bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
INCREASE OF PRODUCTIVITY OF THE CHEMICAL ENTERPRISE TERMS OF COORDINATION OF WORK OF ELECTRICAL PROTECTION AND TECHNOLOGICAL AUTOMATION
Authors: Evgen Khmelnуtskyi , Teymur Azizov
Published: December 2023

The coke oven gas purification workshop is connected to the main workshops of the coke-chemical production plant. In our warehouse, we have a large amount of electrical and chemical equipment that operates in a continuous mode. Analysis of the disruption of the technological process shows that one of the main reasons is the absence of an automatic control system and control of the flowing processes in the devices, as well as the possibility of reducing the quality of care from the norm without interruption. ladnannya. Therefore, when creating a selectivity map for relay controllers, it is necessary to take into account the specifics of the technological equipment. The installation of the automated complex "RADICAL" gave a significant economic effect: the supply of coke oven gas to the thermal power plant increased by 4 %, or by 5.2 million cubic meters, which allowed an increase in the production of electricity by 780 million kW-year and generation acid by 5 % (total for 400 tons). An additional effect was ensured by the reduction of the staff of operators to 12 people. However, the main effect was due to the increased reliability of the technological installation. The analysis showed that the production process causes significant disruption to the technological process. The main share of disruption to the technical process is due to the insufficient operation of electrical controls and technological automation. The introduction of an automated treatment and control system of the “RADICAL” type into the robot significantly changed the level of disruption to the technical process, increased the reliability of the technological equipment of the robot and gave a significant economic effect.
ФІЛОСОФСЬКО-АНТРОПОЛОГІЧНЕ ПІДҐРУНТЯ БІОГРАФІЧНОЇ МІФОТВОРЧОСТІ: ЛІТЕРАТУРНА ВИГАДКА ЯК ПРАКТИКА САМОРЕПРЕЗЕНТАЦІЇ
Authors: Васильєв Олексій Михайлович
Published: December 2023

Статтю присвячено виявленню філософсько-антропологічного підґрунтя та аналізу наявних методик дослідження феномену самопізнання. У статті робиться спроба, на засадах системно-теоретичного аналізу з залученням принципу антропологічної редукції, розкрити евристичний потенціал літературної вигадки як автобіографічної фальсифікації та визначити доцільність філософської рефлексії зазначеного феномену у постіндустріальну добу. Доведено, що в останні роки пожвавився інтерес до життєтворчості людини, разом з цим змінюється й написання біографій та автобіографій як саморепрезентації людини на межі свого – чужого. Це дає підстави стверджувати, що автобіографічні фальсифікації є вагомою складовою кожної біографії. У статті доводиться, що репрезентація людиною ключових подій свого життя містить латентну програму конструювання бажаного життєвого шляху, метою якої є перебудова соціальної, або навіть онтологічної конструкції власної особистості. Таке переписування життєпису, всупереч першому враженню, не завжди є шахрайством з точки зору законів суспільства та іноді навіть приймається як бажане тим самим суспільством. В даному досліджені основний акцент зроблено на аналізі феномена вигаданої автобіографії та прикладів автобіографій про які відомо, що вони, тією чи іншої мірою, не відповідали фактичному життєвому матеріалу автора. Окрім фальсифікацій та містифікацій у статті приділено увагу випадкам, коли недостовірні біографії являються засобом або навіть простором для літературної гри і у такий спосіб урізноманітнюють культурно-філософський дискурс.
«ВІЗУАЛІЗАЦІЯ» СОЦІАЛЬНИХ ФУНКЦІЙ РЕЛІГІЇ ЧЕРЕЗ ОПТИКУ ВІЙНИ
Authors: Горохолінська Ірина Володимирівна
Published: December 2023

Авторка статті аналізує комплекс релігієзнавчих проблем, що водночас дотичні і до філософії та психології релігії – соціальні функції релігії в аспекті трансформації їхньої дієвості в умовах сьогодення в Україні. Водночас це й дослідження власне особливостей релігійної свідомості та механізмів постулювання релігійних цінностей. Адже практичний зріз цих компонент релігії ми можемо спостерігати саме у сфері соціальної активності та соціальної відповідальності. Для вивчення цієї проблематики у статті обрано конкретну оптику – осмислення ситуації війни. Саме а руслі аналізу соціального та психоемоційного тла, котре характерне для буття релігії в українському суспільстві в умовах теперішньої російсько-української війни, і здійснюється рефлексія довкола соціальних функцій релігії. У фокусі дослідницької уваги передусім терапевтична та культуроформуюча функції. Але як наслідок згадуються й особливі конотації в цьому контексті й інтегративно-дезінтегративної та світоглядної функції. Аналізуючи відповідні функції релігії у їхньому впливові на аспекти національно-культурного і громадянського самоусвідомлення та вибору, специфіку релігійної свідомості через призму війни, авторка торкається понять соціальної відповідальності та гуманітарної безпеки й місця в них релігійного складника. Зроблено висновок про особливу цінність релігієзнавчої просвіти (і не тільки в академічному просторі) – з урахуванням теперішніх соціальних процесів в Україні та з горизонтом післявоєнної розбудови громадянського суспільства.
ВПЛИВ ІСТОРИЧНИХ ПЕРЕДУМОВ ТА СОЦІАЛЬНОГО КОНТЕКСТУ НА ФЕНОМЕН ВІДПОВІДАЛЬНОГО ГРОМАДЯНСТВА
Authors: Заводовський Ілля Анатолійович
Published: December 2023

