bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Características físico-químicas do leite de cabra comercializado no estado da Paraíba, Brasil
Authors: Costa Roberto Germano , Beltrão Filho Edvaldo Mesquita , Queiroga Rita de Cássia Ramos do Egypto , Medeiros Ariosvaldo Nunes de , Oliveira Celso José Bruno de , Guerra Ingrid Conceição Dantas
Published: January 2024

O presente trabalho teve como objetivo avaliar as características físico-químicas do leite de cabra integral e pasteurizado comercializado no estado da Paraíba. O total de 24 amostras de leite de seis marcas produtoras foi coletado de estabelecimentos comerciais da cidade de João Pessoa (PB), em diferentes períodos. Entre as amostras de leite das seis marcas comerciais, as amostras de cinco marcas apresentaram-se fora dos padrões estabelecidos pela legislação vigente. Não houve diferenças significativas apenas para as variáveis lactose e cinzas entre as marcas comerciais analisadas (P>0,05). Os parâmetros com maior variação foram lipídios (1,67 a 3,57%) e sólidos não gordurosos (7,61 a 10,01%). Adicionalmente, foi detectada a atividade da lactoperoxidase em apenas 66,66% das amostras analisadas, e somente três marcas apresentaram 100% das amostras de leite positivas para essa enzima. Por outro lado, as três demais marcas apresentaram 75, 25 e 0% de amostras positivas para lactoperoxidase. Há, portanto, necessidade de adequação do processamento do leite de cabra produzido no estado da Paraíba, principalmente no que se refere à pasteurização, para que o alimento atinja os padrões requeridos pela legislação. A maior homogeneidade do leite de cabra quanto às suas propriedades fisico-químicas é fundamental para garantir aceitabilidade do produto por uma classe consumidora cada vez mais exigente e promover a expansão da caprinocultura leiteira do estado da Paraíba.
Detecção de bactérias Gram-negativas não fermentadoras em água tratada para diálise
Authors: Bugno Adriana , Almódovar Adriana Aparecida Buzzo , Pereira Tatiana Caldas , Auricchio Mariângela Tirico
Published: January 2024

No Brasil, 90% dos pacientes renais crônicos dependem dos procedimentos de hemodiálise para remover produtos de degradação metabólica, excesso de água e de sais minerais do organismo, e para restaurar o equilíbrio ácido-base e eletrolítico. A água é o principal componente do tratamento por diálise e suas qualidades química e microbiológica são essenciais para evitar riscos adicionais ao paciente. As soluções para diálise e os equipamentos proporcionam ambientes adequados ao desenvolvimento microbiano, especialmente bactérias Gram-negativas. Além de bacteremias, os microrganismos Gram-negativos podem estar relacionados à ocorrência de reações pirogênicas. Este estudo teve por objetivo verificar a ocorrência de bactérias Gram-negativas não fermentadoras de glicose em 97 amostras de água tratada para diálise e 27 amostras de dialisatos, avaliadas entre junho de 2005 e dezembro de 2006. As bactérias Gram-negativas não fermentadoras de glicose foram detectadas em 29,6% das amostras de dialisatos e em 49,5% das amostras de água tratada. Nove espécies foram isoladas e identificadas, sendo a mais freqüente o complexo Burkholderia cepacia (59,0%), seguido de Stenotrophomonas maltophilia (13,1%).
Avaliação da deficiência de riboflavina em gestantes de uma instituição pública da cidade de São Paulo, SP, Brasil
Authors: Oshiro Marilena , Miguita Karen , Oliveira Raimundo Antônio Gomes , Fonseca Lorena Kessia de Figueiredo Silva , Barretto Orlando César de Oliveira
Published: January 2024

Neste estudo prospectivo foi avaliado o estado nutricional em riboflavina nas parturientes que faziam uso da suplementação vitamínica de variadas concentrações de riboflavina, bem como naquelas que não fizeram uso de qualquer suplementação durante o período gestacional. O recurso utilizado para a avaliação nutricional foi a determinação do coeficiente de ativação da glutationa redutase (CA-GRE). Os valores de CA-GRE acima de 1,5 foram considerados como indicativos de deficiência de riboflavina. Foram analisados quatro grupos de gestantes: 123 parturientes sem suplementação vitamínica; 25 que utilizaram formulação contendo de 2,5 a 3,5mg de riboflavina; 63 parturientes que utilizaram fármacos contendo 1,0 a 1,7mg de riboflavina e o quarto grupo constituído de 22 mulheres que receberam formulação contendo < 0,85mg de riboflavina. O grupo de parturientes que apresentou menor índice de deficiência de riboflavina foi aquele que fez o uso da suplementação vitamínica com as taxas entre 2,5 a 3,5mg de vitamina B2. Os demais grupos, com a inclusão daquele que não complementou a dieta com suplementação vitamínica, apresentaram índices de deficiências bem maiores. Esses achados indicam que as quantidades de riboflavina apresentadas nesses fármacos, bem como na dieta alimentar, foram insuficientes para atingir níveis bioquímicos semelhantes ao do grupo controle. No geral, foi encontrada uma incidência de deficiência de riboflavina de 64,4%, o que permite sugerir que a arriboflavinose é um importante problema de Saúde Pública na cidade de São Paulo.
Avaliação microbiológica de esponjas contendo agentes bactericidas usadas em cozinhas de unidades de alimentação e nutrição da região de Campinas/SP, Brasil
Authors: Srebernich Silvana Mariana , Soares Maria Magali Stelato Rocha , Silva Sônia Maria Ferreira da , Caobianco Thayane Carla Rodrigues Costa
Published: January 2024

