bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Shooting Diversity in Lithuanian Youth Female Basketball Players in Centre Position Depending on the Rank of Competition Level
Authors: Valinskaitė Šarūnė , Jasilionis Aurimas , Skarbalius Antanas
Published: May 2019

Research  background  and  hypothesis.  Higher  levels  of  competition  rank  have  significant  influence  on  the structure and shooting performance in youth basketball. The aim of the study was to investigate the interaction of shooting and match results of Lithuanian female youth national team players dependent on the competition level.Research methods. The basketball players (n = 7) of the Lithuanian Basketball Centre were investigated. The performance indicators of those players were analyzed on the basis of the data collected during the Lithuanian Women “A” league and European Basketball Championship of 2011. We analyzed the statistics of six selected key indicators: 2- and 3- point field goal attempts, free-throws. The data were processed by SPSS 17.0 for Windows. Person’s correlation coefficients were calculated to determine the relationships between the match results within all shooting types and different players.Research results. The top efficacy of shooting was found in Lithuanian Championship (LC), the lowest – in European Championship (EC). The highest efficiency of free throws was found in the II nd  period (62.53%), two-points (44.74%) and three-points  (19.45%) shooting efficacy in the I st  period  in LC. Seven players of LBC in Lithuanian Championship earned the majority part of all points i. e. 74% in the I st  period and 75% in the II nd  period. However, the contribution of 7 players of LBC in the  international competition level of EC was less, 59% of total team points.  Discussion and conclusions. Though the players performed successfully and efficiently in both stages of LC and won all matches with a great difference in points, remarkable decrease in shooting efficacy and winning one match only (out of 9) in EC might be considered as not adequate level of mastership in the opponents’ teams in LC or not adequate individual level of sport performance. Lithuanian basketball federation should rethink the system of targeted training of the Lithuanian youth team during the preparatory period in order to manage suitable local competition level for better advance in the performance at the international level.Keywords: sport performance, sport games, sport contest model, shooting efficacy in basketball.
Psychosocial Problems and Physical Activity at Different Ages in Patients with Epilepsy
Authors: Grinienė Elvyra , Pečinina Viktorija
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Physical inactivity of patients with epilepsy is associated with the course of the disease, treatment, preconceived attitudes and myths that their physical activity might be dangerous and cause seizures (Steinhoff et al., 1996; Nakken, 2001 ).The aim of our research was to examine the links between the psychosocial problems of patients’ with epilepsy, their hysical activity, self-reported quality of life as well as their connection with patients’ age. Research  methods.  The  participants  were  209  patients  with  epilepsy  from  three  different  regions  (Šiauliai, Panevėžys and Pasvalys) of Lithuania. The subjects were selected with the help of quantitative closed-type survey – QOLIE-89 and IPAQ international questionnaire. The research findings were compared between two age groups: younger (20–39 years of age) and senior (40–59 years of age) subjects. Research results. The main psychosocial problems for patients with epilepsy were concerns about possible injuries during the seizures, experience of shame and other social restraint, health problems that might occur as a result of taking antiepileptic drugs for a long period of time, negative effects of antiepileptic drugs and memory impairments. These problems were more common among younger respondents (p < 0.05). Physical activity levels in patients with epilepsy were inadequate and different. The main factor that contributed to these differences was patients’ age. Younger respondents trained more in their leisure time, while seniors spent more time reading or sleeping (p = 0.002).Younger patients lacked knowledge about the most appropriate types of physical activities, senior  respondents  were  inactive  were  to  the  disapproval  of  medical  professionals  and  their  health  problems  (p = 0.006). Younger respondents evaluated their lifestyle as good enough more often than seniors. Discussion  and  conclusion.  Psychosocial  problems  and  physical  inactivity  of  patients  with  epilepsy  were connected with their age. Younger respondents more often than seniors were physically active and their self-reported quality of life was good.Keywords: age of patients with epilepsy, social problems, physical activity, evaluation of lifestyle.
Research in Consumer Preferences Selecting the Services of Wellness-Fitness Centres in Kaunas
Authors: Tamulienė Vilma
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Competition among wellness-fitness centre companies is quite high. Each company which provides services to sport, in order to effectively carry out its activities, must take into account not only the political, economic, social, cultural, technological environment to follow current and potential competitors and their actions, but also consumer needs and priorities in selecting services. In addition, wellness-fitness centre managers must know the key criteria of consumer choice, especially when preparing strategic marketing plans for future company activities. Hypothesis – the most important keys of consumers selecting fitness centres services are geographic location, the quality of services and price. Research aim was to determine consumer preferences in selecting fitness and wellness services at the largest health centres in Kaunas. Research methods. The methods of quantitative questionnaire survey and observation were used, as well as the comparison of the conducted research findings with Euro barometer (2009), “Rait” (2007), KTU representatives investigating  the  customers  in  “Impuls”  sports  and  entertainment  parks  (2009),  Lithuanian  Union  of  Sports Federations (LSFS) in 2010.The questionnaire survey was conducted in March-April of 2011. A random probability sampling method was used with visitors (n = 170) from four largest wellness-fitness centres in Kaunas and the e-version of the questionnaire was uploaded into the social network profiles of wellness-fitness centres. The data were analysed and processed using statistical package for social sciences (SPSS 17.0 version).Research results. Results of the present research allow concluding that respondents’ opinions concerning the following service assessment of wellness-fitness centres in Kaunas were very scattered and very unequal (standard deviation of the motivator assessment >1). However, only one provided service coincided. It was the service of sauna and sauna area (standard deviation of the motivator assessment = 0.996 < 1). The research hypothesis was proved partially. Discussion and conclusions. Having executed the research it was determined that there were very versatile consumer priorities in selecting the service provided by wellness-fitness centres in Kaunas and it was impossible to distinguish predominant ones proving that wellness-fitness centres had to focus on the personalized service packages and modern information technologies for the customer relationship management.Keywords: consuming sports services, companies of sports services, package of services.
