bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Loss of Optineurin Drives Cancer Immune Evasion via Palmitoylation-Dependent IFNGR1 Lysosomal Sorting and Degradation
Authors: Du Wan , Hua Fang , Li Xiong , Zhang Jian , Li Shasha , Wang Weichao , Zhou Jiajia , Wang Weimin , Liao Peng , Yan Yijian , Li Gaopeng , Wei Shuang , Grove Sara , Vatan Linda , Zgodziński Witold , Majewski Marek , Wallner Grzegorz , Chen Haoyan , Kryczek Ilona , Fang Jing-Yuan , Zou Weiping
Published: February 2021

Mutations in IFN and MHC signaling genes endow immunotherapy resistance. Patients with colorectal cancer infrequently exhibit IFN and MHC signaling gene mutations and are generally resistant to immunotherapy. In exploring the integrity of IFN and MHC signaling in colorectal cancer, we found that optineurin was a shared node between the two pathways and predicted colorectal cancer patient outcome. Loss of optineurin occurs in early-stage human colorectal cancer. Immunologically, optineurin deficiency was shown to attenuate IFNGR1 and MHC-I expression, impair T-cell immunity, and diminish immunotherapy efficacy in murine cancer models and patients with cancer. Mechanistically, we observed that IFNGR1 was S-palmitoylated on Cys122, and AP3D1 bound with and sorted palmitoylated IFNGR1 to lysosome for degradation. Unexpectedly, optineurin interacted with AP3D1 to prevent palmitoylated IFNGR1 lysosomal sorting and degradation, thereby maintaining IFNγ and MHC-I signaling integrity. Furthermore, pharmacologically targeting IFNGR1 palmitoylation stabilized IFNGR1, augmented tumor immunity, and sensitized checkpoint therapy. Thus, loss of optineurin drives immune evasion and intrinsic immunotherapy resistance in colorectal cancer.

Significance:

Loss of optineurin impairs the integrity of both IFNγ and MHC-I signaling pathways via palmitoylation-dependent IFNGR1 lysosomal sorting and degradation, thereby driving immune evasion and intrinsic immunotherapy resistance in colorectal cancer. Our work suggests that pharmacologically targeting IFNGR1 palmitoylation can stabilize IFNGR1, enhance T-cell immunity, and sensitize checkpoint therapy in colorectal cancer.

See related commentary by Salvagno and Cubillos-Ruiz, p. 1623.

This article is highlighted in the In This Issue feature, p. 1601
ВИГОТОВЛЕННЯ АЦЕЛЮЛЯРНОГО ДЕРМАЛЬНОГО МАТРИКСУ ЗІ ШКІРИ СВИНІ: МОРФОЛОГІЧИЙ АНАЛІЗ
Authors: Kulyanda I. S. , Fedoniuk L. Ya. , Dovgalyuk A. I. , Kramar S. B. , Kulyanda O. O.
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. Перспективним напрямком у лікуванні дефектів шкіри різної етіології є використання децелюляризованої (ацелюлярної) шкіри свині.

Мета – розробити методику виготовлення ацелюлярного дермального матриксу з дерми шкіри свині зі збереженням нативної структури.

Матеріал і методи. Процес виготовлення ацелюлярного дермального матриксу полягав у поєднанні фізичних і хімічних впливів на дерму. Забір дерми завтовшки 1,0–1,3 мм проводили у свиней віком до 1 року з ділянки спини та, частково, з бокових ділянок тулуба. Попередньо за допомогою дерматома із відповідних ділянок знімали шар шкіри товщиною 0,3–0,4 мм, який піддавали фізичній і хімічній обробці. Досягнення максимальної ацелюлярності дермального матриксу здійснювали покроково, цей процес включав 4 етапи обробки шкіри: 1 – процес заморожування – розморожування; 2 – дегідратація гліцерином; 3 – осмотичний стрес; 4 – вимивання детергентом решток клітин.

Для оцінки ефективності протоколу децелюляризації проводили морфологічний аналіз дерми за допомогою світлової мікроскопії.

Результати. Гістологічний аналіз дерми шкіри свині після циклів заморожування – розморожування виявив, що колагеновий каркас дермального матриксу, отриманий у результаті першого етапу децелюляризації, зберігає свою структурну організацію.

Другий етап децелюляризації виявив зменшення кількості клітин фібробластичного ряду. При цьому сполучнотканинні елементи, які представлені різноспрямованими пучками колагенових волокон, зберігали свою структурну організацію.

Третій етап децелюляризації виявив лізис клітин фібробластичного ряду, які у вигляді базофільно забарвлених елементів у незначній кількості локалізувались у дермі.

У результаті промивки ліофілізованої шкіри неіонним детергентом додецилсульфатом натрію виявлено повну відсутність клітин фібробластичного ряду, епідермоцитів у складі волосяних фолікулів, ендотеліоцитів у стінці кровоносних судин, що свідчить про ефективність вказаного реагента у видаленні залишків продуктів розпаду клітин.

Висновок. Запропонований протокол децелюляризації дерми шкіри свині є ефективним для видалення ядерних та клітинних структур із дерми. Конкретні протоколи можуть бути змінені шляхом збільшення різниці температур або зміни кількості циклів заморожування – розморожування.
ПОРУШЕННЯ ВМІСТУ ВІТАМІНІВ ГРУПИ В ПРИ ДИСБІОЗІ КИШЕЧНИКА У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ ПАНКРЕАТИТ ТА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ 2-ГО ТИПУ
Authors: Sirchak Ye. S. , Barani V. Ye. , Fabri Z. Yo.
Published: February 2021

РЕЗЮМЕ. Дисбіоз кишечника часто виникає при захворюваннях травного тракту, зокрема при хронічному панкреатиті. Клініка ХП із супутнім ДК ускладнюється синдромом порушення травлення, гіпо- й авітамінозом, диспротеїнемією, інтоксикацією.

