bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ПОТЕНЦІЙНОГО ЛІКАРСЬКОГО ЗАСОБУ З ПРОТИЗАПАЛЬНОЮ ТА ПРОТИМІКРОБНОЮ АКТИВНІСТЮ НА СТРУКТУРНІ ЗМІНИ СЛИЗОВОЇ ОБОЛОНКИ ПІХВИ НА МОДЕЛІ ТРАВМАТИЧНОГО ВАГІНІТУ
Authors: Onyshchuk L. V. , Nizhenkovska I. V. , Savosko S. I.
Published: April 2019

Мета роботи. Дослідити структурні зміни слизової оболонки піхви щурів після моделювання травматичного вагініту та впливу комбінованих супозиторіїв з протизапальною та протимікробною активністю.

Матеріали і методи. Тваринам відтворювали модель травматичного вагініту, після чого у піхву вводили досліджувані лікарські засоби у вигляді супозиторіїв. Досліджуваний потенційний лікарський засіб містив ібупрофен, клотримазол і метронідазол у вигляді супозиторіїв. До складу Нео-Пенотрану® (препарат порівняння) входили міконазол і метронідазол. Обидва лікарські засоби включали ідентичну основу – вітепсол. Матеріалом дослідження були зразки піхви щурів, які було відібрано для гістологічного дослідження.

Результати й обговорення. При моделюванні травматичного вагініту в щурів спостерігали дистрофічні зміни епітеліоцитів і зменшення товщини слизової оболонки піхви, гіперемію судин, інфільтрацію лейкоцитів, меншою мірою регенерації. Введення досліджуваного потенційного лікарського засобу та препарату порівняння позитивно вплинуло на відновні процеси слизової оболонки піхви. Структурними проявами відновного процесу були проліферативні зміни в епітелії та збільшення щільності фібробластів у власній пластинці слизової оболонки. Встановлено статистично значуще збільшення товщини епітелію.

Висновки. Зроблено висновок про запобігання дистрофічним змінам піхви при застосуванні досліджуваного лікарського засобу та препарату порівняння на моделі травматичного вагініту, протекторну дію щодо епітелію слизової оболонки піхви та протизапальну дію ібупрофену в комплексі з протимікробними засобами.
ПІДБІР ДОПОМІЖНИХ РЕЧОВИН З МЕТОЮ СТВОРЕННЯ ТАБЛЕТОК МЕТИЛАМОНІЮ 2-[(4-АМІНО-5-ФЕНІЛ-4Н-1,2,4-ТРІАЗОЛ-3-ІЛ)ТІО]АЦЕТАТУ МЕТОДОМ ВОЛОГОЇ ГРАНУЛЯЦІЇ
Authors: Pruglo Ye. S. , Bidnenko O. S.
Published: April 2019

Мета роботи. Вивчення впливу допоміжних речовин на фармако-технологічні властивості таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату, підбір їх кращих поєднань.

Матеріали і методи. Використовували обладнання для отримання таблеток і визначення фармако-технологічних характеристик: однорідність маси, стираність, розпадання, стійкість таблеток до роздавлювання. Досліджували вплив 16 допоміжних речовин на вказані фармако-технологічні показники таблеток.

Результати й обговорення. Для отримання таблеток використано метод вологої грануляції. В процесі підбору попереднього складу допоміжних речовин використано один із планів дисперсійного аналізу – чотирифакторний експеримент на основі греко-латинського квадрата. Допоміжні речовини розподілено на чотири групи: наповнювачі, розпушувачі, зв’язуючі, ковзні і змащуючі. Досліджено вплив чотирьох груп допоміжних речовин на фармако-технологічні характеристики таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату.

Висновки. Підібрано допоміжні речовини для подальших досліджень щодо отримання таблеток метиламонію 2-[(4-аміно-5-феніл-4Н-1,2,4-тріазол-3-іл)тіо]ацетату методом вологої грануляції: цукрова пудра (наповнювач), натрій кроскармелоза (розпушувач), 4 % розчин ПВП 17К (зв’язуюча речовина), натрій лаурилсульфат (ковзна і змащуюча речовина).
ФАРМАКОФОРНЕ МОДЕЛЮВАННЯ РЯДУ 3,5-ДИЗАМІЩЕНИХ ПОХІДНИХ (4-МЕТИЛ/R-ФЕНІЛ-3H-ТІАЗОЛ-2-ІЛІДЕН)-R1-ФЕНІЛ/ЦИКЛОГЕКСИЛ-АМІНІВ ІЗ КАРДІОПРОТЕКТОРНОЮ АКТИВНІСТЮ
Authors: Drapak I. V.
Published: April 2019

Мета роботи. Фармакофорне моделювання для ряду 3,5-дизаміщених похідних (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів із встановленими кардіопротекторними властивостями.

Матеріали і методи. Об’єктами дослідження були 3,5-дизаміщені похідні (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів із встановленою кардіопротекторною активністю. Фармакофорне моделювання проводили в програмному середовищі для обчислювальних хімічних досліджень Molecular Operating Environment (MOE) версії 2007.09. У даному дослідженні використовували силове поле MMFF94x, оптимізацію геометрії конформерів проводили методом стохастичного пошуку.

Результати й обговорення. У процесі фармакофорного моделювання розроблено 8 моделей, які характеризуються різним складом та координатами фармакофорних центрів, а також точністю класифікації. У всіх моделях ключову роль відіграють наявні в активних молекулах акцептори водневого зв’язку та гідрофобні області. Створена фармакофорна модель містить дві пари фармакофорних центрів, які знаходяться на протилежних краях та однієї гідрофобної області розташованої біля центру фармакофора. Кожна з цих пар сформована з близько розташованих (відстані 2,85 та 3,79 Å відповідно) гідрофобного фармакофорного центру та проекції донора водневого зв’язку.

