ПРО ДАТУВАННЯ БРЯНСЬКИХ ІМІТАЦІЙ ДАНГІВ УЗБЕКА
Authors: Zaytsev Vasiliy 
Published: December 2020

В останній чверті XIV – на початку XV ст. на території багатьох руських князівств, що межували з володіннями Золотої Орди, здійснювалося карбування срібних монет, які типологічно імітували джучидські дирхеми (данги). Дослідники, опираючись на спільні риси в типології імітаційних монет, виділяють декілька груп імітацій, кожна з яких пов’язана з окремими землями, князівствами чи центрами феодальних володінь. Місця карбування імітацій, які відносяться до різних груп та типів, вдається визначити, перш за все, на основі аналізу топографії їх знахідок. Датування карбувань різних імітацій встановлюється завдяки їх присутності у різночасових скарбах, надійно датованих золотоординськими монетами.Одну із груп двосторонніх імітацій золотоординських монет складають так звані брянські імітації дангів Узбека. Це срібні монети із середньою вагою близько 1,2 г, обидві сторони яких несуть викривлену арабську легенду, що імітує зворотну сторону дангів хана Узбека (1313–1341) із символом віри та чотирма решітками, які карбувалися у Сараї у 30-ті роки XIV ст. Такі імітації були виділені в окрему групу відносно недавно та отримали свою назву через переважну концентрацію їх знахідок на території Брянського Подесення (сучасна Брянська область Росії та суміжні регіони).Щодо питання про час карбування брянських імітацій, то у нумізматів до сих пір не існувало спільної єдиної думки. Датування цих монет дозволяють встановити лише три монетні скарби, які стали відомими протягом останніх десятиліть. Перший із цих скарбів, що містив у своєму складі одну брянську імітацію, був знайдений восени 2010 року у Калузькій області та складався із джучидських дангів. Час його заховання, судячи по складу, відноситься до першого десятиліття XV століття. Другий скарб із брянськими імітаціями, зважаючи на малі розміри, – це втрачений або прихований «гаманець», – був виявлений у 2016 році в урочищі Пасіки поблизу селища Липниця Севського району Брянської області. У складі Липницького скарбу нараховувалося 24 монети, серед яких було 20 празьких грошей Вацлава IV (1378–1419), 3 руських імітації золотоординських дирхем та 1 джучидський данг. Усі три імітативні монети комплексу належать до одного типу та є брянськими імітаціями сарайських дангів хана Узбека. Враховуючи те, що празькі гроші Вацлава IV перебували в обігу в регіоні протягом усього XV століття, вирішальну роль для встановлення датування Липницького скарбу відіграє наявний у ньому джучидський ланг. Монета не має зазначеної дати. Однак ця обставина компенсується її приналежністю до сарайського карбування Пулада (1407–1410), який перебував при владі менше 4 років. Таким чином, присутність у Липнинському скарбі данга Пулада дозволяє стверджувати, що формування даного скарбу відбулося не раніше кінця першого десятиліття XV століття. Третім скарбом, що містив брянські імітації дангів Узбека, став невеличкий монетний комплекс, знайдений навесні 2014 року у Стародубському районі Брянської області. Цей скарб містив у складі не менше шести джучидських дирхемів та не менше п’яти їх імітацій. Серед останніх були присутні і дві брянські імітації сарайських дангів хана Узбека. Наймолодша монета серед відомих джучидських монет комплексу – данг хана Шадібека (1399–1407), карбований в Орду близько 807–809 р. х. (1404–1407 рр.).Наведені скарби показують, що часом найбільшої присутності брянських імітацій у грошовому обігові регіону слід вважати перше та початок другого десятиліття XV століття. Ця обставина, враховуючи відсутність таких монет у скарбах попереднього століття, дозволяє впевнено віднести карбування двосторонніх імітацій сарайських дангів Узбека із символом віри до кінця XIV – початку XV століття. Таке датування брянських імітацій дозволяє припустити ймовірність зв’язку між їх емісією та другим князюванням Романа Михайловича у Брянську протягом 1399–1401 років, який одночасно був і намісником Вітовта у Смоленську.