Мета – визначити особливості забезпечення вітамінами групи В хворих на ХП та цукровий діабет (ЦД) 2-го типу за наявності дисбіозу товстої кишки (ТК).

Матеріал і методи. Обстежено 82 хворих на ХП та ЦД 2-го типу. Усім обстеженим пацієнтам проведено загальноклінічні дослідження, аналіз калу на дисбіоз, а також визначення рівнів вітамінів В1, В6, В9, В12 у сироватці крові.

Результати. Встановлено, що 51,2 % хворих на ХП та ЦД 2-го типу мають дисбіоз IIІ ступеня. У хворих на ХП та ЦД 2-го типу виявлено зменшення рівня вітамінів В9, В12 у 3,9–2,8 раза та вітамінів В6, В1 у 2,6–2,0 рази (р<0,01), порівняно з показником контрольної групи. Встановлено сильну пряму залежність між ІІІ ступенем дисбіозу ТК та рівнями всіх вивчених нами вітамінів групи В. Отже, із прогресуванням вираженості дисбіозу ТК у хворих на ХП та ЦД 2-го типу встановлено зменшення рівня вітамінів групи В із мінімальним відхиленням від показників контрольної групи при дисбіозі ТК І ст. та максимальними відхиленнями – при дисбіозі ТК ІІІ ст.

Висновки. У всіх хворих на ХП та ЦД 2-го типу встановлено дисбіоз ТК, причому частіше це дисбіоз ІІІ та ІІ ступенів (у 51,2 % та у 31,7 % обстежених відповідно). У хворих на ХП та ЦД 2-го типу виявлено зниження рівнів вітамінів В1, В6, В9, В12, що прямо залежать від вираженості дисбіозу ТК у даних пацієнтів.
СИНТЕЗ ТА ПРОТИЗАПАЛЬНІ ВЛАСТИВОСТІ ДЕЯКИХ С5 ЗАМІЩЕНИХ 3-МЕТИЛ-4-ТІОКСО-ТІАЗОЛІДИН-2-ОНІВ
Authors: Chulovska Z. I. , Drapak I. V. , Chaban T. I. , Nektegaev I. A.
Published: February 2021

Вступ. Вивчення реакційної здатності похідних 4-тіазолідону та здійснення їх хімічних перетворень є перспективним напрямком пошуку нових біологічно активних речовин. Це зумовлено широким спектром біологічної активності вказаного класу сполук, а також наявністю ряду реакційно здатних центрів, що дає змогу проводити різносторонню модифікацію вихідної структури. З огляду на дані обставини, актуальним є синтез нових речовин як потенційних біомолекул серед вказаного класу сполук.

Мета дослідження – провести синтез деяких C5 заміщених похідних 3-метил-4-тіоксо-тіазолідин-2-ону для фармакологічного скринінгу in vivo їх протизапальної активності.

Методи дослідження. Проведено органічний синтез, 1Н ЯМР-спектроскопію, елементний аналіз, фармакологічний скринінг.

Результати й обговорення. Синтетична частина роботи полягала у структурній модифікації 3-метил-4-тіоксо-тіазолідин-2-ону. Активна метиленова група в положенні C5 зазначеного скафолду проявляла СН-кислотні властивості та дозволила апробувати її в реакції азосполучення із солями арилдіазонію з отриманням відповідних 3-метил-5-(арил-гідразоно)-4-тіоксо-тіазолідин-2-онів. Будову одержаних сполук та інтерпретацію проведених хімічних досліджень підтверджено даними елементного аналізу та 1Н ЯМР-спектроскопії. Вплив синтезованих речовин на перебіг ексудативної фази запалення вивчали на основі карагенінової моделі запального набряку лап білих щурів. Наявність запальної реакції встановлювали за зміною об’єму кінцівки онкометричним методом на початку досліду і через 4 год після введення флогогенного агента. Для порівняння за аналогічних умов вивчали протизапальний ефект відомого протизапального лікарського засобу – ібупрофену. Отримані результати фармакологічного скринінгу показали, що синтезовані сполуки володіють протизапальними властивостями, а деякі з них за показниками активності наближаються до або перевищують препарат порівняння.

Висновки. У результаті структурної модифікації 3-метил-4-тіоксо-тіазолідин-2-ону за положенням C5 синтезовано серію нових 3-метил-5-(арил-гідразоно)-4-тіоксо-тіазолідин-2-онів. Проведені дослідження протизапальної активності синтезованих сполук демонструють потенціал пошуку протизапальних агентів серед зазначеного класу сполук. Ми продовжуємо досліджувати реакційну здатність, а також хімічні перетворення з перспективою вивчення біологічної активності цього класу сполук.
МОРФОЛОГІЧНІ ЗМІНИ ЕКВІВАЛЕНТА СТРОМИ РОГІВКИ, ОТРИМАНОЇ МЕТОДОМ ДЕЦЕЛЮЛЯРИЗАЦІЇ
Authors: Danyliuk M. B. , Klishch I. M. , Kuzmak I. P. , Kramar S. B.
Published: February 2021

Вступ. Використання ксеногенного трансплантаційного матеріалу за сучасних умов широко визнано в різних сферах медицини. На фоні різкого збільшення людського травматизму, порушення екологічного балансу біосфери зростає частка патологій рогівки, тому постала проблема дефіциту донорського матеріалу в офтальмології. У зв’язку з дефіцитом донорської людської рогівки та низькою ефективністю її пересадки при деяких видах рогівкової патології, актуальним є пошук альтернативних матеріалів для кератопластики, що й стало стимулом до пошуку різних методик виготовлення і застосування ксеногенних трансплантатів.

Мета дослідження – вивчити морфофункціональні зміни еквівалента строми рогівки, видаленої з очей свиней та отриманої методом децелюляризації, з метою подальшої можливості її застосування як матеріалу для кератопластики.