Optimization of Physical Fitness Development for Primary School Learners in Physical Education Lessons
Authors: Ilyasova Almagul , Erzhanov Zhanymmurat
Published: May 2019

Background. Nowadays, an urgent social problem in sovereign Kazakhstan, which defines the strategy of social development of our society, is upbringing a new person developed spiritually, morally and physically. Physical fitness  of  primary  school  learners  as  a  sphere  of  scientific-pedagogical  knowledge  in  Kazakhstan  Republic  has not been fully researched. It conditioned the problem of our investigation – to substantiate theoretically and work out the methodology of optimization of physical fitness development for primary school learners in PE lessons. Theoretical analysis of scientific works suggests that physical fitness of primary school learners as a sphere of scientific-pedagogical knowledge has not been fully investigated. Despite the diversity of issues and theoretical as well as practical pedagogical research, it should be noted that the problem of physical fitness of primary school learners using sport games in PE lessons is still open for theoretical consideration and experimental research.Research aim was to define the most effective methodology of physical fitness of 8–9 year- old boys in PE lessons using elements of football in general education schools. Methods. All in all there were 102 boys. They were divided into 4 groups – 3 experimental groups and 1 control group. During the experiment, 75% of time for teaching technical actions of football was devoted for group E1 ,  for E2 – 50%, and for E3 – 25%; for physical fitness –25, 50 and 75% respectively. During the experiment, with the help of methods given above, we covered the following aspects: physical development, general physical fitness, special fitness.Results. Analyzing the increase in overall physical fitness for the whole period of the experiment, we observed a significant increase in all of the surveyed groups (p  < .05–.001). All the tested groups were approximately of the same level. Conclusions. The study showed that the best option for physical training for primary school children in physical education classes in comprehensive schools was to have 75% of the total lesson time to the development of physical fitness and 25% of the lesson time  – to technical training (program C). Physical education classes with elements of football contribute to more intense dynamics of indicators of general and special training of 8–9-year-old boys. Analysis of the studied parameters of fitness and technique of playing football has shown that methods of education and physical qualities of technical preparation, which was given to the third experimental group, contributed to the development of better skills in football.Keywords: physical education lessons, physical, technical fitness, football.
Peculiarities of Aerobic Capacity of Military Academy Students
Authors: Stasiulis Arvydas , Dubininkaitė Loreta , Endrijaitis Ronaldas , Krasauskas Arūnas
Published: May 2019

The aim of the study was to evaluate the aerobic capacity of the first year students in the Lithuanian Military Academy.63 first year students (57 men and 6 women) agreed to participate in the study. They performed graded cycling exercisetest until voluntary exhaustion. The starting work load was set at 70 W and was increased every minute by 21 W.Pulmonary gas exchange was measured breath-by-breath using the portable telemetric system (Oxycon Mobile,Jaeger). The maximal oxygen uptake (VO 2  max) was determined as the highest VO 2  within 20 s period obtained duringincreasing cycling test. Maximal cardiorespiratory values at this point were calculated as well. The VO 2  max in militaryacademy cadets was 52.9 (4.6) ml / kg -1  / min -1  (from 42.7 to 63.4). The aerobic capacity in most cadets may beconsidered as high and very high (80%), and only in one fifth of the subjects — as moderate, applying the normativescale for untrained persons.Keywords: maximal oxygen uptake, aerobic capacity, cycling ergometry.
Skirtingo meistriškumo aerobininkių anaerobinis pajėgumas minant veloergometrą
Authors: Stasiulis Arvydas , Zaičenkovienė Kristina , Aleksandravičienė Roma
Published: May 2019

Sportinė aerobika yra viena iš naujausių gimnastikos sporto šakų, kurią kultivuodami sportininkai pagal muziką turi atlikti didelio intensyvumo pagrindinius aerobikos judesius ir jungti juos su jėgos, šuolių, lankstumo, pusiausvyros pratimais. Kaip ir kitos gimnastikos rūšys, sportinė aerobika reikalauja aerobinės ir anaerobinės ištvermės, šoklu-mo, lankstumo, jėgos ir puikios koordinacijos. Visos šios ﬁ zinės ypatybės turi būti rodomos varžybinio pratimo metu (vidutinė trukmė — 2 min), atliekant koordinaciškai sudėtingus judesius bei įvairaus sudėtingumo elementus dideliu intensyvumu be poilsio intervalų (Sports Aerobics Code of Points, 2002). Fiziologinius pokyčius speciﬁ nio ﬁ zinio krūvio (varžybinės veiklos) metu tyrė ispanų mokslininkai (Rodriguez et al., 1998). R. Aleksandravičienė (2005) ištyrė skirtingo meistriškumo aerobininkių aerobinį pajėgumą ir energijos sąnaudas varžybinės veiklos metu.Tyrimo tikslas — nustatyti skirtingo meistriškumo aerobininkių anaerobinį pajėgumą minant veloergometrą. Buvo tiriama 18 aerobikos sportininkių. Išanalizavus varžybinių pratimų sudėtingumą ir varžybų rezultatus, jos buvo suskirstytos į didesnio ir mažesnio sportinio meistriškumo grupes. Visos tiriamosios atliko 30 sekundžių maksimalų Vingeito testą „Monark“ veloergometru. Testo ir atsigavimo po jo metu buvo registruojamas širdies susitraukimų dažnis naudojant „Polar“ pulso matuoklį S-810 (Suomija). Kapiliarinio kraujo mėginiai buvo imami atsigavimo metu po Vingeito testo praėjus 5 ir 20 minučių kraujo laktato (La) koncentracijai nustatyti. ŠSD įsidirbimo greitis Vingeito testo metu buvo geresnis didesnio meistriškumo grupėje, nors rodiklių skirtumas tarp grupių nebuvo statistiškai reikšmingas. ŠSD atsigavimo greičio rodikliai po Vingeito testo panašūs abiejose grupėse (p > 0,05). Maksimali laktato koncentracija kraujyje ir laktato sumažėjimo greitis po Vingeito testo taip pat buvo panašūs. Didesnę maksimalią galią Vingeito testo pradžioje pasiekė mažesnio meistriškumo aerobininkės (atitinkamai 7,76 (0,62) ir 7,579 (0,9) W / kg mažesnio ir didesnio meistriškumo grupėse), o galios sumažėjimas buvo didesnis mažesnio meistriškumo grupėje, nors skirtumas nebuvo statistiškai reikšmingas. Abiejų grupių sportininkių didžiausio mynimo dažnumo rodikliai buvo panašūs. Rezultatai rodo, kad skirtingo meistriškumo aerobininkių ŠSD kaita Vingeito testo metu nesiskiria. Pastebima ma-žesnio anaerobinio galingumo, bet didesnės anaerobinės ištvermės (atliekant 30 s Vingeito testą) tendencija didelio meistriškumo aerobininkių grupėje. Nustatytas didelis individualių anaerobinio pajėgumo rodiklių skirtumas tarp visų tiriamųjų grupių.Raktažodžiai: sportinė aerobika, anaerobinis pajėgumas, Vingeito testas, širdies susitraukimų dažnis.