На сьогодні відповідальне громадянство здебільшого трактується, як новітній філософський концепт, який дискутується у рамках впливових міжнародних організацій, як то ООН чи ЮНЕСКО, та впливає на акедемічну дискусію у багатьох країнах. Проте, при переході до детального аналізу цієї проблематики ми побачимо, що вона заходить своїми основами ще у зародки перших демократій, разом з тим вона й успадкувала низку невирішених проблем, які притаманні демократичним суспільствам. Саме тому у статті аналізується фактори, що впливають на розуміння концепції відповідального громадянства. Знайдено певні історичні закономірності, що актуалізують питання відповідального громадянства у різних спільнотах в різні проміжки часу. Проведено історичні паралельні стосовно дискурсу про відповідальне громадянство. Також зроблено спробу визначити роль там місця феномену відповідального громадянства у сучасному контексті соціальної культури. Для цього, зокрема, був використаний метод дослідження канадського філософа Віла Кимліки, який концентрується на аналізі динаміки та реляційного процесу набуття та реалізації громадянином свого потенціалу. Віл Кимліка запропровадив у науковому дискурсі термін – громадянізація (citizenization), який канадець трактує, як комплексний підхід з дослідження феномену відповідального громадянства на основі історичних процесів та соціальних проєктів. Громадянізацію ще можна характеризувати, як обов’язок суспільства впорядкувати соціальні відносини на основі фундаментальних політичних цінностей свободи та демократії. Проте не кожні суспільства готові до такого підходу із-за недостатнього розвитку демократії, деякі ж не в змозі ідентифікувати проблему та приступити до механізму її реалізації. У статті автор дійшов висновку, що різноманітні концепції відповідального громадянства часто існують паралельно в одних і тих самих суспільствах і нерідко конфліктують між собою. Сама ж побудова відносин у рамках відповідального громадянства є глобальним історичним і соціальним проєктом. Дуже часто щоб досягти якісних змін, суспільству потрібно змінити порядок соціальних відносин на основі фундаментальних політичних цінностей свободи, демократії та історичного досвіду.
ПО ТОЙ БІК ЛЮДСЬКОСТІ: МЕТАКУЛЬТУРНА УСТАНОВКА ТРАНСГУМАНІЗМУ
Authors: Кісельова Тетяна Валеріївна
Published: December 2023

В рамках цієї статті досліджується зміст поняття метакультурної установки трансгуманізму та її основних рис. Ми розглядаємо трансгуманізм не просто як наукове бачення майбутнього технологічного прогресу, а як комплексну метакультурну установку, що впливає на розуміння сутності людської природи та її майбутнього. Питання змісту поняття метакультурної установки трансгуманізму розглядаються в контексті більш широкої філософської традиції, включаючи роботи відомих філософів, які досліджували мету та проблеми технологічної еволюції для людини, таких як М. Гайдеґґер, М. Мор, Н. Бостром, Ф. Фукіяма. Дослідження метакультурної установки трансгуманізму викликає значні філософські, етичні та соціальні питання, включаючи питання про людську природу, ідентичність, рівність, справедливість, та багато інших. Тому важливо розпочати аналіз філософського руху трансгуманізму саме як метакультурної установки, для того щоб формулювати стратегії та обмеження впровадження технологічних інновацій, з урахуванням потенційних ризиків та викликів. Центральними аспектами статті є висвітлення головних рис метакультурної установки трансгуманізму, якими є віра в постійний науковий та технологічний прогрес, індивідуальний шлях вдосконалення особистості, осмислення етичних аспектів модифікації тіла і розуму з використанням новітніх технологій, вирішення проблеми інклюзивності та доступності цих технологій для всіх людей. Отже, розгляд трансгуманізму як метакультурної установки дозволяє побачити його не просто як технологічний і культурний тренд, а як багатогранну філософську систему, що впливає на всі сфери життя сучасної людини.
СОЦІОКУЛЬТУРНА ПЕРСПЕКТИВА ЯК МЕТОД ДОСЛІДЖЕННЯ СОЦІАЛЬНОЇ КОГЕЗІЇ В ЕТНІЧНО ДИВЕРСИФІКОВАНОМУ СУСПІЛЬСТВІ
Authors: Колесніченко Максим Валентинович
Published: December 2023

Стаття присвячена питанням застосування методу соціокультурної перспективи у дослідженні феномена «соціальна когезія». Основна увага звертається на ті аспекти феномена, де йдеться про значення взаємодії членів групи (колективу), які впливають на стан та динаміку соціальної когезії. У статті подається у стислому вигляді визначення соціальної когезії та у більш розлогому визначення соціокультурної перспективи. Такий підхід зумовлений тією обставиною, що перший феномен вже певною мірою включений у дискурс в український науковий простір, а другий у ньому практично відсутній. Визначення соціокультурної перспективи базується на досвідові, накопиченому зарубіжними дослідниками цієї проблеми. У цьому контексті звертається увага на ключові моменти у підході до її інтерпретації, зокрема представлені такими науковцями, як Богдани Альман, Андреа МкКей, Патріс Де Ла Осса, Кетрін Сандерсон. Наголошується, що метод соціокультурної перспективи виявляться продуктивним, коли необхідно з’ясувати вплив соціально-психологічних та культурницьких чинників на взаємодію членів тих чи тих груп (колективів), що для соціальної когезії є особливо вартісним. У процесі викладу матеріалу робиться акцент на такі маркери, як раса, етнічна приналежність, релігія та культура, що є важливими характеристиками етнічно диверсифікованого суспільства, оскільки саме у цих сферах метод соціокультурної перспективи може переконливо виявити вагомість тих чи тих аспектів, які перебувають у полі її застосування. У статті окрема увага звертається на передумови перетину меж соціальної когезії та соціокультурної перспективи, які визначаються передусім тією обставиною, що особливості формування та функціонування соціальної когезії зумовлюються соціальними та культурними факторами, а також тим, що соціокультурна перспектива зосереджується на розумінні людської поведінки через аналіз культурницьких правил групи, до якої належить та чи та особа. Це пов’язано з тим, що для соціальної когезії важливими маркерами є персональні стосунки у первинних групах, у вибудовуванні яких велике значення мають засади, сформовані під впливом культурницького чинника у певних соціальних умовах.
ІДЕЯ ПАНСОФІЙНОСТІ ЯК ФІЛОСОФСЬКО-ОСВІТНІЙ ПРОЕКТ ЯНА АМОСА КОМЕНСЬКОГО
Authors: Лазуріна Наталія Петрівна , Островська-Бугайчук Ірина Миколаївна
Published: December 2023