Висновки. Проведене фармакофорне моделювання ряду 3,5-дизаміщених похідних (4-метил/R-феніл-3H-тіазол-2-іліден)-R1-феніл/циклогексил-амінів з дослідженими in vivo кардіопротекторними властивостями дало змогу виділити можливий фармакофор, що складається із трьох гідрофобних областей та двох проекцій акцепторів водневого зв’язку. Точність класифікації активних та неактивних сполук даною моделлю становить 0,73. На основі аналізу узгодженої з фармакофорною моделлю конформації сполуки з найбільшою кардіопротекторною активністю висунуто гіпотезу про участь ацетильної групи, іміно-групи та можливо дистального атома Нітрогену піперазинового фрагменту у взаємодії з амінокислотами – донорами Гідрогену біомішені. Подальші дослідження потрібні для ідентифікації біомішені, відповідальної за прояв кардіопротекторних властивостей. Одержана фармакофорна модель буде в подальшому використовуватись для in silico скринінгу молекулярних баз даних з метою ідентифікації віртуальних хітів та цілеспрямованого пошуку нових кардіопротекторів.
СИНТЕЗ ДЕЯКИХ ПОХІДНИХ 3-(5-МЕРКАПТО-[1,3,4]ОКСОДІАЗОЛ-2-ІЛ-МЕТИЛ)-5,7-ДИМЕТИЛ-3H-ТІАЗОЛО[4,5-B]ПІРИДИН-2-ОНУ ЯК ПОТЕНЦІЙНИХ БІОЛОГІЧНО АКТИВНИХ РЕЧОВИН
Authors: Chaban T. I.
Published: April 2019

Мета роботи. Розширення синтетичного потенціалу тіазоло[4,5-b]піридинів, дослідження їхньої реакційної здатності та синтез деяких нових 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-онів.

Матеріали і методи. Методи органічного синтезу, 1Н ЯМР-спектроскопія, елементний аналіз.

Результати й обговорення. Для розширення комбінаторної бібліотеки тіазолопіридинів, проведено структурну модифікацію тіольної групи 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-ону за реакціями ціанетилювання та алкілювання. Як алкілюючі агенти апробовано етиловий естер монохлорацетатної кислоти та деякі хлорацетаміди, що дозволило отримати серію нових похідних базового скафолду.

Висновки. Встановлено, що 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-он вступає у реакцію ціанетилювання, а також утворює солі з лугами. Отримана сіль 3-(5-меркапто-[1,3,4]оксодіазол-2-іл-метил)-5,7-диметил-3H-тіазоло[4,5-b]піридин-2-ону алкілюється з утворенням відповідних похідних. Ми продовжуємо дослідження реакційної здатності, а також хімічних перетворень із перспективою вивчення біологічної активності синтезованих сполук.
АКТУАЛЬНІСТЬ ВПРОВАДЖЕННЯ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНО-ПРИВАТНОГО ПАРТНЕРСТВА ПРИ РЕАЛІЗАЦІЇ ІННОВАЦІЙНИХ ПРОЕКТІВ ЗІ СТВОРЕННЯ ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ, ПРИЗНАЧЕНИХ ДЛЯ ЛІКУВАННЯ СОЦІАЛЬНО ЗАГРОЗЛИВИХ ЗАХВОРЮВАНЬ
Authors: Litvinova O. V. , Posilkina O. V.
Published: April 2019

Мета роботи. Аналіз стану і тенденцій розвитку державно-приватного партнерства (ДПП) за кордоном при рішенні глобальних проблем при створенні інноваційних лікарських засобів (ЛЗ) для лікування соціально загрозливих захворювань, узагальнення світового досвіду щодо доцільності використання певних інструментів ДПП і розробка системи індикаторів для оцінювання результативності ДПП у фармації.

Матеріали і методи. У процесі дослідження  використано загальнонаукові методи пізнання, зокрема, системний підхід з використанням методів ретроспективного та системно-логічного аналізу, контент-аналіз.

Результати й обговорення. Визначені умови ефективної реалізації проектів ДПП, найбільш застосовані в різних країнах державні інструменти підтримки ДПП. Проаналізовані переваги і ризики застосування механізмів ДПП при реалізації інноваційних проектів, спрямованих на розробку ЛЗ, призначених для лікування соціально загрозливих захворювань. Запропоновано систему індикаторів оцінки результативності ДПП в фармації за напрямами: співпраця, дослідна активність, практичні знання, людський капітал, фінанси.

Висновки. Розвиток ДПП для активізації процесів створення інноваційних ЛЗ для лікування соціально загрозливих захворювань (гепатит, ВІЛ, онкопатології, антибіотикорезистентність, туберкульоз та ін.) сприяє об’єднанню унікальних інноваційних ресурсів та розподілу ризиків, пов’язаних із високим ступенем невизначеності результатів інноваційній діяльності; нарощуванню інноваційного потенціалу фармацевтичної галузі в процесі спільної діяльності організацій; дозволяє розширити фінансові ресурси, необхідні для реформування системи охорони здоров’я, сприяє оптимізації бюджетних витрат, підвищує ефективність інвестицій в охорону здоров’я, що в кінцевому підсумку сприяє підвищенню якості медичних і фармацевтичних послуг.
ВАЛІДАЦІЯ МЕТОДИКИ КІЛЬКІСНОГО ВИЗНАЧЕННЯ ЕНІСАМІУМУ ЙОДИДУ В АКТИВНОМУ ФАРМАЦЕВТИЧНОМУ ІНГРЕДІЄНТІ МЕТОДОМ ВИСОКОЕФЕКТИВНОЇ РІДИННОЇ ХРОМАТОГРАФІЇ
Authors: Burmaka О. V.
Published: April 2019

Мета роботи. Розробка та валідація методики кількісного визначення енісаміуму йодиду в активному фармацевтичному інгредієнті із застосуванням методу високоефективної рідинної хроматографії.

Матеріали і методи. Використано стандартний зразок енісаміуму йодиду та зразок активного фармацевтичного інгредієнта виробництва ПАТ «Фармак». Дослідження проводено із застосуванням рідинного хроматографа «Agilent 1200», що обладнаний дегазатором, чотирьохканальним насосом, автоматичним вводом проби, термостатом хроматографічної колонки та діодноматричним детектором. Було використано хроматографічну колонку Zorbax Eclipse XDB – C18 розміром 150 х 4,6 мм, заповнену октадецилсилільним сорбентом, з розміром часток 5 мкм.

