bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Supplementation for athletes – part 1 – creatine
Authors: Szewczyk Paweł Błażej , Osowski Marcin , Dorożyński Bartłomiej , Szura Ewa
Published: May 2023

Kreatyna jest pochodną aminokwasu, pełniącą kluczową rolę w procesie pozyskiwania energii w organizmie człowieka. Powstaje z argininy, glicyny i metioniny. W ustroju magazynowana jest pod postacią kreatyny wolnej i fosfokreatyny (PCr), głównie w mięśniach szkieletowych. PCr stanowi wysokoenergetyczne fosforanowe źródło energii, wykorzystywane przy resyntezie adenozynotrójfosforanu (ATP), o szczególnym znaczeniu w sytuacjach stresowych (aktywność fizyczna, umysłowa, choroby), jak również w sytuacjach niedokrwienia/niedotlenienia komórek. Kreatyna ma także zdolność modulacji stężeń czynników wzrostu oraz maksymalizacji procesu powstawania komórek miosatelitowych, przyczyniając się do wzrostu masy mięśniowej. Pomijając suplementację, głównym źródłem pokarmowym kreatyny są produkty spożywcze pochodzenia zwierzęcego. Wśród osób unikających spożycia mięsa stężenie kreatyny jest istotnie obniżone. Najdłużej dostępną na rynku i najlepiej przebadaną formą chemiczną kreatyny jest monohydrat, charakteryzujący się wysoką biodostępnością, bezpieczeństwem stosowania oraz licznymi wynikami badań naukowych potwierdzających jego właściwości. Mimo mnogości form kreatyny dostępnych na rynku nie wykazano potencjału większego zwiększania mięśniowego stężenia kreatyny podczas ich stosowania. Kreatyna znajduje zastosowanie w wielu dyscyplinach sportu, szczególnie opartych o wysiłek o wysokiej intensywność, trwający do 30 sekund. W organizmie kobiety dochodzi do znacznych wahań stężenia kreatyny na przestrzeni życia oraz wraz ze zmianami cyklu menstruacyjnego, co wiązane jest z częstością występowania rozmaitych zaburzeń zdrowotnych, których częstotliwość i nasilenie wydają się być możliwe do zmiany poprzez podaż kreatyny.
Praca stanowi podsumowanie aktualnego stanu wiedzy dotyczącego roli kreatyny w ustroju człowieka, możliwości jej zastosowania w suplementacji, protokołów stosowania, dawek suplementacyjnych oraz bezpieczeństwa suplementacji. Zawiera również odpowiedzi na najczęściej pojawiające się pytania i problematyczne kwestie dotyczące suplementacji kreatyną.
Pharmacodynamic interactions between muscle relaxants and other medications in practice of anesthesia
Authors: Radkowski Paweł , Okoński Rafał Marek
Published: May 2023

Obecnie praktyka lekarska wydaje się być niemożliwa bez znajomości zagadnienia interakcji międzylekowych. Wraz ze zwiększającym się występowaniem wielochorobowości i związanej z nią wielolekowości dochodzi do ciągłego zwiększania liczby możliwych kombinacji preparatów. Wynikiem tego jest wzrastająca ilość potencjalnie szkodliwych interakcji między środkami. W ich przebiegu może dojść do nasilenia działania leków, ich osłabienia, bądź wystąpienia działań dodatkowych, które nie miałyby miejsca przy stosowaniu ich w monoterapii. Biorąc to pod uwagę, rola anestezjologa w kontroli występowania działań niepożądanych wydaje się być szczególnie ważna. Powinien on zarówno znać leki stosowane we wszystkich pozostałych dziedzinach medycyny, jaki i ocenić ich bezpieczeństwo względem środków anestezjologicznych, których użycie jest ograniczone głównie do warunków bloku operacyjnego i oddziału intensywnej terapii. Niezwykle ważną częścią nowoczesnej anestezjologii i bezpiecznego prowadzenia znieczulenia ogólnego jest problematyka stosowania leków zwiotczających. Ze względu na szeroki zakres preparatów anestezjologicznych celem poniższego artykułu jest omówienie interakcji między depolaryzującymi i niedepolaryzującymi środkami zwiotczającymi, a innymi grupami leków współcześnie stosowanymi w praktyce klinicznej. Ponadto liczymy że poniższa praca pomoże w sprawnym identyfikowaniu możliwych przyczyn skrócenia lub wydłużenia czasu zwiotczenia oraz w dostosowaniu wymaganej dawki leków. W tym celu przeprowadzono przegląd literatury dostępnej w bazie elektronicznej portalu PubMed. Na podstawie uzyskanych informacji można stwierdzić, że działanie leków zwiotczających zostaje wzmocnione w przypadku stosowania anestetyków lotnych, wybranych grup antybiotyków, jonów litu, jonów magnezu, statyn, i leków miejscowo znieczulających. Osłabienie działania występuje w przypadku stosowania kortykosteroidów. Zróżnicowane działanie na siłę działania wykazują środki zwiotczające, jony wapnia, beta-blokery, blokery kanałów wapniowych, leki przeciwpadaczkowe. Brak bezpośredniego wpływu siłę zwiotczenia wykazują diuretyki, inhibitory konwertazy angiotensyny oraz leki przeciwkrzepliwe i przeciwpłytkowe. Stosowanie kortykosteroidów nie wpływa na skuteczność działania sugammadeksu. Sugammadeks wydłuża czasy krzepnięcia [protrombinowy (PT) oraz częściowej tromboplastyny po aktywacji (APTT)] w sposób zależny od dawki.
Richir’s Phenomenological and Symbolical as a Model for the Relationship between Phenomenology and Theology
Authors: Ekweariri Dominic Nnaemeka
Published: May 2023

