bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Three‐Dimensional Asphalt Pavement Crack Detection Based on Fruit Fly Optimisation Density Peak Clustering
Authors: Li Wei , Deng Ranran , Zhang Yingjie , Sun Zhaoyun , Hao Xueli , Huyan Ju
Published: November 2019

Complex pavement texture and noise impede the effectiveness of existing 3D pavement crack detection methods. To improve pavement crack detection accuracy, we propose a 3D asphalt pavement crack detection algorithm based on fruit fly optimisation density peak clustering (FO‐DPC). Firstly, the 3D data of asphalt pavement are collected, and a 3D image acquisition system is built using Gocator3100 series binocular intelligent sensors. Then, the fruit fly optimisation algorithm is adopted to improve the density peak clustering algorithm. Clustering analysis that can accurately detect cracks is performed on the height characteristics of the 3D data of the asphalt pavement. Finally, the clustering results are projected onto a 2D space and compared with the results of other 2D crack detection methods. Following this comparison, it is established that the proposed algorithm outperforms existing methods in detecting asphalt pavement cracks.
Therapeutic Benefit of Dillenia indica in Diabetes and Its Associated Complications
Authors: Kamboj Parul , Talukdar Narayan C. , Banerjee Sanjay K.
Published: November 2019

Diabetes, a metabolic disorder characterized by elevated fasting blood glucose levels, affects nearly 8% of the world population and was predicted that it would be the top seven leading cause of death in the next ten years. The incidence of diabetes and its morbidity are increasing rapidly in developing countries due to lifestyle change and intake of high-calorie diet occurring with urbanization. Medicinal plants and their products have been proven to be effective, less expensive, and safe for the treatment and prevention of diabetes. Although several medicinal plants known for the antidiabetic property are reported in the ancient medical textbook, there is always a scope to identify and validate less explored medicinal plants that are still practiced regularly by local and tribal people since ancient times. Here, in the present article, we would like to review a less explored medicinal plant, Dillenia indica, which has promising effects in treating diabetes and other diabetic-associated complications. In spite of its wide use in the Northeast region of India as traditional medicine, there is only one clinical study where the antidiabetic potential of the fruit powder has been shown. Further well-designed animal and human studies are needed to confirm the role of Dillenia indica in diabetes and its associated complications.
Joint Position and Velocity Estimation of a Moving Target in Multistatic Radar by Bistatic Range, TDOA, and Doppler Shifts
Authors: Yang Lijuan , Gao Huotao , Li Boya , Yang Yunkun , Ru Guobao
Published: November 2019

In this paper, an estimation algorithm for the position and velocity of a moving target in a multistatic radar system is investigated. Estimation accuracy is improved by using bistatic range (BR), time-difference-of-arrival (TDOA), and Doppler shifts. Multistatic radar system includes several independent receivers and transmitters of time synchronization. Different transmitters radiate signals of different frequencies, and receivers detect the Doppler shifts of the received signals. These estimation parameters, BR, TDOA, and Doppler shifts, are readily available. The proposed algorithm combines different estimated parameters and optimizes estimation accuracy by two-step weighted least squares minimisations (WLS). This estimation algorithm is analysed and verified by simulations, which can reach the Cramer–Rao lower bound (CRLB) performance under mild Gaussian noise when the measurement error is small. Numerical simulations also demonstrate the superior performance of this method.
Analysis of the Relationship between Type II Diabetes Mellitus and Parkinson’s Disease: A Systematic Review
Authors: Camargo Maluf Fauze , Feder David , Alves de Siqueira Carvalho Alzira
Published: November 2019

In the early sixties, a discussion started regarding the association between Parkinson’s disease (PD) and type II diabetes mellitus (T2DM). Today, this potential relationship is still a matter of debate. This review aims to analyze both diseases concerning causal relationships and treatments. A total of 104 articles were found, and studies on animal and “in vitro” models showed that T2DM causes neurological alterations that may be associated with PD, such as deregulation of the dopaminergic system, a decrease in the expression of peroxisome proliferator-activated receptor-gamma coactivator-1α (PGC-1α), an increase in the expression of phosphoprotein enriched in diabetes/phosphoprotein enriched in astrocytes 15 (PED/PEA-15), and neuroinflammation, as well as acceleration of the formation of alpha-synuclein amyloid fibrils. In addition, clinical studies described that Parkinson’s symptoms were notably worse after the onset of T2DM, and seven deregulated genes were identified in the DNA of T2DM and PD patients. Regarding treatment, the action of antidiabetic drugs, especially incretin mimetic agents, seems to confer certain degree of neuroprotection to PD patients. In conclusion, the available evidence on the interaction between T2DM and PD justifies more robust clinical trials exploring this interaction especially the clinical management of patients with both conditions.
Effect of Ginkgo biloba Extract EGb761 on Hippocampal Neuronal Injury and Carbonyl Stress of D-Gal-Induced Aging Rats
Authors: Li Juan , Zhang Yi-Chang , Chen Gang
Published: November 2019

