Resistencia institucional para implementar la Nueva Agenda Urbana en Puerto Vallarta, México
Authors: Baños Francia José Alfonso 
Published: June 2019

En la participación se exponen las dificultades para implementar la Nueva Agenda Urbana en Puerto Vallarta, destino turístico localizado en la costa del Pacífico mexicano. La narrativa se expone en tres partes. La primera, mostrando los postulados globales sobre desarrollo y ciudad sostenible en torno a los Objetivos de Desarrollo Sostenible (ODS) y la Nueva Agenda Urbana (NAU). En la segunda se presentan los instrumentos de ordenamiento y planeación urbana en Puerto Vallarta. Finalmente, debatiendo sobre las tendencias recientes de crecimiento inmobiliario en el espacio del turismo, donde la autoridad municipal aplica discrecionalmente las normas urbanísticas para favorecer la expansión inmobiliaria vinculada a la actividad turística. Las conclusiones sugieren alentar la participación ciudadana para formular estrategias territoriales que integren los postulados de la Nueva Agenda Urbana en Puerto Vallarta.La compleja relación entre el territorio y la sociedad está presente en el entorno mundial; en un intento por acceder a procesos de urbanización sostenible, se han presentado esfuerzos globales para implementar el derecho a la ciudad. Un agente activo en estas acciones ha sido la Organización de las Naciones Unidas (ONU), a través de la agencia Hábitat, liderando esfuerzos desde 1976 a partir de la celebración de la Conferencia Mundial sobre los Asentamientos Humanos Hábitat I, celebrada en Vancouver, Canadá. Ello prosiguió 20 años después con Hábitat II en Estambul y apenas hace dos años, en Quito se llevó a cabo la reunión Hábitat III. El logro concreto de este último evento fue la publicación de la Nueva Agenda Urbana (NAU), guía de acción acordada por los países de la ONU para el futuro de la vivienda y el desarrollo sostenible en el espacio urbano (ONU, 2016). El documento tiene 17 principios básicos y 175 exhortos generales. De ellos, hay 5 estrategias generales:1) La necesidad de contar con políticas urbanas nacionales, revalorando el papel del Estado.2) Actualizar el marco jurídico-legislativo de la urbanización.3) Disponer de un buen diseño urbano.4) Encontrar mecanismos de financiamiento para la ciudad.5) Implementar la NAU a escala local.En México, el gobierno federal incorporó estas estrategias en el marco jurídico expidiendo la Ley General de Asentamientos Humanos, Ordenamiento Territorial y Desarrollo Urbano (LGAHOTyDU) a finales del 2016. La ley contiene principios alineados con el paradigma de una urbanización equitativa como el derecho a la ciudad, cohesión social y participación ciudadana (México, 2016). Sin embargo, estos esfuerzos no son incorporados con el mismo nivel de entusiasmo a nivel municipal, donde los funcionarios muestran poco entusiasmo e interés por acceder a nuevas formas de operar la gestión territorial. Esto se observa en ciudades cuya principal base económica es el turismo, las cuales están sujetas a fuertes presiones inmobiliarias que chocan con la aspiración de contar con mecanismos que equilibren las cargas y beneficios generados por la urbanización. Las conclusiones sugieren alentar la participación ciudadana para formular estrategias territoriales que integren los postulados de la Nueva Agenda Urbana en Puerto Vallarta.