Em unidades de alimentação e nutrição são utilizadas esponjas e detergentes para a lavagem de equipamentos e utensílios. Contudo, se a higienização não for adequada corre-se o risco de haver contaminação cruzada. O objetivo desta pesquisa foi avaliar as condições higiênico-sanitárias de esponjas contendo agentes bactericidas, empregadas na lavagem dos equipamentos e utensílios das unidades. Analisou-se 48 esponjas, utilizando técnicas microbiológicas tradicionais e Método rápido, para a determinação de coliformes totais e E. coli, Staphylococcus aureus, além de bolores e leveduras. Os resultados mostraram que todas as esponjas apresentavam contaminação por coliformes totais e E. coli, com variação de 105 a >108 UFC (unidades formadoras de colônias)/ml. Para os demais microrganismos a contaminação variou de 101 a 104 UFC/ml sendo esta maior no Método rápido que no método tradicional. A contaminação encontrada, neste estudo, demonstrou condições sanitárias inadequadas das esponjas, devido a falta de higiene dos manipuladores, restos de alimentos contaminados ou o não seguimento das normas de Boas Práticas de Fabricação pelos funcionários da Empresa, o que pode levar à um aumento no risco para o consumidor.
Pesquisa de anticorpos para Leishmania spp em amostras de sangue de cães da região de Marília/SP, Brasil no período de janeiro de 1999 - junho de 2005
Authors: Lima Maria Laura Sales Rodrigues , Pôrto Salete França , Gelsi Alice Maria dos Santos Ferreira , Moreira Argeu Selos , Alves Ilda Aparecida Capannaci , Souza Neuza Maria de , Esteci Layde do Vale , Licate Marina Madalena , Jacob Fabrício , Licate Maria Izabel , Menezes Edilene Patrícia Dias de
Published: January 2024

No período de 1999 a 2003, foi realizado o inquérito sorológico pesquisa de anticorpos anti-Leishmania spp em amostras de soro coletadas de cães de 38 municípios da região centro-oeste do estado de São Paulo (Marília). Foram avaliadas as freqüências de reatividade para anticorpos anti-Leishmania spp detectadas em amostras de soros de cães oriundos de três municípios em dois períodos distintos (1999 –2003 e 2004 – 2005). No primeiro período, a detecção de anticorpos específicos foi realizada por meio do teste de imunofluorescência indireta (IFI); no segundo período, foi utilizado o ensaio imunoenzimático (EIE) como teste de triagem e a reação de IFI como teste confirmatório. A investigação efetuada no período de 1999-2003 sugere a ausência de circulação da Leishmania naquela área. O inquérito realizado na população canina nas cidades de Adamantina, Guarantã e Lucélia no período de 2004 a 2005 indica a introdução deste parasita na região, em função da ocorrência de soro positividade para anticorpos anti-Leishmania spp, respectivamente em 14%, 8% e 2,5% das amostras. Até abril de 2008, sete municípios da região de Marília notificaram casos humanos de LVA, dois registraram ocorrência da doença somente em cães; o vetor foi detectado em pelo menos cinco municípios. A expansão da LVA na região centro-oeste do território paulista requer certamente a melhoria das atividades de prevenção e de controle desta doença.
Qualidade microbiológica da água consumida pela população do Distrito do Sana , Macaé, Rio de Janeiro
Authors: Ramos Gaspar Dias Monteiro , Machado Junior Hélio Fernandes , Silva Valmir Laurentino , Castelan Fernanda Gomes , Guerra André Fioravante , Fernandes Milton Marques , Gaspar Arlene
Published: January 2024

A qualidade da água consumida pela população do Distrito do Sana – Macaé – RJ foi avaliada por meio de análises microbiológicas para pesquisa de coliformes termotolerantes e totais e bactérias heterotróficas baseando-se na Portaria nº 518/2004 – Ministério da Saúde. A água consumida pela população do arraial do Sana é proveniente da captação na microbacia do Palmital e na microbacia da Glória, ambas armazenadas em reservatórios distintos (reservatório do Palmital e reservatório da Glória) e distribuídas para a população sem qualquer tratamento prévio. A cada estação do ano foram coletadas três amostras de cada reservatório. Em função da dificuldade em ter acesso às captações, foi coletada uma amostra por estação. As análises microbiológicas realizadas foram: pesquisa de coliformes totais e termotolerantes pelo método do Número Mais Provável (NMP) por meio de técnica dos tubos múltiplos, e a contagem de bactérias heterotróficas efetuada de acordo com a metodologia recomendada pela APHA. Foi observada elevada contaminação, com níveis acima do estabelecido pela Portaria n° 518/2004 - Ministério da Saúde. A água proveniente da Glória apresentou índices de contaminação maior do que a água proveniente do Palmital. Os resultados verificados no presente estudo indicam a baixa qualidade microbiológica das amostras de água, em função da ausência de prévio tratamento antes do fornecimento à população.
Nanoformulações de antimônio pentavalente encapsuladas em lipossomos contendo fosfatidilserina demonstram maior eficácia contra Leishmaniose Visceral experimental
Authors: Tempone André Gustavo , Andrade JR. Heitor Franco de
Published: January 2024

A Leishmaniose é uma doença tropical endêmica que afeta principalmente países em desenvolvimento. O arsenal terapêutico da Leishmaniose é muito restrito e altamente tóxico, tendo como base o uso dos sais de antimônio. Os fármacos de segunda escolha como a anfotericina B e a pentamidina também apresentam elevada toxicidade e, assim, nenhuma terapia recente é efetiva contra Leishmania spp. Lipossomos são sistemas carreadores de fármacos, que podem direcionar altas doses a células alvo. No presente trabalho foi desenvolvida uma nova formulação lipossomal com o objetivo de direcionar o antimônio pentavalente aos macrófagos infectados com Leishmania (L.) chagasi, por meio da interação com receptores scavengers in vivo. A formulação de antimônio lipossomal demonstrou elevada eficácia in vivo, reduzindo 133 vezes a dose total de antimônio administrada, com diminuição de 100% da carga parasitária do fígado na dose de 0,75 mg/kg. Estudos em microscopia eletrônica de transmissão revelaram uma formulação estável e de aspecto oligolamelar. Estudos do potencial zeta demonstraram carga negativa acoplada à superfície dos lipossomos, derivada da adição de fosfatidilserina. Esta nova abordagem vem contribuir no estudo de novas formulações lipossomais para redução da toxicidade de fármacos no tratamento da Leishmaniose.
Estudo comparativo da expressão de carboidratos no sistema ovogranuloma hepático na esquistossomose humana e experimental
Authors: Guimarães Mariana Tavares , Melo-Junior Mario Ribeiro de , Silva Rodrigo Bacelar da Costa , Cavalcante Carmelita Bezerra de Lima , Beltrão Eduardo Isidoro Carneiro
Published: January 2024