Background. Ginkgo biloba extract is widely studied for antiaging activities, but little is known about its antiaging mechanism of protein carbonylation. In order to verify carbonyl toxification (stress) hypothesis of aging, we have investigated the effects of EGb761 on hippocampal neuronal injury and carbonyl stress of aging rats. Methods. Seventy-two Wister male rats were randomly assigned into six groups (n = 12), normal control (NC), model control (MC), vitamin E (VE, 60 mg/kg) group, EGb761 low doses (GBEL, 8.75 mg/kg), EGb761 moderate doses (GBEM, 17.5 mg/kg), and EGb761 high doses (GBEH, 35 mg/kg). Except the NC, the other groups were subject to subcutaneous administration of 0.5% D-gal (10 ml/kg/day) for 6 weeks to induce aging model. The study detected cognitive impairment in rats by Morris water maze test and the contents of superoxidase dismutase (SOD), malondialdehyde (MDA), total antioxidant capacity (T-AOC) by the related kits. The level of 4-hydroxy-2-nonenal (4-HNE) protein adducts in rat brain was detected, and the ultrastructure of hippocampus was observed. Results. The EGb761 treatment groups significantly improved the spatial learning and memory of rats. Moreover, EGb761 treatment could reduce hippocampal neuronal damage based on histopathological and ultrastructural observation. Further studies have proved that these activities are remarkably related with the reducing level of MDA, protein carbonyl and lipofuscin, and 4-HNE protein expression, as well as the increasing of SOD and T-AOC content. Furthermore, EGb761 improves telomerase activity by detecting telomerase activity in the brain of aging rats. Conclusion. Our data indicate that EGb761 is an effective agent against D-gal-induced hippocampal neuronal loss owing to its antioxidative as well as carbonyl stress properties. Meanwhile, the carbonylation hypothesis is confirmed that the high level of 4-HNE may cause age-related neurodegenerative disorders.
Case of Stroke from Cerebral Vasculitis following Carfilzomib, Lenalidomide, and Dexamethasone Therapy in a Patient with Relapsing Multiple Myeloma
Authors: Osafehinti Deborah , Zivari Kaveh
Published: November 2019

Lenalidomide, a synthetic derivation of thalidomide, in recent years, has been the backbone of multiple myeloma treatment leading to improved survival. Common adverse effects from lenalidomide-based regimens include hypertension, heart disease, and venous thromboembolism. Hence, thromboprophylaxis is recommended to reduce the risk of stroke. We report a case of stroke from cerebral vasculitis in a patient receiving carfilzomib, lenalidomide, and dexamethasone for relapsing multiple myeloma, not previously published. Medical oncologists should be aware of other causes of stroke among multiple myeloma patients receiving a lenalidomide-based regimen to prevent its occurrence.
Methodological Guidelines for Measuring Energy Consumption of Software Applications
Authors: Ardito Luca , Coppola Riccardo , Morisio Maurizio , Torchiano Marco
Published: November 2019

Energy consumption information for devices, as available in the literature, is typically obtained with ad hoc approaches, thus making replication and consumption data comparison difficult. We propose a process for measuring the energy consumption of a software application. The process contains four phases, each providing a structured deliverable that reports the information required to replicate the measurement. The process also guides the researcher on a threat to validity analysis to be included in each deliverable. This analysis ensures better reliability, trust, and confidence to reuse the collected consumption data. Such a process produces a structured consumption data for any kind of electronic device (IoT devices, mobile phones, personal computers, servers, etc.), which can be published and shared with other researchers fostering comparison or further investigations. A real case example demonstrates how to apply the process and how to create the required deliverables.
Internalization and Transportation of Endothelial Cell Surface KCa2.3 and KCa3.1 in Normal Pregnancy and Preeclampsia
Authors: Choi Shinkyu , Kim Ji Aee , Oh Seikwan , Park Mi Hye , Cho Geum Joon , Suh Suk Hyo
Published: November 2019

Altered redox state modulates the expression levels of endothelial KCa2.3 and KCa3.1 (KCas) in normal pregnancy (NP) and preeclampsia (PE), thereby regulating vascular contractility. The mechanisms underlying KCas endocytosis and transportation remain unknown. We investigated the regulation of KCas expression in plasma membrane (PM) during NP and PE. Cultured human uterine artery endothelial cells were incubated in serum from normal nonpregnant women and women with NP or PE, or in oxidized LDL-, or lysophosphatidylcholine- (LPC-) containing a medium for 24 hours. NP serum elevated PM levels of KCas and reduced caveolin-1 and clathrin levels. PE serum, oxidized LDL, or LPC reduced PM levels of KCas and elevated caveolin-1, clathrin, Rab5c, and early endosome antigen-1 (EEA1) levels. Reduced KCas levels by PE serum or LPC were reversed by inhibition of caveolin-1, clathrin, or EEA1. Catalase and glutathione peroxidase 1 (GPX1) knockdown elevated PM-localized KCas levels and reduced caveolin-1 and clathrin levels. Elevated KCa2.3 levels upon catalase and GPX1 knockdown were reversed by PEG-catalase treatment. An H2O2 donor reduced clathrin and Rab5c. In contrast, elevated clathrin, caveolin-1, or colocalization of caveolin-1 with KCa3.1 by PE serum or LPC was reversed by NADPH oxidase inhibitors or antioxidants. A superoxide donor xanthine+xanthine oxidase elevated caveolin-1 or Rab5c levels. We concluded that KCas are endocytosed in a caveola- or a clathrin-dependent manner and transported in a Rab5c- and EEA1-dependent manner during pregnancy. The endocytosis and transportation processes may slow down via H2O2-mediated pathways in NP and may be accelerated via superoxide-mediated pathways in PE.
Secondary Squamous Cell Carcinoma of the Tongue Complicated with Bronchiolitis Obliterans as a Manifestation of Graft-versus-Host Disease following Peripheral Blood Stem Cell Transplantation
Authors: Hashimoto Kengo , Nagao Toru , Koie Shin , Miyabe Satoru , Saito Terumi
Published: November 2019

Peripheral blood stem cell transplantation (PBSCT) has increasingly been used for hematologic cancer therapy, resulting in improved survival rates. However, risks include graft-versus-host disease (GVHD) and secondary solid tumors. Here, we describe a case of tongue squamous cell carcinoma (SCC) complicated by bronchiolitis obliterans (BO) following PBSCT. A 42-year-old man with a history of acute lymphocytic leukemia treated with PBSCT presented with multiple white lesions and erosions on the tongue and buccal mucosa that are compatible with oral chronic GVHD (NIH criteria: score 2). The lesions were presented for 8 years. The patient had a history of BO manifested as GVHD. During follow-up, an exophytic mass was rapidly developed on the left dorsum of the tongue. Biopsy of this lesion confirmed SCC (cT2N0M0). Pulmonary function testing for general anesthesia was almost normal. Hemiglossectomy, supraomohyoid neck dissection, and tongue reconstruction were performed. Thirteen months after surgery, the patient showed neither recurrence of tumor nor progression of oral GVHD. However, the patient died of respiratory failure due to repeated pneumothoraxes and deterioration of BO.
Multiview Clustering via Robust Neighboring Constraint Nonnegative Matrix Factorization
Authors: Chen Feiqiong , Li Guopeng , Wang Shuaihui , Pan Zhisong
Published: November 2019