Методи дослідження. Рогівку, отриману з видалених очей свиней, розміщують у середовищі для культивування тканини, після чого проводять її децелюляризацію. Обробляють 0,5 % розчином додецилсульфату натрію при постійному струшуванні; обробляють ультразвуком (тричі), здійснюють інкубацію за присутності ферментного розчину папаїну; промивають буферним розчином (pH 6,5), центрифугують. Поміщають у розчин полівінілпіролідону для зберігання.

Результати й обговорення. Досліджено морфофункціональний стан еквівалента строми рогівки, отриманої методом децелюляризації. Мікроскопічно в гістологічних препаратах еквівалента строми рогівки, одержаної методом децелюляризації, виявляють деструкцію переднього та заднього епітеліїв рогівки. Поверхня власної речовини обмежена щільною передньою пограничною пластинкою (мембраною Боумена), наявні залишки багатошарового плоского незроговілого епітелію, але епітеліоцити в його складі значно змінені, погано контуруються їх плазмолеми, в набряклій цитоплазмі розташовані пікнотичні, інтенсивно базофільні ядра. Гістологічні дослідження показали, що у власній речовині рогівки втрачається гомогенність її структури, сполучнотканинні пластинки розшаровані, власна речовина рогівки набуває сітчастого вигляду. На окремих ділянках гістологічного зрізу децелюляризованої рогівки в просторах між пучками колагенових фібрил власної речовини мікроскопічно спостерігають деструктивно змінені подовгастої форми фібробласти, ядра їх інтенсивно базофільні, цитоплазма не контурується.

Висновки. Гістологічно встановлено, що децелюляризація рогівки призводить до значних змін її морфологічного стану, пов’язаних із деструкцією клітинного компонента як епітеліальних тканин, так і власної речовини, розволокненням пучків колагену з утворенням сітки. Дані мікроскопічні зміни вказують на ефективність застосування розробленої методики децелюляризації з метою отримання еквівалента строми ксенорогівки для трансплантації. Подальші розробка та вдосконалення цих методів, ширше впровадження в клінічну практику є одним із найбільш актуальних і перспективних напрямків офтальмотрансплантології.
ДОСЛІДЖЕННЯ ГІДРОКСИКОРИЧНИХ КИСЛОТ ПІДЗЕМНИХ ОРГАНІВ КАТРАНУ СЕРЦЕЛИСТОГО ТА КАТРАНУ КОКТЕБЕЛЬСЬКОГО
Authors: Skynchuk O. Ya. , Marchyshyn S. M. , Slobodianiuk L. V. , Kohut M. M.
Published: February 2021

Вступ. Рід Crambe L. (Катран) належить до родини хрестоцвіті (Brassicaceae) і налічує 44 види. У флорі України знаходиться 8 видів роду Crambe L., у степовій зоні росте 6. Наукова назва роду походить від грецького слова “krambos”, що означає “сухий”. У народній медицині катрани здавна застосовували як антибактеріальний, антивірусний, протицинготний, ранозагоювальний засіб. Катрани відомі в основному як пряно-овочева культура. Вегетативну частину рослини цінують у тваринництві як поживний корм для великої та дрібної худоби, а насіння катрану, що містить до 45 % жирної олії, слугує сировиною для отримання технічного масла, воску, різних паливно-мастильних матеріалів. Отже, рід Crambe L. є перс­пективним завдяки його харчовим, декоративним та лікарським властивостям тощо. Рослини Crambe належать до лікарських культур, хоча не входять до фармакопейних списків офіційної медицини. Рослини роду Катран вивчено мало. Тому актуальним є дослідження біологічно активних речовин двох видів роду Катран – катрану серцелистого (Crambe cordifolia Stev.) та катрану коктебельського (Crambe koktebelica (Junge) N. Busch), які зумовлюють його фармакологічну активність.

Мета дослідження – встановити наявність і визначити кількісний вміст гідроксикоричних кислот у підземних органах катрану серцелистого та катрану коктебельського методом високоефективної рідинної хроматографії (ВЕРХ).

Методи дослідження. Вміст фенольних сполук визначали методом ВЕРХ.

Результати й обговорення. Методом ВЕРХ у підземних органах катрану серцелистого та катрану коктебельського виявлено, ідентифіковано і встановлено кількісний вміст хлорогенової, кофейної, сирінгової, р-кумарової, транс-ферулової, синапової, транс-цинамової кислот. У коренеплодах катрану серцелистого, крім вищенаведених, ідентифіковано хінну кислоту. В сировині обох видів катрану не виявлено галової, гідроксифенілоцтової і транс-ферулової кислот. Домінувала в підземних органах катрану серцелистого та катрану коктебельського хлорогенова кислота, вміст якої становив 421,6 і 278,4 мкг/г відповідно.

Висновки. Встановлено наявність і методом ВЕРХ-аналізу визначено кількісний вміст у підземних органах катрану серцелистого та катрану коктебельського індивідуальних гідроксикоричних кислот – хлорогенової, кофейної, р-кумарової, сирінгової, синапової, транс-цинамової, а в підземних органах катрану серцелистого – також хінної. З’ясовано, що у досліджуваній сировині обох видів катрану домінує хлорогенова кислота, вміст якої становить 421,6 і 278,4 мкг/г відповідно.
Influence of Cement Type on its Quality of Removal from Zirconium Oxide Implant-Supported Restorations
Authors: Vindasiute-Narbute Egle , Puisys Algirdas , Andrijauskas Rolandas , Pileicikiene Gaivile , Malinauskaite Dominyka , Linkevicius Tomas
Published: February 2021