Em virtude das lesões granulomatosas em animais e humanos aparentemente demonstrarem as mesmas alterações histológicas, poucas dados existem sobre as alterações patobioquímicas relacionadas aos carboidratos expressos pelos tecidos parasitados pelo S. mansoni. Neste trabalho, os resultados indicam que todas as lectinas testadas evidenciaram padrões de marcação diferenciados no tegumento do ovo do parasita e no granuloma periovular. A lectina WGA (Wheat germ agglutinin) apresentou uma intensa marcação do sistema ovo-granuloma (SOG) na esquistossomose experimental, enquanto que nas amostras teciduais humanas a WGA, LTA (Lotus tetragonolobus agglutinin) e PNA (Peanut agglutinin) marcaram apenas o ovo de S. mansoni. A lectina UEA-I (Ulex europaeus agglutinin) marcou de forma incipiente e inespecífica o SOG; por outro lado, a LTA marcou preferencialmente os anéis de fibrose do granuloma hepático em humanos. Houve intensa marcação da WGA no SOG e no ovo de S. mansoni, enquanto que a PNA marcou apenas o ovo do parasita, o qual indica a presença de resíduos de n-acetil-glucosamina e galactose, respectivamente. As lectinas WGA, PNA e Con A (Concanavalin agglutinin) falharam na distinção de tipos celulares encontrados no granuloma tanto experimental como humano. Conclui-se que a análise histoquímica com o uso de lectinas é uma ferramenta útil na investigação de alterações bioquímicas específicas que caracterizam a esquistossomose humana e experimental.
Vigilância epidemiológica: parvovirus B19 genótipo 1
Authors: Oliveira Maria Isabel de , Afonso Ana Maria Sardinha , Figueiredo Cristina Adelaide , Yu Ana Lucia Frugis , Curti Suely Pires
Published: January 2024

O parvovirus humano B19 foi isolado e caracterizado de amostra clínica de um paciente, infectado no Japão, e que apresentou os sintomas de febre e erupção cutânea após sua chegada ao Brasil. A infecção por parvovírus foi confirmada por meio de seguintes ensaios: Elisa para detecção de anticorpos IgM antiparvovirus B19 e técnica de polymerase chain reaction (PCR). Um fragmento da região NS1-VP1 foi diretamente submetido ao seqüenciamento do nucleotídeo. A análise filogenética parcial do B19, frente às várias seqüências disponíveis no GenBank, indicou que PV B19 isolado correspondeu ao genótipo 1.
Avaliação microbiológica e físico-química durante o processamento do leite pasteurizado
Authors: Ataíde Walércia Souza de , Maciel Janeeyre Ferreira , Lima Pedro Luciano Alcântara de , Lima Ana Raquel Carmo de , Silva Fernanda Vanessa Gomes da , Silva João A.
Published: January 2024

No presente estudo foram avaliadas as características microbiológicas e físico-químicas dos leites cru, dos produtos recém pasteurizados e dos leites pasteurizados embalados, de uma indústria de laticínios, localizada no Estado da Paraíba, a fim de avaliar os parâmetros em comparação aos padrões estabelecidos pelo Ministério da Agricultura, Pecuária e Abastecimento. Quatorze amostras de cada tipo de leite foram submetidas as seguintes análises microbiológicas: contagem de bactérias mesófilas viáveis, Número Mais Provável (NMP) de coliformes totais e termotolerantes, contagem de Staphylococcus coagulase positiva e negativa, pesquisa de Escherichia coli e de Salmonella. Para análises físico-químicas foram determinados pH e acidez, além dos testes de fosfatase e peroxidase no leite recém pasteurizado. O leite cru apresentou números elevados de bactérias mesófilas viáveis e coliformes totais. Staphylococcus coagulase positiva foi detectado em 78,6% dessas amostras. Em 35,7% das amostras de leite recém pasteurizado e 64,3% das de leite pasteurizado embalado foram detectados coliformes totais, em números acima do limite estabelecido pela legislação em vigor. A enzima fosfatase não foi detectada no leite recém pasteurizado, indicando que a presença de coliformes pode ter ocorrido em função da recontaminação pós-pasteurização. Nenhuma amostra demonstrou a presença de Salmonella. Os três tipos de leite apresentaram amostras com acidez abaixo do limite mínimo estabelecido na legislação.
Rezension von: Okonnek, Andreas; Gonser, Simon, Schaffensjahre 1950 bis 1970
Authors: Kozlik Andreas , Okonnek Andreas , Gonser Simon
Published: January 2024

Andreas Okonnek, Simon Gonser: Schaffensjahre 1950 bis 1970. Das Wirtschaftswunder an Rems und Murr. Waiblingen: Landratsamt Rems-Murr-Kreis 2015 (= Kultur & Geschichte. Die Schriftenreihe des Kreisarchivs Heft Nr. 8), 103 S., zahlr. Abb.
Rezension von: Förderverein Friedhofkapelle Backnang (Hrsg.), Friedhofkapelle Backnang
Authors: Baschin Marion , Förderverein Friedhofkapelle Backnang
Published: January 2024

Förderverein Friedhofkapelle Backnang e. V.: Friedhofkapelle Backnang. Geschichte, Restaurierung und neue Nutzung. Waiblingen: Remstal-Bote GmbH 2015, 143 S., zahl. Abb.
Rezension von: Kirschmer, Heiner (Hrsg.), Backnanger Gschichdla
Authors: Trefz Bernhard , Kirschmer Heiner
Published: January 2024

Heiner Kirschmer: Backnanger Gschichdla. Backnang: Fr. Stroh Verlag, 72 S., zahlr. Abb.
Case report of Hepatitis C treatment during pregnancy
Authors: Bock Kirsten , Atkinson Andrea , Elwood Chelsea , Ramji Alnoor
Published: January 2024

Introduction: Despite the increasing availability of Hepatitis C (HCV) anti-viral therapy for adults, there is minimal data regarding treatment safety and efficacy during pregnancy.

Case Report: A 33-year-old primiparous female underwent successful HCV treatment with direct-acting antivirals (DAAs) beginning at 26 weeks gestational age.