Interrelation between Exercise Heart Rate, Post-Run Systolic Blood Pressure, and Myocardial Structure in Distance Runners
Authors: Venckūnas Tomas , Mažutaitienė Birutė , Stasiulis Arvydas
Published: May 2019

Endurance running is an exercise practiced by athletes in many sports. Being beneﬁ cial to health, it is also under-taken by a great number of non-athletic individuals. Rigorous endurance training frequently induces symmetric (i. e. both ventricular chamber dilation and wall thickening) myocardial hypertrophy, which is a physiological adapta-tion. Although distance running is a sport associated with haemodynamic volume rather than pressure overload, in addition to enlarged cardiac output, systolic arterial blood pressure also considerably increases during running. The extent of the cardiac hypertrophy was shown to be correlated with peak blood pressure measured during laboratory exercise. However, the predominant type of myocardial hypertrophy (the ratio between the myocardial wall thickness and chamber size) in endurance runners remains contradictory, and the majority of the responsible factors are still to be determined. The aim of this study was to determine possible correlations between post-run systolic blood pressure and myocardial hypertrophy in endurance runners.Standard transthoracic two-dimensional M-mode echocardiography was performed in white adult male distance runners (n = 49) of national level within four weeks of treadmill testing, which was a non-continuous incremental exercise test employed for the determination of the heart rate as well as post-exertional systolic blood pressure re-sponse. Runners’ training volume (evaluated as the average number of hours per week spent training averaged over the past four weeks) correlated (p < 0.05) positively with the left ventricular (LV) wall thickness but not with the cavity size or LV mass (p > 0.05). Training volume also positively correlated with systolic blood pressure response to exercise (p < 0.05), but negatively with submaximal exercise heart rate (p < 0.01). Post-run systolic blood pressure correlated positively with LV wall thickness and LV concentricity (namely, the ratio between the myocardial wall thick-ness and chamber size) (p < 0.05), but no signiﬁ cant correlation of any of the LV size parameters with resting heart rate, blood pressure, or systolic blood pressure in 2 to 4 min during the recovery period was revealed. Submaximal and maximal heart rate correlated signiﬁ cantly and negatively with LV wall thickness, LV mass, and systolic blood pressure measured immediately after running (p < 0.05).Training volume and post-run systolic blood pressure have been found to correlate positively with LV wall thickness and concentricity in white adult male distance runners. Negative correlation of exercise heart rate has been found with the post-exercise systolic blood pressure, LV wall thickness, and LV mass.Keywords: myocardial hypertrophy, pressure overload, echocardiography, athlete’s heart.
Cortisol, Stress and Adaptation during Exercise Training
Authors: Hackney Antony C. , Battaglini Claudio , Evans Elizabeth S.
Published: May 2019

Cortisol is a corticosteroid hormone produced by the zona fasciculata of the adrenal cortex in the adrenal gland. It plays vital roles in the body’s defense mechanisms when dealing with stress, as well as being important in blood glucose regulation. Regrettably, misconceptions regarding the actions of this hormone have been created around the sports and exercise arena. For example, cortisol most often is viewed as having a counter-productive role in exercise that can lead to a mal-adaptation to the exercise training process, due to the catabolic nature of this hormone with respect to protein turnover. Therefore, the intent of this article is to present an overview and to offer commentary on the necessary and critically important functions of cortisol during exercise, and in the adaptation process associated with exercise training. This is being done to specifically correct several of the misconceptions and misunderstandings that are portrayed within some literature (in particular on the Internet) regarding endocrine responses to exercise and exercise training.Keywords: Endocrine, hormones, glucocorticoids, sports.