Purpose: To assess excess cement removal after cementation of implant-supported cement-retained restorations with different cements. Material and Methods: A dental model with imitation soft tissue, 20 individual zirconium oxide abutments, and 20 zirconium oxide crowns were fabricated. Half of the restorations were cemented using resin cement (RX) and the other half with resin-modified glass-ionomer cement (GC). After cement cleaning, each abutment-crown unit was removed from the model, photographed, and analyzed on four surfaces, resulting in a final sample size of 80 measurements. Radiographic examination and the computerized planimetric method in Adobe Photoshop were used to determine the amount of cement left and evaluate the ratio between the area of cement residue and all abutment-crown surfaces. Significance was set to .05. Results: GC resulted in 7.4% more cement residue on all surfaces (P < .05) than RX. The P value on three surfaces (all except the mesial) was < .05, indicating that the data were statistically significantly different between groups and surfaces. Complete removal of the cement was impossible in all cases (100%), but in 95% of cases, cement remnants could not be detected radiographically. Conclusions: More undetected cement remains when using GC. It was impossible to remove excess of both types of cement completely. Most of the cement remnants were located on the distal surface. Radiographic examination could not be considered as a reliable method to identify excess cement.
Associations Between Blood Biomarkers, Cardiac Function, and Adverse Outcome in a Young Fontan Cohort
Authors: van den Bosch Eva , Bossers Sjoerd S. M. , Kamphuis Vivian P. , Boersma Eric , Roos‐Hesselink Jolien W. , Breur Johannes M. P. J. , Ten Harkel Arend D. J. , Kapusta Livia , Bartelds Beatrijs , Roest Arno A. W. , Kuipers Irene M. , Blom Nico A. , Koopman Laurens P. , Helbing Willem A.
Published: February 2021

Background

Patients who have undergone the Fontan procedure are at high risk of circulatory failure. In an exploratory analysis we aimed to determine the prognostic value of blood biomarkers in a young cohort who have undergone the Fontan procedure.

Methods and Results

In multicenter prospective studies patients who have undergone the Fontan procedure underwent blood sampling, cardiopulmonary exercise testing, and stress cardiac magnetic resonance imaging. Several biomarkers including NT‐proBNP (N‐terminal pro‐B‐type natriuretic peptide), GDF‐15 (growth differentiation factor 15), Gal‐3 (galectin‐3), ST2 (suppression of tumorigenicity 2), DLK‐1 (protein delta homolog 1), FABP‐4 (fatty acid‐binding protein 4), IGFBP‐1 (insulin‐like growth factor‐binding protein 1), IGFBP‐7, MMP‐2 (matrix metalloproteinase 2), and vWF (von Willebrand factor) were assessed in blood at 9.6 (7.1–12.1) years after Fontan completion. After this baseline study measurement, follow‐up information was collected on the incidence of adverse cardiac events, including cardiac death, out of hospital cardiac arrest, heart transplantation (listing), cardiac reintervention (severe events), hospitalization, and cardioversion/ablation for arrhythmias was collected and the relation with blood biomarkers was assessed by Cox proportional hazard analyses. The correlation between biomarkers and other clinical parameters was evaluated. We included 133 patients who have undergone the Fontan procedure, median age 13.2 (25th, 75th percentile 10.4–15.9) years, median age at Fontan 3.2 (2.5–3.9) years. After a median follow‐up of 6.2 (4.9–6.9) years, 36 (27.1%) patients experienced an event of whom 13 (9.8%) had a severe event. NT‐proBNP was associated with (all) events during follow‐up and remained predictive after correction for age, sex, and dominant ventricle (hazard ratio, 1.89; CI, 1.32–2.68). The severe event‐free survival was better in patients with low levels of GDF‐15 (
P
=0.005) and vWF (
P
=0.008) and high levels of DLK‐1 (
P
=0.041). There was a positive correlation (β=0.33,
P
=0.003) between DLK‐1 and stress cardiac magnetic resonance imaging functional reserve.

Conclusions

NT‐proBNP, GDF‐15, vWF, DLK‐1, ST‐2 FABP‐4, and IGFBP‐7 levels relate to long‐term outcome in young patients who have undergone the Fontan procedure.
Association of Major Dietary Protein Sources With All‐Cause and Cause‐Specific Mortality: Prospective Cohort Study
Authors: Sun Yangbo , Liu Buyun , Snetselaar Linda G. , Wallace Robert B. , Shadyab Aladdin H. , Kroenke Candyce H. , Haring Bernhard , Howard Barbara V. , Shikany James M. , Valdiviezo Carolina , Bao Wei
Published: February 2021

Background

Dietary recommendations regarding protein intake have been focused on the amount of protein. However, such recommendations without considering specific protein sources may be simplistic and insufficient.

Methods and Results

We included 102 521 postmenopausal women enrolled in the Women’s Health Initiative between 1993 and 1998, and followed them through February 2017. During 1 876 205 person‐years of follow‐up, 25 976 deaths occurred. Comparing the highest with the lowest quintile, plant protein intake was inversely associated with all‐cause mortality (hazard ratio [HR], 0.91 [0.86, 0.96]), cardiovascular disease mortality (HR, 0.88 [0.79, 0.97]), and dementia mortality (HR, 0.79 [0.67, 0.94]). Among major protein sources, comparing the highest with the lowest quintile of consumption, processed red meat (HR, 1.06 [1.01, 1.10]) or eggs (HR, 1.14 [1.10, 1.19]) was associated with higher risk of all‐cause mortality. Unprocessed red meat (HR, 1.12 [1.02, 1.23]), eggs (HR, 1.24 [1.14, 1.34]), or dairy products (HR, 1.11 [1.02, 1.22]) was associated with higher risk of cardiovascular disease mortality. Egg consumption was associated with higher risk of cancer mortality (HR, 1.10 [1.02, 1.19]). Processed red meat consumption was associated with higher risk of dementia mortality (HR, 1.20 [1.05, 1.32]), while consumption of poultry (HR, 0.85 [0.75, 0.97]) or eggs (HR, 0.86 [0.75, 0.98]) was associated with lower risk of dementia mortality. In substitution analysis, substituting of animal protein with plant protein was associated with a lower risk of all‐cause mortality, cardiovascular disease mortality, and dementia mortality, and substitution of total red meat, eggs, or dairy products with nuts was associated with a lower risk of all‐cause mortality.