Conclusion: This case demonstrates the effective treatment of HCV during pregnancy. Formal trials are still required to assess the long-term safety and efficacy as treatment with DAAs for Hepatitis C is not yet established in pregnancy.
Entrevista clínica crítica de Piaget: un estudio exploratorio pospandemia en división con punto decimal
Authors: Cruz Corona Marycarmen Cruz Corona , Rodríguez-Guardado María Del Socorro
Published: January 2024

Los tiempos de pospandemia han acentuado la necesidad de indagar sobre las fortalezas y las áreas de oportunidad de las y los estudiantes en sus diferentes asignaturas. Ese artículo da cuenta de una investigación cuyo propósito fue identificar los niveles de pensamiento en la división con punto decimal en estudiantes de secundaria en el contexto pospantemia. A través de un diseño cualitativo de tipo descriptivo, no experimental de alcance transversal, se diseñó una entrevista siguiendo el método clínico crítico de Piaget. Con este instrumento se entrevistó a cuatro estudiantes mexicanos de secundaria de entre 12 y 13 años de edad. Los principales hallazgos evidenciaron que los/as estudiantes necesitan el apoyo de materiales para poder comprender los problemas planteados y dar soluciones; se puede inferir que se encuentran aún en la fase de pensamiento concreto, además de tener dificultades para conceptualizar la división con punto decimal. Ello pone de manifiesto la necesidad de reforzar los conceptos de aritmética en los cursos de formación inicial.
Innovando en la educación rural: experiencia de educación híbrida en tiempos de pandemia en la Red de Institutos Técnicos Comunitarios (ITC)
Authors: Rodríguez Martínez Emin David , Rodríguez Castellanos Yesenia Belinda , Ordoñez Lara Maricela Darilene
Published: January 2024

La Red de Institutos Técnicos Comunitarios (ITC), con apoyo de aliados estratégicos, desde sus inicios ha trabajado en la implementación del Modelo Educativo Comunitario (EDUCAR) con el propósito de fortalecer el desarrollo curricular de los Bachilleratos Técnicos Profesionales en Desarrollo Agropecuario y Gestión Agroforestal en 28 Institutos del centro occidente de Honduras. (Red ITC, 2020)
En este artículo se presenta la experiencia de la Red ITC que, como una forma de enfrentar las circunstancias creadas por la pandemia de COVID 19, implementó un sistema de educación híbrido, adecuando las metodologías del Modelo EDUCAR a este sistema, apoyándose en plataformas, recursos, equipos tecnológicos, acceso a internet y fortalecimiento pedagógico docente. (Modelo EDUCAR, 2015)
Pragmatica del conflicto social
Authors: Palma Ivan , Albornoz Nicolás
Published: January 2024

La ontologia social desarrollada por Searle nos permite entender los fenomenos sociales desde la teoria de los actos de habla El presente articulo expone la teoria de Searle y analiza la concepcion de Conflicto Social desde esta perspectiva sosteniendo que éste puede ser entendido como la disputa entre diferentes comunidades por la legitimidad de alguna función de estatus Para lograrlo se revisara la teoria de los actos de habla para mostrar que el conflicto social podria ser analizado desde esta perspectiva identificando la intencionalidad de las comunidades en conflicto a traves de enunciados linguisticos
Soft power, fútbol y cultura en la relación bilateral Argentina-Bangladesh: Oportunidades y desafíos para una vinculación estratégica
Authors: Esteso Dafne , Martorello María Clara , Vladisauskas Brenda
Published: January 2024

El artículo examinará la influencia del soft power en la relación bilateral entre Argentina y Bangladesh, particularmente a raíz del impacto del triunfo de Argentina en el Mundial de Fútbol 2022, que ha generado un gran interés en Bangladesh y ha llevado a la reapertura de la embajada argentina en dicho país. Se explorarán los conceptos de soft power y cómo el éxito deportivo puede potenciar el vínculo bilateral entre dos naciones pequeñas. Se analizará el fútbol como elemento de política exterior esencial
de nuestro soft power cultural y como ventana de cooperación estratégica de la vinculación con Bangladesh. Además, se estudiará la experiencia del caso chino, cuya herramienta del soft power ha procurado mejorar su presencia y relaciones con naciones extranjeras. La investigación también discutirá la posibilidad de integrar a la agenda bilateral políticas de cooperación deportiva e intercambio bilateral, con la presencia del fútbol como elemento de influencia cultural en naciones asiáticas, tratándose de un área poco estudiada en la literatura de la política exterior argentina.
Causes of delayed presentation of retinoblastoma
Authors: Wazir Muhammad Irfan , Karim Samina
Published: January 2024

Aim: The aim of the study was to determine the Causes of Delayed Presentation of Retinoblastoma. Materials and methods: This study was carried out at the department of ophthalmology DHQ TH Bannu from January 2022 to January 2023. In this research newly recruited patients were included who were receiving therapy for retinoblastoma during that time. For this study, parents of patients who came into the hospital were gathered.  A form via the patient's information was noted. First symptom, duration after onset of initial symptom, gender, age at first visit. The data analysis software used was SPSS version 20. The importance of each factor was determined using the Pearson Chi Square test. Results A total of 80 participants were include in the study. 52(65%) patients had delayed presentation, 57(71%) had delayed referral presentation and 65(81%) had advanced diseases at the time of presentation. Various factors involved in the delay presentation. These factors are, living in a remote region; financial hardship; social pressure; knowledge of the severity of the illness; lack of transportation; Fear of enucleation and looking for alternative medications or non-medical treatments. Each factor significance was calculated through chi-square test.
ПРО ЗНАХІДКИ ВИДІВ ЛИШАЙНИКІВ, ЗАНЕСЕНИХ ДО ЧЕРВОНОЇ КНИГИ УКРАЇНИ, В НАЦІОНАЛЬНОМУ ПРИРОДНОМУ ПАРКУ "ВЕРХОВИНСЬКИЙ"
Authors: Зітенюк А.М. , Ходосовцев О.Є.
Published: January 2024

За результатами досліджень нами було відмічено три види лишайників: Solorina saccata, Tuckneraria laureri та Usnea florida, – занесених до Червоної книги України. Solorina saccata є аркто-альпійським лишайником, котрий відомий лише з девʹяти локалітетів у високогірʹях Карпат. Лишайник відмічався у семи локалітетах до 1940 року і лише двічі у середині 50-х років. Наше місцезнаходження є першим підтвердженням про його існування в Карпатах після 50-х років минулого століття. Лишайник має статус "вразливий" у Червоній книзі України. Зменшення його локалітетів, ймовірно, повʹязано як з глобальним потеплінням, так і з рекреаційним навантаженням. Лишайник Tukneraria laureri відомий з численних історичних і сучасних місцезнаходжень у Чивчинських горах та Карпатах в цілому. Вид має статус "рідкісний" в Червоній книзі України. В Карпатах відомо 11 історичних та сучасних локалітетів Usnea florida. Лишайник має статус "вразливий" в Червоній книзі України і зникає внаслідок експлуатації лісів. Виявлене місцезнаходження U. florida є першим в межах Національного природного парку "Верховинський".
МІКРОРІВНЕВІ ЗМІНИ ПЕЧІНКИ БІЛОГО АМУРА (СTENOPHARYNGODON IDELLA VALENCIENNES, 1844) У ПРИРОДНИХ І ЗМІНЕНИХ УМОВАХ ІСНУВАННЯ
Authors: Козій М.С.
Published: January 2024