If a new generation of phenomenologists (Emmanuel Levinas, Michel Henry, Jean-Luc Marion, Jean-Louis Chrétien, Jean-François Courtine) in France sought to overcome the "methodic atheism" imposed on the phenomenological method by the fathers of phenomenology, it was at the price of going beyond experience immanent to Existence which targeted the invisible, and therefore of lacking a discourse on the critical _restriction of the phenomenological method_ and on the _points of contact _between phenomenology and theology. The task of this paper is to show how this lack is overcome by Marc Richir’s “quasi theology” viewed from his articulation of the relationship between the phenomenological and the symbolical. This paper argues that whereas for the new French phenomenologists it is usually a question of a _subreptitious crossing_ from one discipline to another, in Richir, what we have is _an enigmatic relationship of overlap between phenomenology and the symbolical_ which enables us to explore the reciprocal transformation between phenomenology and theology. The paper concludes, on the one hand, that experience remains the immanent ground for phenomenology and the theological science and, on the other, that Richir’s approach could be understood as a“metaphysical phenomenology”.
Footnotes to History: Márkus’s Critique of Habermas’s Debate with the Budapest School in the Philosophical Discourses of Modernity
Authors: Grumley John
Published: May 2023

Philosophy, it has been said, lives on through the ongoing disputes between individual philosophers. This paper brings the stakes of one such debate into view. It falls into two parts: the first examines Jürgen Habermas’s critique of the Budapest School and its contribution to the paradigm of production within a contemporary version of the philosophy of praxis. The second analyses György Márkus’s critique of Habermas’s criticism of the work of the Budapest School. He argues that at its core Habermas’s work remains 1. Stubbornly ahistorical and 2. At odds with a contemporary modern scientific approach. The more radical historicist Márkus appeals to a combination of empiricism and anthropological optimism as a practical and critical “gamble” on the future in the true spirit of the Enlightenment. This paper argues that Márkus‘s critique of Habermas provides the model of a contemporary critical theory that marries cutting edge modern social science with a practical engagement with the key problems of modernisation like climate change, pandemics or on going modernising post-secular societies.
ФОРМУВАННЯ ЗАГАЛЬНОЇ СТРУКТУРИ НАУКОВО-МЕТОДИЧНОГО АПАРАТУ УПРАВЛІННЯ ВНУТРІШНІМИ РИЗИКАМИ
Authors: ЯКУБОВСЬКИЙ Віктор
Published: May 2023

Більшість управлінських рішень начальниками органів охорони державного кордону приймаються в умовах ризику, що обумовлено багатьма чинниками, зокрема відсутністю достатньої інформації про сфери діяльності, наявністю суперечливих тенденцій, елементами випадковості тощо. У цих умовах виникає неясність і невпевненість в отриманні очікуваного кінцевого результату, підвищується імовірність появи негативних наслідків. Це стосується як критичних ситуацій, коли ризики найбільш “яскраві” і очевидна необхідність їхнього обліку для вироблення стратегії дій з подолання такої критичної ситуації, так і в ситуаціях стабільного функціонування і навіть розвитку, коли потрібно приймати відповідні рішення, що стосуються поточної та перспективної діяльності органу охорони державного кордону. Зі сказаного випливають вимоги до керівництва органу охорони державного кордону та його управлінського особового складу щодо розширення та поглиблення знань з методології управління ризиками. Відповідно до зазначеного у статті акцентовано на формуванні загальної структури науково-методичного апарату управління внутрішніми ризиками, що містить: вимоги до управління ризиками, принципи та функції управління ризиками, моделі та методи, що використовують у системі управління ризиками. Для формування системи вимог, що висувають до управління ризиками, у дослідженні було проведено експертне опитування, до якого були залучені офіцери-аналітики, які згідно зі своїми функціональними обов’язками аналізують ризики, і науково-педагогічний склад кафедр Національної академії Державної прикордонної служби України. Частину зазначених вимог надалі буде використано для верифікації і компаративного аналізування удосконаленого науково-методичного апарату. Ефективне функціонування системи управління ризиками вимагає дотримання певних принципів, які мають бути закладені в неї на етапі її проєктування та побудови. Досліджуючи внутрішні ризики в діяльності органу охорони державного кордону, пропонується принципи управління ризиками поділити на системні та специфічні. Системні принципи обумовлені загальносистемними процесами, а специфічні визначаються основними цілями та специфікою управління ризиками. Зміст процесу управління ризиками становлять функції у загальному циклі управління ризиками, основними з яких є: прогнозування; організація; регулювання; координація; мотивація; контроль. Цикл управління ризиками має містити виконання таких процедур: планування; ідентифікація; якісна та кількісна оцінка внутрішніх ризиків; планування реагування на ризик; моніторинг і контроль ризиків. Отримані під час дослідження результати дозволять сформулювати необхідну перспективну парадигму управління внутрішніми ризиками та побудувати модель раціонального управління ризиками, яка відповідатиме вимогам, що висувають, і принципам управління ризиками.
ПІДХОДИ ЩОДО РОЗРОБЛЕННЯ ФУНКЦІОНАЛЬНОЇ МОДЕЛІ ПРОЄКТНОГО МЕНЕДЖМЕНТУ У ДЕРЖАВНІЙ ПРИКОРДОННІЙ СЛУЖБІ УКРАЇНИ
Authors: ТОРІЧНИЙ Вадим , ДЕМЧИШИН Віталій , БАЛАГУР Леся , ОЛЕШКО Дмитро , МІНЯЙЛУК Вадим
Published: May 2023

