bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Pojmovanje in uporaba učnih strategij pri samoregulacijskem učenju pri učencih osnovne šole
Authors: Pečjak Sonja , Košir Katja
Published: December 2024

Osnovni namen prispevka je prikazati povezanost med pojmovanjem pomembnosti bralnih učnih strategij pri osnovnošolcih in njihovo uporabo teh strategij pri samostojnem učenju. Prikazati želimo tudi povezanost pojmovanj pomembnosti in uporabe bralnih učnih strategij s starostjo, spolom in učno uspešnostjo.Teoretično podlago tega raziskovanja predstavlja štirikomponentni model samoregulacijskega učenja avtorjev B. Hofer, S. Yu in Pintricha (1998). Osredotočili smo se na prvi del modela, ki govori o kognitivni strukturi in o kognitivnih strategijah. Rezultati kažejo, da med učenci petega in sedmega razreda ni pomembnih razlik v uporabi učnih strategij. Podrobnejši pregled rezultatov kaže, da petošolci nekoliko pogosteje kot sedmošolci uporabljajo učne strategije pred branjem, druge strategije pa približno enako pogosto. Dekleta pogosteje kot fantje uporabljajo strategije nasploh, še posebej pa strategije med in po branju. Med učno manj in bolj uspešnimi učenci nismo ugotovili pomembnih razlik v uporabi učnih strategij. Predstavljamo tudi pedagoške implikacije, ki jih omogočajo rezultati raziskave.
Policisti v pritožbenih postopkih: delovanje obrambnih mehanizmov
Authors: Koporec Aleksander , Šumi Robert , Vindiš Simon
Published: December 2024

Zakon o policiji in navodilo za reševanje pritožb sta v zadnjem času podvržena spremembam, vendar te spremembe niso tematika prispevka. V prispevku sta oba predpisa na kratko opisana predvsem z vidika pritožbenega postopka in vabila policistom na razgovor. Avtorji so v povezavi s tem predvideli določena nezavedna ravnanja policistov, ki jih je mogoče opisati s pomočjo delovanja posameznih obrambnih mehanizmov. Prispevek opisuje tudi Freudovo strukturno teorijo osebnosti. Ker je bil v raziskavi uporabljen tudi modificirani Kellermanov vprašalnik življenjskega sloga, je delovanje obrambnih mehanizmov opisano tudi v povezavi s čustvi. Rezultati nam povedo, kako policisti in policistke ocenjujejo pritožbeni postopek, kateri so tisti obrambni mehanizmi, ki jih policisti najbolj uporabljajo, kako ocenjujejo svoj postopek, kako ocenjujejo svoje priprave na razgovor zaradi podane pritožbe, kako kompetentne se počutijo za opravljanje svojega dela in podobno. Vsebina raziskave in rezultati so v prvi vrsti namenjeni vsem tistim, ki se ukvarjajo z reševanjem pritožb, pa tudi samim policistom in vodstvu policije.
Struktura osebnosti pri slovenskih triletnikih: vprašalnik individualnih razlik med otroki
Authors: Zupančič Maja , Kavčič Tina
Published: December 2024

V prispevku predstavljava podatke o veljavnosti novega starostno in kulturno decentriranega pripomočka za ugotavljanje individualnih razlik med otroki, starimi od 3 do 12 let (Vprašalnik individualnih razlik med otroki - VIRO). Vprašalnik so avtorji razvili v okviru mednarodnega projekta, postavke v vprašalniku pa temeljijo na starševih prostih opisih otrokove osebnosti. V vzorec pričujoče študije je bilo vključenih tristo dvainpetdeset triletnih slovenskih otrok, ki so jih na petnajstih VIRO lestvicah neodvisno ocenile njihove mame, očeti in vzgojiteljice v vrtcu. Vzgojiteljice so pri istih otrocih ocenile tudi njihovo socialno prilagajanje, in sicer na Vprašalniku socialnega vedenja. V prispevku prikazujeva zadovoljive merske značilnosti otroških lestvic osebnosti, ki sestavljajo VIRO, t.j. njihovo notranjo zanesljivost, skladnost med več ocenjevalci, ki otroka opazujejo v različnih kontekstih, in podatke o povezanosti lestvic z drugimi merami individualnih razlik (socialna kompetentnost in oblike manj prilagojenega vedenja). Faktorsko strukturo VIRO lestvic prikazujeva za vsako skupino ocenjevalcev posebej in jo primerjava s strukturo, ki so jo raziskovalci ugotovili v drugih državah. Faktorska struktura lestvic je med mamami in očeti pokazala na zelo podobno sestavo štirih dimenzij otrokove osebnosti (ekstravertnost, vestnost, sprejemljivost in nevroticizem), medtem ko je bila med vzgojiteljicami njihova zaznana organizacija otrokove osebnosti (predstavljajo jo kombinirani dimenziji vestnost/odprtost in ekstravertnost/nevroticizem ter dimenzija sprejemljivost) nekoliko manj diferencirana v primerjavi s starševo.
Pripovedovanje zgodbe kot pristop za ugotavljanje otrokovega govornega razvoja
Authors: Marjanovič Umek Ljubica , Fekonja Urška , Kranjc Simona
Published: December 2024

Otrokovo pripovedovanje zgodbe je v razvojnopsihološki in jezikoslovni znanosti zanimivo z vidika ocenjevanja otrokove razvojne ravni govora, zlasti pragmatične komponente govora, in z vidika poučevanja in učenja v predšolskem obdobju. V predstavljeni raziskavi smo analizirale in ocenile zgodbe otrok, ki so jih ti pripovedovali v različnih pogojih, to je ob slikanici brez besed, po poslušanju besedila iz slikanice in po posredovanem začetku zgodbe, to je uvodnem stavku. V vzorec smo vključile otroke treh starostnih skupin, in sicer otroke, stare približno 4, 6 in 8 let; v vsaki starostni skupini je bilo približno polovica deklic in polovica dečkov. Zbrale smo več kot 300 zgodb, ki smo jih analizirale in ocenile na osnovi izdelanih kriterijev za ocenjevanje razvojne ravni zgodbe, pri čemer smo upoštevale dva ključna kriterija ocenjevanja: koherentnost in kohezivnost zgodbe. Dobljeni rezultati, ki so nam omogočili primerjave glede na starost in spol otrok ter kontekst, v katerem so otroci pripovedovali zgodbo, kažejo na pomembne razvojne razlike v vsebini in strukturi zgodbe med različno starimi otroki in na pomembno vlogo konteksta, v katerem otroci pripovedujejo zgodbe. Razlike v pripovedovanju zgodb med deklicami in dečki se niso izkazale kot pomembne. Dobljeni rezultati nam omogočajo tudi nekatere dodatne razmisleke o možnostih in pristopih za dodatno spodbujanje govornega razvoja znotraj kurikula za vrtce oz. učnih načrtov v šoli.
Psihološki profil športnikov rizičnih športov
Authors: Kajtna Tanja , Tušak Matej
Published: December 2024