Many real‐world datasets are described by multiple views, which can provide complementary information to each other. Synthesizing multiview features for data representation can lead to more comprehensive data description for clustering task. However, it is often difficult to preserve the locally real structure in each view and reconcile the noises and outliers among views. In this paper, instead of seeking for the common representation among views, a novel robust neighboring constraint nonnegative matrix factorization (rNNMF) is proposed to learn the neighbor structure representation in each view, and L2,1‐norm‐based loss function is designed to improve its robustness against noises and outliers. Then, a final comprehensive representation of data was integrated with those representations of multiviews. Finally, a neighboring similarity graph was learned and the graph cut method was used to partition data into its underlying clusters. Experimental results on several real‐world datasets have shown that our model achieves more accurate performance in multiview clustering compared to existing state‐of‐the‐art methods.
Reconstruction of Bone Defect Combined with Massive Loss of Periosteum Using Injectable Human Mesenchymal Stem Cells in Biocompatible Ceramic Scaffolds in a Porcine Animal Model
Authors: Lin Chun-Cheng , Lin Shih-Chieh , Chiang Chao-Ching , Chang Ming-Chau , Lee Oscar Kuang-Sheng
Published: November 2019

Clinically, in patients who sustain severe open fractures, there is not only a segmental bone defect needed to be reconstructed but also insufficient healing capacity due to concomitant damages to the periosteum and surrounding soft tissues. For studying the reconstruction of bone defects associated with massive loss of periosteum and surrounding soft tissues, there are no well-established preclinical models in large animals in the literature. The purpose of the study was to generate a large animal model of bone defect with massive periosteum loss and to adopt a tissue engineering approach to achieve rapid bony union with stem cells and biomaterials. In this study, a bone defect with massive periosteum stripping was generated in pigs, which was followed by emptying nearby canal marrow including fat and cancellous bone. The stripped periosteum was a mimic to the situation in the Gustilo type 3 open fractures. Bone defects were then reconstructed by impacting the biocompatible ceramic scaffold, morselized tricalcium phosphate (TCP) loaded with human adipose tissue-derived mesenchymal stem cells (hMSCs). Radiological and pathological assessments indicated that TCP and hMSCs synergistically promoted bone healing with increased lamination and ingrowth of vessels. Both bridging periosteum formation and gap filling were induced rapidly. In conclusion, a porcine model of segmental bone loss with damage of surrounding periosteum was created. Reconstruction of such defects with hMSCs and TCP achieved rapid union of bone defects associated with massive periosteal stripping.
Aqueous Humor Mediator and Cytokine Aberrations in Diabetic Retinopathy and Diabetic Macular Edema: A Systematic Review and Meta-Analysis
Authors: Wu Jingyang , Zhong Yifan , Yue Song , Yang Kaibo , Zhang Guisen , Chen Lei , Liu Lei
Published: November 2019

Purpose. To evaluate the relationship between the aqueous humor levels of VEGF, TNF-α, IL-10, IL-6, IL-12, MCP-1, and IP-10 with DR/DME. Methods. PubMed, Web of Science, Embase, China National Knowledge Infrastructure (CNKI), and Wanfang databases were searched up to October 2018. Systematic review and meta-analysis were conducted. Results. 18 studies comprising 362 cases with DR (100 with DME) and 620 controls without DR were included in this meta-analysis. There was a significant association between VEGF levels in the aqueous humor and DR (standardized mean difference (SMD) 1.94 (95% CI 1.05-2.83)) and DME (1.07 (0.71, 1.42)). Furthermore, a significant correlation was observed between levels of IL-6 and DR (3.53 (0.37, 6.69)), and similarly correlation with DME (1.26 (0.30, 2.21)). The relationship between MCP-1 and DR and DME was significant, in which the SMD was (0.49 (0.09, 0.89)) and (1.49 (0.78, 2.20)), respectively. However, IL-12, IP-10, and TNF-α had no correlation with DR and DME, whereas there was a significant relationship between IL-8 and DME (1.68 (0.97, 2.40)). Conclusion. Elevated levels of VEGF, IL-6, and MCP-1 in the aqueous humor were associated with the risk for the presence of DR, and levels of VEGF, IL-6, IL-8, and MCP-1 were associated with the risk of DME. Furthermore, these biomarkers may be used as potential predictors or therapeutic targets for DR/DME.
Stability Analysis of Shield Excavation Face Based on Particle Flow in Different Depths of Sandy Gravel Stratum
Authors: Junwei Zhang , Ling Huang , Taixin Peng
Published: November 2019

