Nurmijärven geofysiikan observatorio 70 vuotta 1952–2022
Authors: Nevanlinna Heikki , Kivinen Tapani , Paatero Jussi , Kellinsalmi Mirjam , Laitinen Tiera , Kivinen Yrjö , Hongisto Tuulia , Pajunpää Meri , Pajunpää Pyry 
Published: June 2023

Ilmatieteen laitoksen Nurmijärven geofysiikan observatorio aloitti toimintansa syksyllä 1952. Observatorion päätehtävä oli ylläpitää jatkuvia magneettisia rekisteröintejä muualla Suomessa tehtävien magneettisten kartoitustöiden tueksi. Ilmatieteen laitoksen johdolla tehty magneettinen kartoitustyö saatiin päätökseen vuonna 1930, mutta yli kaksikymmentä vuotta myöhemmin tarvittiin magneettisen kartta-aineiston päivitys. Työhön saatiin Sodankylän geofysiikan observatorion johtaja Eyvind Sucksdorff (1899–1955) vuonna 1945. Sucksdorff oli jättänyt Sodankylän observatorion sen tuhouduttua Lapin sodassa 1944. Hänet nimitettiin Ilmatieteen laitoksen geofyysikon virkaan. Eyvind Sucksdorff aloitti kartoitustyöhön tarvittavat magneettiset maastomittaukset vuonna 1946 ja samaan alkoi myös Nurmijärven observatorion suunnittelu. Observatorion havaintorakennukset saatiin valmiiksi 1951 ja ensimmäinen kokonainen havaintovuosi oli 1953. Magneettisten rekisteröintien ohella observatorio oli Ilmatieteen laitoksen sääasema. Eyvind Sucksdorffin työt magnetismin alalla jäivät kesken, kun hän kuoli yllättäen vuonna 1955. Töiden jatkajaksi tuli Eyvindin poika Christian (1928–2016). Nurmijärven observatorion havaintojen ylläpito saatiin vakinaisemmalle kannalle, kun observatorioon saatiin pysyvää henkilökuntaa ja päärakennus toimisto- ja asuintilaksi. Observatorion paikallisjohtajaksi nimitettiin FM Matti Kivinen (1924–2010) vuonna 1957. Hänen johtajakautensa kesti vuoteen 1988 saakka. Kivisen jälkeen observatorion johtajuutta hoiti FT Kari Pajunpää (1956–2022) vuoteen 2018 saakka. Kansainvälisen Geofysiikan vuoden (IGY, 1957–1958) aikana Nurmijärven observatorion havaintotoiminta laajeni, kun sinne perustettiin Posti- ja lennätinhallituksen ionosondi ionosfäärin luotauksiin kaukomaille suunnattujen radiolähetyksien tueksi. Luotaukset jatkuivat vuoteen 1987 saakka. Vuonna 1961 Helsingin yliopisto perusti observatorion alueelle seismologisen havaintoaseman osana maailmanlaajuista maanjäristyksien havaintoverkkoa. IGY:n aikana Ilmatieteen laitos käynnisti revontulien valokuvausrekisteröinnit usealla asemalla Lapissa. Revontulikuvaukset jatkuvat edelleen uudemman sukupolven kameroilla. Vuonna 1959 observatoriossa aloitettiin ilma- ja sadevesinäytteiden radioaktiivisuuksien analysointi, kun ilmakehässä suurvaltojen toimesta tehtyjen ydinräjähteiden jäljiltä radioaktiivisen säteilyn määrä oli kohoamassa maassammekin selvästi yli luonnollisen tason. Ilmatieteen laitos piti osaltaan yllä säteilyn valvontaan liittyviä mittauksia ja tutkimusta. Toiminnan alkuaikoina pääosan radioaktiivisuuteen liittyvistä töistä teki FM Rolf Mattsson (1933–). 1960- ja 1970-luvuilla Nurmijärven observatorion operatiiviselle vastuulle perustettiin useita eri maiden rahoittamia havaintolaitteita. Tärkeitä toimijoita olivat Saksan Max-Planck-Instituutti ja Alaskan yliopisto. Edellinen ionosfääriluotaimen kautta ja jälkimmäinen magneettisten pulsaatioiden osalta. Yhteistyö Oulun yliopiston ja Sodankylän geofysiikan observatorion kanssa oli tiivistä. 1970-luvulta lähtien käynnistyi havainto- ja rekisteröintijärjestelmien automatisointi ja siirtyminen digitaalisiin laitteisiin. Observatorion alkuajoista lähtien toimineet analogiset magneettiset rekisteröinnit uusittiin moderneilla digitaalisilla laitteilla 1990-luvulla, jolloin valokuvausperiaatteella toimineet rekisteröinnit voitiin lopettaa. Magneettiset absoluutti-instrumentit korvattiin samoihin aikoihin uusilla ajanmukaisilla laitteilla. Samoja magnetometrejä hankittiin myös magnetometriverkon IMAGE käyttöön eri puolilla Suomea. Nurmijärven magneettiset rekisteröinnit liitettiin vuonna 1991 kansainväliseen INTERMAGNET-verkkoon, jolloin observatorion magneettiset datat ovat reaaliajassa käytettävissä maailmalla esimerkiksi avaruussään monitorointiin. Magnetismin alalla uutena toimintamuotona käynnistyi 1990-luvulla magneettinen testilaboratorio, missä voitiin kalibroida erilaisia magneettikenttää mittavia laitteita. Laboratorio erikoistui myös avaruuteen lähetettävien mittalaitteiden magneettisen puhtauden määrityksiin. Työtä tehtiin muun muassa yhdessä ukrainalaisen avaruustutkimuslaitoksen kanssa. Magneettinen testilaboratorio akkreditoitiin (MIKES) vuonna 2007, mutta sen toiminta on keskeytynyt. Kaikkiaan Nurmijärven observatoriossa on ollut toiminnassa 15 erilaista geofysikaalista rekisteröintijärjestelmää. Niistä osa on ollut ulkomaisten yhteistyötahojen havaintolaitteistoja, mutta merkittävä yhteistyökumppani havaintojen alalla on ollut Sodankylän geofysiikan observatorio. Nurmijärven observatorion rekisteröintien automatisointi ja havaintojen liittäminen tietoliikenneverkkoihin vähensi tarvetta ylläpitää observatoriolla vakinaista henkilökuntaa, koska tarvittavat huoltotoimet ja mittaukset voidaan pääasiassa tehdä Helsingistä käsin. Samalla tarpeettomiksi käyneet asuinrakennukset ja käytöstä poistuneet vanhentuneet mittauskopit voitiin purkaa.