Intensivsykepleieres erfaringer med å styrke langtids-intensivpasienters indre styrke og vilje til overlevelse
Authors: Paulsby Tove Engan , Alexandersen Ingeborg , Lund Stine Borgen , Haugan Gørill 
Published: August 2022

Bakgrunn: Indre styrke og viljekraft anses som essensielle salutogene ressurser for tilfriskning og overlevelse blant langtids-intensivpasienter. Hvordan disse ressursene fremmes av intensivsykepleierne er mindre kjent.
Hensikt: Studiens hensikt er å få kunnskap om hvordan intensivsykepleiere kan bidra til å fremme langtids-intensivpasienters indre styrke og vilje til overlevelse.
Metode: Kvalitative data ble samlet inn ved tre fokusgruppeintervju med ti erfarne intensivsykepleiere ved tre ulike sykehus i Norge. Datamaterialet ble analysert ved hjelp av systematisk tekstkondensering.
Resultat: Intensivsykepleiere som var oppmerksomme og anerkjennende i møte med intensivpasientene var bedre i stand til å fremme langtids-pasientenes indre styrke og vilje til overlevelse. Verdifull kunnskap om pasienten som person understøttet dette. I den akutte og kritiske fasen var intensivsykepleiernes oppmerksomhet i mindre grad rettet mot denne delen av sykepleien. Etter hvert som pasientene ble mer stabile og mindre sedert, var det å komme hjem et mål som fremmet pasientens vilje til overlevelse: intensivsykepleierne benyttet bevisst dette til å styrke pasientenes indre styrke og vilje. De opplevde at familien var viktige støttespillere: deres tilstedeværelse syntes å fremme langtids-intensivpasientenes indre styrke og vilje til overlevelse. Intensivsykepleierne viste til sykepleiefaglige handlinger og holdninger som de mente bidro positivt til å styrke langtidsintensivpasientenes salutogene ressurser, selv når overlevelsen var usikker.
Konklusjon: Studien viser at intensivsykepleierne bidrar til å styrke langtids-intensivpasienters indre styrke og vilje til overlevelse hovedsakelig i den fasen av intensivoppholdet der pasienten er mer stabil og mindre sedert. Intensivsykepleierne demonstrerer en intuitiv forståelse for pasienters indre styrke som en salutogen ressurs og hvordan den kan fremmes. Denne intuitive kunnskapen bør videreutvikles og integreres ytterligere i praksisfeltet og i utdanningen av intensivsykepleiere.
English abstract
Intensive care nurses' experiences of long-term critically ill patients' inner strength and will to survive
Background: Inner strength and willpower are deemed essential salutogenic resources for recovery and survival among long-term critically ill patients. However, little is known of how these resources are promoted by health professionals.
Aim: This study aims to provide knowledge of how intensive care unit (ICU) nurses promote long-term critically ill patients’ inner strength and will to survive.
Methods: Qualitative data were collected by means of three focus group interviews involving ten experienced ICU nurses in three Norwegian hospitals. The data were analyzed by means of systematic text condensation.
Results: Knowledge of the patient as a person was a vital resource for ICU nurses to support long-term ICU patient’s inner strength and willpower; attentive and respectful ICU nurses were more likely to encourage long-term ICU patient’s inner strength and willpower. However, in the acute, critical part of the ICU-trajectory this concern received less attention, whereas during the awakening periods the nurses utilized consciously the patient’s goal of coming home in boosting patients’ inner strength and will to survive. Moreover, family support was vital to strengthen long-term critically ill patients’ inner strength and will to survive. The ICU nurses demonstrated a variety of professional actions and attitudes of significance in promoting long-term critically ill patients’ salutogenic resources. Even when survival was most uncertain.
Conclusion: This study provides new knowledge of how ICU nurses support long-term critically ill patients, primarily in their awakening periods. The ICU nurses exposed intuitive understanding of patient’s inner strength and willpower as well as how to promote these salutogenic resources. This intuitive knowledge should be further developed and integrated in clinical practice and educational settings.