The objective of this work was to study the minimum support force of the shield excavation face of sand‐gravel stratum. Based on the geological conditions obtained from the exploration of the 18th line of the Chengdu Rail Transit and the shield excavation parameters obtained from excavation, particle flow DEM PFC3D and FLAC3D were used as tools; the digital triaxial compression test was performed to calibrate the mesoscopic parameters of the soil; numerical excavation models were built for deep‐buried and shallow‐buried sand and gravel stratum shield tunnels; surface settlement and minimum support force under different depths and different supporting forces were obtained in the end. The stability of the excavation face under the condition of 10 kPa∼60 kPa support force was analyzed; the excavation surface gradually tended to stabilize, and the surface subsidence decreased with the increase of support force. When the supporting force was greater than or equal to 3 kPa, the excavation surface was stable and the surface settlement speed gradually decreased to zero with time. While analyzing the stability of the excavation face of 5 m, 10 m, and 15 m buried deep gravel tunnels and the influence of the support force on the surface settlement, the minimum support force that did not consider the surface settlement was reduced and the minimum support force required to control the surface settlement was increased as the tunnel depth decreased. Using this method, the depth of the excavation sand‐gravel tunnel and the support of the excavation face could be obtained to meet the requirements of surface subsidence control and the economic benefits of the project could be improved.
Neutrophil Elastase Inhibitors Suppress Oxidative Stress in Lung during Liver Transplantation
Authors: Yao Weifeng , Han Xue , Guan Yu , Guan Jianqiang , Wu Shan , Chen Chaojin , Li Haobo , Hei Ziqing
Published: November 2019

Background. Neutrophil infiltration plays a critical role in the pathogenesis of acute lung injury following liver transplantation (LT). Neutrophil elastase is released from neutrophils during pulmonary polymorphonuclear neutrophil activation and sequestration. The aim of the study was to investigate whether the inhibition of neutrophil elastase could lead to the restoration of pulmonary function following LT. Methods. In in vivo experiments, lung tissue and bronchoalveolar lavage fluid (BALF) were collected at 2, 4, 8, and 24 h after rats were subjected to orthotopic autologous LT (OALT), and neutrophil infiltration was detected. Next, neutrophil elastase inhibitors, sivelestat sodium hydrate (exogenous) and serpin family B member 1 (SERPINB1) (endogenous), were administered to rats before OALT, and neutrophil infiltration, pulmonary oxidative stress, and barrier function were measured at 8 h after OALT. Results. Obvious neutrophil infiltration occurred from 2 h and peaked at 8 h in the lungs of rats after they were subjected to OALT, as evidenced by an increase in naphthol-positive cells, BALF neutrophil elastase activity, and lung myeloperoxidase activity. Treatment with neutrophil elastase inhibitors, either sivelestat sodium hydrate or SERPINB1, effectively reduced lung naphthol-positive cells and BALF inflammatory cell content, increased expression of lung HO-1 and tight junction proteins ZO-1 and occludin, and increased the activity of superoxide dismutase. Conclusion. Neutrophil elastase inhibitors, sivelestat sodium hydrate and SERPINB1, both reduced lung neutrophil infiltration and pulmonary oxidative stress and finally restored pulmonary barrier function.
A Dynamic Adjusting Reward Function Method for Deep Reinforcement Learning with Adjustable Parameters
Authors: Hu Zijian , Wan Kaifang , Gao Xiaoguang , Zhai Yiwei
Published: November 2019

In deep reinforcement learning, network convergence speed is often slow and easily converges to local optimal solutions. For an environment with reward saltation, we propose a magnify saltatory reward (MSR) algorithm with variable parameters from the perspective of sample usage. MSR dynamically adjusts the rewards for experience with reward saltation in the experience pool, thereby increasing an agent’s utilization of these experiences. We conducted experiments in a simulated obstacle avoidance search environment of an unmanned aerial vehicle and compared the experimental results of deep Q‐network (DQN), double DQN, and dueling DQN after adding MSR. The experimental results demonstrate that, after adding MSR, the algorithms exhibit a faster network convergence and can obtain the global optimal solution easily.
Unique Case Report of a Meningeal Sarcoma Arising during Ongoing Treatment for Progressing Intraparenchymal Glioma
Authors: Peterson Richard A. , Kashyap Bhavani , Pawloski Pamala A. , Forsberg Anna C. , Hanson Leah R.
Published: November 2019

Radiation-induced sarcomas in the brain are extremely rare, usually occur with an average latency of 9 years, and are associated with poor outcomes. Latency periods shorter than 1 year may indicate a genetic predisposition such as Li-Fraumeni syndrome. A 34-year-old man underwent initial tumor resection and radiation therapy for a World Health Organization (WHO) Grade II Astrocytoma. Within 6 months, the tumor recurred as WHO Grade III and was treated with temozolomide and then bevacizumab. Despite the patient’s apparent improving condition, MRI revealed new dural-based lesions 10 months after radiation therapy and identified as high-grade sarcoma. The patient resumed bevacizumab, began NovoTTF treatment for progressing glioma, and ifosfamide/doxorubicin for the sarcoma. Genetic testing revealed no pathogenic mutation in the TP53 gene. Ultimately, treatment was unsuccessful and the patient succumbed to glioma and sarcoma within 2 years of initial diagnosis. This case was unique due to the rapidly progressing glioma and sudden appearance of a high-grade sarcoma. It is unusual to have two separate intracranial primary cancers with each requiring a different chemotherapy regimen. We discuss the difficulty of simultaneously treating with separate chemotherapy regimens. It remains unclear whether the sarcoma was induced by the radiation treatment or a genetic predisposition.
Effects of Highly Absorbable Curcumin in Patients with Impaired Glucose Tolerance and Non-Insulin-Dependent Diabetes Mellitus
Authors: Funamoto Masafumi , Shimizu Kana , Sunagawa Yoichi , Katanasaka Yasufumi , Miyazaki Yusuke , Kakeya Hideaki , Yamakage Hajime , Satoh-Asahara Noriko , Wada Hiromichi , Hasegawa Koji , Morimoto Tatsuya
Published: November 2019