En la participació s'exposen les dificultats per implementar la Nova Agenda Urbana a Puerto Vallarta, destinació turística localitzat a la costa del Pacífic mexicà. La narrativa s'exposa en tres parts. La primera, mostrant els postulats globals sobre desenvolupament i ciutat sostenible al voltant dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) i la Nova Agenda Urbana (NAU). En la segona es presenten els instruments d'ordenament i planificació urbana a Puerto Vallarta. Finalment, debatent sobre les tendències recents de creixement immobiliari a l'espai del turisme, on l'autoritat municipal aplica discrecionalment les normes urbanístiques per afavorir l'expansió immobiliària vinculada a l'activitat turística. Les conclusions suggereixen encoratjar la participació ciutadana per a formular estratègies territorials que integrin els postulats de la Nova Agenda Urbana a Puerto Vallarta.La complexa relació entre el territori i la societat està present en l'entorn mundial; en un intent per accedir a processos d'urbanització sostenible, s'han presentat esforços globals per implementar el dret a la ciutat. Un agent actiu en aquestes accions ha estat l'Organització de les Nacions Unides (ONU), a través de l'agència Hàbitat, liderant esforços des de 1976 a partir de la celebració de la Conferència Mundial sobre els Assentaments Humans Hàbitat I, celebrada a Vancouver, Canadà . Això va prosseguir 20 anys després amb Hàbitat II a Istanbul i tot just fa dos anys, a Quito es va dur a terme la reunió Hàbitat III. L'assoliment concret d'aquest últim esdeveniment va ser la publicació de la Nova Agenda Urbana (NAU), guia d'acció acordada pels països de l'ONU per al futur de l'habitatge i el desenvolupament sostenible en l'espai urbà (ONU, 2016). El document té 17 principis bàsics i 175 exhorts generals. D'ells, hi ha 5 estratègies generals:1) La necessitat de comptar amb polítiques urbanes nacionals, revalorant el paper de l'Estat.2) Actualitzar el marc jurídic-legislatiu de la urbanització.3) Disposar d'un bon disseny urbà.4) Trobar mecanismes de finançament per a la ciutat.5) Implementar la NAU a escala local.A Mèxic, el govern federal va incorporar aquestes estratègies en el marc jurídic expedint la Llei General d'Assentaments Humans, Ordenament Territorial i Desenvolupament Urbà (LGAHOTyDU) a la fi del 2016. La llei conté principis alineats amb el paradigma d'una urbanització equitativa com el dret a la ciutat, cohesió social i participació ciutadana (Mèxic, 2016). No obstant això, aquests esforços no són incorporats amb el mateix nivell d'entusiasme a nivell municipal, on els funcionaris mostren poc entusiasme i interès per accedir a noves formes d'operar la gestió territorial. Això s'observa en ciutats la principal base econòmica és el turisme, les quals estan subjectes a fortes pressions immobiliàries que xoquen amb l'aspiració de comptar amb mecanismes que equilibrin les càrregues i beneficis generats per la urbanització. Les conclusions suggereixen encoratjar la participació ciutadana per a formular estratègies territorials que integrin els postulats de la Nova Agenda Urbana a Puerto Vallarta.

Participation exposes the difficulties to implement the New Urban Agenda in Puerto Vallarta, a tourist destination located on the Mexican Pacific coast. The narrative is exposed in three parts. The first one pf it’s, showing the global postulates about development and sustainable city around the Sustainable Development Goals (SDG) and the New Urban Agenda (NAU). In the second, urban planning and planning instruments are presented in Puerto Vallarta. Finally, discussing the recent trends of real estate growth in the tourism area, where the municipal authority discretionally applies the urban regulations to favour real estate expansion linked to tourism. The conclusions suggest encouraging citizen participation to formulate territorial strategies that integrate the postulates of the New Urban Agenda in Puerto Vallarta. The complex relationship between territory and society is present in the global environment; in an attempt to access sustainable urbanization processes, global efforts have been made to implement the right to the city. An active agent in these actions has been the United Nations Organization (UN), through the agency Habitat, leading efforts since 1976 since the celebration of the World Conference on Human Settlements Habitat I, held in Vancouver, Canada. This went on 20 years later with Habitat II in Istanbul and just two years ago, the Habitat III meeting took place in Quito. The concrete achievement of this last event was the publication of the New Urban Agenda (NAU), an action guide agreed by the UN countries for the future of housing and sustainable development in the urban space (UN, 2016). The document has 17 basic principles and 175 general warrants. Of them, there are 5 general strategies:1) The need to have national urban policies, reassessing the role of the State.2) Update the legal-legislative framework of urbanization.3) Have a good urban design.4) Find financing mechanisms for the city.5) Implement the NAU at the local level.In Mexico, the federal government incorporated these strategies into the legal framework issuing the General Law of Human Settlements, Territorial Planning and Urban Development (LGAHOTyDU) at the end of 2016. The law contains principles aligned with the paradigm of equitable urbanization as the right to the city, social cohesion and citizen participation (Mexico, 2016). However, these efforts are not incorporated with the same level of enthusiasm at the municipal level, where officials show little enthusiasm and interest in accessing new ways of operating territorial management. This is observed in cities whose main economic base is tourism, which are subject to strong real estate pressures that clash with the aspiration of having mechanisms that balance the burdens and benefits generated by urbanization. The conclusions suggest encouraging citizen participation to formulate territorial strategies that integrate the postulates of the New Urban Agenda in Puerto Vallarta.