В статті розкриті евристичний потенціал та методологічне значення ідеї пансофійності, як універсального філософсько-освітнього проекту Я. А. Коменського. Актуалізоване сучасне осмислення ідеї пансофійності закладеної у європейську педагогічну традицію де успішне засвоєння основ наук пов’язують із енциклопедизмом, заснованим на пріоритеті загальнолюдських цінностей. Проаналізовано дослідження українського славіста Д. Чижевського, та чеського науковця Я. Паточки, які підкреслили виявив тенденцій епохи Бароко та Ренесансу у становлення пансофічних ідей, що тісно переплелися в «Пансофії» чеського педагога та представили його як видатного слов’янського філософа. Розглянуті дослідження сучасних українських науковців педагогічної проблематики піднятої видатним чеським філософом та педагогом, а також зв’язок ідеї пансофії із проблемами сучасної освіти. Визначено зміст пансофійної освіти, як нової парадигми, що об’єднує різні дисципліни у цілісну систему освіти. Підкреслено значення ідеї пансофії та системи трирівневого знання у руслі євроінтеграційних процесів сучасної української педагогічної науки та практики. Тому, що закладаючи фундамент філософії Просвітництва, розвиваючи ідеї гуманізму доби Відродження, видатний педагог наполягав на універсальному характері пансофічної освіти спрямованої на всебічний розвиток особистості, досягнення нею мудрості, як усвідомлення сенсу свого існування та самовизначення у житті. Зроблено висновок про те, що провіденціалізм великого чеського просвітника, в тому, що універсальність пансофійної освіти зливає свідомість і поведінку тих хто навчається в єдине європейське ментальне поле раціонального мислення.
ФЕНОМЕН СПОРТУ: ВІД КУЛЬТУРИ ПОПУЛЯРНОЇ ДО КУЛЬТУРИ МАСОВОЇ
Authors: Поліщук Ростислав Миколайович
Published: December 2023

На сьогодні в більшості суспільств визнають спорт та його значення – культурне, економічне та політичне. Дедалі частіше підкреслюють зв’язок між спортом та соціальними реаліями, подіями та проблемами. Спортивна діяльність була ключовою ознакою суспільства з давніх часів, прикладом яких були Олімпійські ігри стародавньої Греції та римська епоха гладіаторських та інших змагань, через середньовічні народні ігри, які пережили обмеження «християнської епохи» та з часом набули форми більш звичної для нас у сучасному світі вже після Просвітництва. У міру поширення промислової революції спорт та ігри стали раціоналізованими та організованими в Північній Європі та експортованими по всьому світу європейськими колонізаторами та місіонерами впродовж двадцятого століття. У той час як досвід і організація спорту змінюються в залежності від часу та місця, відображаючи та створюючи культурні практики, зростання масштабів глобалізації означає, що структура та культура домінуючих спортивних форм, керованих правилами, які орієнтуються на досягнення, стають все більш схожими в усьому світі, тоді як водночас виникли та поширилися нові форми спорту та спортивні субкультури. Це стосується не лише учасників, а й глядачів, оскільки поява мегаспортивних подій, таких як різноманітні чемпіонати світу та інші комерційні спортивні події, привертає значну увагу в усьому світі та створює багатомільярдний ринок. Одним із результатів висвітлення в засобах масової інформації є те, що великі команди та окремі спортсмени стали світовими знаменитостями. Масова культура зі своїми методами поширення певних практик, почасти перетворила спорт на товар (комодифікація спорту). Тобто, він став засобом або ж інструментом економічних чи політичних структур. Його часто використовують як «бахтінський карнавал»: спорт стає інструментом стримання або ж можливістю маніпулювання поглядами великої кількості людей (прихильників, глядачів), розмиття між поняттями «добро» та «зло». Щось схоже було описане Стівеном Кінгом у його фантастичному романі «Людина, що біжить», де одіозний ведучий висловлював думку щодо популярної телегри: «вам потрібно щоб люди сиділи перед телевізором, а не ходили на демонстрації». У сучасному суспільстві із вільним доступом до засобів масової інформації спорт є значною частиною повсякденного життя і часто є невід’ємною частиною особистості, родини, роботи та особистих стосунків і пронизує суспільство аж до рівня політичної взаємозалежності. Спортивні події відіграють важливу роль у політичних відносинах усередині та між країнами. Політичні лідери в усьому світі використовують спорт для підвищення власної популярності, і більшість країн світу на певному етапі використовували спортивні події для підвищення свого статусу в глобальних політичних відносинах із різними наслідками для учасників і глядачів. Це також є елементом масової культури або ж як зазначає Джон Сторі «ідеологією масової культури» (ідеологічні форми, політика означення).
АРХІВ МІНІСТЕРСТВА ЗАКОРДОННИХ СПРАВ РЕСПУБЛІКИ ПОЛЬША – АСПЕКТ ДОСТУПНОСТІ АРХІВНИХ МАТЕРІАЛІВ
Authors: Бориховський Рафал
Published: December 2023