Вплив антропогенного чинника на гідросферу набув катастрофічних масштабів. Внаслідок цього відбувається скорочення чисельності популяцій водної біоти. Організм гідробіонтів є потужним фактором акумуляції хімічних речовин у водному середовищі. Відомо, що риби одні з перших реагують на антропогенне навантаження. Тому проведення гістологічного моніторингу з метою оцінки стану організму має вагоме значення. Мікроанатомічний аналіз ділянок печінки риб дозволив виявити такі реакції органів, як порушення циркуляції крові в капілярах, зміни дистрофічного характеру. Компенсаторні модифікації клітин печінки не відрізняються від типової адаптивної перебудови гепатоцитів. Модифікацією функціональної адаптації вважатиметься дедиференціювання клітин у нормальних умовах існування і під впливом пошкоджуючого чинника. Першою ознакою патологічних перебудов печінки є порушення мікроциркуляції. При тривалому впливі токсикантів виявляється венозна повнокровність та явище стазу. Печінка риб має властивість високої реактивності і має великий функціональний резерв. У трансформованих умовах існування функції органу порушуються. Підвищений вміст жиру у печінці риб є наслідком порушення обмінних процесів при дії токсикантів. Найбільш частою морфологічною ознакою цих порушень є різноманітні дистрофічні зміни. При патології паренхіми печінки риб спостерігається зерниста, гідропічна та жирова дистрофія клітин. При повільному перебігу жирової дистрофії характерне помірне зрушення клітинних параметрів та місцеве деформування гепатоцитів. У динаміці процесу виникає найважча форма жирової дистрофії – ліпофанероз. Прогресування зернистого варіанта провокує початок гідропічної дистрофії. Жирове переродження характеризується появою у цитоплазмі вакуолей із різними розмірами. Дрібні вакуолі зливаються з утворенням специфічних жирових кіст. Їхня поява вважається діагностичною ознакою ступеня ураження печінки при хронічному екзотоксикозі. Функціональна недостатність органу супроводжується збільшенням кількості ретикулярної тканини у паренхімі. Збільшення вмісту колагенових волокон відповідає морфологічній картині фіброзу. Численні трансформації структури печінки є свідченням інтоксикації організму, провокують виникнення цирозу і служать специфічним біоіндикатором стану довкілля. Екологічна ситуація в Азово-Чорноморському басейні розцінюється як несприятлива для відтворення гідробіонтів.
ІНТРОДУКЦІЙНІ ДОСЛІДЖЕННЯ ВИДІВ РОДУ ABIES MILL. У ДЕНДРОПАРКУ "АСКАНІЯ-НОВА"
Authors: Михайлецька І.В.
Published: January 2024

Висвітлено результати інтродукційних досліджень видів роду Abies Mill. в дендропарку "Асканія-Нова", проведених у 2016–2020 рр. Дана оцінка стійкості видів до абіотичних факторів середовища: зимо- та посухостійкість. Наведено біометричні показники генеративних органів (шишок, насіння) та морфометричні параметри пилкових зерен. Охарактеризовано якість пилку (життєздатність, фертильність), показано вплив віку та життєвого стану рослин на відсоток аномалій у його будові. Досліджено потенціійну та реальну продуктивність шишок, їх коефіцієнт продуктивності, що, в залежності від виду, змінюється в межах 50–79%. Визначено якість, лабораторну та ґрунтову схожість насіння. Встановлено, що його виповненість краща у видів A. alba Mill., A. nordmanniana (Stev.) Spach., A. pinsapo Boiss. і складає 20, 30 та 35% відповідно. Випробувано різні способи і терміни посіву насіння. Найоптимальнішим визначено висівання восени у контейнери, які утримуються 1–2 роки у парникових ямах. Обстежено куртини парку на предмет виявлення самосіву ялиць. Враховуючи результати комплексного вивчення інтродуцентів, дано інтегральну оцінку перспективності використання та складено асортимент видів Abies для озеленення в умовах півдня України. Рекомендовано використання 5 видів ялиць в зеленому будівництві у південному Степу: для масового використання – A. nordmanniana та A. pinsapo, для обмеженого – A. alba, A. concolor та A. cephalonica.
РІЗНОМАНІТТЯ ТА ФІТОСАНІТАРНИЙ СТАН НАСАДЖЕНЬ РОДУ SALIX L. МІСТА КРИВИЙ РІГ
Authors: Данильчук О.В. , Бойко Л.І. , Юхименко Ю.С. , Данильчук Н.М.
Published: January 2024

