DARNIOS REKREACIJOS IR TURIZMO PLĖTRA – ALTERNATYVAUS MOBILUMO MIESTE SKATINIMO BŪDAS
Authors: Stauskis Gintaras 
Published: May 2013

The investigation presents a method for developing sustainable recreation and tourism in urban and suburban areas. For this reason interaction between urban and the surrounding spaces of Vilnius city has been analysed. Sustainable recreation is considered as a complex of measures to control unlimited expansion of motor traffic into residential and public areas and facilitate development of pedestrian, cycling and water mobility in cities. Obstacles to develop sustainable recreation from urban areas to suburban spaces are analysed and disclosed. Structural disconnections between urban passages and public spaces, absence of direct access corridors from residential parts of the city to recreational areas in suburban regions, uncoordinated spontaneous urban development are the main obstacles. Because of this Vilnius city is experiencing a shrinking net of pedestrian and cycling tracks and river mobility lines that are especially favored by citizens for recreational purposes in towns. Uncontrolled motor traffic sprawl is another reality that makes sustainable urban mobility even more difficult. The proposed method for creating a network of sustainable mobility tracks in a residential and public environment is based on coordinated planning of “green corridors” linking urban and suburban areas with interior and exterior recreational resources, connection of urban, regional and national networks of pedestrian, cycling and river travel tracks. Integration of diverse types of recreational mobility in planned travel routes is applied as an attractive innovation. Public transport as trolleybuses, busses and railway is also integrated into the system of sustainable recreation in residential spaces. The planning proposals for a network of sustainable recreation in Vilnius city were presented to the Municipality and now are undergoing a practical testing phase on the analysed sites with involvement of local residents and visitors. Santrauka Tyrime pateikiamas darnios miesto ir priemiesčio rekreacijos tinklo plėtros modelis. Darni rekreacija suprantama kaip priemonių visuma, leidžianti suaktyvinti pėsčiųjų, dviratininkų ir vandens keliautojų judėjimą mieste laisvalaikio poilsio tikslu, taip pat apriboti nebūtinus automobilių srautus, skirtus susisiekti tarp miesto centro, gyvenamųjų ir rekreacijos teritorijų. Sąveika tarp Vilniaus miesto ir aplinkinių priemiesčio teritorijų analizuojama siekiant išryškinti kliūtis miesto ir priemiesčio jungtims įtvirtinti. Tai pėsčiųjų takų struktūros trūkiai miesto viešosiose erdvėse, tiesioginės prieigos iš miesto gyvenamųjų teritorijų prie užmiesčio rekreacinių resursų nebuvimas, nepakankamai koordinuojama ir net spontaniška priemiesčio teritorijų urbanizacija. Tokios tendencijos pablogino sąlygas pėstiesiems, dviratininkams ir vandens keliautojams judėti mieste ir susisiekti su priemiesčio rekreacijos arealais. Neribojama motorizuoto susisiekimo ekspansija į visas miesto erdves riboja gyventojų galimybes rinktis judėjimą pėsčiomis, dviratininkų ir vandens takais ir skatina nereikalingus automobilių srautus. Tyrimas atskleidžia darnaus mobilumo tinklo kūrimo metodus, paremtus koordinuotu „žaliųjų koridorių“ tipo jungčių planavimu mieste ir jungtims su priemiesčio rekreacijos arealais. Pėsčiųjų, dviratininkų ir vandens takais sujungti miesto vidaus ir priemiesčio išoriniai rekreacijos resursai sudaro geras sąlygas tiesiogiai prieiti prie netoli gyvenamųjų teritorijų esančių vertingų gamtos ir kultūros paveldo teritorijų bei objektų, išvengiant nebūtinų kelionių automobiliais aplinkiniais takais. Pateiktuose eksperimentiniuose Vilniaus darnios rekreacijos trasų pasiūlymuose numatyta vienoje trasoje integruoti keliones pėsčiųjų, dviračių takais ir vandens traktais, taip pat įtraukiant į šią grandinę ir miesto viešąjį susisiekimą.