V raziskavi smo se ukvarjali s sestavo psihološkega profila športnikov, ki se ukvarjajo z rizičnimi športi, in sicer na podlagi osebnosti, vrednot in potrebe po stimulaciji. V vzorec smo zajeli 38 športnikov rizičnih športov (alpiniste, padalce, jadralne padalce, potapljače, ekstremne kajakaše, gorske kolesarje, motokrosiste, smukače in nordijske skakalce), vzorec športnikov nerizičnih športov je sestavljalo 38 plavalcev, atletov, smučarjev, jadralcev, kajakašev na mirnih vodah, veslačev, smučarskih tekačev, športnih plezalcev in karateistov, nešportnike pa smo z obema skupinama športnikov izenačili po starosti, izobrazbi, zbrali pa smo rezultate 76 nešportnikov. Uporabili smo Samoocenjevalno lestvico Velikih pet, Muskovo Lestvico vrednot in Zuckermanovo Lestvico iskanja stimulacije IV. Dimenziji, dobljeni z diskriminantno analizo, smo poimenovali osebnostna zrelost in iskanje stimulacije v družbenem okolju, in na podlagi naših rezultatov lahko sklepamo, da so športniki rizičnih športov najbolj osebnostno zreli in stimulacije ne iščejo v družbenem okolju, odpirajo pa se tudi nekatere možnosti za nadaljnje raziskovanje.
Kognitivne posledice več let po hudi kraniocerebralni travmi v otroštvu
Authors: Ravnik Janez , Lipovšek Matej , Sever Alenka , Bračič Katarina
Published: December 2024

Pri kognitivni oškodovanosti otrok po kraniocerebralni travmi je dolgo prevladovalo mnenje, da zanjo velja t.i. Kennardin princip: mlajši kot je otrok v času poškodbe, blažje bodo posledice. Namen naše raziskave je bil ugotoviti obseg kognitivne oškodovanosti več let po hudi kraniocerebralni travmi v otroštvu, oceniti vpliv starosti ob poškodbi ter uporabnost nekaterih kliničnih dejavnikov za dolgoročno napoved okrevanja. Z nevropsihološkimi testi smo testirali šestnajst otrok oz. adolescentov, ki so pred vsaj šestimi leti utrpeli hudo kraniocerebralno travmo. Kljub odsotnosti nevroloških izpadov pri večini pa je bila pri eni osmini do eni polovici še vedno prisotna oškodovanost različnih kognitivnih funkcij. Najpogosteje je bil oškodovan spomin. Udeleženci, ki so bili v času poškodbe stari več kot šest let, so imeli v povprečju boljše rezultate na praktično vseh testih v primerjavi z mlajšimi. Starost je najbolj vplivala na oškodovanost funkcij čelnih možganskih režnjev. Klinični dejavniki so imeli omejeno napovedno vrednost, za najbolj uporabno se je izkazalo trajanje kome. Rezultati kažejo trend, ki nasprotuje Kennardinemu principu: mlajši kot je otrok, hujše so posledice kraniocerebralne travme. Za otroke po tovrstni poškodbi je potrebna ustrezna dolgotrajna obravnava njihove kognitivne oškodovanosti.
Način odgovarjanja in Stroopov učinek: analiza reakcijskih časov
Authors: Repovš Grega
Published: December 2024

Pri klasični verziji Stroopovega testa, v katerem povezujemo barvo in besedo, ki to barvo označuje ali pa ne, se običajno poslužujemo verbalnega načina odgovarjanja, kar pomeni, da mora udeleženec glasno brati dražljaje ali povedati barvo, v kateri so ti natisnjeni. Računalniška verzija testa pa sloni na ročnem, torej gibalnem načinu odgovarjanja, pri čemer udeleženec pomen dražljaja ali barve, v kateri je napisan dražljaj, označiti s pritiskom na ustrezno tipko. Izvedli smo preizkus, v katerem smo ocenili morebitne razlike med verbalno in ročno verzijo Stroopove naloge v elektroencefalogramsko posnetih možganskih valovih ERP ter v reakcijskih časih odgovarjanja. Primerjava izsledkov analize reakcijskih časov, izmerjenih pri 22 udeležencih, študentih psihologije, ki sta jim bili prezentirani obe verziji testa, kaže daljše reakcijske čase na ročni verziji kakor tudi pomembne razlike med vzorci reakcijskih časov v posameznih merskih pogojih na obeh verzijah testa. Rezultati nakazujejo na pomembne kvalitativne razlike med obema verzijama, ki bi jih lahko pripisali močnejšemu vplivu avtomatskega branja besed pri verziji z verebalnim odgovarjanjem. Razlike tudi opozarjajo na nevarnost neposrednega primerjanja rezultatov, ki smo jih dobili z dvema različnima verzijama Stroopovega testa.
Razvoj dveh oblik socialne anksioznosti v adolescenci
Authors: Puklek Levpušček Melita
Published: December 2024

V zadnjih desetih letih so se raziskovalci, ki se ukvarjajo s proučevanjem socialne anksioznosti, osredotočili na njen pojav v otroštvu in adolescenci. Ugotovili so, da je socialna anksioznost v teh razvojnih obdobjih povezana z negativnim samozaznavanjem in slabšo socialno adaptacijo. Še vedno pa ni raziskovalnega odgovora na vprašanje, kako se različne oblike socialne anksioznosti kažejo v različnih obdobjih adolescence. Predpostavljamo, da se vsaj socialna anksioznost, ki ima kognitivno komponento (t.j. zaskrbljenost in strah pred negativnim socialnim vrednotenjem), znižuje iz zgodnje v pozno adolescenco. Zanimale so nas tudi nekatere osebnostne značilnosti, ki napovedujejo socialno anksioznost v pozni adolescenci. V raziskavi je v prvi fazi sodelovalo 325 različno starih mladostnikov. Izpolnjevali so različne vprašalnike socialne anksioznosti, zaznavanja lastne kompetentnosti in pozornosti nase. Proučevali smo dve znani obliki socialne anksioznosti: zaskrbljenost in strah pred negativnim socialnim vrednotenjem ter socialno tesnobnost in inhibicijo. Dve mlajši skupini mladostnikov (zgodnja, srednja adolescenca) sta bili ponovno testirani dve leti kasneje. Rezultati prvega in drugega testiranja so pokazali, da je pozna adolescenca obdobje, ko socialna anksioznost v obliki strahu pred negativnim vrednotenjem upade tako pri fantih kot pri dekletih. Socialna tesnobnost in inhibicija je upadla le pri dekletih. Dekleta kažejo več strahu pred negativnim socialnim vrednotenjem kot fantje. Za socialno anksiozne mladostnike v obdobju pozne adolescence je značilna slabša samoocena splošne in socialne kompetentnosti ter pretirana pozornost na javni in privatni vidik sebe.
Bralna motivacija učencev v osnovni šoli
Authors: Pečjak Sonja , Bucik Nataša
Published: December 2024