Результати й обговорення. В ході роботи було досліджено оптимальні умови підготовки проби і хроматографування та встановлені вимоги до придатності хроматографічної системи.

Валідацію розробленої аналітичної методики проведено у відповідності до рекомендацій Міжнародної конференції з гармонізації технічних вимог до реєстрації лікарських препаратів для людини (ICH). Зокрема, досліджено такі валідаційні характеристики аналітичної методики:  специфічність, лінійність, правильність, прецизійність, робасність. Вивчення лінійності методики проведено на модельних сумішах, в яких концентрація енісаміуму йодиду змінювалася в діапазоні від 80 % до 120 % відносно номінальної концентрації (0,4 мг/мл) енісаміуму йодиду у випробовуваному розчині. Коефіцієнт кореляції (r) між введеним та знайденим значенням для енісаміуму йодиду склав 0,99995.

Висновки. Розроблено ВЕРХ-методику кількісного визначення енісаміуму йодиду та експериментально доведено, що запропонована методика є придатною для кількісного визначення енісаміуму йодиду в активному фармацевтичному інгредієнті.
Em nome do poder: estratégias enunciativas de construção das campanhas televisivas do plebiscito de 2011 no Pará
Authors: Aquino Evelyn Cristina Ferreira de , Da Costa Alda Cristina Silva
Published: April 2019

O estado do Pará viveu, em 2011, um evento inédito na história do país, quando, no mês de dezembro, a população paraense foi consultada para se manifestar em um plebiscito sobre a criação de dois novos estados no seu território, Carajás e Tapajós. Na presente proposta, refletimos sobre como as campanhas televisivas do plebiscito para criação desses dois novos estados constituíram-se em estratégias enunciativas com a finalidade de defender as propostas das frentes contrárias à criação do Carajás e do Tapajós e das frentes favoráveis ao surgimento deles. Na análise, foram selecionados os programas televisivos do horário gratuito de propaganda eleitoral a partir da perspectiva discursiva/teórica bakhtiniana e do pensamento do Círculo, considerando que vozes diferentes entre si estabelecem relações dialógicas. O discurso é tomado como um fenômeno social de inscrição valorativa do sujeito e de sua posição frente a outros discursos impregnados de intenções ideológicas, de caráter político-partidário. A análise mostrou que as frentes contrárias à criação dos estados trabalharam com estratégias enunciativas que as colocaram como protetoras da integridade regional e dos valores multiculturais contra as investidas de interesses externos. Já as frentes favoráveis aos estados autonomearam-se defensoras do desenvolvimento do Pará, contra a estagnação econômica do estado.
periferias pelos periféricos: um fenômeno jornalístico contemporâneo
Authors: Martini Mara Rovida
Published: April 2019

A busca por espaços alternativos de produção jornalística vem crescendo no Brasil. Deste universo são destacadas, no presente debate, iniciativas engajadas com perspectivas – os pontos de vista das periferias – que se diferenciam das versões recorrentes de narrativas da imprensa tradicional. Para compreender esse fenômeno, buscam-se subsídios no estado da arte e em experiência empírica anotada na I Virada Comunicação, evento realizado em 2017 pela Rede Jornalistas das Periferias. Esta reflexão faz parte de uma pesquisa mais ampla em desenvolvimento.
A capoeira angola: corpo, arte e conhecimento
Authors: Tamplenizza Cecilia
Published: April 2019

Este texto busca evidenciar a transmissão de conhecimento pela prática ritualística oral-performática da capoeira angola. Tal transmissão de conhecimento será aqui exemplificada pelas composições de mestre Moraes, que está à frente do Grupo de Capoeira Angola Pelourinho, em Salvador, Bahia, conformando o que passo a denominar “uma poética mandinga”. Como aprendiz de capoeira, associo, então, estudos acadêmicos e minha prática corporal, ressaltando que a transmissão da capoeira angola está assentada em constantes diálogos entre textos criados, falados, gravados, escritos e desenhados pelo corpo, por meio da voz e dos gestos, processo que é ao mesmo tempo cognitivo e prático.
Curadoria editorial online: os casos de Boardilla e Magazzino
Authors: Santos Anderson pereira silva dos
Published: April 2019

Este artigo trata da experiência de curadoria editorial nas revistas online de arte Boardilla e Magazzino. Ao trazer esta experiência, pretendo enriquecer a discussão sobre o papel do curador, mostrando o seu trabalho para além do cubo branco da sala de exposição e enfatizando o caráter etimológico da palavra curadoria: cuidar, tomar conta, ou apresentar melhor. Ao mesmo tempo, ao mencionar a revista Magazzino, que se dedica exclusivamente à arte digital e, principalmente, à pintura digital, conecto este artigo à minha pesquisa sobre a arte digital e suas reverberações na pintura tradicional.
A cobertura do Bóson de Higgs na internet
Authors: Mendonça Marina Monteiro , Silva André Chaves de Melo
Published: April 2019

Este estudo analisou a cobertura nacional à comprovação da existência do bóson de Higgs na mídia online. Por meio de análise quantitativa e qualitativa das matérias encontradas foi possível traçar um perfil dos textos publicados no período compreendido entre abril de 2011 e agosto de 2013. Pôde-se constatar que fatores publicitários, como o apelido dado ao bóson (“partícula de Deus”), contribuíram para a sua popularidade e foram amplamente explorados para chamar a atenção dos leitores. A cobertura deixou a desejar em vários aspectos, principalmente em relação à precisão e qualidade científica e em termos de linguagem. Esses fatores se associam passiva e ativamente com questões como a do relacionamento entre jornalistas e cientistas, da alfabetização científica do público e das necessidades comerciais do processo de difusão de informações.
América Latina atravessa oceanos e temáticas
Authors: Oliveira Dennis de
Published: April 2019