Згідно з польським архівним законодавством, Архів Міністерства закордонних справ Республіки Польща має статус окремого архіву, тобто не підлягає контролю від державних архівів. Це ключовий архів для дослідників, які займаються дипломатичною та консульською діяльністю польської держави протягом останніх кількох десятиліть. Його діяльність регулюється численними правовими актами. По-перше, це Закон про Національний архівний резерв та архіви від 14 липня 1983 року та Постанова Ради Міністрів про порядок та спосіб доступу до архівних матеріалів, збережених в окремих архівах від 22 червня 2011 року. Найважливіші внутрішні норми – це Організаційний регламент Міністерства закордонних справ, Інструкція з організації та обсягу роботи архіву та Правила Читального залу Архіву МЗС. Не існує публікацій щодо історії та організації цього архіву. Також немає публікацій, які б описували його повний ресурс. На даний момент архів містить документацію, створену після Другої світової війни. Це приблизно 6,5 тисяч погонних метрів архівних матеріалів. Багато інформації про архівні матеріали з перших двадцяти років після закінчення Другої світової війни можна знайти на його веб-сайті. Отримання доступу до архівних матеріалів є надзвичайно важливою проблемою. Архів надає свої архівні матеріали відвідувачам традиційним способом у своєму читальному залі, після отримання дозволу від директора. Хоча згідно з Правилами Читального залу Архіву МЗС він має бути відкритий для відвідувачів до чотирьох днів на тиждень, Читальний зал Архіву МЗС був відкритий лише один день на тиждень довгий час, що ускладнює використання документації, збереженої в архіві. Однак значна частина документації з 1945–1965 років була оцифрована і доступна в Інтернеті безкоштовно для всіх зацікавлених. Наразі доступні скани 10895 архівних одиниць з 16 архівних фондів. На веб-сайті є пошуковий двигун, який полегшує пошук конкретних документів.
ДО ПРОБЛЕМИ ВИЗНАЧЕННЯ М’ЯКИХ І ЖОРСТКИХ ПОЛІТИЧНИХ КОРДОНІВ В ІСТОРИЧНОМУ ТА ФІЛОСОФСЬКОМУ КОНТЕКСТАХ
Authors: Чепєгін Ігор Вікторович
Published: December 2023

Статтю присвячено філософському осмисленню еволюції політичних державних систем та принципів організації політичних кордонів протягом історичного розвитку, зосереджуючись на їхньому розрізненні за м’якістю та жорсткістю. Сутність м’яких та жорстких політичних кордонів полягає в їхній здатності адаптуватися до змін у політичному, економічному та соціокультурному контексті сучасного глобального світу. Дослідження розкриває особливості обох типів кордонів, висвітлюючи гнучкість та компромісність м’яких кордонів та централізацію та контроль, що характерні для жорстких кордонів. В історичному контексті аналізуються приклади важливості м’яких та жорстких політичних кордонів, де м’які кордони сприяють торгівлі, культурній взаємодії та інтеграції, а жорсткі можуть призводити до конфліктів та розбратів. Висновок стверджує, що досягнення правильного балансу між жорсткими та м’якими політичними кордонами може сприяти співпраці, різноманітності та стабільності, тоді як неналежний підхід може викликати конфлікти та дестабілізацію. Внесок дослідження полягає в розкритті динаміки між різними типами кордонів у контексті змінюючихся державних систем. Ця стаття має теоретичний характер.
ЖАХЛИВІСТЬ ДИВАЦТВА. «МОНСТР» ЯК ПОЛІТИЧНА МЕТАФОРА В НАУКОВО-ФАНТАСТИЧНИХ ФІЛЬМАХ
Authors: Бжостек-Пшибишевська Олександра
Published: December 2023

Поняття прибульця чи монстра нерозривно пов’язане з поняттям кордону. Для того, щоб визнати щось «своїм», «своїм», «відомим», ви повинні вступити в контакт з чимось іншим, а це означає, що ви повинні перетнути певні культурно санкціоновані кордони. Справа не лише в територіальних кордонах, хоча вони значною мірою сприяють найбільшим потрясінням і змінам у культурі. Межа часто визначається як лінія, де закінчується періодична форма. Його визначають за допомогою протилежних понять, таких як: «наш» проти «їхнього» простору, «свого» проти «чужого», «безпечного» проти «небезпечного», «гармонійно організованого» проти «хаотичного». Кожна культура починається з поділу світу на внутрішній простір («наш») і зовнішній простір («їхній»). Це бінарний розподіл, і його інтерпретація залежить від типології культури. Саме межа дозволяє нам зрозуміти, що належить одному світу, а що – іншому. Завдяки цьому ми можемо визначити те, що є знайомим і безпечним, і протиставити це тому, що є дивним і наповнює нас страхом. Як зазначає Вальденфельс у своїй книзі «Топографія іншого», «ви не можете мати власне без іншого». Чужинець – це наше дзеркало, на якому ми можемо визначити чи навіть пізнати й назвати власну суб’єктивність. Процес самопізнання не може відбуватися без попереднього контакту з іншими. Історичні події нав’язали нам певні шаблони, з якими ми повинні боротися, створюючи нашу реальність. Тому не дивно, що фільми про інопланетян і монстрів стають все більш різноманітними і більше не стосуються лише людських характерів. Тим не менш, більшість із них усе ще базуються на історії та позитивно чи негативно стосуються расистської ідеології (можна згадати один із перших таких фільмів, а саме «Народження нації» Девіда Уорка Гріффіта 1915 року). Усі ці ідеї базуються на одній із фундаментальних первинних рис, якою є страх. Не інакше і в науково-фантастичному фільмі «Монстри» (2010), проаналізованому в статті, реж. Гарет Едвардс.
МЕРЕЖЕВА ПУБЛІЦИСТИКА: СОЦІОКУЛЬТУРНІ АСПЕКТИ ФУКЦІОНУВАННЯ ПОНЯТТЯ
Authors: Григоренко Ірина Василівна , Галак Інна Петрівна
Published: December 2023