Oxidative stress is enhanced by various mechanisms. Serum oxidized low-density lipoprotein (LDL) is a useful prognostic marker in diabetic patients with coronary artery disease. To examine the effects of Theracurmin®, a highly absorbable curcumin preparation, on glucose tolerance, adipocytokines, and oxidized LDL, we conducted a double-blind placebo-controlled parallel group randomized trial in patients with impaired glucose tolerance or non-insulin-dependent diabetes mellitus. We randomly divided the patients with impaired glucose tolerance or non-insulin-dependent diabetes mellitus and stable individuals into the placebo group and the Theracurmin® (180 mg daily for 6 months) group. Of the 33 patients analyzed, 18 (14 males and 4 females) were administered placebo and 15 (9 males and 6 females) were administered Theracurmin®. The patient characteristics did not differ between the two groups. The primary endpoint, HbA1c, did not differ significantly between the two groups. However, the level of α1-antitrypsin-low-density lipoprotein (AT-LDL), the oxidized LDL, significantly increased (p=0.024) in the placebo group from the beginning of the trial up to 6 months, although there was no such change in the Theracurmin® group. The percentage change in BMI from the beginning of the trial up to 6 months tended to be higher in the Theracurmin® group than in the placebo group. Patients in the Theracurmin® group tended to have a larger percentage change in adiponectin and LDL-C than those in the placebo group. Patients in the Theracurmin® group showed a smaller percentage change in AT-LDL than those in the placebo group. This study suggests that the highly absorbable curcumin could potentially inhibit a rise in oxidized LDL in patients with impaired glucose tolerance or non-insulin-dependent diabetes mellitus. This trial is registered with UMIN000007361.
Clear Cell Sarcoma of the Foot in an 18-Year-Old Female
Authors: Albeshri Marwan A. , Ashour A.
Published: November 2019

We report a case of an 18-year-old female without a relevant medical history who presented with an 8-month history of a left foot mass. It started as a small nodule that progressively increased in size over time. The mass then became ulcerative with foul-smelling discharge. There was no palpable left inguinal or other lymph nodes upon physical examination. Histological examination of the biopsy confirmed a diagnosis of clear cell sarcoma. Clear cell sarcoma is a rare soft tissue neoplasm. However, early diagnosis is crucial to prevent metastasis and worsened prognosis. Clear cell sarcoma has an extremely poor prognosis once metastasis occurs, and to the best of our knowledge, only fewer than 100 cases have been reported in the literature.
The Projective Character Tables of a Solvable Group 26:6×2
Authors: Prins Abraham Love
Published: November 2019

The Chevalley–Dickson simple group G24 of Lie type G2 over the Galois field GF4 and of order 251596800=212.33.52.7.13 has a class of maximal subgroups of the form 24+6:A5×3, where 24+6 is a special 2-group with center Z24+6=24. Since 24 is normal in 24+6:A5×3, the group 24+6:A5×3 can be constructed as a nonsplit extension group of the form G¯=24·26:A5×3. Two inertia factor groups, H1=26:A5×3 and H2=26:6×2, are obtained if G¯ acts on 24. In this paper, the author presents a method to compute all projective character tables of H2. These tables become very useful if one wants to construct the ordinary character table of G¯ by means of Fischer–Clifford theory. The method presented here is very effective to compute the irreducible projective character tables of a finite soluble group of manageable size.
Генеалогічні та дерматогліфічні дослідження осіб, схильних до зубощелепних аномалій
Authors: Melnyk V. S. , Horzov L. F. , Zombor K. V.
Published: November 2019

Резюме. Порушення в розвитку зубощелепового апарату завдають шкоди не тільки здоров’ю дитини, але і негативно впливають на її адаптацію в соціальному середовищі. Велике значення у розвитку зубощелепних аномалій (ЗЩА) має спадковість. Вивчення спільних зв’язків між пальцевими малюнками та проведення генеалогічного аналізу й ЗЩА може допомогти в ранньому виявленні осіб із генетичною схильністю до аномалій.

Мета дослідження – визначити роль генеалогічних та дерматогліфічних досліджень для скринінгу осіб, схильних до зубощелепних аномалій.

Матеріали і методи. Для вирішення поставлених завдань проведені дослідження у 15 осіб від 19 до 74 років, що становили широке коло родичів пробанда З зі складанням родоводу в трьох поколіннях: батьки, діти й онуки.

Результати досліджень та їх обговорення. Для родичів пробанда характерними візерунками були ульнарні петлі та/або дуги на пальцях правої та лівої рук. Клініко-генеалогічний аналіз членів сімей пробанда виявив, що в усіх випадках захворювання спостерігається в кожному поколінні; наявність її у одного з батьків; кожний хворий має хоча б одного родича з тією ж самою ознакою. Про аутосомно-домінантний тип успадкування свідчить поширеність цієї патології по вертикалі в обох статей. ЗЩА бувають у кожному поколінні родоводу. Співвідношення хворих хлопчиків і дівчат однакове. Імовірність народження дитини із ЗЩА, якщо хворий один з батьків становить 50 %.

Висновки. Дерматогліфічний аналіз в комплексі з генеалогічними дослідженнями може бути використано для скринінгу спадкових захворювань серед населення з метою ранньої діагностики. Ефективним підходом до профілактики спадкових захворювань зубощелепних аномалій є медико-генетичне консультування, в результаті якого пацієнти можуть отримати відомості про успадкування патології, ймовірності її розвитку.
Сучасний погляд на застосування ополіскувачів для ротової порожнини
Authors: Manashchuk N. V. , Chorny N. V. , Boytsanyuk S. I. , Zaliznyak M. S. , Chorny A. V.
Published: November 2019

Резюме. Полоскання ротової порожнини є ефективним профілактичним заходом, який необхідно проводити після кожного прийому їжі. У процесі полоскання відбувається механічне очищення поверхні зубів від залишків їжі, нальоту, з ясен і зубоясенних кишень. У результаті регулярного полоскання попереджається розвиток патологічних процесів і покращується кровообіг у тканинах ротової порожнини. Існують спеціальні рідини для полоскання рота, а саме ополіскувачі та зубні еліксири, які є додатковими засобами індивідуальної гігієни порожнини рота.