Розглянуто зміст проєктного управління у державній сфері та сфері підприємницької діяльності. Визначено особливості впровадження проєктного менеджменту у прикордонну службу. Розроблено функціональну модель проєктного управління у прикордонному відомстві. Проаналізовано сутність основних загальнометодологічних підходів, що лежать в основі розроблення функціональної моделі проєктного управління у прикордонній службі України: системний, класичний, структурний, функціональний. Більш детально проаналізовано системний підхід: сутність, специфіка, особливості моделювання (базується на тому, що інтегрує велику кількість різноманітних об’єктів з різноманітними властивостями та взаємодією між ними; ключова ознака системи – цілісність функціонування; система – не просто набір окремих складових, а сукупність взаємозалежних компонентів; система виступає як сукупність взаємозалежних компонентів, що отримали назву елементів). Основна мета – врахування запитів сучасного суспільства України, робота з інформаційними масивами у Державній прикордонній службі України для забезпечення плідної діяльності відомства, створення та реалізація проєктів у ДПСУ. Основними координаторами проєктної діяльності у прикордонному підрозділі є офіцери-проєктологи (неофіційні проєкт-менеджери). Водночас штаб прикордонного загону також залучається до організаційних функцій. Теоретична цінність – у компіляції популярних наукових поглядів із проблеми дослідження. Практична цінність дослідження полягає у тому, що розроблено функціональну модель впровадження проєктного управління у прикордонній службі. Перспективним напрямом подальших наукових досліджень визначено аналіз специфіки реалізації різноманітних проєктів у Державній прикордонній службі України.
ГЕОІНФОРМАЦІЙНА МОДЕЛЬ ІЗОЛЯЦІЙНО-ОБМЕЖУВАЛЬНИХ ЗАХОДІВ (ОТОЧЕННЯ) РАЙОНУ ЗАТОПЛЕННЯ СИЛАМИ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ
Authors: ОНОПРІЄНКО Олександр , СПОРИШЕВ Костянтин , СІНКЕВИЧ Сергій
Published: May 2023

У разі надзвичайної ситуації, зумовленої аварією на гідротехнічній споруді, під час проведення заходів з ліквідації наслідків аварії одним із завдань, що виконують сили Національної гвардії України, є оточення району затоплення. У певних умовах (масштаби руйнування гідротехнічної споруди, обсяги водосховища за гідротехнічною спорудою) це проблематично через обмежену кількість особового складу, який реально буде залучатися до виконання завдань. Запропоновано створити систему спостереження за рубежем, яка дасть можливість мінімізувати кількість сил для виконання завдання щодо ізоляційно-обмежувальних заходів (оточення) можливого району затоплення і ефективно виявляти цивільних осіб, які намагаються проникнути у цей район або залишити його за абияких погодних умов і у будь-який час доби.Реалізована модель дозволяє проводити розрахунки розміщення спостерігачів з врахуванням заздалегідь відомих позицій виставлення військових нарядів відповідно до їхніх зон видимості при різних вхідних даних – максимальна дальність видимості, висоти спостерігача й висоти цивільних осіб. Модель дозволяє з мінімальними витратами часу побудувати раціональний варіант побудови системи спостереження за зоною затоплення. Модель надає змогу скоротити час на прийняття рішення під час планування дій Національної гвардії України в умовах виникнення надзвичайної ситуації, мінімізувати кількість необхідного особового складу, залученого до виконання завдань у процесі ліквідації наслідків руйнування гідротехнічних споруд.
РЕКОМЕНДАЦІЇ ЩОДО ЗАСТОСУВАННЯ ШТУРМОВИХ ГРУП ПІДРОЗДІЛІВ ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЛЯ ВИКОНАННЯ ЗАВДАНЬ ЗА ПРИЗНАЧЕННЯМ
Authors: СИЧ Сергій , ОВЧАРЕНКО В’ячеслав
Published: May 2023

Тимчасова окупація російською федерацією частини території України, розпалювання росією збройного конфлікту в східних регіонах нашої країни, руйнування системи світової та регіональної безпеки і принципів міжнародного права виявили необхідність комплексного перегляду доктринальних положень щодо формування та реалізації воєнної політики України, визначення ролі і місця кожного сегмента сектору безпеки і оборони, зокрема органів охорони державного кордону. Сучасні бойові дії незаконних збройних формувань характеризуються такими особливостями: фронтальними діями підрозділів на тактичному рівні; широким застосуванням засідкових дій, мінуванням місцевості, створенням штучних загороджень шляхом пошкодження доріг, зривання мостів; відповідно організованою розвідкою з отриманням інформації про пересування військ від різних джерел; диверсійними та терористичними акціями, що спрямовані на виведення з ладу господарчих об’єктів, які мають життєво важливе значення для економіки регіону. Установлено, що найбільш ефективним підрозділом для виконання завдань у специфічних умовах є прикордонний підрозділ швидкого реагування, основним елементом бойової частини структури якого є штурмові групи. У дослідженні автором розроблено рекомендації управлінню органу охорони державного кордону щодо визначення раціонального варіанта застосування штурмових груп прикордонного підрозділу швидкого реагування під час ускладнення обстановки на ділянках державного кордону (розглянуто за декількома варіантами (напрямками), визначені способи виконання завдань на “зеленому” кордоні, у разі локалізації нестандартних (кризових) ситуацій та зазначені особливості застосування штурмових груп. Запропоновані рекомендації можуть бути використані для формування пропозицій управлінню органу охорони державного кордону щодо визначення раціонального варіанта застосування штурмових груп підрозділів швидкого реагування для виконання завдань за призначенням.
For dear life using photography to bring visibility to emotional and psychological labor of motherhood
Authors:   , Shaffer Angela Renee
Published: May 2023