Hipertermijos poveikis moterų griaučių raumenų nuovargiui ir atsigavimui
Authors: Stanikūnienė Ieva Lukošiūtė , Brazaitis Marius , Skurvydas Albertas , Daniusevičiūtė Laura , Ivanonė Soneta , Vadopalas Kazys , Pukėnas Kazimieras
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — nustatyti hipertermijos poveikį moterų raumenų nuovargiui ir atsigavimui, raumenį stimuliuojant įvairiais dažniais. Tiriamosios — sveikos ﬁ ziškai aktyvios moterys (n = 6). Jų amžius — 22,2 ± 3,4 m., kūno masė — 63,93 ± 6,74 kg, ūgis — 167,6 ± 7,2 cm. Buvo atliekami du tyrimai — kontrolinis ir eksperimentinis. Eksperimentinis tyrimas nuo kontrolinio skyrėsi tuo, kad jo metu vietoj pramankštos buvo pasyviai sukeliama hipertermija (tiriamosios sėdėdamos 45 min laikė kojas šiltoje vonioje, kurios vandens temperatūra — 44 ± 1 o C). Išlipusios iš vonios, ne vėliau kaip po 5 minučių, tiriamosios buvo sodinamos į specialią dinamometro kėdę ir atliko 2 min trukmės maksimalų valingą izometrinį raumenų susitraukimą (MVJ-2 min). Prieš krūvį ir praėjus 15 ir 300 sekundžių po jo buvo atlie-kamas kontrolinis testavimas (raumuo stimuliuojamas 1, 10, 20, 50, 100 Hz elektros impulsais (stimuliacijos trukmė 1 s) ir TT 100 Hz (stimuliacijos trukmė 250 ms, dažnis 100 Hz)). Registruotas raumenų nevalingo susitraukimo jėgos momentas ir TT 100 Hz sukelto raumenų susitraukimo atsipalaidavimo iki pusės jėgos trukmė. Sukėlus hipertermiją, rektalinė kūno temperatūra vidutiniškai padidėjo 2,08 ± 0,24 o C (p < 0,05), raumenų vidinė temperatūra (3 cm gylyje) — 2,99 ± 0,29 o C (p < 0,05). Hipertermijos eksperimento metu tiriamosios vidutiniškai neteko 0,4 ± 0,07 kg, ir tai sudarė 0,62 ± 0,13% kūno svorio. Išanalizavus ﬁ ziologinį šilumos streso indeksą (10 balų sistema) nustatyta, kad tiriamosios hipertermijos metu patyrė labai didelį ﬁ ziologinį stresą — 8,85 ± 1,13 balų.Pagrindinės tyrimo išvados: 1) hipertermija pagerina trumpalaikį nevalingą raumenų susitraukimą; lokaliai pašil-džius raumenis (pvz., kai jų temperatūra padidėja apie 3 o C) ypač padidėja raumenų susitraukimo greitis ir galingumas, nes padidėjusi temperatūra skatina greitesnį ATP, KP ir glikogeno panaudojimą; 2) hipertermija padidina raumenų nuovargio dydį, atliekant ilgalaikius ﬁ zinius pratimus; 3) didesnis nevalingos jėgos momento rodiklių padidėjimas hipertermijos metu pastebėtas raumenį stimuliuojant dideliais dažniais.Apibendrinant tyrimo rezultatus galima teigti, kad hipertermijos metu kylantis nuovargis gali atsirasti dėl dviejų pagrindinių priežasčių — raumenų lokalių ir centrinės nervų sistemos pokyčių.Raktažodžiai: hipertermija, centrinis nuovargis, izometriniai pratimai.
Dviratininkų širdies susitraukimų dažnio priklausomybė nuo galios sukant veloergometrą skirtingu tempu
Authors: Stasiulis Arvydas , Volungevičius Gintautas
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — palyginti dviratininkų širdies susitraukimų dažnio (ŠSD) priklausomybę nuo galios sukant veloergometrą skirtingu tempu. 15 didelio meistriškumo dviratininkų vyrų (amžius — 23,0 (1,41) m., ūgis — 1,77 (0,04) m, svoris — 66,3 (7,1) kg) „Monark 834E“ (Švedija) veloergometru tris kartus atsitiktine tvarka atliko kas minutę didinamą krūvį. Pedalų sukimo tempas — 60, 80 arba 100 apsukų per minutę. ŠSD registruotas viso krūvio ir atsigavimo metu naudojant telemetrinį ŠSD matuoklį Polar S810i (Polar, Suomija). Buvo analizuojama vidutinių ŠSD reikšmių per paskutines 10 kiekvieno krūvio sekundžių priklausomybė nuo darbo galios, surandamas ŠSD nuokrypio taškas (ŠSD NT )   bei jį atitinkančios ŠSD ir darbo galios reikšmės. Nustatyta, kad ŠSD NT  mažėjo atliekant didinamo krūvio testą didesniu tempu, tuo tarpu ŠSD reikšmės pasiekus šią galią buvo labai panašios ir nuo pedalų sukimo tempo nepriklausė. Didžiausias didinamo krūvio metu pasiektas galingumas nesiskyrė, o maksimalus ŠSD buvo mažiausias sukant pedalus 60 aps. / min tempu. ŠSD procentinis dydis (% nuo maksimalaus) pasiekus ŠSD NT  taip pat buvo panašus ir siekė apie 86% maksimalaus. ŠSD dirbant submaksimaliu galingumu visada buvo mažiausias sukant pedalus 60 aps. / min tempu. Kaip rodo tiesinės regresijos koeﬁ cientai, ŠSD prieaugio tempai didėjant krūviui tiesinėje ŠSD ir galios priklausomumo dalyje nesiskyrė sukant pedalus skirtingu tempu.Taigi pedalų sukimo tempas neturi poveikio dviratininkų ŠSD reikšmėms ties ŠSD NT  atliekant nuosekliai didinamą krūvį veloergometru, tačiau didėjant pedalų sukimo tempui didėja ir ŠSD reikšmės submaksimalaus ir net maksimalaus intensyvumo aerobinio krūvio metu, todėl galia ties ŠSD NT  sumažėja. Tai gali būti susiję su miokardo funkcijos reguliavimo pokyčiais pasiekus pakankamai didelį susitraukimų dažnį.Raktažodžiai: širdies susitraukimų dažnis, širdies susitraukimų dažnio nuokrypio taškas, pedalų sukimo tempas, didinamo krūvio testas.