Bralna motivacija je eden od ključnih dejavnikov bralne, s tem pa tudi učne učinkovitosti učencev. Namen našega prispevka je na vzorcu slovenskih osnovnošolcev (zajeli smo 1073 učencev 3. razreda in 1282 učencev 7. razreda) pokazati povezanost med posameznimi dimenzijami bralne motivacije z bralnim vedenjem, starostjo in spolom učencev ter na povezanost bralne motivacije z bralnimi dosežki učencev. S pomočjo vprašalnika bralne motivacije, ki je vključeval faktorja kompetentnost za branje ter interes in pojmovanje pomembnosti branja, smo prišli do naslednjih ugotovitev: tretješolci kažejo nekoliko višjo kompetentnost in pomembno boljši interes za branje kot sedmošolci, pri čemer so razlike v obeh razredih v prid dekletom. Bralna kompetentnost ter interes za branje in pojmovanje pomembnosti branja se odražata tudi v dejanskem bralnem vedenju učencev - bolj kompetentni učenci in tisti z večjim interesom in pojmovanjem pomembnosti branja berejo pogosteje in dalj časa ter se večkrat samoiniciativno odločijo za branje kot njihovi, bralno manj motivirani vrstniki. Boljša bralna motivacija pa se kaže tudi v večji bralni učinkovitosti učencev, saj so bili dobri bralci bolj kompetentni ter izražali višji interes in pomembnost branja kot povprečni in slabi bralci.
Vpliv izvajanja sistemsko relacijske terapije na terapevta in nastajanje novega sistema pacienta
Authors: Rožič Tatjana
Published: December 2024

Članek je prikaz odkrivanja vpliva izvajanja sistemsko relacijske terapije na terapevta, ko se ta v terapevtski odnos vključi intrapsihično in interpersonalno. Skozi ta vpliv bomo opazovali, kako vzajemni terapevtski odnos vpliva tudi na spremembo čustvenih vzorcev odnosov pacienta. Na primeru iz terapevtske prakse bomo najprej pokazali, kako se je terapevt v terapevtski odnos vključil s čutenji, ki jih je doživel ob pacientu. Nadalje bomo pokazali, da ta vzajemna čutenja izvirajo iz relacijskih vzorcev pacientove primarne družine. V sklepu članka pa bomo pokazali, kako je terapevtovo rokovanje z vzajemnimi čutenji v terapevtskem odnosu vodilo pacienta k notranjemu preoblikovanju in odprtju novih možnosti v njegovi izvorni družini.
Izkustveno mišljenje kot prehod med predoperacionalnim in konkretnologičnim mišljenjem pri otrocih
Authors: Svetina Matija
Published: December 2024

Sposobnosti ohranjanja količine se pojavijo okrog 5. leta starosti in se pri večini otrok razvijajo do približno 10 leta starosti. Otroci, ki nimajo razvitih sposobnosti konzervacije, menijo, da se s spremembo oblike določenega predmeta (npr. če kroglico iz plastelina razvaljamo) spremenijo tudi ostale količinske mere tega predmeta (npr. teža, volumen ali količina plastelina). Študije so pokazale, da se razumevanje principa ohranjanja količine na nekaterih področjih (npr. ohranjanje števila) razvije prej kot na drugih področjih (npr. količina tekočine), vendar s temi študijami niso uspeli zadovoljivo pojasniti, ali je razumevanje lažjih nalog hkrati tudi pogoj za razumevanje težjih. Drugič, izsledki študij so prav tako pokazali, da otroci princip ohranjanja količine laže razumejo v vsakodnevnih življenjskih situacijah kot pa v abstraktnih laboratorijskih pogojih, iz česar smo sklepali, da se razumevanje ohranjanja količin po pravilu prej razvije na izkustveni kot pa na logični ravni. V tem prispevku predstavljamo empirične podatke, s katerimi smo želeli osvetliti oba omenjena problema. V študiji je sodelovalo 135 otrok, starih med 6 in 8 let, ki so reševali piagetovski nalogi konzervacije števila in količine tekočine. Iz rezultatov bi lahko sklepali, da je razumevanje principa ohranjanja števila pogoj za razumevanje načela ohranjanja količine tekočine, izkustveno mišljenje pa ima zelo pomembno vlogo v razvoju razumevanja tega načela na konkretno logični ravni. Dobljene rezultate lahko smiselno pojasnimo z mehanizmom območja bližnjega razvoja. Rezultati so pomembni, ker dopolnjujejo naše vedenje o razvoju sposobnosti ohranjanja količine pri otrocih, hkrati pa odpirajo nekatera nova vprašanja na praktični in teoretični ravni.
Osebnostne razlike med spoloma v zgodnjem otroštvu: pristop več ocenjevalcev
Authors: Zupančič Maja , Kavčič Tina
Published: December 2024

V pričujoči študiji sva preučevali razlike med spoloma in medkontekstno doslednost v osebnostnih potezah in robustnih dimenzijah pri 192 predšolskih otrocih. Otrokovo osebnost so z Vprašalnikom individualnih razlik med otroki (Halverson in dr., 2003) neodvisno ocenjevali mame, očeti in vzgojiteljice v vrtcu. Raziskava je potekala v treh časih merjenja, ko so bili isti otroci stari tri, štiri in pet let. Osebnostne razlike med spoloma so bile majhne, a dosledne skozi obdobje zgodnjega otroštva. Na ravni dimenzij so se majhne razlike med spoloma pojavljale na podlagi starševih, ne pa tudi vzgojiteljičinih poročil. Ob vseh treh časih merjenja so starši deklice zaznali kot bolj ekstravertne in čustveno stabilne od dečkov. Na ravni osebnostnih potez so bile deklice v primerjavi z dečki med tretjim in petim letom starosti ocenjene kot bolj usmerjene k dosežku, ugodljive, inteligentne in organizirane, dečki pa kot bolj nasprotovalni, odkrenljivi, boječi/negotovi in socialno plašni od deklic. Otrokom obeh spolov so odrasli dosledno pripisovali enako raven dejavnosti in močne volje. V primerjavi z učinkom spola so bili učinki ocenjevalca na zaznano izraznost otrokovih osebnostnih značilnosti številčnejši, pa tudi večji, a dosledni ob različnih časih merjenja. Glede na ocene vzgojiteljic so starši svoje otroke opisovali kot bolj usmerjene k dosežku, dejavne, ugodljive, obzirne, inteligentne, odprte do izkušenj, organizirane, sociabilne, z več močne volje in bolj izraženim pozitivnim čustvovanjem. Vzgojiteljice pa so otrokom pripisale več nasprotovalnosti, odkrenljivosti, boječnosti/negotovosti in socialne plašnosti kot starši.
Statistična pomembnost in njen pomen
Authors: Bachmann Christina , Luccio Riccardo , Salvadori Emilia
Published: December 2024