У запропонованій статті зроблено спробу розглянути явище мережевої публіцистики у соціокультурному контексті функціонування поняття. Основними сферами функціонування публіцистики є такі: публіцистика як сфера літератури (художня публіцистика); публіцистика як сфера філософії, релігії та науки (світоглядна публіцистика); публіцистика як сфера журналістики. Мережева публіцистика є новим терміном, не менш складним для визначення, ніж власне публіцистика. У контексті розвитку мережевої публіцистики великої популярності набули блоги, що синтезують ознаки традиційних публіцистичних жанрів (есе, нарис, стаття, замітка, подорожні нотатки, мемуари та щоденники тощо) й мультимедіа (текст/гіпертекст, аудіо, відео, фото) як форми існування інформації. Виник навіть окремий вид діяльності (на межі творчості, мистецтва і бізнесу), фактично професія – блогер/блогерство. Соціальні мережі стали основною платформою для функціонування мережевої мультимедійної публіцистики, зокрема у формі блогу. Існує кілька основних різновидів блогів у соцмережах та на різних інтернет-ресурсах: текстовий блог, відеоблог, фотоблог, аудіоблог (подкаст). Часто майданчиками для блогів стають сторінки та сайти професійних та авторитетних медіа. Серед дописувачів таких знаних інтернет-ресурсів здебільшого професійні журналісти та публіцисти, колумністи, літературні критики та знані громадські діячі, відомі професіонали в галузі (психологи, медики, військові, освітяни, актори, письменники, музиканти). Усі ці види блогінгу можна трактувати як жанри мережевої мультимедіапубліцистики, адже основна мета авторів відеоблогів, текстових блонів, подкастів така ж, як і у традиційних публіцистичних жанрів – не тільки поінформувати глядача/читача/слухача про нагальні суспільні проблеми, а й ефективно емоційно та інтелектуально впливати на масову аудиторію, формуючи/трансформуючи суспільну думку щодо певного питання.
ПРИНЦИП ІСТОРИЗМУ В КІНЕМАТОГРАФІ: СВІТОВИЙ ТА УКРАЇНСЬКИЙ КОНТЕКСТ
Authors: Єпик Даниіл Валерійович
Published: December 2023

Дане наукове дослідження присвячене розгляду принципу історизму – одного із основних принципів досліджень, що застосовуються у різних галузях і наукових напрямах. Принцип історизму у кінематографі часто реалізується по-різному. Іноді, він працює лише для створення необхідної стрічці атмосфери, іноді – задля демонстрації сюжету, якомога ближчого до реальних історичних подій. Контекст історизму може стосуватися різних аспектів, наприклад, використання у сюжеті відомих історичних постатей для відображення їх реального життя, або задля авторської їх інтерпретації, використання історичної епохи для демонстрації авторського сюжету, який є більш легендарним, але має в собі історичні елементи. З точки зору розкриття принципу історизму в даній статті наведені та проаналізовані зарубіжні та українські історичні фільми, розглянуті різні аспекти застосування цього принципу в таких фільмах. Автором проведено порівняльний аналіз принципу історизму в фільмах, які претендують на історичність, різницю в такому застосуванні та доцільність у контексті історичності. Автором було проаналізовано наступні фільми – «Бонні і Клайд» (1967), «Король Артур» (2004), «Крути 1918» (2020), «Хайтарма» (2013), а також «Кіборги» (2017) та «Іловайськ 2014: Батальйон «Донбас» (2019). У результаті дослідження було зроблено висновки, у яких зазначено, що принцип історизму в історичному кінематографі, який стосується відображення реальних історичних подій, слід застосовувати, враховуючи консультації істориків та опрацювання історичних документів, роботу з архівами, або ж свідченнями осіб, що брали участь у тих чи інших історичних подіях. Автор наголошує на великих можливостях українського історичного кінематографу у висвітленні історії України та важливість доцільного застосування принципу історизму у різножанрових ігрових проєктах. Також, автор виділяє важливість створення українського історичного кіно саме українськими режисерами.
СУЧАСНІ НАУКОВІ ДОСЛІДЖЕННЯ ТА РЕСТАВРАЦІЯ ІКОН ВОЛИНСЬКОГО ПРИБУЖЖЯ
Authors: Велінець Юрій Іванович , Погрібний Артем Олександрович
Published: December 2023

У статті відображено сучасні наукові дослідження ікон храмів Волинського Прибужжя. Відзначено важливість проведення експедицій, з метою виявлення сакральних пам’яток, що потребують реставрації, адже на заході України у храмах збереглися чимало зразків українського іконопису ХVІІ–ХХ ст. Частина з них розміщена на горищах, ризницях або окремих прибудовах, де немає відповідних мікрокліматичних умов зберігання, що призводить до часткової, а згодом, їх повної втрати. Інші ікони знаходяться в інтер’єрах храмів, які використовуються під час богослужінь, проте теж потребують особливого догляду. Більшість наукових досліджень зразків українського іконопису в основному обмежується образами, які зберігаються у музейних фондах, натомість те, що знаходяться у храмах практично не відображається в наукових напрацюваннях. Тому в статті зазначено важливість деталізованого обстеження храму, рентгенівського дослідження дошок й полотен, аналізу архівних фондів, свідчень очевидців, розкриття реставратором прихованих зображень тощо. Описано результати вивчення конкретних сакральних пам’яток, їх співставлення по художній стилістиці, визначено історію створення, оновлення й збереження через призму архівних відомостей та інше. Представлені в статті приклади вивчення іконопису Волинського Прибужжя можуть слугувати додатковим інформаційним джерелом для інших регіонів, у яких проводять процес дослідження української сакральної спадщини. На фактах аналізу волинського іконопису, також продемонстровано вагомість вивчення історичної регіоналістики та краєзнавства через призму історії України. Ілюстрованим матеріалом підтверджено результати досліджень та реставраційних робіт, які проводилися на сучасному етапі вивчення іконопису Волинського Прибужжя. Розкрито реставраційну діяльність у регіоні та підкреслено важливість поєднання спільної діяльності фахівців дотичних галузей історичної науки. Це дозволяє всебічно розкрити процес історичного дослідження сакральних пам’яток, визначити їх вагомість для регіону та України в цілому. Спеціалісти з окремих вузьких історичних дисциплін допомагають з’ясувати безліч нюансів, які широко доповнюють наукове дослідження або ж сприяють його наповненню, а також збагачують музейно-експозиційний фонд регіону.
УКРАЇНСЬКА АНІМАЦІЯ ВУФКУ 1922–1930-Х РР.: ТРАНСФОРМАЦІЯ СМИСЛОВИХ НАРАТИВІВ
Authors: Мельник Вячеслав Олександрович , Осадча Лариса Василівна
Published: December 2023