Juosmens ir dubens srities propriocepcijos vertinimas
Authors: Zaveckas Vidmantas , Vainoras Alfonsas , Daunoravičienė Algė
Published: May 2019

Tyrimo tikslas — įvertinti apatinės nugaros dalies skausmą patiriančių ir sveikų asmenų juosmens ir dubens pro-priocepcijos ypatumus.Tirti 38 asmenys. Tiriamąją grupę sudarė 12 asmenų, besiskundžiančių apatinės nugaros dalies skausmu. Pagal medicininę diagnozę 45% besiskundžiančių turėjo radikulopatiją, 55% — disko išvaržą. Kontrolinę grupę sudarė 26 skausmo nejaučiantys sveiki asmenys. Skausmą patiriančių ir sveikų asmenų propriocepcijai vertinti frontalioje ir sagitalioje plokštumoje, tiriamiesiems esant atmerktomis ir užmerktomis akimis, buvo naudota kompiuterizuota platforma „LIBRA“ (93 / 42 / CEE, 2002). Skirtumas tarp testavimo rezultatų, tiriamiesiems esant atmerktomis ir užmerktomis akimis, buvo laikomas propriocepcijos nepakankamumu. Apatinės nugaros dalies skausmo pagal vaizdinės analogijos skalę (VAS, mm) vidurkis siekė 6,3 ± 1,3.Skausmą apatinėje nugaros dalyje patiriančių asmenų juosmens ir dubens propriocepcijos įvertinimas frontalioje ir sagitalioje plokštumoje, tiriamiesiems esant atmerktomis akimis, buvo geresnis nei užsimerkus (p < 0,05). Frontalioje plokštumoje rezultatų skirtumas didesnis kaip pusantro karto, sagitalioje — du kartus.Sveikų asmenų juosmens ir dubens propriocepcijos įvertinimo palyginimas frontalioje plokštumoje, tiriamiesiems esant atmerktomis ir užmerktomis akimis, statistiškai patikimai nesiskyrė (p > 0,05). Reikšmingo skirtumo nenustatyta ir sagitalioje plokštumoje.Skausmą apatinėje nugaros dalyje patiriančių asmenų juosmens ir dubens srities propriocepcijos nepakankamumas frontalioje plokštumoje beveik tris kartus, o sagitalioje — daugiau kaip du kartus didesnis nei sveikų asmenų.Atlikus tyrimą galima teigti, kad asmenų, patiriančių apatinės nugaros dalies skausmą, propriocepcijos rezultatai frontalioje ir sagitalioje plokštumoje, tiriamiesiems esant užsimerkus blogesni nei atsimerkus. Sveikų, nejaučiančių skausmo asmenų juosmens ir dubens srities propriocepcijos rezultatai, tiriamiesiems esant atmerktomis ir užmerktomis akimis, frontalioje ir sagitalioje plokštumoje nesiskyrė. Tarp asmenų, patiriančių apatinės nugaros dalies skausmą, nustatytas kur kas didesnis propriocepcijos nepakanka-mumas frontalioje ir sagitalioje plokštumose nei tarp sveikų asmenų.Raktažodžiai: skausmas, apatinė nugaros dalis, propriocepcija, vertinimas.
Pažintinių funkcijų ir edukacinių pasiekimų sąsajos besimokančio jaunimo populiacijoje
Authors: Antinienė Dalia , Lekavičienė Rosita
Published: May 2019

Pažintiniai gebėjimai — tai gebėjimai pasinaudoti pažintinėmis funkcijomis: dėmesiu, atmintimi, loginiu, erdviniu mąstymu ir pan. Paprastai jie asocijuojasi su daugeliu išorės kintamųjų, tačiau ypatingas ryšys juos sieja su eduka-ciniais pasiekimais. Užsienio mokslininkai konstatuoja aukštas šių fenomenų koreliacijas. Lietuvoje vykdytų panašių tyrimų atrasti nepavyko, nors žinant konkrečios amžiaus grupės žmonių speciﬁ nius pažintinius gebėjimus galima būtų pakankamai tiksliai prognozuoti mokymosi pasiekimus. Tyrimo tikslas — atskleisti, kaip besimokančiųjų pažintinės funkcijos siejasi su edukaciniais veiksniais: edukacijos lygiu, mokymosi pasiekimais, subjektyviu pasiekimų vertinimu. Tyrimo uždaviniai: pateikti Pažintinių gebėjimų vertinimo metodikos patikimumo rodiklius; atskleisti skirtingų edukacijos lygių besimokančiųjų pažintinių gebėjimų ypatybes ir jas palyginti tarpusavyje; nustatyti, kaip susijęs skirtingas edukacijos lygis bei subjektyvūs ir objektyvūs žinių vertinimai su besimokančiųjų pažintiniais gebėjimais.Pažintinių gebėjimų tyrimo metodiką sudaro šios struktūrinės dalys: dėmesingumo, loginio mąstymo, skaitmeninio mąstymo, dvimačio ir trimačio erdvinio mąstymo ir aritmetinių skaičiavimų užduotys. Metodikos patikimumas yra pakankamas. Vidinė metodikos struktūra yra gera. Greta Pažintinių gebėjimų vertinimo metodikos tiriamiesiems pa-teiktas Raveno progresuojančių matricų testas ir Verbalinio išprusimo testas (autorius G. Merkys). Buvo tiriami 226 respondentai. Tyrimas atliktas įvairaus lygmens mokymosi institucijose: universitetuose, kolegijose, aukštesniosiose mokyklose, bendrojo lavinimo mokyklose ir gimnazijose. Nustatyta, kad metodika gerai diferencijuoja skirtingo edukacijos lygio tiriamuosius. Gauti pakankamai ryškūs pažin-tinių gebėjimų skirtumai aukštos ir žemos edukacijos tiriamųjų grupėse: aukštesni pažintinių gebėjimų skalių rodikliai gauti aukšto edukacijos lygio tiriamųjų grupėse. Subjektyvus tiriamųjų savo pačių mokyklinių žinių įvertinimas parodė visų pažintinių gebėjimų skalių ryšį su tiksliųjų mokslų žinių subjektyviu įvertinimu. Objektyvūs besimokančiųjų žinių vertinimai (t. y. egzaminų vidurkiai) yra statistiškai patikimai susiję su visais pažintinių gebėjimų metodikos skalių vertinimo vidurkiais.Raktažodžiai: pažintinės funkcijos; edukaciniai pasiekimai, žemas ir aukštas edukacijos lygis.