Photography is widely used as a tool to promote awareness to the concerns of invisible social experiences. This paper discusses my use of the photographic medium to highlight psychological labor of motherhood and the role art photography plays in bringing visibility to this subject. This otherwise hidden labor exists within the "Institution of Motherhood": a term coined by Feminist, Adrienne Rich, in her book, Of Woman Born. This Institution, as defined by Rich, normalizes such labor onto mothers. Through referencing historical and contemporary theoretical writing, often authored by mothers, I attempt to bring awareness and visibility to emotional labor. I use Andrea O'Reilly's definition of "Matricentric Feminism" to situate my photographic practice. Matricentric Feminism "seeks to make motherhood the business of feminism by positioning mothers' needs and concerns as the starting point for a theory and politics on and for womens' empowerment." This paper dissects photographic works made by feminist photographers and mothers, such as Mary Kelly, Elinor Carucci, Csilla Klenyanszki, and Ahndraya Parlato to address the visibility of their labor within their own work. Lastly, I situate my photographic practice alongside these artist-mothers through discussing my photographic project, Good Mother, and my MFA thesis exhibition series, for dear life
Examining measures of schizotypy for racial and gender bias using item response theory and differentiral item functioning
Authors:   , Spann Desmond J.
Published: May 2023

Schizotypy, a latent personality organization reflecting liability for schizophrenia, includes abnormalities and deficits in functioning and traits which cluster into positive, negative, and disorganized dimensions (Lenzenweger, 2018). Research within schizotypy provides useful information regarding etiological mechanisms and risk and protective factors for schizophreniaspectrum conditions without the presence of confounds such as medication effects and pronounced cognitive deficits associated with schizophrenia-spectrum disorders. The Magical Ideation Scale (MagicId), Perceptual Aberration Scale (PerAb), Revised Social Anhedonia Scale (RSAS), and the Cognitive Slipage Scale (CSS; Chapman et al., 1976; Chapman et al., 1980; Eckblad & Chapman, 1983; Eckblad et al., 1982; Miers & Raulin, 1987) are a collection of scales which have historically been used to measure schizotypy. A critical and unresolved issue is to what extent measures of schizotypy show racial and gender bias in their assessment with recent evidence suggesting these scales possess biased items. This current study examined racial and gender biases in items of the scales with the use of Item Response Theory (IRT) to test for levels of differential item functioning (DIF). Only two previous studies have used IRT analysis to test for racial and gender bias within the MagicId, PerAb, and/or SocAnh scales and this study was the first for the CSS. I had data for the following racial/ethnic categories: Black (African- American), Asian American, Hispanic, Multiracial, and White. Overall, I found some evidence for gender bias as well as racial bias (especially when comparing Black versus White participants) for some of these scales.
Plant community response during establishment of woodland silvopasture in the Missouri Ozarks
Authors:   , Chrisman Seth
Published: May 2023

[EMBARGOED UNTIL 12/1/2023] Disturbance-mediated oak (Quercus spp.) woodlands were formerly a prevalent community type in Missouri, and their restoration is a key objective of land management agencies and conservation organizations. Over one-third of wooded land in Missouri (2 million ha) is owned by farmers, with at least 0.92 million ha being grazed by livestock. Continuous forest grazing can have detrimental ecological impacts, but there is limited knowledge on restoring unmanaged woodlands using silvopasture, an agroforestry practice in which trees, forages, and livestock are intentionally integrated and intensively managed. This project established baseline data and evaluated the impact of restoration management practices (midstory removal, prescribed fire, seeding native forages) on plant community composition and structure during one year of woodland silvopasture establishment in the Missouri Ozarks. Midstory removal (stems [less than or equal to] 25 cm diameter at breast height) significantly increased graminoid abundance (+2.27 percent; P = 0.035) and reduced canopy cover (-4.66 percent; P [less than] 0.001), and the combination of prescribed fire and midstory removal was significant to reducing canopy cover (-5.00 percent; P [less than] 0.001) and midstory density (-89 percent; P [less than] 0.001), with numerical increases in forb abundance (+5.42 percent) and reductions in shrub abundance (-9.90 percent). Our seeding treatment had no effect, but was conducted late in the season with germination likely compromised.
Serum biomarkers for gut dysbiosis
Authors:   Korean Institute for Functional Medicine, Kim Kyu-Nam
Published: May 2023

Until now, it is not easy for medical personnel in charge of primary care to adopt hydrogen/methane breath test or next-generation sequencing using feces, which are methods for clinically evaluating gut dysbiosis. Therefore, although not many studies have been conducted, this review discusses serum indicators that can easily suspect gut dysbiosis in primary care based on theoretically explainable mechanisms, and these indicators include serum total bilirubin, liver function level, vitamin B-12, fibrinogen, and ferritin. Total bilirubin rises as a defense mechanism against oxidative stress, liver function rises in relation to leaky gut, and vitamin B-12 increases as a metabolite produced by intestinal bacterial imbalance. Fibrinogen and ferritin are thought to rise due to microinflammation caused by an increase in endotoxin caused by gut dysbiosis. So far, few studies have been conducted on these relationships, so researchers with a functional medicine perspective should be more interested in treatment and research to reveal the relationship in the future.
Ecclesiology in Dialogue : a Critique of the Understanding of the Nature of the Church in the Thought of G. C. Berkouwer
Authors:   ,   Andrews University, Norman Bruce
Published: May 2023