Glede na najbolj uporabljeno metodo v psihologiji, in sicer testiranje ničelne hipoteze (TNH), je namen tega prispevka izpostaviti napačna razumevanja in napake, ki izhajajo iz "neprimerne" uporabe hibridnega pristopa, nastalega z združevanjem Fisherjevega (1925) "pristopa p-vrednosti" (PVA) ter Pearsonovega in Neymanovega (1933) pristopa "določene alfa verjetnosti" (FAA). V prispevku želimo prispevati h kritični razpravi o uporabi statističnih testov in interpretaciji rezultatov s strani raziskovalcev ter tudi o sami logiki TNH pristopa. Poleg tega smo, kot je nedavno predlagala delovna skupina APA Task Force, pregledali metode analize podatkov, ki jih moramo priključiti TNH, da bi zagotovili večjo zanesljivost rezultatov. Te metode so intervali zaupanja, mere velikosti učinka, analiza moči testa in prevzorčenje.
Spolna vloga in otrokovo zaznavanje ter presojanje različnih tipov televizijskih oglasov za otroke
Authors: Milovanovič Tanja
Published: December 2024

Rezultati številnih raziskav opozarjajo, da se danes televizija s svojimi oglasi vključuje v proces socializacije otrok, med drugim tudi na področju razvoja spolnih vlog. Današnji oglaševalci z oblikovanjem različnih televizijskih oglasov za dečke in deklice še dodatno vplivajo na razvoj oziroma na utrjevanje obstoječih tradicionalnih spolnih shem pri otrocih. Namen raziskave, predstavljene v prispevku, je bil ugotoviti, v kolikšni meri so otroci sami sposobni zaznati razlike v vsebini, stilu in strukturi sporočila različnih tipov televizijskih oglasov (in različnih vidikov njihove oblike) ter ali te razlike v skladu s svojo spolno vlogo tudi odobravajo. V raziskavi je sodelovalo 68 udeležencev (35 dečkov in 33 deklic), starih povprečno 10 let, ki so na podlagi namensko sestavljenega vprašalnika ocenjevali pet televizijskih oglasov za otroke. Raziskava je pokazala, da udeleženci v skladu z osvojeno spolno shemo zaznavajo in celo odobravajo številne razlike med televizijskimi oglasi za dečke in za deklice.
Čustvena klima v družini: primerjava med slovenskimi in španskimi študenti
Authors: Čotar Sonja
Published: December 2024

Glavni problem raziskave je bil ugotoviti, kakšna je čustvena klima v družinah slovenskih in španskih študentov, ter omenjene rezultate medsebojno primerjati. Pregled teoretičnih spoznanj in dosedanjih raziskav v Sloveniji je namreč pokazal, da je čustvena klima v družini fenomen, o katerem je le malo ali nič znanega. V raziskavi je sodelovalo 154 udeležencev, od tega je bilo 75 slovenskih in 79španskih študentov psihologije, starih povprečno 20 let. Za ugotavljanje čustvene klime smo uporabili polprojekcijsko preizkušnjo Test družinskih odnosov (Tušak, 1985). Rezultati so pokazali, da ne moremo govoriti o kvalitativno različni čustveni klimi v slovenski in španski družini. O podobnih čustvenih izmenjavah so udeleženci poročali tudi v primeru matere in očeta: mati pomeni v družini psihološko relativno najpomembnejšega in najbolj pozitivnega družinskega člana, oče pa je z manj pogostimi čustvenimi izmenjavami - pri slovenskem vzorcu so te celo negativno ocenjene - potisnjen na obrobje družinskegapsihološkega dogajanja. Razlike so se pokazale pri primerjavi kvalitete in kvantitete uvrščenih čustev v kategorijo "nihče" in kategorijo "jaz": slovenski študenti v kategorijo "nihče" uvrščajo pomembno večpozitivnih čustev, kar lahko kaže na to, da študenti pozitivnih čustev ne morejo ali ne želijo razporejati drugam v družino, v kategorijo "jaz" pa so slovenski študenti uvrstili pomembno večje število negativnihčustev, kar razkriva v primerjavi s španskimi študenti izrazitejšo egocentrično avtoagresivnost slovenskih udeležencev.
Razlike v oceni stila navezanosti, samopodobe in osebnostne čvrstosti pri poročenih in ločenih ženskah
Authors: Poljanec Andreja , Šömen Barbara
Published: December 2024

Namen raziskave je bil ugotoviti razlike v oceni stila navezanosti splošne samopodobe in osebnostne čvrstosti pri poročenih in ločenih ženskah. V vzorcu 102 udeleženk je bilo 40 poročenih žensk, ki obiskujejo Skupino za zakonce v krizi po metodi RDT (Relacijsko družinska terapija), 26 ločenih žensk, ki obiskujejo Skupino za razporočene po metodi RDT ter 28 poročenih žensk in 8 ločenih žensk, ki ne obiskujejo omenjenih skupin. Udeleženke so odgovarjale na prirejen vprašalnik samopodobe - SPA za oceno samopodobe (Musitu, Garcia,,Gutierrez, Krajnc in Pečjak, 1998), Kobasin vprašalnik osebnostne čvrstosti (Kobasa in Maddi, 1979, po Lamovec, 1994b) ter Bartholomew-jev vprašalnik stila navezanosti (Bartholomew in Horowitz, 1991, po Kobal, 2001). Poročene ženske, ki ne obiskujejo omenjenih skupin, imajo višjo družinsko samopodobo od ločenih žensk, ki obiskujejo Skupino za razporočene po metodi RDT. Ženske, ki ne obiskujejo omenjenih skupin, imajo višjo splošno samopodobo od žensk, ki te skupine obiskujejo.
Vpliv zaznav zdravja in zloma kolka na strategije obvladovalnega vedenja starih rehabilitandov
Authors: Brejc Tone
Published: December 2024

Pilotska raziskava je v skladu z Leventhalovim samouravnavajočim modelom bolezenskih kognicij preverjala, kakšen je bil na začetku rehabilitacijske obravnave vpliv subjektivnih predstav v zvezi z zdravjem in zlomom kolka na strategije obvladovanja pri skupini 52, več kot 65 in poprečno 79 let starih oseb. Rezultati raziskave so pokazali, da je bila negativna reprezentacija zloma kolka povezana le z zaznavo začasnega upada sposobnosti za telesno delovanje, ne pa z zaznavo drugih osebnih, družbenih in gmotnih posledic poškodbe, a tudi ne z zaznavo njihove obvladljivosti. Rehabilitandi so ohranili dober občutek splošnega in duševnega zdravja ter zaupanje v lastno učinkovitost in vitalnost. Zato je nizka ocena telesne zmožnosti vplivala le na večjo uporabo sicer manj preferiranih strategij vedenjskega in duševnega dezangažiranja, zanikanja in dezangažiranja s pomočjo substanc. Po drugi strani pa so se rehabilitandi pri strategijah, ki so jih sicer le zmerno ali malo uporabljali, bolj opirali na tiste kognitivno-vedenjske in emocionalne strategije, ki so potrjevale upravičenost njihovih pričakovanj v lastno rehabilitacijsko učinkovitost in zaupanje v terapevtsko pomoč. Izbor strategij je tako pokazal na aktivno, načrtovano in na osnovi sprejemanja zloma, opore v veri, čustvenega sproščanja ter iskanja instrumentalne in socialne opore temelječe prizadevanje za obvladovanje njegovih posledic. Raziskava je potrdila domnevo, da je uporaba strategij obvladovanja pri starih ljudeh omejena z negativno reprezentacijo zloma kolka in nizkim občutkom telesne zmogljivosti, ne pa tudi domnevo, da se te strategije oblikujejo v poseben vzorec, ki je odvisen od zaznave posledic in ocene možnosti za obnovo nadzora nad zdravjem. Veljavnost teh ugotovitev omejuje majhen in nenaključen, le na kognitivno neprizadete in motivirane stare rehabilitande omejen vzorec, nespecifični in nestandardizirani pripomočki ter presečni pristop.
Stili navezanosti v odraslosti
Authors: Žvelc Maša , Žvelc Gregor
Published: December 2024

