Der archäologische Niederschlag der Christianisierung des donaubulgarischen Reiches (864/5)
Authors: Fiedler Uwe 
Published: February 2020

Expresia arheologică a creştinării statului bulgarodunărean (864/5).

Descoperiri funerare, valuri de pământ, locuri înconjurate de valuri, Devtašlar (pietre de suflet), inscripţii pe piatră ajută la circumscrierea Bulgariei păgâne. Inscripţiile cu semne runiforme, mai ales foarte răspânditul semn «IYI » , aparţin perioadei de după creştinare. Aceasta s-a desfăşurat în anul 864 sau 865 ca urmare a presiunilor militare bizantine şi a afectat pătura conducătoare. Ca urmare, bulgarii şi slavii au renunţat şi la practicile funerare specifice şi au practicat în continuare numai inhumaţia cu capul la apus şi fără depunerea de hrană sau de lichide, dar cu înzestrarea cu piese de port sau de podoabe. După cum o demonstrează mormântul păgân de copil nr. 79 de la Kjulevča cu pandantiv-cruce, podoabe singulare cu caracter creştin nu sunt suficiente pentru a postula apartenenţa la creştinism a purtătorului lor. O greutate mai mare o au riturile şi ritualurile funerare. O dovadă a reacţiei păgâne împotriva schimbării credinţei o poate reprezenta aşa-numitul mormânt circular de la marginea ncropolei nr. 3 de la Devnja, în care au fost depuse resturile a cel puţin 70 de indivizi măcelăriţi. Arhitectura sacrală creştină timpurie oferă numeroase puncte de reper pentru cercetări aprofundate. În NE actualei Bulgarii nu s-a păstrat niciun edificiu bisericesc din secolele IX– X. Au fost dezvelite numai fundaţii cu prilejul cercetărilor arheologice, peste treizeci de exemple în fiecare din cele două centre de la Pliska şi Preslav. Primei perioade de după creştinare îi aparţin construcţiile bazilicale, respectiv bazilicile scurte, care reprezintă modele apusene reflectate mai ales de exemplele de la Pliska. Din cauza prezenţei a şase construcţii bazilicale în regiunea Preslav, bisericile cu cupolă cruciformă par a fi îndepărtat construcţiile bazilicale după mutarea capitalei la Preslav (893) în decursul secolului X. O importanţă deosebită îi revine aşanumitei Bazilici Mari cu o lungime de 52,5 m din oraşul exterior de la Pliska, construită încă în secolul IX. În zona intersecţiei transeptului Totju Totev a descoperit în anul 1972 o construcţie cruciformă mai veche, identificată numai prin stratul de mortar al fundaţiei perforată de şiruri de gropi de stâlpi, realizată în manieră bizantină. Interpretarea cea mai cunoscută a construcţiei este cea a lui Pavel Georgiev care o interpreta ca un martiricon creştin al unui prinţ bulgar. Mai aprope de adevăr pare a fi însă desluşirea lui Canko Canevs, care vedea aici primul baptisteriu în care s-a desfăşurat ceremonia oficială a creştinării bulgarilor. O altă construcţie sacrală importantă este reprezentată de aşa-numita biserică a palatului sau a curţii situată în faţa primei incinte (citadela) din centrul oraşului interior de la Pliska. De relevat este faptul că la cele două faze de costrucţie s-a folosit aceeaşi tehnică de substrucţie ca şi la construcţia cruciformă de sub Marea Bazilică. La început se află un dreptunghi zidit (36 × 26 m), în care a fost înscris un alt dreptunghi (23,6 × 14,7 m). Acest plan reprezintă cel mai edificator exemplu al unei grupe eterogene de nouă construcţii aproape pătrate, interpretate de cercetarea bulgară la unison ca temple păgâne. O serie de argumente pledează însă pentru interpretarea lor ca biserici timpurii.