Мета дослідження – провести огляд основних ополіскувачів, представлених на ринку, проаналізувати їх позитивні на негативні характеристики та ососбливості їх призначення, залежно від клінічного випадку.

Матеріали і методи. Проведено огляд та аналіз науково-медичної літератури за 2008–2018 рр., звітних матеріалів методично-наукових організацій, діючих нормативно-правових документів. Зосере­джено увагу на особливостях застосування зубних еліксирів та ополіскувачів для ротової порожнини.

Результати досліджень та їх обговорення. У статті подано огляд літератури стосовно застосування зубних еліксирів та ополіскувачів для ротової порожнини. Розглянуто їх класифікацію відповідно до призначення. Наведено короткі характеристики, показання та особливості застосування в різних клінічних випадках.

Висновки. Незважаючи на всю користь від використання ополіскувачів, потрібно пам’ятати, що полоскання ротової порожнини ефективне лише в комплексі процедур з догляду за зубами та яснами. Для повноцінної гігієни стоматологи рекомендують використовувати зубну щітку, зубну пасту, ополіскувач та зубну нитку.
Визначення больової перцепції і ступеня порушень провідності другої гілки трійчастого нерва у хворих із переломами кісток середньої зони обличчя на тлі дії транскраніальної електростимуляції та препарату «Kелтікан N»
Authors: Nazarevych M. R. , Mokryk O. Y. , Melnychyk Y. M.
Published: November 2019

Резюме. Лікування переломів кісток середньої зони обличчя є однією з актуальних проблем у хірургічній            стоматології та щелепно-лицевій хірургії. Це зумовлено тим, ушкодження кісток середньої зони обличчя за частотою займають 2-ге місце серед переломів щелепно-лицевої ділянки (ЩЛД) і сягають 20–35 %, при цьому тенденції до зниження їх кількості не відзначається.

Мета дослідження – оптимізувати діагностично-лікувальний процес у хворих із переломами кісток середньої зони обличчя на етапі післяопераційної реабілітації шляхом упровадження методу електродіагностики порушень провідності другої гілки трійчастого нерва, прийому препарату «Келтікан N» та застосування транскраніальної електростимуляції.

Матеріали і методи. Проведено оцінку стану електропровідності 50 хворих з переломами верхньої щелепи, тіла та дуги виличної кістки, яких лікували за допомогою ортопедичних методів. Ми запропонували методи діагностики та фізіотерапевтичного лікування і медикаментозний препарат, який поліпшує ефективність лікування пацієнтів із переломами кісток середньої зони обличчя. Проведено порівняння стану електропровідності другої гілки трійчастого нерва на тлі прийому препарату «Келтікан N» та сеансів транскраніальної електростимуляції.

Результати досліджень та їх обговорення. У перший день госпіталізації відмічається значне порушення провідності другої гілки трійчастого нерва в усіх хворих. На час закінчення лікування в основній групі відмічено значну позитивну динаміку покращення електропровідності другої гілки трійчастого нерва, на що вказує відновлення показників порога відчуттів (ПВ), порога болю (ПБ) та рівня витривалості болю (РВБ) майже до рівня неушкодженого контрлатерального боку. Отримані результати дозволяють щелепно-лицевим хірургам застосовувати в клінічній практиці препарат «Келтікан N» та метод транскраніальної електростимуляції.

Висновки. За допомогою апарата для електродіагностики «PulpTester DY310» можна простежити процес відновлення провідності другої гілки трійчастого нерва шляхом вимірювання порога чутливості й порога болю та больову перцепцію за рівнем витривалості до болю. При поєднаному використанні препарату «Келтікан N» та  транскраніальної електростимуляції спостерігають значне покращення показників порога чутливості й порога болю другої гілки трійчастого нерва та підвищення рівня витривалості до болю; відновлення електропровідності в травматично ушкодженій гілці трійчастого нерва є свідченням активних процесів репарації у ньому. Використання препарату «Келтікан N» та транскраніальної електростимуляції є виправданими у комплексному лікуванні переломів кісток середньої зони обличчя, що супроводжуються ушкодженням другої гілки трійчастого нерва.
Значення прокальцитоніну для оцінки тяжкості одонтогенних гнійно-запальних захворювань м’яких тканин щелепно-лицевої ділянки та як біомаркера ефективності лікування
Authors: Matolych U. D. , Mokryk O. Ja. , Ushtan S. V. , Vynarchuk-Paterega V. V.
Published: November 2019

Резюме. Одонтогенні запальні захворювання щелепно-лицевої ділянки посідають перше місце серед захворювань у клініці щелепно-лицевої хірургії. Кількість гнійних ускладнень, що виникають від запальних процесів, складає 6–40 %. Успіх лікування пацієнтів із даною патологією залежить від ранньої діагностики, об’єктивної оцінки тяжкості стану, проведення персоніфікованої антибактеріальної терапії. Біомаркер прокальцитонін (ПКТ) відповідає концепції SMART: S – specific and sensitive (чутливим і специфічним), M – measurable (вимірюваним), A – available and affordable (доступним), R – responsive and reproducible (відтворюваним), T – timely (своєчасним). На даний час діагностична роль тесту ПКТ у комплексній оцінці перебігу одонтогенного запального процесу залишається недостатньо вивченою.

Мета дослідження – вивчити особливості змін рівня прокальцитоніну в сироватці крові при одонтогенних гнійно-запальних захворюваннях м’яких тканин щелепно-лицевої ділянки різної тяжкості та його ефективність при лікуванні.

Матеріали і методи. У дослідження включено 89 хворих із одонтогенною інфекцією щелепно-лицевої ділянки: 34 пацієнтів з одонтогенною інфекцією одного клітковинного простору (перша група), 35 – двох клітковинних просторів (друга група); 20 – трьох і більше клітковинних просторів (третя група). Визначення рівня ПКТ у сироватці крові виконували на 1-шу добу до проведення лікування, на 5-ту і 9-ту доби методом імуноферментного аналізу.