Досліджено видове представництво роду Salix L., використане в озелененні м. Кривий Ріг, а також їх життєвий стан та коефіцієнт трапляння. Вивчення реального стану зелених насаджень проводили методом маршрутних обстежень. Ступінь поширення виду або культивару визначали за коефіцієнтом трапляння виду. Життєздатність дерев характеризували за 9-бальною шкалою деревних порід у захисних насадженнях. В зелених насадженнях міста рід Salix представлений 5 видами (S. acutifolia Willd., S. alba L., S. babylonica L., S. exelsa S.G. Gmel., S. fragilis L.) та 2 декоративними культиварами (S. alba ʹVitellina pendulaʹ Rehd., S. matsudana Koidz. ʹTortuosaʹ). В ході досліджень встановлено, що верби в паркових насадженнях міста використані нерівномірно, тому за ступенем поширення їх можна розподілити на три категорії: I – найпоширеніші; II – середньопоширені; ІІІ – малопоширені таксони. До першої категорії належить культивар S. alba ʹVitellina pendulaʹ Rehd., який зростає майже в половині з досліджених парків та скверів міста. До другої категорії належать S. alba L., S. babylonica L., S. matsudana Koidz. ʹTortuosaʹ та S. fragilis. Третю категорію складають малопоширені види: S. acutifolia Willd. та S. exelsa S.G. Gmel. За переважанням типів насаджень можна побудувати наступний ряд: поодинокі екземпляри → групові насадження → насадження рядами → масиви. У Криворізькому ботанічному саду НАН України рід Salix представлений 10 видами (S. caprea L., S. viminalis L., S. schwerinii E.L.Wolf, S. argyracea E.L.Wolf, S. ledebouriana Trautv., S. purpurea L., S. acutifolia Willd., S. fragilis L., S. excelsa S.G.Gmel., S. pentandra L.) та 6 культиварами (S. alba L. ʹVitellina pendulaʹ, S. alba L. ʹVitellina pyramidalisʹ, S. caprea L. ʹKilmarnokʹ, S. matsudana ʹTortuosaʹ, S. × rubra і S. × forbiane). Із зазначеного переліку найбільш перспективними для використання можуть бути культивари верб S. caprea ʹKilmarnokʹ, S. × rubra, які практично не використовуються в озелененні. Уперше в культивованих ценозах Правобережного степового Придніпровʹя на прикладі великого індустріального міста вивчено та узагальнено інформацію щодо поширення верб, а також визначено їх життєвий стан та коефіцієнт трапляння. Отримані дані дають змогу вдосконалити систему планування парків та скверів з метою збагачення та підвищення в них цінності зелених насаджень за рахунок використання перспективних видів та культиварів роду Salix.
ОСОБЛИВОСТІ РЕПРОДУКТИВНОГО РОЗВИТКУ РІДКІСНИХ ВИДІВ РОДУ MALUS MILL. В УМОВАХ НАЦІОНАЛЬНОГО ДЕНДРОЛОГІЧНОГО ПАРКУ "СОФІЇВКА" НАН УКРАЇНИ
Authors: Опалко О.А. , Конопелько А.В. , Опалко А.І.
Published: January 2024

Одним із ефективних заходів зі збереження фіторізноманіття та пріоритетних напрямків діяльності ботанічних садів і дендрологічних парків у сфері охорони рослин є дослідження рідкісних і зникаючих видів в умовах ex situ. У складі колекції Національного дендрологічного парку "Софіївка" НАН України (НДП "Софіївка") культивуються та досліджуються понад 25 видів Malus (більшість з яких інтродуковані), а також низка сортів, форм та гібридів яблуні, з-поміж яких є занесені до Червоного списку МСОП види категорій "зникаючий" – M. niedzwetzkyana Dieck, та "майже під загрозою" – M. trilobata (Labill. ex Poir.) C.K.Schneid. З метою виявлення чинників, що можуть впливати на репродуктивний успіх рослин згаданих видів, що за критеріями МСОП характеризуються тенденцією зміни чисельності своїх популяцій, виконано порівняльний аналіз фертильності та життєздатності пилкових зерен, а також потенційної та реальної насінної продуктивності. Для оцінювання репродуктивних характеристик досліджуваних видів за контрольний варіант було використано рослини M. baccata (L.) Borkh., виду, що був визначений у категорії "найменша осторога" та у групі "стабільна" за тенденцією зміни чисельності популяції. Обговорюються еколого-біологічні особливості рослин та антропогенні аспекти, що можуть призводити до зменшення чисельності популяцій рідкісних та зникаючих видів у природних ареалах. Зважаючи на те, що для репродуктивного успіху усіх квіткових рослин, і представників роду Malus зокрема, котрі у природних умовах розмножуються переважно насінням, необхідною умовою для успішного насіннєвого розмноження є процес перехресного запилення, що завдяки рекомбінаціям забезпечує необхідний для формування адаптивного потенціалу потік генів між окремими особинами рослинних популяцій, нами були досліджені якісні характеристики пилкових зерен та показники насінної продуктивності рослин M. niedzwetzkyana й M. trilobata у порівнянні з показниками M. baccata. Зʹясовано, що фертильність пилку рослин M. niedzwetzkyana, M. trilobata та M. baccata була в межах від 79,8 до 92,4%, натомість життєздатність пилкових зерен M. niedzwetzkyana та M. trilobata – лише 5,0 та 7,3%, відповідно, що значно нижче показника життєздатності пилку рослин M. baccata (62,9%). Щодо кількості насінних зачатків на один плід міжвидові відмінності були несуттєвими, натомість за кількістю виповненого насіння в одному плоді показник M. baccata був 5,7±2,0, що понад удвічі більше ніж у M. niedzwetzkyana (2,6±1,1) і майже у 600 разів більше ніж у M. trilobata. Отримані результати дають підстави вважати, що рослини M. niedzwetzkyana адаптувалися до умов НДП "Софіївка" значно краще, ніж M. trilobata, що може пояснюватися філогенетичною близькістю M. niedzwetzkyana до широко культивованого виду M. domestica (Suckow) Borkh.
КАЛЕНДАР ДЕКОРАТИВНОСТІ БАГАТОРІЧНИКІВ З КВІТНИКОВОЇ КОЛЕКЦІЇ ДЕНДРОПАРКУ "АСКАНІЯ-НОВА"
Authors: Белгородський О.Є.
Published: January 2024

Охарактеризовано терміни цвітіння багаторічних квітниково-декоративних рослин 345 таксонів з 44 родин при вирощуванні в умовах дендрологічного парку "Асканія-Нова" за підсумками досліджень у 2022 році. Складено календар цвітіння, що дозволяє оцінити правильність підбору асортименту багаторічників для створення композицій безперервного цвітіння у південному степу України, порівняти фенологію та виявити зміщення фенологічних фаз вивчених раніше видів у багаторічній динаміці та залежно від екотопічної приуроченості і конкретних умов зростання.
АНАЛІЗ ДИНАМІКИ ЧИСЕЛЬНОСТІ ТА ПРИЧИН ВИБУТТЯ ОЛЕНЯЧИХ (СERVIDAE) В УМОВАХ НАПІВВІЛЬНОГО УТРИМАННЯ У БІОСФЕРНОМУ ЗАПОВІДНИКУ "АСКАНІЯ-НОВА"
Authors: Жулінська О.С.
Published: January 2024