Conclusions

Different dietary protein sources have varying associations with all‐cause mortality, cardiovascular disease mortality, and dementia mortality. Our findings support the need for consideration of protein sources in future dietary guidelines.
The Tent of Meeting and the Missing Ark: The Chronicler’s View
Authors: Rothstein David
Published: February 2021

Students of Chronicles have long been perplexed by the extensive treatment of the ark in the Chronicler’s narratives, which is surprising, given the general assumption that the ark was not part of the paraphernalia of the postexilic temple. Following a brief review of the ark’s depiction in Chronicles and earlier views regarding the implications of the ark’s absence for the Chronicler, the present essay proffers a new approach to the place of the ark in the Chronicler’s Weltanschauung.
Expanded Possibilities for Teaching Asian Medicines
Authors: Hanson Marta , Zanolini Sarah , Köhle Natalie , Kendrick Dexter , Hsu Alexander O.
Published: February 2021

Asian Medicine is inaugurating a new type of article in this issue, the pedagogical forum. For our launch of this new format, forum editors Zanolini and Hanson invited a range of scholars and practitioners teaching East Asian medicine within diverse institutional contexts to contribute. Their different approaches to teaching can be more broadly applied to any medical tradition in Asia.
Diplomatic Gifts as Ordering Devices
Authors: Neumann Iver B.
Published: February 2021

This conclusion to the forum on diplomatic gifts goes on to note two historical types of such gifts. They are, first, fostering of a royal child at another royal court and, second, royal and noble marriage exchanges. Using these examples as a stepping stone, this essay goes on to formulate a co-ordination system of giver and receiver assessments of gift value, ranging from low to high. This yields four types of gifts: personalised gifts (low value to giver, high value to receiver); unique gifts (high value to both parties); culturally irrelevant gifts (high value to giver, low value to receiver) and fluff (low value to both parties). The essay hypothesises that polities that approach one another in a situation of contacts with low density will tend to aim for unique gifts, while polities whose relations are dense will aim for gifts that are of equal value to both parties.
Artemisia taibaishanensis (Asteraceae, Anthemideae), a new synonym of A. qinlingensis from China
Authors: GUO XIN-QIANG , WANG LONG , YANG QIN-ER
Published: February 2021

Based on observations on herbarium specimens (including type material) and living plants in the wild, we demonstrate that Artemisia taibaishanensis (Asteraceae, Anthemideae) is conspecific with A. qinlingensis. We therefore place A. taibaishanensis in the synonymy of A. qinlingensis herein. Lectotypification is proposed for A. qinlingensis and its geographical distribution is also clarified.
Wykładniki dezintensyfikacji w języku polskim i słowackim – zarys problematyki
Authors: Sojda Sylwia
Published: February 2021

Exponents of Deintensification in Polish and Slovak: An OutlineThis paper deals with deintensification and its exponents in two closely related languages: Polish and Slovak. Despite a considerable interest of researchers in the phenomenon of intensification, it is relatively understudied in the Polish-Slovak contrastive perspective. The author focuses on the basic indicators of deintensification, which include grammatical and lexical attenuators. The study compares Polish and Slovak affixes with a weakening function and examines adverbial lexemes in the function of deintensifiers. Wykładniki dezintensyfikacji w języku polskim i słowackim – zarys problematykiTematyka artykułu dotyczy dezintensyfikacji i sposobów jej wyrażania w dwóch bliskopokrewnych systemach językowych: polskim i słowackim. Pomimo dużego zainteresowania badaczy zjawiskiem intensyfikacji zagadnienie to pozostaje mało zbadane w aspekcie konfrontatywnym polsko-słowackim. Autorka zwraca uwagę na podstawowe wykładniki dezintensyfikacji, do których należą atenuatory gramatyczne i leksykalne. Porównuje polskie i słowackie afiksy o funkcji osłabiającej i przedstawia leksemy o proweniencji przysłówkowej, które odgrywają rolę dezintensyfikatorów.
Leksyka na pograniczu polsko-wschodniosłowiańskim jako świadectwo wielojęzycznej przeszłości
Authors: Rembiszewska Dorota Krystyna , Siatkowski Janusz
Published: February 2021

Lexis of the Polish-East Slavic Borderland as a Testimony to a Multilingual Past The importance of borderlands has been considered in many studies in various fields, both theoretical and empirical. In this study, the borderland is approached as a geographical term, an area in Poland which is located in close proximity to the eastern border. At the same time, this spatial understanding of the border area determines cultural, linguistic and ethnic borders, which are difficult to define precisely.This article deals with the issue of difficulties in unambiguously defining the origin of certain lexemes, a fact stemming from the complicated cultural, ethnic and linguistic past of the borderlands between the West and the East Slavic regions. This has been demonstrated drawing on the example of two words: czugun ‘cast iron’, ‘cast-iron pot’ and opołonik ‘large spoon, ladle’. On the one hand, they show the complexity of the multilingual past of the areas where they can be found; on the other hand, they are a testimony to old rural realities. Leksyka na pograniczu polsko-wschodniosłowiańskim jako świadectwo wielojęzycznej przeszłości W wielu publikacjach badaczy z różnych dziedzin rozpatrywano znaczenie pogranicza zarówno w studiach teoretycznych, jak i w pracach empirycznych. W tekście pogranicze jest traktowane jako określenie geograficzne, obszar na terenie Polski znajdujący się w bezpośredniej bliskości granicy państwowej na wschodzie. Jednocześnie to przestrzenne rozumienie pogranicza wyznacza trudne do precyzyjnego wytyczenia granice kultur, języków i etnosów.W artykule zajęto się problemem trudności w jednoznacznym rozstrzygnięciu pochodzenia wyrazu, które wynikają ze skomplikowanej, wspólnej przeszłości kulturowej, etnicznej oraz językowej ziem położonych na styku zachodniej i wschodniej Słowiańszczyzny. Wykazano to na przykładzie dwóch wyrazów – czugun ‘żeliwo’, ‘garnek żeliwny’ i opołonik ‘warząchew, łyżka wazowa’ – które z jednej strony pokazują uwikłanie wynikające z wielojęzycznej przeszłości terenów, gdzie występują, a z drugiej strony stanowią świadectwo dawnych realiów wiejskich.
Analiza kognitywno-semantyczna polskich oraz serbskich związków frazeologicznych z komponentem somatycznym określających stany emocjonalno-uczuciowe
Authors: Jovanović-Mihaylov Vesna
Published: February 2021