Результати досліджень та їх обговорення. В першій групі було виявлено невисоку концентрація ПКТ протягом усього періоду спостереження (0,06±0,02) нг/мл. У другій групі на 1-шу добу рівень ПКТ був підвищеним (1,15±0,5) нг/мл. У 26 % хворих рівень ПКТ на 9-ту добу склав (1,02±0,05) нг/мл, що в 17 разів вище від показників першої групи, р˂0,05. Виявлене значення корелювало з тяжкістю патологічного процесу. В третій групі на 1-шу добу рівень ПКТ був вище від рівня першої групи в 43 рази,  другої групи – 2,36 раза. Максимальні рівні ПКТ простежували у  35 % пацієнтів третьої  групи протягом усього спостереження: на 1-шу добу – (3,23±0,19) нг/мл; 5-ту добу – (3,14±0,05) нг/мл; 9-ту добу – (2,82±0,04) нг/мл. У цих хворих не відмічалося достовірного зниження ПКТ. Їх стан оцінювали як середньої тяжкості, тяжкий. 

Висновки. Рівень ПКТ˃1,5 нг/мл у сироватці крові є свідченням подальшого розвитку гнійно-запального процесу, високого ризику виникнення ускладнень та вимагає оцінити ефективність антибактерійної терапії, що зумовлює додаткове втручання – ревізію вогнища запалення.
Негайна імплантація та навантаження в умовах локального застосування збагаченого тромбоцитами фібрину
Authors: Vares Ya. E. , Slipyi V. Z.
Published: November 2019

Резюме. Сьогодні в галузі дентальної імплантації не втрачають актуальності питання стимуляції остеогенезу, профілактики атрофії маргінального краю альвеолярної кістки, захисту навколоімплантного ложа від вростання сполучнотканинного епітелію та створення достатнього об’єму кератинізованих ясен із відмінними естетичними параметрами, особливо у випадках проведення негайної імплантації та навантаження в естетичній зоні.

Мета дослідження – вивчити ефективність локального застосування збагаченого тромбоцитами фібрину (ЗТФ), виготовленого за технологією A-PRF+, при проведенні негайної імплантації та навантаження у фронтальному відділі.

Матеріали і методи. Матеріалом дослідження слугували включені дефекти зубного ряду в фронтальній ділянці та нозології, протокол лікування яких вимагав одномоментного видалення зуба з негайною імплантацією.

Результати досліджень та їх обговорення. Середній термін стаціонарного лікування хворих становив 3,5 доби, тоді як період від встановлення імплантата до протезування – у середньому 3 доби. Терміни повної епітелізації рани та зняття швів були в середньому 8,5 доби. В усіх пацієнтів естетичні та функціональні результати імплантологічного лікування з використанням одноетапних компресійних гвинтових імплантатів у комбінації з A-PRF+ були оцінені як відмінні. Загалом, хворі відзначали значне та швидке покращення стоматологічного здоров’я та якості життя після проведеного лікування.

Висновки. Негайна імплантація та навантаження в умовах локального застосування ЗТФ є методом вибору в різних ділянках верхньої та нижньої щелеп, особливо в естетичній зоні на тлі дефіциту чи мінімальної пропозиції кісткової тканини. Локальне застосування ЗТФ дозволяє полегшити перебіг післяопераційного періоду, значно покращити як стан м’яких тканин навколо імплантата, так і естетично-функціональні показники кінцевої протетичної реабілітації, підвищити якість життя пацієнтів.
Особливості мікробіоценозу ротової порожнини у щурів із пародонтитом на тлі гіпер- та гіпотиреоз
Authors: Shcherba V.V. , Korda M. M.
Published: November 2019

Резюме. Порожнина рота є екологічною системою, яку заселяють більше 700 видів мікроорганізмів, організовані у біоплівку. Явища дисбіозу відіграють важливу роль у патогенезі пародонтиту.

Мета дослідження – здійснити порівняльний аналіз частоти колонізації мікроорганізмами порожнини рота у щурів контрольної групи та у тварин із пародонтитом без супутньої патології і на тлі гіпер- та гіпотиреозу.

Матеріали і методи. Досліди проведено на 48 безпородних статевозрілих білих щурах-самцях масою 180–200 г. Забір матеріалу для мікробіологічних досліджень (з поверхні зубів на межі твердої тканини та ясен у міжзубних проміжках) проводили за допомогою стандартного стерильного тампона транспортної системи «Sarstedit» (Німеччина). Ідентифікацію виділених чистих культур проводили за морфологічними, тинкторіальними, культуральними, біохімічними властивостями та ознаками патогенності.

Результати досліджень та їх обговорення. Зіставляючи видовий склад і відсоток виділення окремих видів мікроорганізмів у щурів контрольної групи та тварин із змодельованим пародонтитом, встановлено зміни якісного складу мікрофлори, що проявилися появою штамів Staph. аureus, E. coli, P. аeruginosa і дріжджоподібних грибів роду Candida albicans. Порівнюючи між собою видовий склад і відсоток виділення окремих видів мікроорганізмів у щурів із змодельованим пародонтитом без супутньої патології і на тлі тиреоїдної дисфункції встановлено відсутність змін у видовому складі, проте вірогідно вищу частоту колонізації для штамів Staph. аureus і дріжджоподібних грибів роду Candida albicans. При цьому вірогідних змін між групами з пародонтитом на тлі гіпер- та гіпотиреозу не виявлено.