У статті подано інформацію щодо динаміки чисельності впродовж 2013–2022 років оленя благородного (ОБ), оленя плямистого (ОП) та лані європейської (ЛЄ), яких розводять у Біосферному заповіднику "Асканія-Нова". Представлено результати аналізу основних причин вибуття тварин досліджуваних видів зі стад. Частка виявлених травмованих тварин (серед вибракуваних та загиблих) в середньому за 10-річний період складає: для ОБ – 41,8, для ОП – 47,1, для ЛЄ – 44,8%. Частка тварин, знайдених у вигляді решток, – 40,0, 44,7, 42,5% відповідно. Частка тварин, у яких встановлено ознаки захворювання, наступна: для ОБ – 18,2, для ОП – 8,2, для ЛЄ – 12,6%. Співвідношення самців і самок серед випадків травмування тварин має вигляд: для ОБ ♂ – 65,2, ♀ – 34,8%, для ОП – 56,4 і 43,6%, для ЛЄ – 65,9 і 34,1% відповідно. Загибель самок у період з травня по липень є найбільшою і може сягати більше половини загиблих протягом року самок. Фіксували таке явище як травматичний шок, внаслідок якого у певні роки при сортуванні та перегонці для реалізації гинуло 57–100% оленя плямистого та 25–50% лані європейської від річної кількості загиблих та вибракуваних дорослих особин. Половина самців Оленячих гине у період гону, у холодну пору року частка загиблих самців становить 33,3 (ОБ), 31,3 (ОП) і 45,4% (ЛЄ). Найбільше молодняк Оленячих гине у період масового отелення у стаді – 71,4, 79,5 та 60,0% відповідно. Зроблено висновок про величину частки тварин, запланованих до реалізації за рік.
ІСТОРІЯ РОЗВЕДЕННЯ МЕРИНОСОВИХ ОВЕЦЬ В АСКАНІЇ-НОВА
Authors: Маслюк А.М.
Published: January 2024

Наведено дані щодо походження асканійських мериносових овець та етапи розвитку тонкорунного вівчарства в Асканії-Нова. Розведення овець пережило багато злетів та падінь, що повʹязане з історичними подіями та кліматичною ситуацією. Завдяки створенню унікальних генотипів, пристосованих до суворих умов степу, мериносові вівці залишаються затребуваними і сьогодні. Висвітлено роль німецьких колоністів у розведенні овець в таврійських степах, завдяки чому наша країна отримала в спадок не лише високопродуктивних тварин, але і високу культуру ведення сільського господарства. Сформована колоністами основа тонкорунного вівчарства на півдні мала значний вплив на розвиток цього регіону і стала економічною базою (підґрунтям) для заснування в Асканії-Нова тодішнім власником маєтку Фрідріхом Едуардовичем Фальц-Фейном унікального природоохоронного обʹєкта, зоопарку і дендропарку. Тепер вони входять до складу Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН. Відмічено періоди надзвичайного розвитку та занепаду безперервного розведення тонкорунних овець в Асканії-Нова продовж 195 років.
ТОПОЛОГІЧНА СТРУКТУРА БІОТОПІВ РІВНИННОГО КРИМУ
Authors: Дідух Я.П. , Коломійчук В.П. , Розенбліт Ю.В.
Published: January 2024

Здійснено аналіз топологічної диференціації біотопів на основі методики синфітоіндикації для Центральнокримського та Керченсько-Таманського геоботанічних округів, розташованих у смузі сухих типчаково-ковилових степів. Біотопічне різноманіття степового Криму представлене 24 типами, для яких проведено кількісну бальну оцінку умов існування рослинних угруповань за провідними екологічними факторами. З метою відображення закономірностей розподілу біотопів побудовані узагальнені еколого-ценотичні профілі, що характеризують їх β-ценорізноманіття. На основі порівняння показників екофакторів по відношенню до інших округів України встановлено, що за вологістю ґрунту вони найсухіші. Найнижчі показники характерні для запасів доступного для рослин мінерального азоту, омброрежиму та континентальності клімату, найвищі – для кислотності ґрунтів та сольового режиму. Ці показники характеризують крайні регіональні умови округів південного степу України. Результати фітоіндикації підтверджують, що західніший Тарханкутський півострів тепліший, має вищі показники ФАР, довший вегетаційний період, вищі показники континентальності та омброрежиму, ніж східніший Керченський. Кореляційна залежність між показниками провідних екофакторів свідчить про те, що в аридних умовах південних степів при дефіциті вологи її сезонні зміни мають ключове лімітуюче значення, яке впливає на едафічні властивості ґрунтів. Відтак в умовах змін клімату, подальшого потепління значимість сезонної змінності зволоження буде підвищуватися і цей фактор буде відігравати ключову роль як в сукцесійних процесах так і зміні біотопічної структури та характері розподілу останніх у ландшафті.
ВИДОВА ІДЕНТИФІКАЦІЯ, ПРОСТОРОВА СТРУКТУРА ТА ДИНАМІКА ЧИСЕЛЬНОСТІ ПОПУЛЯЦІЙ БІЛОЗУБОК (MAMMALIA, SORICIDAE) У БІОСФЕРНОМУ ЗАПОВІДНИКУ "АСКАНІЯ-НОВА"
Authors: Поліщук І.К.
Published: January 2024

Досвід визначення ссавців родини мідицевих (Soricidae) – білозубок малих Crocidura suaveolens Pallas, 1811 і великих C. leucodon Hermann, 1780, добутих в Асканії-Нова, показав, що надійно розділити обидва види візуально вельми проблематично. Для встановлення видової приналежності звірків запропоновано краніометричний метод безрозмірної середньої. Для ідентифікації білозубок нами використана колекція черепів тварин, добутих у 1992–2009 рр. та решток черепів, вилучених з погадок сов вухатих Asio otus (Linnaeus, 1758) у 1990–2013 рр. Встановлено, що частка черепів з ознаками білозубок великих не перевищує 2%, тобто вид є нечисленним і стан його популяції, у порівнянні з літературними даними за минулі роки, не змінився. Зʹясовано, що C. suaveolens є широко розповсюдженим видом, а питання поширення C. leucodon залишається відкритим.
ФОРМУВАННЯ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ ТЕХНІКА-ПРОГРАМІСТА ВІДПОВІДНО ДО ЗАПИТІВ СУЧАСНОГО РИНКУ ПРАЦІ
Authors: ДІТКОВСЬКА Леся Анатоліївна , КОВАЛЕНКО Сергій Миколайович , МАКОВЕЙЧУК Олександр Миколайович
Published: January 2024