Teorija navezanosti je primarno razlagala in raziskovala zgodnje odnose med otrokom in njegovimi skrbniki. V zadnjih dvajsetih letih pa se je zanimanje raziskovalcev za procese navezanosti usmerilo tudi na obdobje odrasle dobe. Teoretično in raziskovalno delo s področja navezanosti v odraslosti je predvsem pod vplivom dveh metodoloških pristopov. Prvi pristop raziskuje navezanost prek intervjuja, ki zahteva kompleksno kvalitativno interpretacijo (Intervju navezanosti v odraslosti; Main, 1991). Značilnosti navezanosti odraslih oseb ugotavlja prek opisov otroških izkušenj s starši. Drug pristop pa stile navezanosti v odraslosti ugotavlja preko samoocenjevalnih vprašalnikov (Hazan in Shaver, 1987; Bartholomew in Horowitz, 1991). Začetnika tega pristopa sta Hazan in Shaver v okviru psihologije osebnosti in socialne psihologije. Njune raziskave kažejo na pomembno povezanost stila navezanosti v otroštvu s stilom navezanosti v odraslosti. Stili navezanosti se prenašajo tudi preko več generacij. Temeljni stili navezanosti v odraslosti so: varno navezan, preokupiran stil, plašljivo-izogibajoč stil, odklonilno-izogibajoč stil in stil dezorganizirane navezanosti. Predhodna raziskava z Vprašalnikom medosebnih odnosov avtorjev Bartholomew in Horowitz (1991) na vzorcu slovenskih študentov (N = 176) je pokazala, da je 48 % študentov varno navezanih, 29 % plašljivo-izogibajočih, 10 % odklonilno-izogibajočih in 13 % preokupirano navezanih. Teorija navezanosti je zelo uporabna pri razumevanju vedenja in doživljanja otrok in odraslih oseb. Njene ugotovitve so lahko uporabne na zelo različnih področjih, še posebej pa pri psihoterapiji, svetovanju, vzgoji in izobraževanju. Avtorja predlagata nadaljnje raziskave, ki bi se usmerile na integracijo stilov navezanosti s tipi objektnih odnosov, kot jih meri Test objektnih odnosov (Žvelc, 1998) in Slikovni test separacije in individualizacije (Žvelc, 2003).
Povezanost mladostnikove samopodobe in samospoštovanja z nekaterimi zdravju škodljivimi vedenji
Authors: Marčič Renata
Published: December 2024

Namen raziskave je bil ugotoviti povezanost med samopodobo, samospoštovanjem in nekaterimi zdravju škodljivimi vedenji (pitjem alkoholnih pijač, kajenjem cigaret, kajenjem marihuane,prenajedanjem ob obroku, gledanjem televizije in uporabo računalnika v prostem času) pri slovenskih mladostnikih. V ta namen smo uporabili Offerjev Vprašalnik samopodobe za mladostnike, Rosenbergovolestvico samospoštovanja in Vprašalnik zdravju škodljivih vedenj, ki je bil oblikovan v namene raziskave. Sodelovalo je 392 dijakov prvih in četrtih letnikov srednjih šol, približno enakomerno zastopanih po spolu in letniku. Zbiranje podatkov je potekalo skupinsko, v razredu. Rezultati so pokazali razmeroma nizke, vendar statistično pomembne korelacije med posameznimi področji samopodobe in zdravju škodljivimi vedenji. Najvišje korelacije so se pojavile na področju seksualnega sebstva, ki se je pomembno pozitivno povezovalo z vsemi zdravju škodljivimi vedenji, kar kaže, da se tisti z bolj pozitivno seksualno samopodobo vedejo bolj zdravju škodljivo. Družinsko sebstvo in področji morale ter študijskih in poklicnih ciljev pa so se pomembno negativno povezovali z večino zdravju škodljivih vedenj, kar kaže, da se posamezniki z boljšo družinsko, moralno in akademsko samopodobo vedejo bolj zdravo. Pomembne negativne korelacije smo dobili tudi pri prilagoditvenem sebstvu, kar pomeni, da se osebe z boljšo samopodobo na področju obvladovanja zunanjega sveta in na področju optimalnega prilagajanja vedejo bolj zdravo. Nobeno od zdravju škodljivih vedenj se ni povezovalo s samospoštovanjem. Rezultati se večinoma ujemajo s prejšnjimi raziskavami, hkrati pa doprinašajo nova spoznanja v psihološko teorijo in prakso.
Razumevanje nadzora čustev v otroštvu in mladostništvu
Authors: Smrtnik Vitulić Helena
Published: December 2024

Za posameznikovo učinkovito socialno delovanje je pomembno predvsem področje nadzora čustev, na katerega se osredotočamo v prispevku. Zanimalo nas je, kako otroci in mladostniki razumejo nadzor nad čustvi veselja, žalosti, jeze in strahu. Ugotovitve izpeljujemo iz raziskave, v kateri so 7, 9 in 11 let stari udeleženci (N = 54) odgovarjali na vprašanja polstrukturiranega intervjuja o tem, ali ljudje lahko nadzorujejo intenzivnost in kvaliteto pri štirih temeljnih čustvih ali ne ter zakaj je po njihovem mnenju tako. Na podlagi rezultatov in njihove skladnosti z ugotovitvami raziskav o razvoju razumevanja čustev na drugih področjih zaključujemo, da v srednjem in poznem otroštvu ter v zgodnjem mladostništvu prevladujejo razlage nadzora čustev na srednjih ravneh razumevanja, npr. da ljudje z enkratnim dejanjem ali mislijo upravljajo s svojimi čustvi. Mladostniki pogosteje kot otroci v srednjem in poznem otroštvu uporabljajo zapletenejše razlage nadzora čustev na višjih ravneh razumevanja, npr. da ljudje čustva nadzorujejo z dalj časa trajajočimi miselnimi procesi. Otroci v srednjem otroštvu pogosteje od tistih v poznem otroštvu, slednji pa pogosteje od mladostnikov uporabljajo razlage na nižjih ravneh razumevanja čustev, npr. da ljudje čustva nadzorujejo z vedenjem.
"Children are from heaven" ali kako danes otroci spoštujejo odrasle
Authors: Vogrinec Barbara
Published: December 2024