Esta edição da revista Extraprensa apresenta um conjunto de artigos de temas variados, mas que convergem para a discussão sobre as possibilidades de constituir fluxos alternativos de comunicação e informação a partir de um olhar crítico sobre as estruturas hegemônicas da mídia no continente.
Attentional Modulation of Visual Spatial Integration: Psychophysical Evidence Supported by Population Coding Modeling
Authors: Grillini Alessandro , Renken Remco J. , Cornelissen Frans W.
Published: April 2019

Two prominent strategies that the human visual system uses to reduce incoming information are spatial integration and selective attention. Whereas spatial integration summarizes and combines information over the visual field, selective attention can single it out for scrutiny. The way in which these well-known mechanisms—with rather opposing effects—interact remains largely unknown. To address this, we had observers perform a gaze-contingent search task that nudged them to deploy either spatial or feature-based attention to maximize performance. We found that, depending on the type of attention employed, visual spatial integration strength changed either in a strong and localized or a more modest and global manner compared with a baseline condition. Population code modeling revealed that a single mechanism can account for both observations: Attention acts beyond the neuronal encoding stage to tune the spatial integration weights of neural populations. Our study shows how attention and integration interact to optimize the information flow through the brain.
New species in the genus Graphis with transversally septate ascospores (Ascomycota: Ostropales: Graphidaceae) from Colombia
Authors: MOTTA KELLY , AMÓRTEGUI KAREN , MONCADA BIBIANA , LÜCKING ROBERT
Published: April 2019

The lichenized genus Graphis sensu Staiger (Graphidaceae) is listed with 67 species in the most recent version of the Catálogo de Plantas y Líquenes de Colombia. Revision of recent publications and approximately 700 collections housed in the Cryptogams Section of the Herbario Forestal “Gilberto Emilio Mahecha Vega” of the Universidad Distrital Francisco José de Caldas in Bogotá revealed 70 additions to the Colombian lichen biota in this genus and the recently segregated genus Allographa, including 13 species new to science, from the departments of Boyacá, Casanare, Cauca, Cesar, Cundinamarca, Meta, Nariño, Santander, and Tolima. In this paper, six new species of Graphis with transversely septate ascospores are described, illustrated, and discussed. The new taxa are: Graphis amaliana, with lirellae becoming striate, laterally carbonized excipulum, clear hymenium, large, transversely septate ascospores, and norstictic acid; differing from Allographa celata and A. verminosa in the verrucose thallus and erumpent lirellae with verruculose thallin margin, as well as in the broader ascospores; G. carmenelisana with labia becoming striate, completely carbonized excipulum, inspersed hymenium (type A), large, transversely septate ascospores, and stictic acid; differing from Graphis gloriosensis in the rugose-verruculose thallus and the radiately branched lirellae with apically thin complete thalline margin and labia becoming striate; G. kavintuca with entire lirellae, laterally carbonized excipulum, clear hymenium, small to medium-sized, transversely septate ascospores, and lacking substances; differing from A. elongata in the lirellae lacking a thalline margin and from A. nana in the larger ascospores and the longer, flexuose lirellae; G. rosalbinana with lirellae becoming striate, completely carbonized excipulum, clear hymenium, small, transversely septate ascospores, and norstictic acid; differing from G. schiffneri in the shape and disposition of the lirellae; G. santanderiana with entire lirellae, laterally carbonized excipulum, clear hymenium, small, transversely septate ascospores, and lacking secondary substances; differing from G. imshaugii in the laterally carbonized excipulum and lack of secondary substances; G. solmariana with entire lirellae, laterally carbonized excipulum, clear hymenium, large, transversely septate ascospores, and stictic acid; differing from G. sitapurensis in the basal thalline margin and the broader ascospores. A remarkably high number of new species are from high altitude andine forest and paramo, habitats previously not believed to be rich in Graphis species.
The tadpole of Pleurodema nebulosum Burmeister (Anura: Leiuperidae)
Authors: GALVANI GUILLERMINA , GONZÁLEZ EXEQUIEL , SANABRIA EDUARDO , QUIROGA LORENA
Published: April 2019

The genus Pleurodema Tschudi currently contains fourteen species, ten of them occurring in Argentina (Faivovich et al. 2012). However, Pleurodema nebulosum presents a wide altitudinal and latitudinal geographic range and is only distributed in arid areas of western Argentina, from Catamarca to Río Negro province (Ferraro & Casagranda 2009, Frost 2011). The external morphology was described for the tadpoles of most species of Pleurodema, but the external larval morphology of P. nebulosum was only briefly described by Fernández (1927) and Cei (1980). The aim of this work is to provide a detailed redescription of the external larval features of Pleurodema nebulosum.
On the diversity of the genus Pisione (Polychaeta, Pisionidae) along the Portuguese continental shelf, with a key to European species
Authors: MARTINS ROBERTO , MARTÍN GUILLERMO SAN , RODRIGUES ANA MARIA , QUINTINO VICTOR
Published: April 2019

This work details the diversity and distribution of the genus Pisione Grube, 1857, Family Pisionidae Southern, 1914, on the Portuguese continental shelf. The study reports the first records for this region of the species P. guanche, P. inkoi and P. parapari, where previously P. remota was the only species reported. A detailed morphological study of the four species is presented, with a discussion of habitat preferences and biogeographic issues related to their distributional ranges. A total of 692 specimens were recorded at 48 sites. The four species coexist, with P. remota and P. parapari being the most abundant. A multivariate analysis based on morphological descriptors of 75 specimens showed a good separation of the four species. Pisione guanche and P. inkoi are characterized by a protruding notoacicula, longer in P. inkoi. These two species can be differentiated by the proportional length of the dorsal cirrus on parapodia 2 compared to parapodia 3, much longer in P. guanche, and by the number of distal teeth in the supra-acicular simple chaetae, bidentate in P. guanche and unidentate in P. inkoi. Of the four species, P. remota is the only one with an infra-acicular simple chaeta. The smallest intra-specific variability was found in P. parapari and the highest in P. guanche. The variability within species was much lower than the inter-specific variability which validated the four species of Pisione occurring in the Iberian Peninsula. This work set the meridional limit of P. inkoi and P. parapari, respectively in the western and the southern sector of the Portuguese continental shelf and the northern limit of P. guanche off the south margin of the Nazaré Canyon. Pisione guanche is here recorded for the first time in the Lusitanian biogeographic province, increasing to five the number of species known for European continental waters. A taxonomic key for the European Pisione species is given.
A new species of Coryphophylax Fitzinger in: Steindachner, 1867 (Sauria: Iguania: Agamidae) from the Andaman Islands, India
Authors: HARIKRISHNAN S. , VASUDEVAN KARTHIKEYAN , CHANDRAMOULI S. R. , CHOUDHURY B. C. , DUTTA SUSHIL KUMAR , DAS INDRANEIL
Published: April 2019

