaisessa sosiaali- ja terveysalan yksikössä. Tutkimuksen aineiston muodosti yhdestä konsultaatiotapaamisesta tehty äänitallenne. Analyysissä olemme hyödyntäneet diskurssianalyysin ja keskustelunanalyysin metodologiaa ja käsitteitä. Tutkimme tapaamisessa käytyä neuvottelua yhteistyön sujumiseen liittyvästä vastuusta, konsultin vuorovaikutuksellisia keinoja sekä neuvottelun muuttumista istunnon kuluessa. Tutkimuksemme osoittaa, että vastuullisuus voi tulla keskeiseksi neuvottelun kohteeksi yhteistyön sujumisesta keskusteltaessa. Osallistujat voivat pyrkiä välttämään vastuusta keskustelua ja sen ottamista erilaisin vuorovaikutuksellisin keinon. Kuvaamme, kuinka konsultti loi kysymyksillään tilaa yhteistyön monitahoiselle tarkastelulle. Tästä seurasi keskustelua, jossa vastuun välttäminen tuli osallistujille vaikeaksi. Neuvottelu muuttui konsultaatioistunnon aikana vastuuta ilmentävämpään suuntaan. Tutkimuksemme osoittaa, että lyhytkin konsultaatio voi edistää muutosta työyhteisön tavoissa keskustella yhteistyöstä ja siihen liittyvästä vastuusta. Tässä keskeisenä tekijänä on prosessikonsultaation omainen työtapa, joka luo tilaa keskustelulle ja haastaa uudenlaisiin tulkintoihin tilanteesta.
Ohjaus- ja terapia-alan ammattilainen - tunnetko vuorovaikutustyökalusi?
Authors: Pajo Kati
Published: January 2025

Arvioitu teos: Jaana Sellman & Tuula Tykkyläinen: Puheterapia. Vuorovaikutus muutoksen välineenä. Vastapaino, 2017.
The social worker’s role in educating youth on the dangers of rumour spreading
Authors: Aldhanhani Abdullah
Published: January 2025

The study aimed to identify the role of the social worker in raising youth awareness about the dangers of rumours. The study employed a descriptive methodology and involved a sample of 122 students from a university in Abu Dhabi, United Arab Emirates (UAE). A questionnaire consisting of 10 items was used as the primary tool for data collection. The findings revealed that the mean score for the social worker's role in raising youth awareness about the dangers of rumours was high, reaching 3.68. Additionally, the results showed that the mean scores for proposals to enhance the role of social workers in raising awareness about the dangers of rumours also stood at 3.68, indicating a high level. Furthermore, the study found no statistically significant differences at the significance level of (α ≤ 0.05) in the role of the social worker in raising youth awareness about the dangers of rumours attributed to the gender.
Correlation analysis between MTHFR gene C677T polymorphism, serum apolipoprotein E concentration, and traumatic brain injury epilepsy
Authors: Yin Yong , Liu Maocheng , Jiang Jie
Published: January 2025

Objective: This study investigates the correlation between the methylenetetrahydrofolate reductase (MTHFR) gene C677T polymorphism, serum apolipoprotein E (ApoE) concentration, and the risk of epilepsy following traumatic brain injury (TBI), aiming to identify potential biomarkers for early diagnosis and intervention. Methods: A total of 60 patients with post-traumatic epilepsy (observation group) and 60 healthy controls were included. Serum ApoE concentrations were measured using enzyme-linked immunosorbent assay (ELISA), and MTHFR C677T polymorphisms were analyzed using polymerase chain reaction-restriction fragment length polymorphism (PCR-RFLP). Statistical analysis included binary logistic regression to identify independent risk factors and Spearman rank correlation to evaluate relationships between variables. Results: Serum ApoE levels were significantly higher in the observation group (36.26 ± 6.16 mg/L) compared to controls (30.19 ± 5.27 mg/L, P < 0.001). The frequency of the TT genotype and C allele was also markedly elevated in the observation group (TT: 41.67% vs. 8.33%; C allele: 56.67% vs. 31.67%, both P < 0.05). Logistic regression analysis identified TT genotype (OR = 6.271, P < 0.001) and elevated ApoE levels (OR = 6.572, P < 0.001) as independent risk factors. A positive correlation between ApoE levels and the TT genotype was observed (r = 0.629, P < 0.001). Conclusion: The MTHFR C677T polymorphism and serum ApoE concentration are strongly associated with epilepsy after TBI. These findings suggest that they could serve as biomarkers for early identification of high-risk individuals, paving the way for targeted prevention and management strategies.