Izhodišče besedila je vračanje v patriarhalno, ki ni preprosto to, ki smo mu priča danes, v fazi t. i. postmoderne, postpatriarhalne družbe v njeni (do zdaj) zadnji obliki. Gre za vračanje k pravilom omike in olike, katerih osnovna premisa je, da so odrasli subjekti (transcendence, svobode, aktivnosti) in otroci subjekti, ki so objekti za odrasle (imanence, nesvobode, pasivnosti), ki pa se vendarle razlikujejo od staromodnih pravil iz preteklosti. Besedilo poskuša pojasniti to vračanje na primeru pravil, ki jih ponuja knjiga Children Are From Heaven (Otroci so iz nebes) - knjiga za samopomoč, ki je izšla konec 90-ih let 20. stoletja v ZDA in takoj postala svetovna uspešnica. Poleg tega smo poskušali odgovoriti na naslednja vprašanja: Kaj se je zgodilo s pravili omike in olike, ki urejajo odnose med otroki in odraslimi danes? Kako so se spremenila oz. kaj se je zgodilo z odnosom otrok oz. odraslih do teh pravil oz. njihovih izvajanj? Kako se je ta odnos spremenil? Upoštevajoč opisano osnovno premiso, ki pomeni najprej spoštovanje odraslih s strani otrok, smo želeli odgovoriti tudi na vprašanje, kaj se je zgodilo s tem spoštovanjem oz. kako danes otroci spoštujejo odrasle. Problematiko smo prikazali v okviru lacanovske psihoanalize.
Fokus skupine v psihološkem raziskovanju
Authors: Šarić Marjeta
Published: December 2024

V prispevku je predstavljen pregled literature v zvezi z uporabo fokus skupin v psihološkem raziskovanju. Posebej so poudarjeni nekateri specifični problemi, ki se pojavljajo pri izvedbi fokus skupin, in nekatere značilnosti analize podatkov, dobljenih s to metodo. Glavni namen prispevka je opredeliti metodo fokus skupin, opozoriti na nekatere posebnosti pri uporabi v psihološkem raziskovanju in spodbuditi raziskovalce k premišljeni in smiselni uporabi fokus skupin pri raziskovanju na različnih področjih psihologije.
Strategije upravljanja z življenjem v odraslosti: prečna študija v Sloveniji
Authors: Svetina Matija , Zupančič Maja
Published: December 2024

V prispevku predstavljamo model strategij upravljanja z življenjem (SUŽ), ki ga je razvil Baltes (1997), merski pripomoček za ocenjevanje teh strategij in pogostost rabe SUŽ pri različno starih odraslih v Sloveniji. SUŽ so načini vedenja, ki jih posamezniki uporabljajo pri spoprijemanju z izzivi in težavami v vsakdanjem življenju. Selekcija se nanaša na izbiro določenega cilja (model SUŽ loči prostovoljno in prisilno obliko selekcije), optimizacija na vlaganje sredstev za dosego tega cilja, kompenzacija pa na iskanje alternativnih virov, kadar je doseganje cilja otežkočeno. Pripomoček za ocenjevanje SUŽ, Indeks prilagoditvenih strategij (IPS; Freund in Baltes, 2002), vsebuje 48 postavk izbirnega tipa. IPS smo prevedli v slovenščino in v štirih letih zbrali podatke pri 651 odraslih, starih med18 in 86 let. Rezultati so pokazali zadovoljivo zanesljivost in konstruktno veljavnost pripomočka, hkrati pa so nakazali nekatere razvojne trende v pogostosti rabe SUŽ. Raba prilagoditvenih strategij na splošno v pozni starosti upade, to pa ne drži za prostovoljno selekcijo, ki s starostjo narašča. Prav tako se je izkazalo, da raba prilagoditvenih strategij v odraslosti s starostjo pri ženskah upada, medtem ko moški v srednji odraslosti uporabljajo strategije prilagajanja bolj kot v kateremkoli drugem obdobju odraslosti. Na podlagi rezultatov izpeljujemo nekatere razvojne nasledke, ki jih predstavljamo v sklepnem delu prispevka.
Konec kariere mladih vrhunskih športnikov
Authors: Fišer Petra
Published: December 2024

Temeljni problem raziskave je bil proučiti značilnosti predčasnega konca športne kariere mladih vrhunskih slovenskih športnic in njihovo prilagajanje na pošportno življenje. V vzorec merjencev je bilo vključenih 20 bivših mladih vrhunskih športnic, ki so že pred dopolnjenim 19. letom starosti zaključile svojo uspešno športno pot. Za proučevanje značilnosti njihove športne kariere in zaključevanja le-te smo uporabili modificiran Intervju o koncu športne kariere (Cecić Erpič, 1998). Za ugotavljanje značilnosti športne kariere smo uporabili frekvenčno analizo odgovorov in klastrsko analizo. Rezultati kažejo, da so udeleženke večinoma navajale več kot en razlog za zaključek kariere. Najpogostejši razlogi za prekinitev kariere so bili: upad motivacije, poškodbe, slabi odnosi s trenerjem ali s sotekmovalkami in posvečanje šoli oz. izobraževanju. Po zaključku kariere je večina ostala aktivno povezanih s športom, bodisi kot vaditeljice, sodnice ali pa se s športom ukvarjajo rekreativno.
Mama in vzgojiteljica kot ocenjevalki otrokove govorne kompetentnosti
Authors: Fekonja Peklaj Urška , Marjanovič Umek Ljubica
Published: December 2024

Otrokovi starši so pogosto ocenjevalci otrokovega govornega razvoja, saj so se njihove ocene v mnogih študijah pokazale kot veljavne in zanesljive mere otrokovega govora. V pričujoči vzdolžni raziskavi naju je zanimalo ali lahko, poleg otrokove mame, tudi vzgojiteljica v vrtcu poda veljavno oceno otrokove govorne kompetentnosti. V vzorec je bilo vključenih 80 slovenskih otrok, ki so obiskovali vrtec. Ob prvem ocenjevanju so bili stari 3;1 let, ob drugem pa 4;1 let. Govorno kompetentnost otrok sva ocenjevali individualno, in sicer neposredno v testni situaciji z Lestvico govornega razvoja inPreizkusom pripovedovanja zgodbe ter posredno z Vprašalnikom o otrokovi govorni kompetentnosti za starše in vzgojiteljice, s katerim so govor otrok ocenile mame in vzgojiteljice. Dobljeni rezultati so pokazali, da sta ocena mame in vzgojiteljice veljavni meri otrokove govorne kompetentnosti, vendar nizko stabilni v času. S pomočjo mamine in vzgojiteljičine ocene lahko pojasnimo majhen delež v variabilnosti dosežkov otrok na Lestvici govornega razvoja in Preizkusu pripovedovanja zgodbe.
Nekateri prediktorji življenjskih ciljev v Sloveniji in na Hrvaškem
Authors: Poljšak Škraban Olga , Vehovar Urban , Žorga Sonja , Penezić Zvjezdan , Nekić Marina
Published: December 2024