The systematic position of the agamid genus Coryphophylax (Squamata: Agamidae) is given as monotypic and endemicto the Andaman and Nicobar Islands in the Bay of Bengal, India. After having surveyed intensively in thirteen differentIslands and examined several individuals in the Andamans group of islands, we describe a second species ofCoryphophylax from the lowland rainforests of the South Andaman Island. Coryphophylax brevicaudus sp. nov. isdifferentiated from its congener, C. subcristatus (Blyth, “1860” 1861) by its smaller size, relatively shorter tail, presenceof nuchal and dorsal crests in both sexes, midbody scale row counts and colour pattern. The new species lives in sympatrywith C. subcristatus. The taxonomic history and systematic status of the genus Coryphophylax are discussed, and the need for continued surveys in the Islands is emphasized.
Brasileirinidae, a new isopod family (Crustacea: Isopoda) from the cave in Bahia (Brazil) with a discussion on its taxonomic position
Authors: PREVORČNIK SIMONA , FERREIRA RODRIGO LOPES
Published: April 2019

The aquatic troglobiont Brasileirinho cavaticus (Crustacea: Isopoda: Calabozoidea), new genus and species is described from the karst cave of the State of Bahia, Brazil. Based on its unique pleonal features i.e. the total absence of female pleopods I–II, uniramous male pleopods I–II, minute, uniramous respiratory pleopods III–V in both sexes and pleotelson not exceeding 45% of the pleon length, a new family, Brasileirinidae, is created. Some biological, ecological and behavioral data for the species are provided together with the nature conservation issues. Additionally, an assignment of the new species to the suborder Calabozoidea is discussed through comparison with the other two calabozoid species, Calabozoa pellucida and Pongycarcinia xiphidiourus. For the latter species, some previously missing morphological details, as well as a new locality record, are provided. According to the updated morphological evidence, the previously assumed relationships of Calabozoidea are discussed and, consequently, the diagnostic characters of some taxa emended.
Description of a new genus and two new species of Leiodidae (Coleoptera) from Baltic amber using phase contrast synchrotron X-ray microtomography
Authors: PERREAU MICHEL
Published: April 2019

A new genus and two new amber fossil species of Leiodidae are described: Catops perkovskyi sp. n. (CholevinaeCholevini) and Tafforeus cainosternus gen. n., sp. n. (Leiodinae Pseudoliodini); using virtual dissection by propagationphase contrast synchrotron X-ray microtomography, which allows for visualization of the genital structures in a non-invasive way. The external and internal morphology of the new species is compared to that of the extant related species.Putative evolutionary relationship between Tafforeus and the genus Cainosternum Notman, 1921, and their placement in the tribe Pseudoliodini are discussed.
Two new species of Tubificinae (Annelida: Clitellata: Naididae) from Tibet, China
Authors: HE XUEBAO , CUI YONGDE , WANG HONGZHU
Published: April 2019

Two new species of Tubificinae (Oligochaeta: Naididae), Tubifex conicus n. sp., and Isochaetides palmatus n. sp., are re-ported from Tibet, China. T. conicus is unique in the genus by having spindle-shaped atria, large prostates and symmetri-cally conical penial sheaths. I. palmatus differs from its allies by possessing palmate dorsal chaetae, pectinate ventral chaetae and no penial sheaths.
Catalog of Aradidae (Hemiptera: Heteroptera) for the Neotropical Region
Authors: DEL CARMEN COSCARÓN MARÍA , CONTRERAS EUGENIA FERNANDA
Published: April 2019

The Aradidae (Hemiptera) of the Neotropical Region are cataloged. A total of 80 genera and 509 species are listed togetherwith their synonyms. References are given to the original descriptions and the subsequent taxonomic position, the location of types and the geographic distribution. A comprehensive bibliography is provided.
A review of Debilos Townes (Hymenoptera, Ichneumonidae, Cryptinae) with description of twenty-seven new species
Authors: SCHERRER MARCUS V. , AGUIAR ALEXANDRE P.
Published: April 2019

Debilos Townes, a group of common Neotropical wasps classified in Goryphina (Ichneumonidae: Cryptinae: Cryptini) isrevised and redefined, and the first key for its species is provided. The previously known D. soror (Trentepohl) and D.trochanteratum (Szépligeti) are redescribed, and 27 species are described as new. The female of D. trochanteratum is re-ported for the first time. For the purpose of discussion of morphologically similar species, five informal species groupsare proposed, which include 27 of the 29 species: the D. soror group (D. soror, D. dnopheror sp. nov., D. dialeucor sp.nov., and D. palaior sp. nov.), the D. orthum group (D. orthum sp. nov. and D. gnampthum sp. nov.), the D. typurum group(D. typurum sp. nov., D. owinum sp. nov., D. pekujum sp. nov., D. okum sp. nov., D. okarum sp. nov., D. umentum sp.nov., D. aserum sp. nov., D. anokum sp. nov., D. masipum sp. nov., D. sanimum sp. nov., D. tasamunum sp. nov., and D.makirum sp. nov.), the D. prionilix group (D. prionilix sp. nov., and D. crusilix sp. nov.), and the D. trochanteratum group(D. trochanteratum, D. melachrosatum sp. nov., D. petiolatum sp. nov., D. nivatum sp. nov., D. curtuvenatum sp. nov.,D. labeculatum sp. nov., and D. xanthochrosatum sp. nov.). Debilos frater sp. nov. and D. indistinctum sp. nov. are also described but not included in these groups. All species are illustrated and their distributions are mapped.Key-words: Mesostenina, Neotropical, Phygadeuontinae
Comparative analysis and taxonomic use of the morphology of immature stages and natural history traits in European species of Pyrgus Hübner (Lepidoptera: Hesperiidae, Pyrginae)
Authors: HERNÁNDEZ-ROLDÁN JUAN L. , MUNGUIRA MIGUEL L. , WAGNER WOLFGANG , VILA ROGER
Published: April 2019