This dissertation deals with the concept of the nature of the church in the thought of G. C. Berkouwer as indicated in the following chapter sketches. Chapter 1 briefly outlines the historical and theological development of thought about the nature of the church, her function, and the interrelationship of the two. The most revelant elements of the church's nature are identified, described, and analyzed in both Roman Catholic and Reformed thought. Chapter 2 presents biographical, methodological, and theological backgrounds of Berkouwer. These provide the framework within which one must understand Berkouwer's view of the nature of the church. Chapter 3 describes and analyzes Berkouwer’s understanding of the nature of the church. It interprets the manner in which the Dutch theologian relates the church’s essence to her function. This study ends, in chapter 4, with a critical appraisal of the strengths and weaknesses of Berkouwer's position on the nature of the church. It is concluded that his model for solving the tension between the church's essence and her function is inadequate because it fails to take into account all of the pressing questions which need to be addressed by contemporary ecclesiology. Finally, some of the tensions of the Dutch theologian's view on the nature of the church are raised as fruitful areas for further investigation.
Apostolic Succession in the Writings of Yves Congar and Oscar Cullmann
Authors:   ,   Andrews University, Steger Carlos
Published: May 2023

Since its first explicit enunciation by the end of the second century, apostolic succession has been considered as one of the basic components of the church's apostolicity. As history shows, however, there have been different views on the nature and function of apostolic succession. Moreover, its legitimacy and normativeness have been challenged, particularly since the sixteenth century onwards. In our century, fairly established confessional positions have been reexamined in the light of new theological perspectives, as is evident in the documents produced by the ecumenical movement. The purpose of this research was to set forth, analyze, compare, and evaluate Yves Congar's and Oscar Cullmann's views on apostolic succession. To attain this goal their convictions were considered in the context of their doctrine of the church, and, whenever relevant, from the perspective of their overall theological systems, without neglecting the presuppositions undergirding these authors' ideas and the methodologies used to support them. After a concise overview of apostolic succession throughout history, the dissertation focuses on Yves Congar's position regarding the apostolicity of the church, including apostolicity of ministry and apostolicity of doctrine. Besides his views on Christian history, it includes Congar's view of the bishop of Rome as successor of Peter and his understanding of tradition as the content of apostolic succession. The study also describes and analyzes Oscar Cullmann's view of the uniqueness of the apostles within the framework of salvation history and his categorical denial of apostolic succession. Attention is given to Cullmann's influential study on the role of Peter in the early church, as well as his analysis of the relationship between tradition, the apostles, and Scripture. Finally, the dissertation compares and evaluates the inner consistency, the use of sources, and the relative strengths and weaknesses of Congar's and Cullmann's positions from the point of view of their theological systems, their methodologies and presuppositions, and in the light of scriptural statements relevant for the issue of apostolic succession.
Development and Application of a Diligence-Ability Regression Model for Explaining and Predicting Competence Among Juniors and Seniors in Selected Michigan High Schools
Authors:   ,   Andrews University, Bernard Hinsdale
Published: May 2023

Problem. There has been growing concern that high-school students should be held more responsible fortheir educational results. This study aimed at developing a diligence inventory (DI) to measure the nature and extent of student involvement in their education. The purpose of the study was to develop the DI and to formulate a multiple-regression equation to predict competence (semester GPA) from diligence and ability (ACT score). It was envisioned that this model could suggest intervention for improved student performance through the diligence component. Method. Two hundred and thirty-seven high-school juniors and seniors participated in the study. Item analysis and factor analysis were used in the development of the DI. Correlational and multiple linear regression analyses were employed in the development of the regression model. Analysis of variance was used to establish construct validity of the DI and to determine demographic differences in diligence among students. Results. Diligence was defined as an expression or reflection of effort expended toward holistic developmentand was operationalized through five dimensions and 55 items. The five scales were: Motivation, Concentration and Assimilation, Conformity and Responsibility, Discipline, and Devotedness and Spirituality. No significant zero-order correlation was noted between students' diligence and ability scores. A significant zero-order correlation (.54) appeared between students' ability and competence scores and between students' diligence and competence scores (.32). A significant multiple correlation coefficient (.61) resulted between competence and a linear combination of diligence and ability. Significant main effects in diligence appeared for gender and grade. Females tended to be more diligent than males across the grades, and juniors appeared to be more diligent than seniors across genders. Of the three age groups studied, the youngest students tended to be more diligent than their older counterparts (p $<$.001). No significant difference was evident for the four socioeconomic levels studied. Conclusions. Diligence appears to be a useful phenomenon to explain student competence as well as suggest intervention measures for improvement. Used in combination with ability, diligence can address the question of equity as far as assigning grades and interpreting performance levels are concerned. For example, situations where able students do not expend effort and perform poorly, and converse situations, may be accounted for in a diligence-ability model.
Relationship Between Child Temperament, Parental Knowledge of Child Development, and Parental Stress
Authors:   ,   Andrews University, Carbonell Nancy
Published: May 2023

Problem. Despite current awareness that temperament of children has been related to parental frustration and lack of child developmental knowledge has led to unrealistic expectations and parental stress, definitive information is needed regarding the relationship between (1) child temperament, (2) parental knowledge of child development, and (3) parental stress. Method. One hundred and forty mothers with 3-year-old children were studied using the Thomas and Chess' Parent Questionnaire to measure parental perception of child temperament, the Knowledge of Child Development Inventory (Larsen & Juhasz) to assess maternal knowledge of child development, and Abidin's Parenting Stress Index to measure maternal stress. Demographic information was also collected. Data were analyzed using a zero-order correlation, a stepwise-multiple-regression analysis, canonical-correlation analysis, and a univariate and multivariate-analysis ofvariance. Results. Knowledge of child development modestly contributed to reducing parental stress in all areas (accounting for approximately 5% of the variance). Mothers with difficult children experienced the most parental stress of any group, while mothers of easy children experienced the least. Poor adaptability, high intensity in expression, unpredictibility, and high activity were the temperament traits that contributed the most to overall parental stress (p $<$.0005), accounting for approximately 44% of the variance. Children with these traits were more disrupting for the parent/child dyad and the parents were more frustrated in their parenting role (p = $<$.0005). The middle-income group was found to have a lower sense of competence, were more depressed, yet had better relationships with their spouses, good parent/child reinforcement, and children who adapted more easily (p $<$.04). Maternal age, work history, and socioeconomic level did not significantly affect parental stress. Conclusions. Parents who know more about child development experience less stress as a parent. Certain child temperament traits make parenting more stressful. Maternal age, work history, or income level do not appear to influence parental stress.
William Clarence (W. C.) White: His Relationship to Ellen G. White and Her Work
Authors:   ,   Andrews University, Moon Jerry
Published: May 2023