Življenjski cilji in interesi, ki so del motivacijskega sistema, imajo pomembno vlogo v psihološkem razvoju posameznika, saj usmerjajo načrtovanje življenja in odločanja ter zato tudi življenjski potek ljudi v prihodnosti. Prispevek predstavlja rezultate raziskave, ki proučuje razlike med slovenskim in hrvaškim vzorcem v izraženosti ciljev, usmerjenih v delovanje oz. v skupnost ter v analizo pomembnih prediktorjev obeh vrst ciljev na obeh vzorcih. Raziskava je izvedena na vzorcu 924 odraslih oseb obeh spolov (v starosti 21 do 70 let) iz Slovenije in Hrvaške. Uporabljena je bila Lestvica življenjskih ciljev (Pohlmann in Brunstein, 1997) ter Vprašalnik o doživljanju pomembnosti in uresničevanju nekaterih življenjskih ciljev. Rezultati kažejo na pomembne razlike med obema vzorcema pri ciljih, usmerjenih v delovanje oz. v skupnost; na obeh področjih dosegajo udeleženci iz hrvaškega vzorca višje rezultate kot slovenski udeleženci. V obeh vzorcih sta se kot pomembna prediktorja ciljev, usmerjenih v delovanje pokazala starost in ocena pomembnosti koristne izrabe prostega časa, za cilje, usmerjene v skupnost pa spol, starševstvo ter oceni pomembnosti starševstva in koristne izrabe prostega časa. Dobljene razlike razlagamo s procesi družbene modernizacije in ravnijo družbene blaginje, pri čemer se slovenski udeleženci raziskave gibljejo v okolju, v katerem imajo večje možnosti za uresničevanje svojih življenjskih ciljev, so bližje postmaterializmu in individualizmu.
Uporaba nevrofeedbacka pri obravnavi motenj pozornosti s hiperaktivnostjo ali brez nje – ADHD/ADD
Authors: Holnthaner Rok
Published: December 2024

Nevrofeedback (imenovan tudi EEG feedback ali nevroterapija) je postopek, s katerim se posamezniki naučijo spreminjati svoje možgansko valovanje po načelih operantnega pogojevanja. Omenjeni postopek se uporablja pri obravnavi vedenjskih motenj, učnih težav, pri motnjah spanja, kroničnih bolečinah, epilepsiji. V pomoč naj bi bil tudi pri anksioznosti in depresiji. Cilj prispevka je prikazati uporabo nevrofeedbacka pri obravnavi oseb z motnjo pozornosti s hiperaktivnostjo (ADHD). Raziskave kažejo, da se z neurofeedbackom lahko izboljša jedrna simptomatika ADHD, kot je nepozornost, hiperaktivnost in impulzivnost. Nevrofeedback bi zato utegnil postati pomemben element obravnave otrok z ADHD v okviru širšega multimodalno zastavljenega pristopa.
Učinek kakovosti družinskega okolja na otrokove prilagoditvene sposobnosti
Authors: Kreft Ivana
Published: December 2024

S pomočjo raziskave sem želela oceniti, kako se kakovost družinskega okolja povezuje z otrokovimi prilagoditvenimi sposobnostmi, ki jih ocenjujemo na Sistematičnem psihološkem pregledu triletnega otroka (SPP-3). Pričakovala sem, da bodo otroci v družinah z višjim izobrazbenim statusom in bolj spodbudnim družinskim okoljem izkazovali boljše prilagoditvene sposobnosti. Sodelovalo je 75 otrok in staršev, ki so prišli na sistematični psihološki pregled v zdravstveni dom. Podatke sem zbrala z Vprašalnikom o družinskem okolju (Zupančič, Podlesek in Kavčič, 2005) in Vprašalnikom družinskega okolja - spodbujanje govornega razvoja (Marjanovič Umek, Fekonja in Podlesek, 2005), SPP-3 vprašalnikom 1, SPP-3 vprašalnikom 2 in vprašalnikom o demografskih podatkih družine. Ugotovila sem, da se kakovost družinskega okolja povezuje z otrokovimi prilagoditvenimi sposobnostmi in izobrazbenim statusom staršev. Predvsem je pomemben staršev učinkovit nadzor nad otrokovim vedenjem. Rezultati niso pokazali pomembnih povezav med izobrazbenim statusom staršev in otrokovimi prilagoditvenimi sposobnostmi. Verjetno je bolj pomemben odnos roditelja do otroka, ki pa ni odvisen od izobrazbenega statusa. Ker se z otrokovimi prilagoditvenimi sposobnostmi povezuje način socializacije, ki jo starši uporabljajo, lahko s primernim preventivnim svetovanjem usmerimo vzgojo otroka k spodbujanju optimalnega razvoja.
Empirična primerjava teorije odgovora na postavko in klasične testne teorije
Authors: Progar Špela , Sočan Gregor
Published: December 2024

Teorija odgovora na postavko (TOP) temelji na modelu odnosa med latentno lastnostjo in odgovorom na postavko ter posledično omogoča neodvisno ocenjevanje parametrov postavk in oseb ter lokalno oceno napake merjenja. Kljub tem teoretičnim prednostim TOP v primerjavi s klasično testno teorijo (KTT) pa rezultati empiričnih raziskav pogosto ne pokažejo sistematičnih razlik med parametri po KTT in TOP ter med stopnjo invariantnosti parametrov po KTT in TOP. V pričujoči empirični študiji smo skušali, na podlagi podatkov iz Mednarodne raziskave trendov znanja iz matematike in naravoslovja (TIMSS 1995), odgovoriti na naslednja raziskovalna vprašanja: (1) Kako primerljivi so parametri postavk in oseb po KTT in TOP? (2) Kako invariantni so parametri postavk KTT in TOP preko različnih skupin oseb? (3) Kako invariantni so parametri postavk in oseb po KTT in TOP preko različnih skupin postavk? Ugotovili smo, da so parametri oseb in postavk po KTT in TOP zelo primerljivi, da so parametri postavk po KTT in TOP podobno invariantni v različnih skupinah oseb, da so parametri oseb po TOP bolj invariantni preko različnih skupin postavk ter da so parametri postavk po KTT, ocenjeni iz različnih skupin postavk, v enaki meri ali celo bolj invariantni od parametrov postavk po TOP. Rezultati so pokazali tudi, da so na splošno parametri postavk po TOP, v smislu invariantnosti parametrov, empirično superiorni parametrom po KTT, vendar le v primeru, ko se uporabljeni model TOP v zadostni meri sklada s podatki.
Velikih Pet: Nova spoznanja slovenskih raziskav o osebnosti otrok
Authors: Zupančič Maja
Published: December 2024