A Comparative Cognitive-Semantic Analysis of Polish and Serbian Phraseological Units Which Are Related to Emotional-Affective States and Contain Components Referring to Parts of Human Body This article offers an analysis of Polish and Serbian phraseological units which are related to emotional-affective states and contain components referring to parts of human body. The cognitive-semantic analysis presented in the study considers 145 such units. The corpus is divided into three thematic groups, taking into account all three types of emotions: positive, neutral and negative. The article presents the meaning of phraseological units in focus and considers the impact of symbolism of given parts of the body on shaping it. The conclusion highlights the key similarities and differences between the Polish and Serbian phraseological units under discussion. Analiza kognitywno-semantyczna polskich oraz serbskich związków frazeologicznych z komponentem somatycznym określających stany emocjonalno-uczucioweCelem artykułu jest prezentacja analizy związków frazeologicznych odnoszących się do stanów emocjonalno-uczuciowych z komponentem somatycznym w języku polskim oraz serbskim. Na podstawie korpusu, zawierającego 145 frazeologizmów, jednostki frazeologiczne zostały poddane semantyczno-kognitywnej analizie. Korpus został podzielony na trzy grupy tematyczne. Zaproponowana klasyfikacja uwzględniła wszystkie trzy typy emocji: pozytywne, negatywne oraz neutralne. Przedstawiono znaczenie badanych frazeologizmów oraz ukazano, w jakim stopniu symbolika danych części ciała wpłynęła na ukształtowanie znaczenia frazeologicznego. W końcowej części artykułu omówiono podobieństwa i różnice w zakresie polskich i serbskich związków frazeologicznych.
Komponent „siedem” w słowiańskiej frazeologii i paremice
Authors: Wysoczański Włodzimierz
Published: February 2021

The Component “Seven” in Slavic Phraseology and Paremical Units Units with a numeral component are clearly noticeable in phraseo-paremical resources. This is particularly the case of richly represented multiword combinations with the lexeme “seven”. The comparative analysis presented in this article considers the phrases and paremias of Slavic languages with the component “seven”. They manifest a conceptualising numerical dimension in indications of quantity and intensity by reference to the value of seven units of something, and also by variance or opposition within numerical indices with the central segment “seven”. Komponent „siedem” w słowiańskiej frazeologii i paremice W zasobach frazeologiczno-paremicznych wyraźnie zauważalne są jednostki z komponentem liczebnikowym, w szczególności bogato reprezentowane są związki z leksemem „siedem”. W przeprowadzonym badaniu porównawczym analizie poddano frazeologizmy i paremie języków słowiańskich ze składnikiem „siedem”. Ukazują one konceptualizacyjny wymiar liczbowy przejawiający się we wskazaniach na miarę ilości oraz intensywność poprzez odniesienie do wartości siedmiu jednostek czegoś, a także poprzez oboczność bądź przeciwstawność w obrębie odniesień liczbowych z ośrodkowym segmentem „siedem”.
Wspomnienie. Elżbieta Kędelska (16 marca 1949 – 10 listopada 2014)
Authors: Łuczak Arleta
Published: February 2021

In Memoriam: Elżbieta Kędelska (16 March 1949 – 10 November 2014) Throughout her professional life, Elżbieta Kędelska (1949–2014) was associated with the Institute of Slavic Studies, Polish Academy of Sciences. She made a substantial contribution to research on the history of Polish dictionary-making. Her work was focused on Polish and Slavic linguistics, mainly the history of Latin-Polish and Latin-Czech lexicography, comparative lexicography and issues of sixteenth-century Polish lexis. She also transcribed the 1532 and 1544 Latin-Polish manuscripts by Bartholomeus de Bydgostia – the most outstanding Polish lexicographer of the first half of the sixteenth century, and co-authored the recent reversed Polish-Latin edition of Bartholemeus’ dictionary. Wspomnienie. Elżbieta Kędelska (16 marca 1949 – 10 listopada 2014) Elżbieta Kędelska (1949–2014) przez całe swoje życie zawodowe była związana z Instytutem Slawistyki Polskiej Akademii Nauk. Wniosła znaczący wkład w rozwój badań nad historią polskiego słownikarstwa. Skupiała się na językoznawstwie polskim i słowiańskim: głównie historii łacińsko-polskiej i łacińsko-czeskiej leksykografii, komparatystyce leksykograficznej oraz zagadnieniach XVI-wiecznej leksyki polskiej. Odczytywała łacińsko-polskie rękopisy z lat 1532 i 1544 autorstwa Bartłomieja z Bydgoszczy – najwybitniejszego leksykografa polskiego pierwszej połowy XVI wieku. Jest współautorką obecnej edycji Słownika Bartłomieja w odwróconej, polsko-łacińskiej wersji językowej.
Wykaz publikacji dr hab. Elżbiety Kędelskiej
Authors: Łuczak Arleta
Published: February 2021

List of Publications by Dr hab. Elżbieta KędelskaThe paper provides a list of publications by Dr hab. Elżbieta Kędelska. Wykaz publikacji dr hab. Elżbiety KędelskiejArtykuł stanowi wykaz publikacji dr hab. Elżbiety Kędelskiej.
The Shallowing Surface Temperature Inversions in the Arctic
Authors: Zhang Lin , Ding Minghu , Dou Tingfeng , Huang Yi , Lv Junmei , Xiao Cunde
Published: February 2021