Fizinis aktyvumas pradinės mokyklos pailgintos dienos grupėje: pirmokų ir jų tėvų poreikių sandūra
Authors: Kardelienė Laimutė
Published: May 2019

Straipsnyje aprašomas tyrimas apie ﬁ zinį aktyvumą pradinės mokyklos pailgintos dienos grupėje. Tyrimo aktualumas pagrindžiamas remiantis sociologiniais tyrimais, parodančiais, kad įvairūs lėtiniai sveikatos sutrikimai prasideda vaikystėje dėl ﬁ zinio aktyvumo stokos. Be to, konstatuota, kad moksleivių ﬁ zinis aktyvumas visame pasaulyje išgyvena krizę. Kadangi viena iš šios krizės priežasčių — įdomių ﬁ zinio aktyvumo formų per kūno kultūros pamokas ir popa-mokiniu metu trūkumas, lyginant su užmokyklinėmis pratybomis arba sporto renginiais, kuriuos moksleiviai stebi per televizorių, — tai tyrimu siekta atskleisti, kaip pradinių klasių pailgintos dienos grupėje rūpinamasi pirmokų ﬁ ziniu aktyvumu atliepiant tėvų ir jų vaikų poreikius dėl šios grupės veiklos. Norint atskleisti ﬁ zinio aktyvumo apraiškas pailgintos dienos grupės veikloje, tyrimo metu taikytas struktūruoto interviu metodas. Buvo tiriami Kauno rajono N pagrindinės mokyklos pradinių klasių pailgintos dienos grupės 27 pirmokai (13 berniukų ir 14 mergaičių). Interviu vyko atskirai su kiekvienu mokiniu (nuo 20 iki 30 min) ir vienu iš jo tėvų (tuo, kuris sutiko dalyvauti tyrime, t. y. 25—45 min kalbėtasi su mama). Pokalbiai įrašyti į garso juostą, paskui parengti interviu protokolai. Kiekybinė tyrimo duomenų analizė atlikta taikant aprašomosios ir inferencinės statistikos metodus. Tyrimo rezultatai parodė, kad pirmokai patenkinti pailgintos grupės veikla dėl jiems aktualaus mokinio vaidmens. Tačiau dauguma apklausos dalyvių pirmokų norėtų, kad grupėje būtų galima ilgiau žaisti, lyginant su akademinių gebėjimų plėtrai skiriamų veiklų trukme. Pastebėta, kad pirmokai berniukai dažniau nei mergaitės renkasi įvairias ﬁ zinio aktyvumo formas. Tėvų apklausa parodė, kad siekiama ir po pamokų labiau rūpintis vaikų akademinių mo-kėjimų formavimu nei jų amžių bei interesus atitinkančios veiklos organizavimu. Atsižvelgiant į tai konstatuojama, kad mokytojo ir pirmoko šeimos bendradarbiavimas nėra paremtas tokia idėja kaip vaiko ugdymas siekiant jo ﬁ zinio aktyvumo visą gyvenimą. Straipsnyje aptartų idėjų įgyvendinimas turėtų būti realizuotas kuriant ir tobulinant programas, atliepiančias tėvų poreikius. Siektina, kad veiklose dalyvautų ir tėvai. Tokių programų veiksmingumo tyrimas galėtų atskleisti, ar so-cialinių santykių raidoje keičiasi tėvų įpročiai dėl vaikų mokymosi metodų ir formų, kai iškeliama idėja apie vaikų ﬁ zinio aktyvumo puoselėjimą galvojant apie jų sveikatą visą gyvenimą.Raktažodžiai: fizinis aktyvumas, pradinės mokyklos pailgintos dienos grupė, pirmokų poreikiai, tėvų poreikiai, kūno kultūros ugdymas.
Socialinės aplinkos veiksniai, turintys įtakos jaunųjų lengvaatlečių sporto pratyboms ir varžyboms
Authors: Žilinskienė Nelė
Published: May 2019

Šiuolaikinė socialinė sporto problema yra mažėjantis mokinių, norinčių kultivuoti lengvąją atletiką, skaičius. Šiai situacijai įtakos gali turėti individualūs gebėjimai, saviraiškos galimybės, amžius, socialinė ugdomoji aplinka, tėvų pritarimas ir skatinimas, sporto materialinė bazė ir kiti veiksniai. Tikėtina, kad socialinė aplinka — teigiamas tėvų požiūris į sportinę veiklą, materialinė bazė, sportavimo ir mokymosi suderinimas — skatina jaunuosius lengvaatlečius treniruotis, tobulinti sportinius gebėjimus.Tyrimo tikslas — nustatyti ir palyginti jaunučių ir jaunių socialinės aplinkos veiksnius, turinčius įtakos Lietuvos lengvaatlečių sporto pratyboms ir varžyboms.Anketinė apklausa buvo atliekama po pratybų ir varžybų, iš anksto susitarus su treneriais, dalyvaujant tyrėjui. Tiria-mąją imtį sudarė 367 13—17 metų lengvaatlečiai — 179 merginos ir 188 vaikinai, parinkti serijiniu būdu.Nustatytas teigiamas tėvų požiūris į lengvosios atletikos pratybas: 71% tėvų tiki, kad jų vaikai gali pasiekti gerų sportinių rezultatų, 67% tėvų džiaugiasi, nes jų vaikai turiningai leidžia laisvalaikį, 54% nori, kad vaikų sportiniai rezultatai būtų geresni. Tik 32% apklaustų lengvaatlečių tenkina Lietuvos sporto bazių būklė ir kokybė, 53% tenkina iš dalies. Jaunučius statistiškai patikimai (p < 0,001) daugiau tenkina sporto bazių būklė ir kokybė, lyginant su jauniais.Lietuvos jaunučių ir jaunių sportinis stažas dažniausiai svyruoja nuo vienerių iki ketverių metų (13—24% tiriamųjų). Tai rodo, kad dauguma jų pradeda sportuoti būdami dešimties metų amžiaus. Dėsninga, kad vienerių ir trejų metų sportinį stažą turi jaunučiai, o ketverių ir daugiau — jauniai (p < 0,001).Dauguma jaunųjų lengvaatlečių (54% tiriamųjų) geba suderinti mokymąsi ir sportinę veiklą.Raktažodžiai: socialinė aplinka, lengvoji atletika, lengvaatlečiai.