V prispevku predstavljam pregled novih raziskav o osebnostnih potezah otrok in zgodnjih mladostnikov ter se posebej osredotočam na ugotovitve slovenskih študij. Pri odkrivanju predhodnikov Velikih pet v odraslosti poudarjam strategijo prostih opisov za ocenjevanje osebnosti otrok in mladostnikov. Rezultati raziskav kažejo, da starši celo dojenčke in malčke opisujejo z značilnostmi, ki jih lahko večinoma razvrstimo v kategorije Petfaktorske taksonomske sheme. Porazdelitve opisnikov nakazujejo določene razvojne vzorce iz najzgodnejših obdobij v zgodnje mladostništvo in majhne medkulturne razlike. Na podlagi vsakdanjega besednjaka, ki ga starši uporabljajo za opisovanje svojih otrok v različnih deželah, so avtorji oblikovali ekološko veljavne merske pripomočke. Vprašalnik medosebnih razlik med otroki (VMRO; Halverson idr., 2003) je bil zasnovan kot starostno in kulturno nevtralen pripomoček in ga pogosto uporabljamo v Sloveniji. Prikaz prečnih študij, ki temelji na ocenah izraznosti osebnostnih potez otrok/mladostnikov, starih od 3 do 14 let, pri VMRO, daje vpogled v razlike med starostnimi skupinami, spoloma, kulturami in poročevalci. Na podlagi vzdolžnega preučevanja osebnostnih potez otrok predstavljam pregled ugotovitev o različnih vidikih doslednosti ocen iz zgodnjega otroštva v srednje otroštvo, kot tudi doslednosti med poročili različnih ocenjevalcev otrokove osebnosti. V nadaljevanju povzemam rezultate o sočasni in vzdolžni napovedni vrednosti osebnostnih potez, kot jih merimo z VMRO, za socialni razvoj in učno uspešnost otrok/mladostnikov. Poleg spoznanj, pridobljenih z metodo, ki se osredotoča na poteze, posredujem izsledke analiz, ki temeljijo na pristopu, osredotočenem na posameznika. S slednjim smo prepoznali več notranje ponovljivih tipov osebnosti pri otrocih, ki jih opisujem z vidika strukturne stalnosti v času in med poročevalci, doslednosti v pripadnosti otrok posameznim tipom osebnosti in napovedne vrednosti tipov v primerjavi s potezami. Ob koncu povzemam smernice za nadaljnje raziskovanje razvoja osebnosti otrok, vključno z novimi metodami ocenjevanja in preučevanja zvez med zgodnjimi osebnostnimi potezami ter pomembnimi razvojnimi izidi.
Primerjalna analiza različnih postopkov za merjenje praga govornega razumevanja v tišini
Authors: Podlesek Anja , Komidar Luka , Sočan Gregor , Bajec Boštjan , Bucik Valentin , Matija Brenk Klas , Vatovec Jagoda , Žargi Miha
Published: December 2024

V Sloveniji za ocenjevanje komunikacijske funkcije avdioloških pacientov uporabljamo prirejen Freiburški test enozložnih besed (FT-SI). Če želimo meriti zgolj prag govornega razumevanja, pa je uporaba naraščajočih serij dražljajev, ki jo uporablja FT-SI, zelo dolgotrajna. Namen naše raziskave je bil primerjati več adaptivnih postopkov z naraščajočim postopkom, uporabljenim v FT-SI. Na osnovi analize razumljivosti in pogostosti dražljajev, uporabljenih v FT-SI, smo izbrali najustreznejše besede in jih uporabili v treh adaptivnih postopkih: v dveh različicah padajočih postopkov, opisanih v standardih ISO 8523-3 za merjenje praga govornega razumevanja, in v metodi stopnic. Na vzorcu normalno slišočih oseb (N = 36 v prvem merjenju in N = 24 v drugem merjenju) smo z adaptivnimi postopki našli primerljive prage govornega razumevanja, medtem ko so bili pragi, določeni z naraščajočim postopkom, nekoliko višji. Ko smo tudi pri naraščajočem postopku uporabili le izbrane besede, so pragi postali primerljivejši rezultatom adaptivnih postopkov. Raziskava je torej opozorila, da je potrebno bazo besed revidirati. Če upoštevamo kratek čas administracije, zadovoljivo konvergentno veljavnost, natančnost in zanesljivost postopkov v času, se zdi, da je med uporabljenimi postopki metoda stopnic najboljša alternativa naraščajočemu postopku v FT-SI.
Odkrivanje zakonitosti in podatkovno rudarjenje v psihologiji: uporaba odločitvenih dreves za napovedovanje dosežka na Lestvici iskanja dražljajev
Authors: Kastrin Andrej
Published: December 2024

Odkrivanje zakonitosti iz podatkov je interdisciplinarno raziskovalno področje, ki združuje tehnologije in znanja s področij statistike, podatkovnih zbirk, strojnega učenja in umetne inteligentnosti. Najpomembnejši element procesa odkrivanja zakonitosti iz podatkov je podatkovno rudarjenje. Namen prispevka je dvojen. Prvič, strokovno psihološko javnost želimo opozoriti na kvalitativni preskok v znanstvenem raziskovanju, ki se je začel z uveljavitvijo področja odkrivanja zakonitosti iz podatkov, in drugič, na primeru odločitvenih dreves želimo bralcu približati uporabnost metod podatkovnega rudarjenja v psihologiji. Uporabo odločitvenih dreves ilustriramo z gradnjo napovednih modelov dosežka na Zuckermanovi Lestvici iskanja dražljajev (SSS-V) na osnovi medosebnih razlik v bazičnih potezah osebnosti in lastnostih temperamenta. Prediktorske spremenljivke so bile operacionalizirane na osnovi Eysenckovega osebnostnega vprašalnika (EPQ) in slovenske priredbe Strelauovega vprašalnika temperamenta po Pavlovu (SVTP). Ustreznost odločitvenih dreves za napovedovanje dosežka na lestvici SSS-V smo primerjali s klasičnim statističnim modelom multiple linearne regresije. Z vidika napovedne točnosti se je kot najbolj uspešen sicer izkazal multipli regresijski model, kljub temu pa so odločitvena drevesa primerna metoda za začeten pregled podatkov, vizualizacijo in opis podatkovnih zakonitosti z lahko razumljivimi formalizmi.
Optimizem, samoučinkovitost in samopodoba: Zakaj nekateri dijaki pričakujejo večji akademski uspeh kot drugi?
Authors: Bele Sabina , Könye Daša , Majerle Mojca
Published: December 2024

Namen raziskave je preveriti povezavo med učnim uspehom in konstrukti optimizma, samoučinkovitosti ter samopodobe oziroma kako se le-ta kaže v dosedanjih in napovedanih ocenah dijakov četrtega letnika. Na podlagi prejšnjih študij smo predvidevale, da bodo imeli dijaki z višjimi dosedanjimi učnimi dosežki na določenih področjih višjo specifično samopodobo, ki odraža lastnostno kompetentnost. Napovedale pa smo tudi, da si bodo dijaki, ki so bolj optimistični, samoučinkoviti in imajo višjo samopodobo, v prihodnosti postavljali višje cilje, saj naj bi jih videli kot dosegljive in naj bi bili pri njihovem doseganju vztrajni. V raziskavi je sodelovalo 100 udeležencev, ki so izpolnjevali vprašalnika samopodobe (SDQIII) ter optimizma (LOT-R) in lestvico splošne samoučinkovitosti (GSE), navesti pa so morali tudi končni uspeh v tretjem letniku ter ocene iz slovenščine, matematike in tujega jezika v tretjem letniku in zanje napovedati ocene na maturi. Rezultati raziskave so potrdili naša pričakovanja. Dijaki z višjimi dosežki na posameznem učnem področju so imeli višjo specifično samopodobo; bolj samoučinkoviti in optimistični dijaki z višjo samopodobo pa so si tudi v prihodnosti postavljali višje cilje.