САМОРЕГУЛЬОВАНЕ НАВЧАННЯ: КОНЦЕПТУАЛЬНІ ІДЕЇ, ДОСВІД, ПРАКТИКИ
Authors: ГАНАБА Світлана 
Published: April 2024

Сучасний світ стрімко й непередбачувано змінює свої обриси та змістову палітру. Потужний симбіоз технічних новацій та наукових досягнень визначають особливості його розвитку та вносять низку суттєвих коректив в організацію та функціонування соціальних інституцій. Зокрема, цифрові технології змінюють організацію та змістове наповнення освіти. Вони дозволяють долучити до освітнього процесу численну аудиторію потенційних споживачів послуг цієї сфери з найвіддаленіших регіонів, сприяють урізноманітненню форм і методів освітньої діяльності, максимально персоналізують навчання, видозмінюючи роль педагогів у освітньому процесі. Загалом, йдеться про зміну соціальної мети, завдань та фокусу навчальної діяльності. Релевантними є розвиток у людини здатності вчитися та перенавчатися, відмовлятися від знань і досвіду, які втрачають ефективність у сучасному світі. Інформація та знання трактується не як джерело домінування та влади, а як засіб особистісного зростання людини та розвиток її креативних і вітальних здібностей тощо. Засадничими уміннями є уміння навчатися й перенавчатися, позбуватися знань та досвіду, які є неефективними у стрімко змінному світі. Необхідною умовою є розвиток особистісного потенціалу, тієї життєвої енергії, яка присутня у людини від природи та дає їй можливість виокремилися із світу буденності й узагальненості. Загалом, інформація та знання трактується не як джерело домінування та влади, а як засіб особистісного зростання людини та розвиток її креативних і вітальних здібностей тощо. Екстраполяція цих міркувань у площину освітньої сфери корелюється із поняттям самоефективності учасників навчальної взаємодії. Самоефективність розуміється як віра людини у власні можливості організовувати та виконувати напрями дій, необхідних для досягнення визначених типів продуктивності. Вона визначається не лише сукупністю зовнішніх факторів, до яких має “прилаштуватися” суб’єкт освітньої взаємодії. Творцем та активним дієвцем освітнього процесу є сам суб’єкт. Цей процес є середовищем та “причиною” прояву індивідуальних його характеристик. Освіта сприяє розкриттю індивідуальних можливостей людини, корегує психофізіологічні функції її організму залежно від окреслених цілей та завдань діяльності, впорядковує її залежно до потреб навколишнього середовища. Зазначено, що саморегульоване навчання є впорядкованим (має чіткі часові межі, конкретні поведінкові дії та проблемні завдання), особистісно орієнтованим (спрямованим на особистісні зміни на основі метакогнітивних суджень і досвіду), стратегічним (передбачає визначення пріоритетів цілей, мотивів та ціннісно-емоційних орієнтирів, здатності планувати та створювати довгострокову стратегію дій). Саморегульоване навчання розуміється як системно організований мотиваційний процес визначення зовнішніх чинників та особливостей їх впливу на досягнення визначених цілей та самовпливу (зміна особистісних психологічних установок та ціннісно-мотиваційної сфери). Це навчання має гнучкий та варіативний характер, оскільки здатне запропонувати нове бачення та вирішення проблем, враховуючи майбутні перспективи. Саморегульоване навчання радше задає орієнтири та стратегії освітньої діяльності, аніж пропонує чіткий, почасти зведений до алгоритму чи інструкції план дій. Очевидно, що освітнє середовище розуміється як багатовекторне та складне, яке знаходиться у русі та постійному саморозвитку. Йдеться про реалізацію трансформативного підходу в освіті, де змін зазнає як організація та реалізація освітнього процесу, так й безпосередньо його учасники, стимулюючи їх внутрішній потенціал та розширюючи простір людських можливостей. Цей процес є певним симбіозом елементів соціально-психологічних особистісних проявів та актів самосвідомості. Саморегульоване навчання орієнтує учасників освітньої взаємодії вести пошук додаткових ресурсів, оцінювати власне розуміння навчальних проблем, управляти часом та організовувати свою діяльність. Це цінні життєві навички, які можна застосовувати у різних контекстах, включаючи роботу, особисте життя та навчання впродовж життя.