The biology and ecology of the European species of the genus Pyrgus Hübner are revised and novel records on theirfoodplants, parasitoids and immature stages are provided. The DNA barcoding technique was used in some cases for theidentification of eggs or larvae, showing the effective use of this tool for a species level characterization within the genus.We thoroughly describe morphological details from the eggs, last instar larvae and pupae using scanning electronmicroscope images. With the studied morphological and ecological characters we performed a cladistic analysis whoseresults are highly coincident with classifications based on adult morphology. Therefore, the characters of immature stagesprove to be valuable for the taxonomical study of the genus. Our results point out the possibility of combining the studiedcharacters, not only among them, but also with other datasets (adult morphology, molecular characters) in order to infer phylogenetic relationships within the genus Pyrgus.
A checklist of the moray eels of the world (Teleostei: Anguilliformes: Muraenidae)
Authors: SMITH DAVID G.
Published: April 2019

A checklist of the currently recognized species of moray eels (Muraenidae) is presented. One hundred ninety seven speciesare considered to be valid, in 15 genera, and two subfamilies. The account for each valid species contains bibliographicinformation for that species and all synonyms, including primary type specimens and type locality. Also given for eachspecies is the number of vertebrae, the mean vertebral formula (MVF), the general geographic distribution, and any ex-planatory remarks that may be needed. A list of nominal genera and species is given, with the current status of each. Separate lists are provided for names that cannot be assigned to known species (incertae sedis) and those that are unavailable.
Brittle stars (Echinodermata: Ophiuroidea) from the continental shelf off Angola and Namibia
Authors: GLÜCK FRANZISKA U. , STÖHR SABINE , BOCHERT RALF , ZETTLER MICHAEL L.
Published: April 2019

The fauna occurring in waters off South-West Africa is of a remarkable composition and highly diverse due to local waterbodies, flow conditions and abiotic factors. These parameters predominate as a result of the cooperation of a major coastalupwelling system (the Benguela Current Large Marine Ecosystem), the Benguela Current flowing northwards, thesouthward directed Angola Current and the Angola–Benguela Frontal Zone formed in the transition zone of both watercurrents. This area has been insufficiently explored within the last decades and major gaps in biodiversity knowledge existto date. Two expeditions were conducted in 2004/2008, which collected benthic fauna samples. This is a list of brittle starsfound and a comprehensive research study relating to Ophiuroidea in waters off Angola and Namibia. 17 species could beidentified at depths from the littoral zone down to 125 m. The known depth and geographical distributions were extended for several species. Short diagnoses and ecological data are included.
Nomenclatural problems associated with the generic names Obisium Leach, 1814, Blothrus Schiödte, 1847 and Neobisium Chamberlin, 1930 (Arachnida: Chelonethi)
Authors: JUDSON MARK L. I.
Published: April 2019

Obisium Illiger, 1798 (type species Acarus cancroides Linnaeus, 1758) and Obisium Leach, 1814 (type species Chelifer trombidioides Latreille, 1804) are shown to be different nominal taxa and hence homonyms, rather than synonyms. The synonymy between Cheliferidae Westwood, 1838 (type genus Chelifer Geoffroy, 1762) and Obisiidae Sundevall, 1833 (type genus Obisium Leach, 1814) is therefore rejected. Chthonius C.L. Koch, 1843 (type species Obisium orthodactylum Leach, 1817, a junior objective synonym of Chelifer trombidioides Latreille, 1804) is a junior objective synonym of Obisium Leach, 1815. Chthoniidae Daday, 1888 (and coordinate family-group names) would therefore become a junior objective synonym of Obisiidae Sundevall, 1833 (and coordinate taxa), unless action to avoid this is taken by the International Commission on Zoological Nomenclature. Because Neobisium Chamberlin, 1930 was proposed as a replacement name for Obisium Leach, 1814, its type species must also be Chelifer trombidioides, notwithstanding Chamberlin’s (1930) statement that its type was Obisium muscorum Leach, 1817, which means that Neobisiidae Chamberlin, 1930 (and coordinate names) would be a junior objective synonym of Chthoniidae (and coordinate names). In order to avoid these highly disruptive synonymies, it is recommended that the Commission use its plenary powers to designate Obisium muscorum Leach, 1817 as the type species of Obisium Leach, 1815 and hence of Neobisium. The publication date of Blothrus Schiödte, 1847 and Blothrus spelaeum Schiödte, 1847 is clarified.
Two new species of the family Tetrablemmidae (Araneae) from Laos and Malaysia
Authors: LIN YUCHENG , LI SHUQIANG , JÄGER PETER
Published: April 2019

Two new species of the spider family Tetrablemmidae are described: Brignoliella besutensis sp. nov. from Malaysia and Tetrablemma namkhan sp. nov. from Laos. The family Tetrablemmidae is reported from Laos for the first time.
New euophryine jumping spiders from the Dominican Republic and Puerto Rico (Araneae: Salticidae: Euophryinae)
Authors: ZHANG JUN-XIA , MADDISON WAYNE P.
Published: April 2019