Temperature inversions play an important role in various physical processes by affecting the atmospheric stability, regulating the development of clouds and fog, and controlling the transport of heat and moisture fluxes. In the past few decades, previous studies have analyzed the spatiotemporal variability of Arctic inversions, but few studies have investigated changes in temperature inversions. In this study, the changes in the depth of Arctic inversions in the mid-twenty-first century are projected based on a 30-member ensemble from the Community Earth System Model Large Ensemble (CESM-LE) project. The ERA-Interim, JRA-55, and NCEP–NCAR reanalysis were employed to verify the model results. The CESM-LE can adequately reproduce the spatial distribution and trends of present-day inversion depth in the Arctic, and the simulation is better in winter. The mean inversion depth in the CESM-LE is slightly underestimated, and the discrepancy is less than 11 hPa, within a reasonable range. The model results show that during the mid-twenty-first century, the inversion depth will strongly decrease in autumn and slightly decrease in winter. The shallowing of the inversion is most obvious over the Arctic Ocean, and the maximum decrease is over 65 hPa in the Pacific sector in autumn. In contrast, the largest decrease in the inversion depth, which is more than 45 hPa, occurs over the Barents Sea in winter. Moreover, the area where the inversion shallows is consistent with the area where the sea ice is retreating, indicating that the inversion depth over the Arctic Ocean in autumn and winter is likely regulated by the sea ice extent through modulating surface heat fluxes.
High vertical shear and dissipation in equatorial topographic wakes
Authors: Srinivasan Kaushik , McWilliams James C. , Jagannathan Arjun
Published: February 2021

Submesoscale coherent vortices (SCVs) are a ubiquitous feature of topographic wakes in the extratropical oceans. Recent studies demonstrate a mechanism wherein high vorticity bottom boundary layers (BBLs) on the slopes of the topography separate (forming shear layers), undergo instabilities, and subsequently merge in the horizontal and align in the vertical to form vertically coherent, columnar, SCVs (i.e. with low vertical shear). Background rotation is critical to the vertical alignment of unstable vortical filaments into coherent SCVs. In the tropics, however, the weakening of rotation prevents this alignment. Employing an idealized framework of steady barotropic flow past an isolated seamount in a background of constant stratification N and rotation rate f, we examine the wake structure for a range of f values spanning values from the poles to the tropics. We find a systematic increase in the interior vertical shear with decreasing f that manifests as a highly layered wake structure consisting of vertically thin, ‘pancake’ SCVs possessing a high vertical shear. A monotonic increase in the wake energy dissipation rate is concomitantly observed with decreasing f. By examining the evolution equations for the vertical shear and vertical enstrophy, we find that the interior shear generation is an advective process, with the location of peak shear generation approximately colocated with maximum energy dissipation. This leads to the inference that high wake dissipation in tropical tropographic wakes is caused by parameterized shear instabilities induced by interior advective generation of vertical shear in the near wake region.
An Hourly Climatology of Operational MRMS MESH-Diagnosed Severe and Significant Hail with Comparisons to Storm Data Hail Reports
Authors: Wendt Nathan A. , Jirak Israel L.
Published: February 2021

The Multi-Radar Multi-Sensor (MRMS) system generates an operational suite of derived products in the National Weather Service useful for real-time monitoring of severe convective weather. One such product generated by MRMS is the maximum estimated size of hail (MESH) that estimates hail size based on the radar reflectivity properties of a storm above the environmental 0°C level. The MRMS MESH product is commonly used across the National Weather Service (NWS), including the Storm Prediction Center (SPC), to diagnose the expected hail size in thunderstorms. Previous work has explored the relationship between the MRMS MESH product and severe hail (≥25.4 mm or 1 in.) reported at the ground. This work provides an hourly climatology of severe MRMS MESH across the contiguous United States from 2012 to 2019, including an analysis of how the MESH climatology differs from the severe hail reports climatology. Results suggest that the MESH can provide beneficial hail risk information in areas where population density is low. Evidence also shows that the MESH can provide potentially beneficial information about severe hail occurrence during the night in locations that are climatologically favored for upscale convective growth and elevated convection. These findings have important implications for the use of MESH as a verification dataset for SPC probabilistic hail forecasts as well as severe weather watch decisions in areas of higher hail risk but low population density.
Radiographic Reread Protocols to Identify Clinically Relevant Errors in Initial Trauma Evaluations
Authors: Morgan Madison E. , Brown Catherine T. , Vernon Tawnya M. , Gross Brian W. , Wu Daniel , Bradburn Eric H. , Werley Mark , Rogers Frederick B.
Published: February 2021

Introduction

Diagnostic radiology interpretive errors in trauma patients can lead to missed diagnoses, compromising patient care. Due to this, our level II trauma center implemented a reread protocol of all radiographic imaging within 24 hours on our highest trauma activation level (Code T). We sought to determine the efficacy of this reread protocol in identifying missed diagnoses in Code T patients. We hypothesized that a few, but clinically relevant errors, would be identified upon reread.

Methods

All radiographic study findings (initial read and reread) performed for Code T admissions from July 2015 to May 2016 were queried. The reviewed radiological imaging was given one of four designations: agree with interpretation, minor (non-life threatening) nonclinically relevant error(s)—addendum/correction required or clinically relevant error(s) (major [life threatening] and minor)—addendum/correction required, and trauma surgeon notified. The results were compiled, and the number of each type of error was calculated.

Results

Of the 752 radiological imaging studies reviewed on the 121 Code T patients during this period, 3 (0.40%) contained minor clinically relevant errors, 11 (1.46%) contained errors that were not clinically relevant, and 738 (98.1%) agreed with the original interpretation. The three clinically relevant errors included a right mandibular fracture found on X-ray and a temporal bone fracture that crossed the clivus and bilateral rib fractures found on computerized tomography.