У статті проаналізовано сюжетні та стилістичні особливості українського анімаційного доробку довоєнного періоду (ВУФКУ 1922–1930 рр.), виокремлено способи функціонування її пропагандистсько-дорослого та розважально-дитячого контекстів, адже спершу вітчизняна мультиплікація була орієнтована на дорослого глядача. Аналіз аніматворів початку ХХ століття ґрунтується на застосуванні історико-хронологічного та семіотичного методів, завдяки чому простежується не лише поступ технологічно-візуальних виражальних засобів, а й ускладнення сюжетно-наративної складової довоєнної української мультиплікації. Анімація виникла як «дорослий» вид мистецтва, зі складними високотехнологічними виражальними засобами, здатними чинити потужний сугестивний вплив на аудиторію. Розважально-дитяче її спрямування утвердилося у повоєнні роки завдяки запозиченню діснеєвського стилю, з притаманними йому яскравістю, барвистістю, карнавальністю візуальної картинки. Однак мальоване кіно як дорослий жанр продовжувало існувати паралельно до атрактивної дитячої мультиплікації. Якщо спершу суть анімаційного твору полягала в оживленні малюнка, то згодом у ньому простежується посилення оповідного наративу – як в літературному творі чи кіно. Довоєнна мультиплікація працювала із серйозними, дорослими смислами – аналізувала економічно-господарчий поступ, транслювала ідеологічні наративи, економічну статистику тощо. І лише за два десятиліття, в повоєнні роки, вітчизняна та світова анімація перетворилася на дитячий візуальний жанр, що, однак, іманентно приховував закодовані «дорослі» наративи, які стають все більш помітними й запитуваними в контексті сучасної візуальної культури, перетворюючи дитячі мультфільми на подвійно закодоване мальоване кіно.
РОЛЬ НАРОДНОГО КОМІСАРІАТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ В УПРАВЛІННІ ПЕНІТЕНЦІАРНОЮ СИСТЕМОЮ (1922–1930 РР.)
Authors: Песоцький Максим Миколайович
Published: December 2023

Проаналізовано місце НКВС у забезпеченні функціонування в Україні пенітенціарної системи. Зазначено, що спершу за посередництва Головного управління місць позбавлення волі, а згодом завдяки Виправно-трудовому відділу НКВС влада здійснювала нагляд за виконанням судових вироків, які для порушників законодавства передбачали обмеження свободи. Показано як, шляхом влаштування при виправно-трудових установах виробничих майстерень та налагодження вирощування сільськогосподарської продукції, держава за посередництва НКВС намагалася залучити ув’язнених до суспільно корисної праці. Доведено, що попри зусилля наркомату з налагодження самостійного забезпечення осіб, які відбували покарання в місцях позбавлення волі, їжею та речами першої необхідності, ув’язнені продовжували потерпати від недоїдання, браку одягу та відсутності засобів гігієни. Незважаючи на неза- довільний матеріальний стан, НКВС все ж здійснював спроби налагодити у виправно-трудових установах культурно-просвітницьку роботу та намагався забезпечити хворим ув’язненим доступ до надання медичної допомоги. Наголошено, що в матеріальній скруті перебували не лише в’язні, але й персонал місць позбавлення волі. Службовці пенітенціарної системи отримували мізерну платню, унаслідок чого не могли собі забезпечити достойний рівень життя. Охоронцями ставали випадкові люди, які усупереч службовим інструкціям, налагоджували із в’язнями відносини сумнівного характеру. Зазначено, що після згортання непу в пенітенціарній системі відбулися зміни – частину в’язниць було ліквідовано, оскільки у відділених регіонах СРСР розпочали діяти виправно-трудові табори.
МИХАЙЛО ДРАГОМАНОВ – ВИДАТНИЙ ПРОСВІТИТЕЛЬ УКРАЇНСЬКОГО ТА БОЛГАРСЬКОГО НАРОДІВ
Authors: Чупрій Леонід Васильович
Published: December 2023

В статті аналізуються основні етапи життя та діяльності М. Драгоманова, який здійснив значний внесок у розвиток історії, культурології, політології, соціології. Відзначається, що дослідник проводив активну просвітницьку роботу на українських територіях в умовах панування російського царату, пропагуючи вітчизняну історію та культуру, відтак змушений був емігрувати. Підкреслюється, що й за кордоном М. Драгоманов продовжував українську справу, зокрема був одним із засновників Женевського гуртка, який безцензурно надрукував 112 назв українських книг і брошур, зокрема «Кобзар», «Переднє слово до «Громади», твори П. Куліша, І. Білика, П. Мирного, інших. Вказується, що М. Драгоманов також активно надсилав дописи в західні видання, де публікував статті про Україну, знайомлячи світ із «забутою» країною в центрі Європи та – головне – доводячи її соборність. М. Драгоманов багато зробив для творення української політичної нації, для розробки стратегії на майбутнє української держави. Акцентується увага на тому, що досить плідним для М. Драгоманова був болгарський період його життя. Останній вніс неоцінений внесок у розвиток болгарської освіти і науки, у виховання студентства. Підкреслюється, що М. Драгоманов активно популяризував українську та болгарську культуру і критикував русофільство. М. Драгоманов підготував майбутніх корифеїв болгарської етнології й компаративістики – Івана Шишманова, Михайла Арнаудова. Зазначається, що в останні роки свого життя український науковець досліджував слов’янські версії сюжетів про царя Едіпа і Костянтина Великого, створення світу, народні євангельські апокрифи, довівши до досконалості свій порівняльно-історичний типологічний науковий метод; розбудував наукову україністику в Софійському університеті, що зараз носить ім’я Св. Климента Охридського.
ФІЛОСОФІЯ КУЛЬТУРИ ЯК СИСТЕМНА ПАРАДИГМА СУЧАСНОЇ ОСВІТИ
Authors: Андрущенко Тетяна Іванівна , Андрущенко Тетяна Вікторівна , Ващенко Костянтин Олександрович
Published: December 2023