Acute Effects Of Different Stretching Durations on Vertical Jump Performance in Rhythmic Gymnasts
Authors: Özengin Nuriye , Yıldırım Necmiye Ün , Baltacı Gül , Masiulis Nerijus
Published: May 2019

Research background. Stretching is believed to enhance performance, reduce injury, and be an effective means of developing flexibility and alleviating muscular soreness (Shellock, Prentice, 1985; Brandy et al., 1997). A review of the current literature shows that the results of many studies conflict with others; some report that static stretching diminishes vertical jum (VJ) performance (Cornwell et al., 2001; McNeal, Sands, 2003; Wallmann et al., 2005), whereas others report that static stretching has no effect at all on VJ (Church et al., 2001; Power et al., 2004; Unick et al., 2005). Research aim, was to examine the effects of different durations of stretching on performance and to find the stretching durations that affect the performance negatively or positively. Research methods. The subjects of the study were 27 rhythmic gymnasts with the mean age of 10.00 ± 1.2 years. The subjects as a whole group participated in two different stretching programs on nonconsecutive days to eliminate the effect of individual differences on the performance. On the first day, athletes were asked to warm up by 5 minute jogging after the pretest was administered. The posttest measured the vertical jump performance after athletes stayed inactive for 20 minutes. They rested for a day and on the third day, their performance was measured again. After the 5 minute warm-up period, 10 repetitions of 15 seconds static stretching exercises for hip flexor, hamstring and gastrocnemius muscle groups were followed by the posttest. Moreover, on the fifth day 30-second exercises were repeated five times on the same type of muscles. The participants in this investigation were tested in individual vertical jump performances following warm-up only, warm-up plus 15 seconds static stretching, and warm-up plus 30 seconds. Research results. Results of a one-way repeated-measures ANOVA indicated a nonsignificant difference for vertical jump performance (F = 2.052; p > 0.05). Discussion and conclusions. Stretching exercises are referred in rhythmic gymnastics more intensively than other sports. Relevant literature displays fewer stretching repetitions and durations. These durations and repetitions may not be realistic and practical for rhythmic gymnasts. Therefore, the durations and repetitions utilized in this study are considered more appropriate for rhythmic gymnastics trainings. Rhythmic gymnasts may make use of duration and repetitions determined in this study that will not affect their performance.Keywords: anaerobic power, gymnastics, exercise.
Arthroscopic Surgery and Rehabilitation Guidelines of Shoulder Injuries in the Young Overhead Athletes
Authors: Gudas Rimtautas , Šiupšinskas Laimonas , Mauricienė Vilma , Balčiūnas Mindaugas
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Overhead athletes are at higher risk to suffer from acute and chronic shoulder injuries.Research aim was to evaluate shoulder complex functional characteristics of the overhead and non-overhead young athletes before and two years after the concomitant arthroscopic type II superior labrum anterior posterior (SLAP) and partial – thickness rotator cuff (PTRC) repair and to present specific rehabilitation guidelines needed for successful return to sports.Research methods. The sample of the research included 38 male athletes: overhead (n = 19) and non-overhead (n = 19) athletes. All participants underwent concomitant arthroscopic type II SLAP and PTRC repair and were available  for  review  at  a  minimum  of  two  years  after  surgery.  Shoulder  range  of  motion  was  measured  with goniometer. Constant score was used for the evaluation of the shoulder functional quality.Research results. Function of the shoulder complex had higher increase in non-overhead group (p < 0.05). Constant score two years after surgery did not return to optimal level. Shoulder flexion and internal rotation ROM in both groups and external rotation ROM of non-overhead athletes were the same as before surgery.Discussion and conclusions. Functional characteristics of shoulder complex measured with Constant score of overhead and non-overhead athletes statistically significantly increased two years after the arthroscopic surgery. Significant change of external rotation was established in overhead athletes: two years after surgery it was significantly smaller and did not return even to preoperative level. Sports specific and diagnose-based rehabilitation is needed to decrease deficit in function of the shoulder complex after concomitant arthroscopic type II SLAP  and PTRC repair.Keywords: shoulder complex, SLAP, partial-thickness rotator cuff tears, sports physical therapy.
Comparative Analysis of Female Elite Biathletes’ Sports Results in World Cup Competitions before the World Championship and during the World Championship in the Season of 2010–2011
Authors: Kočergina Natalja , Čepulėnas Algirdas , Zuoza Aurelijus
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Modern training trend for biathletes is the increasing intensity of the training process in competition activities. Competition activities of elite biathletes while preparing for the main competition of the season have received little attention by researchers. Research hypotheses: The number of starts and sports results in the competitions before the main competition of the season for elite biathletes are related to sports results in the main competition of the season. Research  aim  was  to  analyse  the  interaction  of  biathletes’  sports  results  and  the  number  of  starts,  and  to establish the relation of this interaction between the results achieved in World Cup competitions and World Biathlon Championship.Research methods. The data have been retrieved from the documents of the International Biathlon Union (IBU): protocols of the World Biathlon Championship of 2011 and World Biathlon Cup competition. We analysed the sports results of female biathletes who took the 1 st –10 th  places in the World Biathlon Championship in individual events. Research results. World elite biathletes participated in E.ON and IBU category competitions 16.2 ± 3.74 times before the World Biathlon Championship. The number of starts correlates with the places taken by biathletes in the general account of the World Biathlon Cup before the world championship (r = –0.83). In the individual races in the World Championship, all medals were won by eight skiers, and five of them were among the first ten skiers in the general standing of World Cup competitions before the world championship.Discussion and conclusion. The preparation of elite biathletes for the most important competition of the season  – World Biathlon Championship is grounded on the repeated participation in the World Biathlon Cup competitions. Biathletes, taking the 1 st –10 th  places in the general account of the World Biathlon Cup, are real applicants for medals in the World Biathlon Championship.Keywords: number of starts, taken places, correlation, sprint, pursuit, mass start, individual start.
