A Vibrant Soundbridge aktív középfül-implantátum történeti áttekintése és sebészi alkalmazásának lehetőségei
Authors: Tóth Tamás , Gerlinger Imre , Bölcsföldi T. Barbara , Kellényi György , Németh Adrienne , Papp István , Szanyi István 
Published: October 2021

Összefoglaló. A Vibrant Soundbridge aktív középfül-implantátum
vezetéses, sensorineuralis és kevert típusú halláscsökkenés esetén is megoldást
jelenthet a beteg hallásrehabilitációja során. Sensorineuralis halláscsökkenés
esetén akkor indikálható, ha a légvezetéses hallásküszöb nem haladja meg a 80–85
dBHL-t a 3–4 kHz frekvenciákon, vezetéses, illetve kevert típusú halláscsökkenés
esetén pedig akkor, ha a csontvezetéses hallásküszöb nem haladja meg a 45–65
dBHL-t a 0,5–4 kHz közti frekvenciatartományban. Az implantátum beültetését
eleinte tisztán sensorineuralis halláscsökkenés esetén végezték, és csupán
egyféleképpen történhetett: a rezgéskeltő rendszer oldalán lévő rögzítőcsipeszt
rá kellett applikálni az incus hosszú nyújtványára. Azokra az esetekre, amikor a
rezgéskeltő rögzítése nem kivitelezhető, különböző rögzítőelemeket (coupler)
fejlesztettek ki. Az incusra való rögzítés hosszúnyújtvány-couplerrel, illetve
rövidnyújtvány-couplerrel lehetséges. Vezetéses és kevert típusú halláscsökkenés
esetén a kerek ablak membránjához is illeszthető a rendszer, előrehaladott
otosclerosis esetén pedig a Soundbridge-implantáció stapedotomiával kiegészített
változata („power stapes”) hozhat kielégítő halláseredményt. Ezek a technikák
meglehetősen megnövelték a sebész szabadságát, így széles körben alkalmazott,
megbízható megoldássá váltak. A Pécsi Tudományegyetem Fül-Orr-Gégészeti és
Fej-Nyaksebészeti Klinikáján az elmúlt évtizedben számos incusvibroplastica
történt, de kerekablak-vibroplasticára is több alkalommal sor került. A jelen
összefoglaló tanulmányban a Vibrant Soundbridge implantátum technikai
fejlődésének történeti áttekintésén felül az alkalmazható műtéti megoldásokat
mutatjuk be. Orv Hetil. 2021; 162(40): 1619–1626.

Summary. The Vibrant Soundbridge active middle ear implant can
provide a reliable solution for hearing rehabilitation of patients with
conductive, sensorineural or mixed hearing loss. For sensorineural hearing loss,
the air conduction threshold of the patient should not be more increased than
80–85 dBHL at the range of 3–4 kHz, and for conductive and mixed hearing loss,
the bone conduction threshold should not be more increased than 45–65 dBHL
between 0.5 and 4 kHz. The standard surgical procedure was originally designed
for purely sensorineural hearing loss, and the fixation clip of the vibrating
transducer needed to be crimped onto the long process of the incus. In many
cases, it is impossible to crimp the vibrator onto the incus. In order to solve
such circumstances, fixation clips (couplers) have been developed. There are two
options to crimp the device on the incus: applying a long process coupler or a
short process coupler. For conductive or mixed hearing loss, a round window soft
coupler has been introduced. In advanced otosclerotic cases, a special combined
technique of Soundbridge implantation with simultaneous stapedotomy can result
in sufficient hearing rehabilitation. These techniques significantly broadened
the scale of possibilities for the implantation, therefore, it became a widely
utilized, reliable procedure. At the Department of Otorhino-laryngology,
Clinical Center, University of Pécs, in addition to a noteworthy amount of incus
vibroplasty, several cases of round window vibroplasty have also been performed.
The aim of the present study is to summarize the history of development of the
Vibrant Soundbridge and to present an overview of the applicable surgical
techniques. Orv Hetil. 2021; 162(40): 1619–1626.