Висновки. Дистрофічно-запальний процес у пародонті щурів на тлі тиреоїдної дисфункції супроводжується збільшенням видової кількості мікроорганізмів, що, ймовірно, є чинником посилення запальних процесів у пародонті, зміни його функціональних і антигенних властивостей, а також чинником модуляції місцевих і системних імунних реакцій.
Динаміка показників маркерів кісткового метаболізму при заміщенні кісткових дефектів тканинними еквівалентами кісткової тканинина основі ммск-жт
Authors: Bambuliak A. V. , Kuznyak N. B. , Dmitrenko R. R. , Goncharenko V. A.
Published: November 2019

Резюме. Мультипотентні мезенхіальні стромальні клітини з жирової тканини (ММСК-ЖТ) здатні до диференціації в адипогенному, остеогенному, хондрогенному, ендотеліальному, міогенному, гепатогенному, епітеліальному та нейрогенному напрямках. Оскільки загоєння кісткової тканин відбувається за допомогою заміщення дефекту сполучною тканиною, завданням було трансплантувати мультипотентні стовбурові клітини, які в подальшому будуть диференціюватись, у власне кісткову тканину. Питання остеогенезу і процесів мінералізації кісткової тканини щелеп при стоматологічних втручаннях є актуальними. До ферментів, які беруть участь у регуляції фосфорно-кальцієвого обміну і мають безпосередній вплив на процеси резорбції та регенерації (як фізіологічної, так і репаративної), що постійно перебігаючі у кістці, відносять кислу і лужну фосфатази.

Мета дослідження – визначити зміни в показниках кісткового ремоделювання при заповненні кісткових дефектів тканинними еквівалентами кісткової тканини на основі мультипотентних мезенхімальних стромальних клітин жирової тканини (ММСК-ЖТ).

Матеріали і методи. Експеримент проведено на щурах лінії Вістар масою 200–250 г, яких поділили на 6 груп. Модель кісткового дефекту формували в тім’яній ділянці черепа щурів. В утворений дефект імплантували заготовлений матеріал. Активність лужної фосфатази (ЛФ) у крові щурів досліджували за уніфікованим методом з використанням набору «Щелочная фосфатаза-02-ВИТАЛ» (ф-ма «Витал-Диагностикс, Спб», Санкт-Петербург). Загальну кислу фосфатазу (КФ) у крові тварин досліджували фотометричним оптимізованим кінетичним методом з використанням набору «Кислая фосфатаза-02-ВИТАЛ» (ф-ма «Витал-Диагностикс, Спб», Санкт-Петербург). Кров з хвостової вени тварин збирали через 1; 2; 3 місяці експерименту. Отримані результати опрацьовано статистично.

Результати досліджень та їх обговорення. На 90 добу спостережень у крові експериментальних тварин досліджували збільшення активності лужної фосфатази. При цьому в щурів четвертої та шостої дослідних груп значення показника, який вивчали, були максимальними ((14,49±0,08) ммоль/с×л, р1 – р2˂0,01, та (14,74±0,09) ммоль/с× л, р1, р2˂0,01, р3˃0,05, р4˂0,01 відповідно)). У тварин інших груп дослідження через 3 місяці після спостережень значення проаналізованого параметра були нижче від даних у тварин першої групи: на 20,37 % – в другої, р˂0,01, на 11,08 % – у третій, р, р1˂0,01 та на 18,91 % у п’ятій групах, р˂0,01, р2, р3˂0,01, р2˃0,05. Ця тенденція показує, що у даний термін спостережень активність ЛФ досягає максимальних значень, сприяючи синтезу позаклітинної матриці й мукополісахаридів, в утворенні фібрилярних білків та відкладенню мінеральних солей.

Висновки. Проведені дослідження показали здатність мультипотентних мезенхімальних клітини жирової тканини (ММСК-ЖТ) стимулювати процеси остеогенезу, впливаючи, головним чином, на мінералізуючу функцію, про що свідчить збільшення показника ЛФ/КФ.
Порівняльний аналіз відповідності результатів двох експертних підходів до кількісної оцінки травм щелепно-лицевої області
Authors: Brechlychuk P. P.
Published: November 2019

Резюме. Актуальна проблема щодо розроблених на сьогодні підходів до експертної оцінки травм щелепно-лицевої ділянки полягає у різному рівні неузгодження таких між собою, враховуючи відмінності у методології їх реалізації.

Мета дослідження – провести порівняльний аналіз відповідності результатів використання двох експертних підходів FISS (Facial Injury Severity Scale) та MFISS (Maxillofacial Injury Severity Score) у ході кількісної оцінки випадків травм щелепно-лицевої ділянки.

Матеріали і методи. З метою реалізації мети дослідження проводили за участі 14 пацієнтів із діагностованими фактами травм щелепно-лицевої ділянки різного ступеня тяжкості. Кількісну оцінку травм щелепно-лицевої ділянки проводили із застосуванням двох експертних підходів FISS та MFISS. У ході статистичного опрацювання результатів виконували пошук середніх величин досліджуваних показників та рівнів стандартних похибок, визначення рівня кореляції між ними та перевірка достовірності ідентифікованих розбіжностей.

Результати досліджень та їх обговорення. Результати проведеного аналізу відповідності щодо використання двох експертних підходів FISS та MFISS у ході кількісної оцінки випадків травм щелепно-лицевої ділянки встановили, що рівень кореляції між показниками, які отримали, серед пацієнтів досліджуваної групи складав r=0,65 (p<0,05), при цьому показник кореляції між показниками FISS та тривалістю госпіталізації складав r=0,71 (p<0,05), а між показниками MFISS та тривалістю госпіталізації – r=0,78 (p<0,05).

Висновки. Враховуючи встановлений рівень кореляції між кінцевими показниками MFISS та FISS, та факт наявності корелятивного зв’язку між результатами оцінки травматичних уражень зубощелепного апарату та тривалістю госпіталізації, можна резюмувати доцільність проведення подальших досліджень, направлених на аспект уніфікації діагностичного алгоритму обстеження постраждалих із використанням експертних оцінок у структурі комплексного прогнозу ефективності майбутньої реабілітації та тенденцій щодо потенційного рівня втрати стоматологічного здоров’я.