Дослідження зумовлене важливістю освіти та продуктивного  інтелекту в усіх складових життя українського суспільства, у тому числі й державної освітньої і культурно-мистецької політики. Попри значну розробленість цієї проблематики в науковій літературі, звертається увага на окремі аспекти для додаткового вивчення. Реалії російської військової агресії, її руйнівних наслідків сформували складні виклики  у сфері вітчизняної культури і освіти та потребу їх системного переосмислення та подолання.  Культурно-мистецька політика розглядається як сукупність принципів і норм, адміністративних та фінансових видів діяльності, які забезпечують дії держави у культурно-мистецькій сфері. Як багаторівнева сфера діяльності державних органів, культурно-мистецька політика розглядається крізь призму таких аспектів: політичний, соціальний, економічний. Формування нової моделі культурно-мистецької політики в українській державі передбачає активне, креативне використання міжнародного, зокрема європейського досвіду та поєднання вітчизняних традицій, що мають безперервний історичний  характер.

Важливими критеріями ідентифікації нації, держави є культура й освіта — два визначальні показники, за допомогою яких стає можливим відслідкувати їх прогресивну динаміку розвитку, або ж навпаки, зворотну тенденцію регресу. Ця парадигма розглядається на прикладі становлення і розвитку мистецької освіти в Україні.

Мистецька освіта України представлена потужними традиціями та формуванням  траєкторії сучасних теоретичних узагальнень й мотиваційної спрямованості освіти майбутнього. За принципом Болонської системи освіти, враховуючи національні культурно-мистецькі та освітні традиції, а також регулюючись нормативними документами чинного законодавства на сьогодні в Україні функціонує чітка система мистецької освіти. Інтернаціоналізація, академічна мобільність, академічна доброчесність як важливі мотиваційні комплекси стають важливим елементом загальної стратегії освіти. Сучасна мистецька освіта перебуває в стадії перманентних змін, трансформацій, пошуків та експериментів. Циклічність, системність і послідовність— коли один рівень освіти шляхом логічного обґрунтування і продовження переходить в інший — і не тільки переходить, а й формує його, стає його невід’ємною частиною, утворюючи сутність мистецької освіти України. Така система підготовки є унікальною не тільки в Європі, а й у світовому просторі.
ВПЛИВ ГЛОБАЛІЗАЦІЙНИХ ПРОЦЕСІВ НА ФОРМУВАННЯ ПРАВОВОЇ КУЛЬТУРИ НАСЕЛЕННЯ
Authors: Андрусишин Богдан , Токарчук Ольга , Макарова Олена , Шитий Станіслав , Тартасюк Володимир
Published: December 2023

Швидкий розвиток інформаційних технологій, який заполонив абсолютно всі сфери суспільного життя, диктує свої правила та ставить жорсткі вимоги до кожної людини. На сучасному етапі розвитку суспільства, в епоху глобалізації, безперечно, важливим є розуміння значущості та правильності ведення державної політики, прийняття стратегічних рішень розвиток впливових сфер управління державою, які мають першочергове значення для процвітання країни, усвідомлення прийняття очікуваних рішень або, навпаки, доцільності прийняття непередбачуваної стратегії поведінки.

Метою даної роботи є вивчення напрямків розвитку правової культури населення в Україні та поза її межами, визначення тих явищ, які мають вплив на правове виховання населення та на основі них сформулювати найбільш вдалі та ефективні вектори розвитку підвищення ролі правової культури населення. Такі знання представляють особливий інтерес, адже дозволяють виробити стратегію зниження рівня злочинності в державі за допомогою підвищення правової культури населення.
ЕТНІЧНА МОЗАЇКА НЬЮ ЙОРКА
Authors: Євтух Володимир
Published: December 2023

У одному із моїх попередніх есеїв про Нью Йорк (завважу, що їх я вибудовую на основі моїх професійних знань та американської статистики)  я спробував відтворити мозаїчність етнічної палітри його населення. Для цього я обрав два методи: а) метод статистичного аналізу; б) метод історико-соціального спостереження за процесами формування та динаміки етнонаціонального складу населення міста. Мені здається, що вимальовується досить різнобарвна картина ‑ з більш і менш помітними (за кольором шкіри та поведінковими реакціями) складовими мозаїки.
The motif of a relationship between a human and an animal in genealogical legends of the buryats
Authors: Debenova Zinaida Antsiferovna
Published: December 2023

The given article discusses the motif of the miraculous birth of a child from an animal in the narratives about the origins of Buryat tribes and clans. The study sets a goal of identifying the structure of plots where this motif is present, determine its place, analyze the patterns and describe the variations of its existence. The research materials include texts from works and collections on Buryat folklore as well as previously unconsidered materials from the personal fund of S. P. Baldaev, stored in the archive collection of the Center for Oriental Manuscripts and xylographs IMBT SB RAS. The legends that tell about the origin of the main Buryat tribes: Bulagat, Ekhirit, Khori and Khongodor are considered common for all Buryat people, while the legends about clans are local and are preserved only among representatives of a certain clan. The author concludes that this motif is closely related to the images of the Buryat ancestors, and its presence in genealogical legends is conditioned by the people’s strong need of feeling a deep bond with nature. In addition to that, the analysis of the material shows how patriarchal views of the Buryats are often highlighted in genealogical legends.
Teaching English using the subject-language CLIL methodology (on the example of the Republic of Tuva)
Authors: Irgit Choduraa Konstantinovna
Published: December 2023