Twenty four new species and three new genera of euophryine jumping spiders from two Caribbean Islands, Hispaniolaand Puerto Rico, are described. The new genera are Corticattus (C. guajataca sp. nov. and the type species C. latus sp.nov.), Popcornella (P. furcata sp. nov., P. nigromaculata sp. nov., P. yunque sp. nov. and the type species P. spiniformissp. nov.) and Truncattus (T. cachotensis sp. nov., T. dominicanus sp. nov. and the type species T. flavus sp. nov.). The othernew species belong to the genera Agobardus (A. bahoruco sp. nov., A. cordiformis sp. nov., A. gramineus sp. nov., A.oviedo sp. nov., A. phylladiphilus sp. nov.), Anasaitis (A. adorabilis sp. nov., A. brunnea sp. nov., A. hebetata sp. nov., A.laxa sp. nov.), Antillattus (A. applanatus sp. nov.), Bythocrotus (B. crypticus sp. nov.) and Corythalia (C. broccai sp. nov.,C. bromelicola sp. nov., C. coronai sp. nov., C. peblique sp. nov.). Photographs of living spiders and diagnostic illustrations are provided for all of the new species.
The tadpole of Dendropsophus haddadi (Bastos & Pombal 1996) (Hylidae: Hylinae)
Authors: LOURENÇO-DE-MORAES RICARDO , CAMPOS FELIPE SIQUEIRA , TOLEDO LUÍS FELIPE
Published: April 2019

The genus Dendropsophus Fitzinger, 1843 currently includes 92 species of hylid treefrogs distributed from South and Central America to southern Mexico (Frost 2011). Dendropsophus haddadi is a small species of this genus (male SVL 15–19 mm; female SVL 21–24 mm) that is allocated in the D. decipiens clade, part of the D. microcephalus group, together with other three species: D. berthalutzae, D. decipiens, and D. oliveirai (Faivovich et al. 2005; Frost 2011). This species was recorded in regions of ombrophilous Atlantic forest and scrubby restinga vegetation mainly in coastal areas between the state of Espírito Santo and Pernambuco, Brazil (Bastos & Pombal 1996; Amorim et al. 2009; Camurugi et al. 2010; Araújo-Neto et al. 2012), ranging from sea level up to 650 m of elevation (Peixoto & Pimenta 2004). In this paper, we described the tadpole of D. haddadi from a population from southern Bahia, northeastern Brazil.
The integration processes of the distributional patterns in the Mexican Transition Zone: Phyletic, paleogeographic and ecological factors of a case study
Authors: HALFFTER GONZALO , ZUNINO MARIO , MOCTEZUMA VICTOR , SÁNCHEZ-HUERTA JOSÉ L.
Published: April 2019

In this study, we take the Onthophagus chevrolati species group, likely a monophyletic species group as an example to analyze the processes that led to the biogeographic integration of the Holarctic fauna in the mountains of the Mexican Transition Zone to test our biogeographic hypotheses. We propose a change from the status of subspecies to species for O. oaxacanus Zunino & Halffter, 1988 new status; O. howdeni Zunino & Halffter, 1988 new status; O. jaliscensis Zunino & Halffter, 1988 new status; O. longecarinatus Zunino & Halffter, 1988 new status; O. omiltemius Bates, 1889 revised status; and O. retusus Harold, 1869 revised status. Consequently, the O. chevrolati group of species is currently made up of 47 species belonging to four species lines: O. vespertilio, O. hippopotamus, O. cyanellus and O. chevrolati. The diversification of the Onthophagus chevrolati species group in this region resulted from three hypothetical stages of evolution. In the first, the penetration and expansion of the ancestor of the O. chevrolati species group occurred before the Miocene and the Trans-Mexican Volcanic Belt arose. During the second stage, the O. hippopotamus species line expanded and evolved, integrating with the paleogeographic changes and the formation of the Trans-Mexican Volcanic Belt, as a consequence of volcanism during the Miocene-Pliocene. In the third and most recent stage, the O. chevrolati species line used the existing mountain systems and interglacial climate fluctuations of the Pleistocene to expand and diversify. Thus, the mountains of the Mexican Transition Zone are not simply periglacial refugia. The entomofauna of Holarctic origin present in the region evolved while the Earth’s geological processes were underway.
Photonectes banshee, a new species of the subgenus Photonectes (Stomiiformes: Stomiidae: Melanostomiinae) from Taiwan
Authors: KOEDA KEITA , HO HSUAN-CHIGN
Published: April 2019

A new scaleless dragonfish, Photonectes (Photonectes) banshee sp. nov., (Stomiiformes: Stomiidae: Melanostomiinae) is described from three specimens collected from off southwestern Taiwan. The new species can be distinguished from its congeners in the subgenus in having unique counts of photophores: IP, ventral series anterior to pectoral-fin base (6 vs. 7–13), VAV, ventral series from just behind ventral-fin base to just behind anal-fin origin (10 vs. 11–16) and VAL, lateral series from just behind ventral-fin base to just behind anal-fin origin (9 vs. 11–15) and the following combination of characters: relatively more dorsal- and anal-fin rays, lacking white luminous tissue on dorsoposterior opercle, and the presence of blue luminous tissue on mid-ventral.
Rediscovery of Cnemaspis nilagirica Manamendra-Arachchi, Batuwita and Pethiyagoda, 2007 (Squamata: Gekkonidae) from Kerala, India with notes on morphology and distribution
Authors: CYRIAC VIVEK PHILIP , JOHNY ALEX , UMESH PAVUKANDY , PALOT MUHAMED JAFER , CAMPBELL PATRICK D
Published: April 2019

Cnemaspis nilagirica was described by Manamendra-Arachchi, Batuwita and Pethiyagoda in 2007 based on a single female specimen that was a syntype of Gonatodes kandianus var. tropidogaster described by Boulenger in 1885. However, a living population of this species has not been reported since its original description by Boulenger. Based on fresh material and comparisons with the holotype of C. nilagirica, we here report the collection of this species after over 130 years. We provide the first description of a male specimen and additional information on morphological variation, distribution and natural history.
Robber flies from Sint Eustatius, Lesser Antilles, with the descriptions of Efferia exaggerata sp. n. and the male of Ommatius prolongatus Scarbrough (Diptera: Asilidae)
Authors: SMIT JOHN T.
Published: April 2019