The topic. William Clarence White (1854-1937), third son of Seventh-day Adventist founders James and Ellen G. White, was for thirty-four years his mother's counselor, editor, and spokesman. He was alleged by some to stand in a manipulative relationship to his mother and her work, a charge she denied. The purpose. The purpose of the study was to describe, analyze, and evaluate W. C. White's relationship to his mother and her work during her lifetime. This purpose required the development of a partial biographical sketch of W. C. White as a context for understanding his relationship to his mother. The sources. This was a documentary study based on published and unpublished primary sources. Secondary sources were used for background, context, and perspective. The most heavily used primary sources were the correspondence collections of the Ellen G. White Estate and other Seventh-day Adventist archives. Conclusions. The relationship between Ellen G. White and W. C. White was a partnership in which her influence on him was prior and predominant. Throughout his life she was his chief mentor. His willingness to be taught by her was why she trusted him so completely during her last years. The limit of her influence over him was her insistence that his ultimate accountability was not to her, but to God. She expected him to voice his convictions, even if they disagreed with hers. Though he sometimes persuaded her to a change of course, investigation of instances in which he was alleged to have manipulated her reveals no conclusive evidence that he did so. He appears to have consistently acted within the parameters of her expectations of him.
Chinese Students’ Transcultural Strategies: Intentions to Navigate Identity Conflicts and Expand Their Identities Through Hong Kong Study Experiences
Authors: Xia Saihua , Cheng Winnie
Published: May 2023

This study investigates Chinese international students’ acculturation strategies and pragmatic intentions to address identity conflicts in Hong Kong study experiences through a developmental lens. We treat conflicts and stressors as indicators of active commitments and the process of engagement as strategic, goal-oriented, intentional investments to become better selves. Undergraduates (N = 95) enrolled in a Hong Kong university participated: 85 completed a Cultural Practices Questionnaire about daily activities; 10 completed semi-structured interviews on their acculturation strategies, identity conflicts, and justifications. Mixed method data analysis highlighted strategies rooted in goals, choices, consistency, and commitment. Several pragmatic intentions were also identified. Participants considered academic study,language learning, club activities, communicating with friends, volunteering, and interacting with diverse people as fundamental active commitments. An alternative definition of “integration strategy” is proposed to better capture students’ transcultural choices and decolonize the view that students are expected to conform to the host culture.
Codes of Conduct for Undergraduate Teaching in the Top-400 Universities on the Times Higher Education World University Rankings
Authors: Lyken-Segosebe Dawn , Donald Christopher , Braxton John
Published: May 2023

Teaching codes of conduct form part of the ethics infrastructure of universities seeking to raise teaching standards and promote academic integrity. These codes stipulate desired teaching practices necessary for faculty members to make informed choices regarding their teaching role performance. This study investigated the existence of publicly posted codes of conduct for undergraduate teaching in a random sample of 100 universities ranked among the Times Higher Education World University Rankings top-400 institutions. Based on DiMaggio & Powell’s (1983) model of institutional isomorphism, we posited the Times Higher Education World University Rankings top-400 institutions as an organizational field. Findings reveal tepid isomorphic pressures for codes of conduct in this organizational field as a slight majority of these top universities publicly post codes of conduct with tenets reflective of ethical principles for teaching. Lower ranked universities post codes with more of these tenets than higher ranked universities and in particular tenets very protective of students as clients. These tenets relate to moral behavior and whose ethical infringement have legal ramifications, such as not having sexual relationships with students, harassing students, or teaching while intoxicated from alcohol or drugs. Isomorphic pressures to publicly post codes may be stronger among lower ranked universities that emphasize teaching and research. Since a code of conduct may increase faculty members’ sensitivity to ethical issues but not actually promote ethical behavior, we recommend reinforcement activities for faculty members.
СИСТЕМА СПІВРОБІТНИЦТВА З НАТО В ЗМІЦНЕННІ БЕЗПЕКИ ДЕЖАВНОГО КОРДОНУ В СУЧАСНИХ УМОВАХ
Authors: КЛОЧКО Анатолій , СЕМЕНЕЦЬ-ОРЛОВА Інна
Published: May 2023

Вагомим впливом, що дозволяє переходити до нових стандартів системи управління державою є вектор розвитку України та розпочата євроатлантична інтеграція. У сучасних умовах проблематика системи безпеки державного кордону постійно трансформується та актуалізується відповідно до нових загроз національної безпеки держави і тому потребує постійного аналізу. Мета роботи. Метою статті є аналіз системи співробітництва з НАТО у контексті зміцнення безпеки державного кордону в сучасних умовах. Методологія. У запропонованій статті особливу увагу приділено аналізу зовнішніх ресурсів, мобілізації міжнародної підтримки та формуванню мережі міждержавних союзів і стратегічних партнерств для досягнення стратегічних цілей та реалізації пріоритетів національної безпеки. Наукова новизна. Доведено, що актуальною проблемою ефективного управління суспільством, яке трансформується, є формування та реалізація державної політики національної безпеки. Забезпечення національної безпеки країни неможливе без участі світової спільноти та зовнішньоекономічних відносин держав, які визначають основу національної безпеки. Висновки. Зазначається, що система державного управління України повинна бути не лише максимально адаптованою до нових глобалізаційних умов розвитку, а й використовувати потужний інструментарій впливу на них, який реалізується в контексті національних інтересів. Констатовано, що основою розбудови ефективної держави є формування парадигми спільних інтересів держави й суспільства, що передбачає утвердження системоутворювальних принципів захисту природних і громадських прав і свобод людини, а сприяння розвитку громадянським ініціативам має бути пріоритетним політичним і стратегічним завданням держави як умова її стійкості й ефективності, запорукою національної безпеки, опорою до внутрішніх і зовнішніх викликів.
КОМПАРАТИВНИЙ АНАЛІЗ МОДЕЛЕЙ ПУБЛІЧНОЇ ПОЛІТИКИ ПЕРЕХІДНИХ СИСТЕМ НА ПРИКЛАДІ ГРУЗІЇ ТА МОЛДОВИ
Authors: ШВЕЦЬ Катерина
Published: May 2023