The purpose of this work is to substantiate the ethno-cultural orientation in teaching English among bilingual students of Tuvan State University as the basis for the formation of intercultural competence. The strengthening of internationalization and mutual influence of polylinguocultural social communities in different spheres of life actualizes the question of the need to solve educational problems in a broad socio-cultural context and the dialogue of cultures. It is possible through a discipline in English, aimed at studying Tuvan culture by students in the context of the past and the present. We have defined the purpose of the discipline, the content of cultural knowledge, the planned competencies as a result of studying the discipline by students, and also formulated principles. The discipline is based on the application of the innovative subject-integrated methodology CLIL, combining content and language. Its combination with the ethno-cultural component in teaching English creates the potential not only to improve the skills of foreign language communicative competence, but also contributes to the formation of intercultural competence of students.
Foreign language textbook as semiotic phenomenon
Authors: Chikina Elena Evgenevna , Averina Valeria Andreevna
Published: December 2023

The aim of this paper is the semiotic analysis of a foreign language textbook as a semiotic phenomenon reflecting the cognitive attitudes of its authors and aimed at forming not only external but also deep layers of the learner's linguistic personality, responsible for motivation, intents and attitudes. The material to be analysed is a popular line of EFL textbooks “English file” by British authors Ch. Latham-Koenig and C. Oxenden. The scientific novelty of the work is that for the first time a foreign language textbook is considered not as an educational and methodological text, but as an alternative reality, a dynamic complex sign, similar to the discursive space of a fiction book. The study is conducted by applying the method of contextual analysis, the method of cognitive-pragmatic analysis, and the interpretive method to the polycoded texts of EF-textbooks. The authors conclude that the semiotic complex of EF-textbooks exhibits the characteristics of an educational novel of fiction, where the learner assumes the function of a fairy-tale hero, acting in the space of English-language cultural mythologems, reference-metric elements, topoi and narratives. As a result of active realisation of the happy end narrative, supported by the system of topoi and precedent names characteristic of the English-language conceptosphere, the textbook uses the suggestive potential of the so-called soft power to form changes at the motivational-pragmatic level of the linguistic personality.
Group psychological counseling as a means of developing emotional intelligence in adolescence
Authors: Mosina Nataliia Anatolevna , Litvinchuk Natalia Viktorovna
Published: December 2023

The chapter provides arguments about the need to develop emotional intelligence in adolescence. Group counseling is considered as a way to develop emotional intelligence. The results of an empirical study of the level of emotional intelligence development in adolescent children, comparative diagnostic results of the experimental group before and after the group counseling program and the results of statistical verification of differences between the levels of emotional intelligence development in adolescents before and after the formative experiment are presented. As a result of the study, statistically significant shifts in the development of emotional intelligence towards its improvement were obtained. Thus, the group consultation program acts as one of the most effective means of developing emotional intelligence.
Prospects of development and competitiveness of Russian higher education
Authors: Astafurova Olga Anatolevna , Kulagina Irina Ivanovna
Published: December 2023

The chapter provides an overview of the positions of Russian universities in global rankings. The RAEX national rating and the authoritative QS international rating are considered in the most detail, which perfectly illustrate the country's global competitiveness in the field of education. The analysis of the main key indicators of international university rankings is given. The main problems and trends in the development of competitiveness of Russian higher education are considered. The specific factors and events that have the greatest impact on the competitiveness of Russian higher education are highlighted. Various aspects of the development of higher education in the Russian Federation are also analyzed. The improvement of the competitiveness of domestic education is noted.
The regional component of the jargon of street groups of the 1980s and 1990s (based on the speech material of Yoshkar-Ola)
Authors: Tonkova Elena Georgievna , Yarygina Elena Sergeevna
Published: December 2023

The work is devoted to the study of the vocabulary of youth groups in Yoshkar-Ola in 1980–1990. The purpose of this article is to characterize the local features of the language of Yoshkar-Ola youth unofficial groups. The research material was the jargon of participants in street gangs in the capital of the Republic of Mari El at the end of the twentieth century. The sources of language material were documentary literature, journalistic articles, dictionaries of substandard vocabulary and recordings of live speech of former group members. During the research, methods of linguistic observation and description, dictionary interpretation, and contextual analysis of lexical units were used. As a result of the study, the authors come to the conclusion that a number of jargons discussed in the article have become part of the unofficial microtoponymy of the city of Yoshkar-Ola. The likelihood of such lexical units appearing in dictionaries of non-literary vocabulary published by leading publishers is extremely low. The collected material contains information about the etymology of the unofficial toponymy of the city of Yoshkar-Ola, the communicative preferences of local youth and the linguistic realities of 1980–1990. The sublanguage of hooligan youth is very close in nature to Russian argot. A more detailed study of the jargon of street gang members may help change the uncritical attitude of Russian speakers towards the language of the criminal world.
Правовое регулирование эмиссии и обращения национальной и иностранной валюты в Республике Казахстан (финансово-правовые и гражданско-правовые аспекты)
Authors: Проскурина К.Ю.
Published: December 2023

Автором проведен анализ норм гражданского права и финансового права с целью определения предмета правового регулирования в части эмиссии и обращения денег, выраженных в национальной и иностранной валюте. С этой целью были изучены основные нормативные правовые акты Республики Казахстан в области денежного обращения, основ осуществления платежей и переводов денег, валютного регулирования и валютного контроля. Большое внимание было уделено научным трудам казахстанских и российских ученых по финансовому и гражданскому праву с целью изучения систем указанных отраслей права и интегрирования правового регулирования денежного обращения и денежной эмиссии в качестве одного из институтов (подотраслей) финансового и гражданского права. При написании настоящей статьи были использованы как общетеоретические, так и специальные методы научного познания: анализа и синтеза, сравнительно-правового анализа, герменевтики и т.п. В результате исследования были успешно достигнуты поставленные цели и задачи, определены общественные отношения в части денежной эмиссии и денежного обращения, относящиеся к предмету правового регулирования финансового и гражданского права.