Discussion

Clinically relevant errors, although minimal, were discovered during rereads for Code T patients. Although the clinical errors were significant, none affected patient outcomes. We propose that the implementation of reread protocols should be based upon institution-specific practices.
The politics of deferral: Denaturalizing the ‘economic value’ of children’s labor in India
Authors: Balagopalan Sarada
Published: February 2021

Do poor people love their children less? In the case of child laborers, this seemingly straightforward question has generated a range of complex responses. This includes research within the value of children (VOC) framework with its tendency to pathologize parents by framing discussions on children’s labor within household-based economic decision-making. In a stark departure from this framework, this article, focused on India, foregrounds the key role played by post-independence development policies in naturalizing child labor. It offers the ‘politics of deferral’ as an alternate analytic to draw attention to both the incremental as well as the exclusionary logics that underlie the Indian state’s efforts to eradicate child labor through schooling. To what extent does a country like India – where state policies have largely failed to substantively separate children from labor – compel us to realign the current depoliticized, ahistorical and binary (between the economic and the sentimental) framing of children’s value privileged within VOC demographic research?
Walls and Strategic Innovation in Violent Conflict
Authors: Nanes Matthew , Bachus Trevor
Published: February 2021

Governments build walls to curtail a range of illicit activities like immigration, crime, and terrorism. We argue that while physical barriers effectively prevent specific unwanted behavior, they induce actors to respond strategically and develop new tactics, changing the nature of illicit activity and leading to new threats. We test this argument in the context of Israel’s security barrier. Using an instrumental variable unrelated to the underlying threat of attack, we analyze short-term changes in the barrier’s porousness. Terror attacks in Israel are less likely when the barrier is more secure. However, we also observe evidence of changing strategies. Attacks are most likely immediately after the government eases temporary restrictions on movement, suggesting that previously-planned attacks were delayed, not prevented. Furthermore, when the barrier is more secure, terrorists select weapons that are less affected by it and carry out attacks in systematically different locations. Ultimately, walls’ impacts on any challenge depend not just on how well they prevent movement but also on illicit actors’ strategic responses.
The Tactical Use of Civil Resistance by Rebel Groups: Evidence from India’s Maoist Insurgency
Authors: Krtsch Roman
Published: February 2021

Research on rebel behavior during conflicts has traditionally focused on the use of violent tactics. However, evidence from several intrastate wars suggests that armed groups also occasionally employ general strikes—a method of civil resistance that has typically been associated with nonviolent groups. But when do rebels resort to general strikes? I argue that these tactics have a particular function which can offset potential risks for rebels after they have suffered losses in previous battles: Through general strikes, rebels signal sustained authority to the local population. The argument is tested for districts in Eastern India using newly compiled, disaggregated data on contentious action during the Maoist conflict. The paper contributes to a burgeoning literature on wartime civilian activism in two ways: First, it shows that armed groups themselves rely situationally on civilian mobilization. Second, it investigates the effect of conditions endogenous to the conflict on these tactical choices.
Promoting English-as-a-medium-of-instruction (EMI) Teacher Development in Higher Education: What Can Language Specialists Do and Become?
Authors: Yuan Rui
Published: February 2021

Despite the rapid expansion of English-as-a-medium-of-instruction (EMI) programs in higher education, EMI teacher education is still in its infancy. This viewpoint paper analyses what language specialists can do and become in EMI teacher education in university settings. Specifically, the paper argues that language specialists can take on a new role as EMI teacher educators and contribute to EMI teaching and teacher development in different ways, including: (1) initiating classroom change through awareness raising; (2) integrating content and language in specific disciplines through collaboration; (3) attending to EMI teachers’ social and affective needs; and (4) advocating the professional status of EMI teachers. The paper also proposes a tentative framework on EMI teacher educator identity, which can serve as a frame of reference for language specialists who are interested in embarking on a new professional path as EMI teacher educators.
Fostering Independence While Teaching Students With or at Risk for Reading Disabilities
Authors: Hall Colby , Dahl-Leonard Katlynn , Denton Carolyn A. , Stevens Elizabeth A. , Capin Philip
Published: February 2021

The Gradual Release of Responsibility (GRR) model for instructional delivery is well supported by research evidence and is often identified as a critical element of instruction for students with learning difficulties. However, there are challenges associated with effectively releasing responsibility to students. This may be especially true during instruction for primary-grade students with or at risk for learning disabilities. In general, educators want to provide a high level of support to young, struggling students in order to ensure that they feel successful and bolster their confidence. However, too much support means that students are not provided with opportunities for independent practice or independent mastery of content being taught. This article describes the GRR model of instruction and provides specific guidance and resources to support special education teachers in implementing the GRR model during small-group reading instruction in primary-grade classrooms, with a particular emphasis on facilitating group and independent practice.
How Do Leaders Influence Innovation and Creativity in Employees? The Mediating Role of Intrinsic Motivation
Authors: Siyal Saeed , Xin Chunlin , Umrani Waheed Ali , Fatima Seerat , Pal Debajyoti
Published: February 2021

Drawing on social exchange theory, this research examines how inclusive leaders foster innovative work behavior and creativity in employees. Data were collected in two steps from the 320 employees working in Chinese R&D organizations to draw the result for this research. The findings indicate a positive impact of inclusive leadership on innovative work behavior and creativity. In addition, intrinsic motivation mediates this relationship. The implications and future research are also discussed.
Perceived Stress, supportive dyadic coping, and sexual communication in couples
Authors: Yurkiw Jennifer , Johnson Matthew D.
Published: February 2021

This study investigated associations between perceived stress and sexual communication, considering supportive dyadic coping as a potential mediator and whether being male or female moderated associations. Data from 2,529 couples from Wave 5 of the German Family Panel (pairfam) were used in the analyses. Structural equation modeling results showed higher levels of stress were linked with lower levels of dyadic coping and higher levels of dyadic coping were associated with higher levels of sexual communication. There was no direct association between stress and sexual communication, but there was an indirect relationship between higher levels of perceived stress and less sexual communication via supportive dyadic coping. Sex did not moderate these associations. These results highlight supportive dyadic coping as an important protective factor against the effects of perceived stress on sexual communication and call for further investigation of how couples can maintain a healthy sex life in the face of stress.