У статті встановлено, що ефективність публічного управління, як в демократичних країнах, так і в країнах, які прогресують у напрямку демократії, залежить від певних факторів, зокрема: історичного минулого, економічного розвитку, територіальної приналежності, глобальних політичних та інтеграційних процесів і національних особливостей. Рівень розвитку громадянського суспільства та політичної культури, довіра до органів публічної влади, розвиток е-урядування та е-демократії значно впливають на формування моделі публічної політики держави, особливо на політичні відносини в рамках концепції "знизу-вверх". Дослідження публічної політики Молдови та Грузії дозволило провести ряд спільних аналогій для двох країн. Так, негативними тенденціями є: проблеми зворотного зв’язку, корупція, надмірна вертикаль влади, проблема відкритості конкурсів на посади в контрольно-наглядові органи, втрата контролю над частиною території тощо. Позитивними моментами для даних держав стало впровадження ряду механізмів електронного врядування. Однак, рівень довіри до органів публічної влади залишається доволі низьким, а громадянське суспільство мало активним. Проте, якщо в Молдові в останні роки помітні позитивні тенденції з вирішення виниклих проблем (принаймні на законодавчому рівні), то в Грузії посталі проблеми навпаки поглиблюються, що створює небезпеку згортання демократичних перетворень. Проведене дослідження дозволило виокремити модель функціонування публічної політики перехідних систем яким притаманне не велике поле взаємодії між владою і суспільством. Між ними відсутній зворотній зв'язок. В рамках проведеного аналізу також виокремлено, що в досліджуваних державах наявні конструктивні фактори побудови публічної політики, які ще недостатньо розвинені, щоб витіснити деструктивні фактори, такі як: корупція, олігархія, низький економічний розвиток, бідність, а відповідно відсутність середнього класу, що в підсумку впливає на рівень довіри суспільства до влади і їх взаємодію між собою та в певній мірі знецінює уже наявні надбання публічної політики.
FORMULASI FOOT SPRAY EKSTRAK DAUN JERUK PURUT (Citrus hystrix D.C.) SEBAGAI PENGHILANG BAU KAKI SERTA UJI AKTIVITAS ANTIBAKTERI
Authors: Marwarni Rima , Dalimunthe Gabena Indrayani
Published: May 2023

Kaki adalah salah satu bagian tubuh yang lebih banyak memproduksi keringat, hal ini disebabkan karena bagian tersebut sering ditutupi dengan penggunaan kaos kaki dan sepatu. Keadaan kaki yang sering tertutup dapat menyebabkan kaki berkeringat dan lembab sehingga menimbulkan bau. Bau kaki dapat timbul akibat kelenjar keringat yang berlebihan bercampur dengan bakteri. Salah satu bakteri penyebab bau kaki adalah Staphylococcus epidermidis. Penelitian ini bertujuan untuk memformulasikan sediaan foot spray dari ekstrak daun jeruk purut serta mengetahui aktivitas antibakteri Staphylococcus epidermidis. Penelitian ini menggunakan metode eksperimental. Sampel yang digunakan yaitu daun jeruk purut yang memiliki aktivitas antibakteri karena mengandung bahan aktif seperti flavonoid. Daun jeruk purut diekstraksi dengan cara maserasi dan selanjutnya diformulasikan dalam bentuk sediaan foot spray dengan konsentrasi ekstrak 20%, 25% dan 30%. Hasil penelitian menunjukkan bahwa evaluasi sediaan foot spray memenuhi parameter uji stabilitas, meliputi pengamatan organoleptis dan pH, sedangkan untuk hedonic test yang paling disukai panelis yaitu formula I dengan konsentrasi 20% dan untuk uji iritasi menunjukkan tidak ada formula yang mengiritasi kulit. Pengujian aktivitas antibakteri pada semua formula menunjukkan aktvitas antibakteri dalam kategori kuat dengan diameter zona hambat berturut-turut formula 1 dengan konsentrasi 20% sebesar 12,45 mm, formula 2 dengan konsentrasi 25% sebesar 13,65 mm, dan formula 3 dengan konsentrasi 30% sebesar 14,30 mm. Berdasarkan hasil penelitian disimpulkan bahwa ekstrak daun jeruk dapat diformulasikan dalam sediaan foot spray dan semua sediaan foot spray memiliki stabilitas yang baik serta memiliki aktivitas antibakteri Staphylococccus epidermidis
FORMULASI FOOT SPRAY EKSTRAK DAUN KEMANGI (Ocimum africanum L.) SEBAGAI PENGHILANG BAU KAKI SERTA UJI AKTIVITAS ANTIBAKTERI
Authors: Risnayanti  , Dalimunthe Gabena Indrayani
Published: May 2023