Shooting Parameters of Biathletes in Various Age Groups in 2011–2012 World Championships
Authors: Kreivėnaitė Lina
Published: May 2019

Research background and hypothesis. Physical fitness problems in biathlon are quite extensively discussed, but biathlon shooting in Lithuania is not analyzed enough. The special literature lacks information about the shooting parameters that leaders demonstrate in the world biathlon championships. Moreover, shooting parameters in different age and gender groups have not been analyzed enough. The hypothesis that shooting parameters in adult, youth and junior age group biathletes would differ was tested. Research aim. The aim of our study was to analyze shooting parameters of biathletes in various age groups in 2011–2012 world championships and reveal fundamental differences in the aspects of age and gender. Research methods. Research participants were youths (age: 17–18 years), juniors (age: 19–20 years) and adults (age: 21–41 years), male and female biathletes. The number of subjects was 2175. Descriptive statistical methods were used for data analysis.Research results. Data analysis revealed the main differences in shooting parameters between adult, junior and youth groups, male and female biathletes. Also, comparison of shooting parameters between biathletes in various age groups and leaders in the same group was carried out. Discussion and conclusions. Our research revealed that the highest shooting accuracy was observed in adult male and female biathlete groups (p < 0.025). The shooting accuracy of junior and youth female biathletes was higher than that in the junior and youth male groups (p < 0.05). The longest average shooting time was in youth group (p < 0.001). The shooting time of biathletes in adult group was the shortest. We found that male biathletes in various age groups performed shots in less time compared to female biathletes (p < 0.05). Research results revealed that shooting parameters among leaders statistically significantly differed comparing them with the average shooting parameters in the group (p < 0.05).Keywords: biathlon, shooting accuracy, shooting time.
Athletes’ Justification of Cheating in Sport: Relationship with Moral Disengagement in Sport and Personal Factors
Authors: Šukys Saulius
Published: May 2019

Research background and hypothesis. The research focus is on university athletes’ justification of cheating in sport. We hypothesised that moral disengagement would be more linked to more favourable evaluations of cheating in sports activities among athletes. Secondly it was hypothesised that justification of cheating in sport would be linked to gender and, accordingly, it would not be associated with experience in sport. Research aim was to reveal the dependence of the athletes’ assessment of cheating in their sports activities and moral disengagement in sport considering their personal factorsResearch methods.  The sample  included  338 (246 male  and  92  female) athletes recruited from Lithuanian universities.The participants completed the Justification of Deception in Sport Scale  (Sukys, Nickus, 2010) and the Moral Disengagement in Sport Scale-Short (MDSS-S; Boardley, Kavussanu, 2008).Research  results.  The  regression  analyses  showed  that  gender  of  athletes  was  a  significant  predictor  for justification of cheating in sport (β  = 0.15, p < 0.01) as male student athletes more justified cheating in sport. Years of involvement in sport were not related with overall justification of cheating in sport. Moral disengagement in sport was a predictor for the overall justification of cheating in sport (β  = 0.35, p < 0.001).Discussion and conclusions. Our study revealed the relationship between moral disengagement in sport and athletes’ justification of cheating in sport. Analysing different forms of cheating it was found that moral disengagement in sport was a stronger predictor for the justification of such deceptive actions that are linked to athletes’ manipulation of the rules of the sports and manipulation with the results of the sports contest. It was established that male student athletes more justified cheating in sport. Research results did not reveal relationship between overall justifications of cheating by years of involvement in sport. However, the analysis of the justification of different forms of cheating showed that students with less sports experience more justified deceptive actions linked to the manipulation with the results of the sports contest, and, on the contrary, less justified other forms of cheating in sport.Keywords: sport, justifcation of cheating in sport, moral disengagement in sport.
Elito slidininkų varžybinės veiklos charakteristika
Authors: Čepulėnas Algirdas
Published: May 2019

Tinkamai individualiai suplanuotas dalyvavimas varžybose garantuoja nuoseklų sportininko ﬁ zinio darbingumo gerėjimą, puikius rezultatus per pagrindines varžybas.Tyrimo tikslas — ištirti pasaulio elito slidininkų varžybinę veiklą per olimpinį 2005—2006 m. sezoną ir nustatyti varžybinės veiklos apimtį, struktūrinius komponentus ir speciﬁ škumą iki startų olimpinėse žiemos žaidynėse. Tyrimo objektas — slidininkų lenktynininkų, Turino olimpinių žiemos žaidynių individualiose lenktynėse užėmusių 1—10 vietą, varžybinės veiklos komponentai (startų skaičius, nuotoliai, sportiniai rezultatai).Slidininkai, užėmę 1—10 vietą 30 km kombinuotose lenktynėse (Pursuit), iki starto olimpinėse žaidynėse po 8—12 kartų dalyvavo Pasaulio slidinėjimo taurės ir FIS kategorijos slidinėjimo lenktynėse. Šeši slidininkai, 30 km lenkty-nėse užėmę vietas pirmame dešimtuke, pateko ir į pirmą 50 km lenktynių laisvuoju (čiuožimo) stiliumi pajėgiausiųjų dešimtuką. Šeši slidininkai, 15 km lenktynėse klasikiniu stiliumi užėmę 1—10 vietą, iki olimpinių žaidynių dalyvavo po 7—13 kartų įvairių slidinėjimo nuotolių lenktynėse.Slidininkai, individualiose slidinėjimo sprinto lenktynėse užėmę 1—10 vietą, iki šio olimpinio starto dalyvavo nuo 5 iki 29 kartų individualiose sprinto lenktynėse. Šios grupės slidininkai (išskyrus Norvegijos slidininką T. A. Hetland) kitose olimpinės slidinėjimo programos individualiose rungtyse nedalyvavo.Elito slidininkus pagal jų varžybinės veiklos speciﬁ ką galima skirstyti į dvi grupes: vidutinių, ilgųjų nuotolių slidinin-kai ir slidininkai sprinteriai. Pagal elito slidininkų rengimosi pagrindiniams startams strategiją ir varžybinės veiklos rezultatyvumą išsiskiria trys grupės slidininkų: klasikinio stiliaus slidininkai, universalūs slidininkai, čiuožiamojo stiliaus slidininkai.Raktažodžiai: žiemos olimpinės žaidynės, elito slidininkų varžybinė veikla, klasikinis stilius, laisvasis stilius, slidinėjimo sprintas.