У дослідженні означено первинні посади, що може займати технік-програміст на сучасному ринку праці. Подано перелік типових спеціалізованих задач у галузі інформаційних технологій, які здатен виконувати фаховий молодший бакалавр з інженерії програмного забезпечення. Проведено порівняльний аналіз загальних та фахових компетентностей фахового молодшого бакалавра з інженерії програмного забезпечення та бакалавра з інженерії програмного забезпечення, визначених відповідними стандартами. Визначено окремі компетентності, що є необхідними для фахових молодших бакалаврів з інженерії програмного забезпечення, але не були враховані у Стандарті фахової передвищої освіти за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр з галузі знань 12 Інформаційні технології, спеціальність 121 Інженерія програмного забезпечення. Висвітлено практичні аспекти формування ключових компетентностей майбутніх техніків-програмістів у процесі їх навчання за освітньо-професійною програмою фахового молодшого бакалавра з інженерії програмного забезпечення. Означено інструменти їх формування у процесі підготовки майбутніх фахівців ІТ-сфери.
ДЕЯКІ АСПЕКТИ ВИКОРИСТАННЯ АСИНХРОННОЇ КОМУНІКАЦІЇ У МІКРОСЕРВІСНІЙ АРХІТЕКТУРІ
Authors: ТКАЧЕНКО Костянтин Олександрович , ЯКИМЕНКО Владислав Юрійович
Published: January 2024

У великих мікросервісних системах асинхронна комунікація є важливим інструментом для забезпечення гнучкості, масштабованості та стійкості. Така комунікація дозволяє мікросервісам працювати разом без необхідності негайної (постійної) взаємодії та сприяє створенню архітектури, що є відмінної від так званих «монолітних» систем. Мікросервіси, використовуючи асинхронну комунікацію, можуть функціонувати незалежно один від одного. Кожен мікросервіс може взаємодіяти з іншими сервісами через асинхронні події або повідомлення, незалежно від рівнів їхньої доступності або стану, в якому вони знаходяться.Метою статті є дослідження та аналіз деяких аспектів використання асинхронної комунікації в мікросервісній архітектурі для визначення оптимальних підходів та рекомендацій щодо її впровадження в сучасних інформаційних системах. В роботі розглянуто можливості підвищення масштабованості, надійності та продуктивності мікросервісних додатків за допомогою асинхронних підходів до здійснення комунікації між сервісами. Проведено аналіз відповідних прикладів практичного застосування запропонованого підходу та підтверджено важливість і актуальність проблем, що розглядаються, в сучасному програмному інжинірингу. Використання результатів проведеного аналізу та розроблених сервісів буде корисне для різних категорій користувачів – розробників відповідного програмного забезпечення (зокрема, програмістів і архітекторів програмного забезпечення). Вони можуть використовувати у своїх проєктах для оптимізації комунікації між сервісами запропонований авторами підхід. Для менеджерів та технічних лідерів програмних проєктів отримані результати проведеного аналізу та запропонований підхід сприятимуть кращому розумінню того, як асинхронна комунікація може вплинути на продуктивність і стабільність мікросервісних додатків. Ці аспекти вказаними категоріями користувачів та розробників можуть враховуватися при прийнятті рішень щодо архітектури своїх проєктів. Запропонований підхід має все необхідне для подальшого розвитку і впровадження в сфері мікросервісної архітектури та асинхронної комунікації.
УПРАВЛІННЯ ТРАФІКОМ В ГІБРИДНІЙ ПРОГРАМНО-ВИЗНАЧЕНІЙ МЕРЕЖІ
Authors: ЛЕМЕШКО Андрій Вікторович , АНТОНЕНКО Артем Васильович , МАТВІЙЧУК Олександр Максимович , ДМИТРЕНКО Олександр Сергійович , БЕРЕЗДЕЦЬКИЙ Вадим Юрійович
Published: January 2024

У статті досліджується питання безпеки та доступності в гібридних програмно-визначених мережах (SDN) з використанням контролера та протоколу маршрутизації EIGRP. Особлива увага приділяється методу управління навантаженням з використанням протоколу оnePK. У статті розглядається проблема управління трафіком в мережах, яка є актуальною у зв'язку зі зростанням кількості підключених пристроїв та збільшенням об'єму переданих даних. Пропонується використовувати гібридну SDN мережу, яка поєднує в собі переваги традиційної та програмно-визначеної мережі. Для управління трафіком в такій мережі використовується контролер, який керує роботою мережі та маршрутизацією. Для забезпечення безпеки пропонується використовувати протокол маршрутизації EIGRP, який дозволяє забезпечити безпеку та надійність передачі даних. Окрім цього, протокол EIGRP дозволяє використовувати балансування навантаження, що забезпечує рівномірне розподілення навантаження між маршрутизаторами та покращує швидкість передачі даних. Для ефективного управління навантаженням в гібридній SDN мережі пропонується використовувати метод управління трафіком з використанням протоколу оnePK. Цей протокол дозволяє збільшити продуктивність мережі та забезпечити більш ефективне використання ресурсів мережі. Крім того, використання протоколу оnePK дозволяє простіше та швидше налаштування та управління мережею, що забезпечує більшу доступність та надійність роботи мережі. У статті розглядаютьсяє актуальні проблеми управління трафіком в мережах та пропонує ефективні методи розв'язання цих проблем з використанням гібридної програмно-визначеної мережі, контролера, протоколу маршрутизації EIGRP та протоколу оnePK. Застосування запропонованих методів дозволяє забезпечити безпеку та доступність мережі, а також покращити швидкість та ефективність передачі даних. Робота присвячена методу управління трафіком у високонавантаженій гібридній програмно-визначеній мережі. Як метод дослідження застосовується експеримент. У статті наведено універсальні програмні моделі реалізації запропонованого методу управління трафіком. Наведено формалізовану модель запропонованого методу управління трафіком, а також його універсальну програмну модель реалізації.
Knowing in Theosis
Authors: Purpura Ashley
Published: January 2024

Contrasting two types of otherness, this essay seeks to highlight an approach to theological knowledge and religious identity which does not rely on an intentional othering, such as if often the case in religious polemical or dogmatic controversies, but rather one often found in the mystical and spiritual tradition of the Orthodox Church, which emphasizes direct experience with God as exemplified in theosis. This essay leverages the writings of Saint Symeon the New Theologian and Nicholas Cabasilas to promote a spirituality which both opposes the intentional othering for one’s self-identity and sees the other as integral to theosis, something echoed in the writings of John Zizioulas.