Bau kaki adalah masalah yang sangat mengganggu penampilan. Hal ini menyebabkan banyak orang menjadi kurang percaya diri saat menggunakan sepatu, terutama sepatu tertutup. Bau kaki disebabkan oleh adanya bakteri pada permukaan kulit dan sepatu. Kemangi mengandung berbagai senyawa bioaktif yang memiliki potensi sebagai antibakteri, hal ini ditunjukkan dengan adanya kandungan flavonoid, fenolik, saponin, tannin dan terpenoid. Tujuan dari penelitian ini adalah untuk memformulasikan sediaan foot spray dari ekstrak daun kemangi serta mengetahui aktivitas antibakteri Staphylococcus epidermidis. Penelitian ini menggunakan metode eksperimental. Ekstrak daun kemangi dibuat dengan metode maserasi, kemudian ekstrak tersebut di formulasikan menjadi foot spray dengan beberapa variasi konsentrasi, yaitu 15%, 20%, 25%. Sediaan foot spray kemudian di uji evaluasi sediaan dan di uji aktivitas antibakteri terhadap bakteri Staphylococcus epidermidis dengan metode difusi agar. Hasil penelitian menunjukkan bahwa ekstrak daun kemangi dapat diformulasikan sebagai zat aktif dalam sediaan foot spray  tanpa merubah standar dari sediaan foot spray baik pH maupun organoleptis dan tidak menimbulkan efek iritasi serta memiliki aktivitas antibakteri terhadap bakteri Staphylococcus epidermidis dengan diameter daya hambat berturut-turut sebesar 12,6 mm (F1=15%), 13,6 mm (F2=20%) dan 14 mm (F3=25%). Berdasarkan hasil penelitian disimpulkan bahwa ekstrak daun kemangi dapat diformulasikan sebagai sediaan foot spray dan memiliki aktivitas antibakteri terhadap bakteri Staphylococcus epidermidis.
SKRINING FITOKIMIA DAN UJI AKTIVITAS ANTIDIABETES EKSTRAK ETANOL DAUN BAKUNG (Crinum asiaticum L.) PADA MENCIT PUTIH (Mus musculus)
Authors: Priscilia Cindy , Nasution Haris Munandar
Published: May 2023

Penderita diabetes melitus dewasa ini terus meningkat seiring dengan meningkatnya tingkat kemakmuran dan berubah nya gaya hidup.Pengobatan diabetes melitus menggunakan obat konvensional, harganya relatif mahal dan dapat menimbulkan efek samping yang tidak diinginkan.Oleh karena itu, perlu dicari obat yang efektif, efek samping yang relatif kecil dengan harga yang murah. Salah satu obat sebagai alternatif yang berefek sebagai antidiabetes melitus adalah daun bakung. Tujuan penelitian ini adalah untuk mengetahui karakteristik simplisia daun bakung, skrining fitokimia dan uji efek ekstrak etanol daun bakung pada mencit putih yang diinduksi dengan glukosa.Penelitian ini meliputi karakterisasi simplisia, skrining fitokimia dan uji aktivitas antidiabetes. Aktivitas antidiabetes ekstrak etanol daun bakung (Crinum asiaticum L.)pada mencit putih jantan dilakukan dengan menggunakan metode uji induksi glukosa secara oral.Kelompok CMC 0,5%, kelompok glibenklamid 0,01%. Ekstrak etanol daun bakung yang diberikan secara oral dengan dosis 100 mg/kg, 200 mg/kg, dan 400 mg/kg. Data hasil penelitian di analisis secara ANAVA (Analysis of Variance) menggunakan uji Duncan.Hasil skrining fitokimia simplisia dan ekstrak etanol daun bakung menunjukkan adanya alkaloid, flavonoid, tanin, saponin, dan steroid/triterpenoid.Uji efek antidiabetes menggunakan mencit putih yang dibagi dalam 5 kelompok. Dari uji yang telah dilakukan kelompok ekstrak daun bakung dengan dosis 400 mg/kg BB yang memberikan efek yang relatif sama dengan kontrol positif (Glibenklamid) dalam menurunkan kadar gula darah pada mencit.
UJI AKTIVITAS ANTIBAKTERI GRAM POSITIF KOMBINASI EKSTRAK ETANOL DAUN PEGAGAN (Centella asiatica (L.) Urb.) DAN DAUN BANDOTAN (Ageratum conyzoides L.)
Authors: Hasyati Riza , Meilani Debi
Published: May 2023

Daun pegagan (Centella asiatica (L.) Urb.) dan daun bandotan (Ageratum conyzoides L.) merupakan salah satu tanaman yang berkhasiat sebagai antibakteri. Penelitian ini bertujuan untuk mengetahui aktivitas antibakteri kombinasi ekstrak etanol daun pegagan dan daun bandotan terhadap bakteri Staphylococcus aureus. Penelitian ini menggunakan metode eksperimental meliputi pembuatan ekstrak dengan metode maserasi, skrining fitokimia dan uji aktivitas antibakteri kombinasi ekstrak etanol daun pegagan dan daun bandotan terhadap bakteri Staphylococcus aureus. Hasil penelitian menunjukkan bahwa simplisia dan ekstrak etanol daun pegagan dan daun bandotan mengandung senyawa golongan flavonoid, tanin, steroid dan saponin. Kombinasi ekstrak etanol daun pegagan dan daun bandotan dapat menghambat bakteri Staphylococcus aureus dengan pebandingan konsentrasi 10%:90%, 20%:80%, 40%:60% dan 50%:50% dikategorikan sedang dan konsentrasi 30%:70%, 60%:40%, 70%:30%, 80%:20% dan 90%:10% dikategorikan kuat. Dengan demikian dapat disimpulkan bahwa kombinasi daun pegagan dan daun bandotan dapat menghambat pertumbuhan bakteri Staphylococcus aureus.