Four species of robber flies are recorded from Sint Eustatius, Lesser Antilles. Efferia exaggerata sp. n. is described, as well as the male of Ommatius prolongatus Scarbrough.
Lobithelphusa mexicana Rodriguez, 1982 (Decapoda: Pseudothelphusidae): a reassessment of key characters and systematics
Authors: VILLALOBOS-HIRIART JOSÉ LUIS , KAMANLI SEYIT A. , ÁLVAREZ FERNANDO , GARBOUT AMIN , CLARK PAUL F.
Published: April 2019

Lobithelphusa Rodriguez, 1982 is endemic to southern Mexico. Assigned to this monotypic genus is the freshwater pseudothelphusid crab, L. mexicana Rodriguez, 1982. The original description based on an old, dry, male specimen in the collections of the Natural History Museum, London, is brief and the crab was only partially figured. Lobithelphusa mexicana has subsequently never been recorded from Mexico and, consequently, the conservation status of this species is unknown. The type specimen has a complete, but detached left chela; is devoid of the left ambulatory pereiopods 1–3, with the fourth missing the carpus, propodus and dactylus; and its left first gonopod detached but retained in a glass tube kept adjacent to the crab. In spite of this damage the crab is still in remarkably good condition for a specimen registered in 1860. The purpose of this study is to apply computed tomography (CT) scanning techniques on the extant type, including its first gonopod, in order to provide detailed illustrations of the crab. These, in turn, shall be used to re-describe the species in order to help establish the current distribution status of L. mexicana in Mexico, and clarify its systematic position within the Pseudothelphusidae Ortmann, 1893.
Cloud, Aerosol, and Boundary Layer Structure across the Northeast Pacific Stratocumulus–Cumulus Transition as Observed during CSET
Authors: Bretherton Christopher S. , McCoy Isabel L. , Mohrmann Johannes , Wood Robert , Ghate Virendra , Gettelman Andrew , Bardeen Charles G. , Albrecht Bruce A. , Zuidema Paquita
Published: April 2019

During the Cloud System Evolution in the Trades (CSET) field study, 14 research flights of the National Science Foundation G-V sampled the stratocumulus–cumulus transition between Northern California and Hawaii and its synoptic variability. The G-V made vertically resolved measurements of turbulence, cloud microphysics, aerosol characteristics, and trace gases. It also carried dropsondes and a vertically pointing W-band radar and lidar. This paper summarizes these observations with the goals of fostering novel comparisons with theory, models and reanalyses, and satellite-derived products. A longitude–height binning and compositing strategy mitigates limitations of sparse sampling and spatiotemporal variability. Typically, a 1-km-deep decoupled stratocumulus-capped boundary layer near California evolved into 2-km-deep precipitating cumulus clusters surrounded by patches of thin stratus that dissipated toward Hawaii. Low cloud cover was correlated with estimated inversion strength more than with cloud droplet number, even though the thickest clouds were generally precipitating and ultraclean layers indicative of aerosol–cloud–precipitation interaction were common west of 140°W. Accumulation-mode aerosol concentration correlated well with collocated cloud droplet number concentration and was typically largest near the surface. Aitken mode aerosol concentration was typically larger in the free troposphere. Wildfire smoke produced spikes of aerosol and trace gases on some flights. CSET data are compared with space–time collocated output from MERRA-2 reanalysis and from the CAM6 climate model run with winds and temperature nudged toward this reanalysis. The reanalysis compares better with the observed relative humidity than does nudged CAM6. Both vertically diffuse the stratocumulus cloud layer versus observations. MERRA-2 slightly underestimates in situ carbon monoxide measurements and underestimates ozone depletion within the boundary layer.
Electrospray Film Deposition for Solvent-Elimination Infrared Spectroscopy
Authors: Arangio Andrea , Delval Christophe , Ruggeri Giulia , Dudani Nikunj , Yazdani Amir , Takahama Satoshi
Published: April 2019

The application of electrospray (ES) for quantitative transfer of analytes from solution to an internal reflection element for analysis by attenuated total reflection Fourier transform infrared (ATR FT-IR) spectroscopy has been developed in this work. The ES ATR FT-IR method is evaluated with non-volatile and semi-volatile organic and inorganic compounds dissolved in pure organic solvents or organics in a mixture with water. The technique demonstrates the capability for rapid solvent evaporation from dilute solutions, facilitating the creation of thin films that allow ATR FT-IR to generate transmission-mode-like spectra. Electrospray ATR FT-IR with multiple reflections displays a linear response ( R2 = 0.95–0.99) in absorbance with the deposited mass and instrumental detection limit < 100 ng, which demonstrates potential for quantitative applications. The method is applicable when crystalline substances are present, even though the formation of particles restricts the upper limit of mass loadings relative to substances forming homogeneous films. In addition to the solvent, semi-volatile compounds can evaporate during the ES process; the magnitude of losses will depend on solution composition and temperature.
Cognitive Resources Moderate the Relationship Between Pro-Environmental Attitudes and Green Behavior
Authors: Langenbach Benedikt P. , Berger Sebastian , Baumgartner Thomas , Knoch Daria
Published: April 2019

Given the urgency of climate change mitigation, motivating individuals to behave in sustainable ways constitutes a key challenge for environmental science. Although many studies evidence people’s long-lasting pro-environmental attitudes, such attitudes often do not translate into behavior. The present research hypothesizes that cognitive resources are a crucial moderator, explaining when pro-environmental attitudes turn into behavior. Specifically, we investigate the attitude–behavior gap while taking a “cognition perspective” on environmental behavior. Using experience sampling, the present research demonstrates that individual differences in central aspects of cognitive control (assessed by working memory capacity) moderate the relationship between environmental attitudes and behavior. Our correlational findings suggest that people with positive environmental attitudes also require high working memory capacity to behave in line with their ideals. Our results do not only provide empirical support for recent theorizing in environmental research, but, perhaps more importantly, might offer a central lever for behavioral change initiatives (e.g., “nudging”).