Identidad y raíces. Caracterización y puesta en valor del patrimonio arquitectónico tradicional. El Barrio Santo Domingo, Tuxtla Gutiérrez, Chiapas
Authors:   , Parra Zebadúa Amalia 
Published: January 2025

(English) To return to the roots that gave rise to Tuxtla Gutiérrez and in the absence of a protection model that recognizes its traditional architectural heritage, the characterization and enhancement of the constructive heritage of one of the oldest neighbourhoods of this city is proposed, Santo Domingo neighbourhood.
The development of this research is carried out based on a broader analysis to comprehensively understand the problems that surround this heritage and generate more accurate guidelines for its safeguarding. From the urban dimension, as part of an urban area in a specific territory; from the social dimension, with the perspective of the inhabitants and, from the architectural-constructive dimension, to identify and value the building and construction types, in addition to detect a common injury pattern to influence intervention projects, individually or collectively.
This contribution could provide a methodological basis to contribute to the safeguarding of traditional architectural heritage in other geographical areas with similar problems, as well as the comprehensive urban regeneration of historic urban areas, because the enhancement of built heritage is linked to the dynamics of uses and, therefore, to local culture, which is equivalent to strengthening the identity of its inhabitants and improving their quality of life.

(Català) Per tal de reprendre les arrels que van donar origen a Tuxtla Gutiérrez, i a falta d'un model de protecció que reconegui el seu patrimoni arquitectònic tradicional, es proposa la caracterització i la posada en valor de l'herència constructiva d'un dels barris més antics d'aquesta ciutat: el Barri Santo Domingo.
El desenvolupament d'aquesta investigació es fa a partir d'una anàlisi més àmplia per comprendre de manera integral la problemàtica que envolta aquest patrimoni i així poder proporcionar eines per generar lineaments més encertats de cara a salvaguardar-lo. L’anàlisi és fa des de diversos enfocs: des de la dimensió urbana, com a part d’un conjunt urbà en un territori específic; des de la dimensió social, amb la perspectiva de les persones que l'habiten i, des de la dimensió arquitectònico-constructiva, per identificar i posar en valor els tipus edificatoris, a més de detectar un patró de lesions comú.
La tesi doctoral suposa una base metodològica per contribuir a la salvaguarda del patrimoni arquitectònic tradicional tant en el cas específic d’estudi com en altres àmbits geogràfics amb problemàtiques similars, així com per la regeneració urbana integral de conjunts històrics. Es parteix del fet que la posada en valor del patrimoni construït va lligada a la dinàmica dels usos i, per tant, a la cultura local, cosa que equival al reforçament del sentiment d’identitat i de pertinença dels seus habitants, dels llaços comunitaris i a la millora de la seva qualitat de vida.

(Español) A fin de retomar las raíces que dieron origen a Tuxtla Gutiérrez y a falta de un modelo de protección que reconozca su patrimonio arquitectónico tradicional, se propone la caracterización y puesta en valor de la herencia constructiva de uno de los barrios más antiguos de esta ciudad, el Barrio Santo Domingo.
El desarrollo de esta investigación se realiza a partir de un análisis más amplio para comprender de manera integral la problemática que envuelve a este patrimonio y generar lineamientos más acertados para su salvaguarda. Desde la dimensión urbana, como parte de un conjunto urbano en un territorio específico; desde la dimensión social, con la perspectiva de las personas que la habitan y, desde la dimensión arquitectónica-constructiva, para identificar y poner en valor los tipos edificatorios y constructivos, además de detectar un patrón de lesiones común para incidir en proyectos de intervención de manera particular o de conjunto.
Esta aportación podría suponer una base metodológica para contribuir a la salvaguarda del patrimonio arquitectónico tradicional en otros ámbitos geográficos con problemáticas similares, así como la regeneración urbana integral de conjuntos históricos, debido a que la puesta en valor del patrimonio construido va ligada a la dinámica de usos y, por tanto, a la cultura local, lo que equivale al reforzamiento de la identidad de sus habitantes, de los lazos comunitarios y a la mejora de su calidad de vida.