bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Nekoliko neobjelodanjenih radnosrednjovjekovnih arheoloških nalaza s područja sjeverne Dalmacije (Prilozi)
Authors: Belošević Janko
Published: September 2018

Nekoliko neobjelodanjenih radnosrednjovjekovnih arheoloških nalaza s područja sjeverne Dalmacije - prilozi
Prapovijesni antropomorfni kipić s Čikata na otoku Lošinju
Authors: Kukoć Sineva
Published: September 2018

Kako je kipić slučajan nalaz, njegov izvoran arheološki kontekst potpuno je nedefiniran. Stoga se interpretacija kipića nužno temelji na postupku njegove ikonografsko-stilske analize. Pri tome je posvećena pažnja i komparativnom proučavanju sveukupne glinene prapovijesne antropomorfne plastike na istočnom Jadranu. Taj postupak pokazuje da ovaj kipić ne pripada krugu neolitske plastike na ovom prostoru. Isto tako ne može se utvrditi ni njegova pripadnost eneolitsldm i brončanodobnim jadranskim kulturama. Likovni koncept kipića s Cikata sadrži težnju prema jasnijem konkretiziranju antro- pomorfnog sklopa. To je učinjeno na način koji nije tipičan za razdoblja prije vremena prve stabilizacije kultura željeznog doba na Jadranu. Prema tome kipić s Cikata najvjerojatnije pripada kulturi željeznog doba. Time se on ukazuje kao jedini dosad poznati primjerak glinene antropomorfne plastike iz ovog vremena na području Libuma. Istovremeno on predstavlja jedan od markantnijih primjeraka sveukupnog fundusa prapovijesne plastike ovog tipa na istočnom Jadranu.
Obredi uz kneževski grob u Atenici i tragovi Arhaičnog kraljevstva u Iliriku
Authors: Čače Slobodan
Published: September 2018

Poznati kneževski grob u humku II u Atenici kod Čačka (na prijelazu iz 6. u 5. st. p. n. e.) pripada nizu bogatih grobova u širem krugu halštatske kulture u Evropi. Izdvaja se posebnim žrtvovanjem (tri tura, dvije svinje, pas) te naročitom žrtvenom konstrukcijom postavljenom na platformi pored groba. Žrtvovanje šest životinja na podlozi platforme vjerojatno se mora dovesti u vezu s indoevropskim trijadičnim žrtvovanjem tipa rimskih suove- taUrilia (u Indiji sautramani). Interpretacija se poziva na činjenicu da je u izvornom obliku ovaj tip žrtvovanja jakom božanstvu podrazumijevao angažiranje drugih božanstava (posebno vidljivo u obredu sautramani): kao i u Umbriji (žrtve uz lustraciju naroda) ovdje je zacijelo došlo do promjena u izboru i broju žrtava zbog daljnjeg razvijanja diferencirnih funkcija — nasuprot Rimu, gdje je jedini primalac žrtvi ostao Mars. Analiza prostornog uređenja žrtvene konstrukcije također svjedoči o postojanju kompleksne teologije. Funkcija i karakter rituala na žrtvenoj konstrukciji nisu posve jasni. Izvjesno je da kompleksni ritual kao i bogata oprema groba te nadasve apsolutna podređenost svih odnosa u prostoru stranama svijeta (koordinacija s nebeskim osima) navode na misao da se radi o poglavaru koji je zapravo bio »kralj« u arhaičnom značenju pojma.
Arhitektura Narone i njezina teritorija u kasnoj Antici
Authors: Cambi Nenad
Published: September 2018

U ovom radu autor raspravlja o sakralnoj i svjetovnoj arhitekturi naro- ntanskog područja u kasnoj antici. On prije svega pokušava odrediti granice naroni ta nske biskupije, ali se to ne može precizno utvrditi. Vrlo je vjerojatno da je ona na sjeveroistoku graničila sa salonitanskom (kod Makarske), a jugoistočno s epidaurskom (južnije od Pelješca), dok je na sjeveru dopirala barem do Mostara. Neke promjene tih granica dogodile su se za vrijeme drugog salonitanskog koncila 533. godine, kada su osnovane biskupije Muccur (Makarska) i Sarsenterum. Ovaj drugi se nalazio negdje u unutrašnjosti, ili u Aržanu ili oko Mostara.
Mithriaca Jadertina
Authors: Medini Julijan
Published: September 2018

Nedavno utvrđena činjenica da poznati reljef mitričke tauroktonije (CIMRM II, str. 260, br. 1879) potječe iz Zadra, gdje je otkriven krajem 1848. godine, omogućuje da se temeljitije osvijetli pojava i razvoj mitraizma u razdoblju II—III stoljeća u Jaderu. Izvedba tog reljefa, koji je nastao u provincijskoj radionici, sadrži čitav niz osobina nesumnjivo inspiriranih umjetničkim i stilskim tradicijama klasične skulpture (plastičnost čitave kompozicije s elementima pune skulpture, realizam u prikazivanju pokreta, uspjelo rješavanje planova i dubine i dr.). Taj stilski kontekst, a posebno nekoliko ikonografskih elemenata (helenističko-rimska a ne orijentalna likovna interpretacija odjeće Cautesa prikazanog s plaštem na golom tijelu, prikaz Sola i izgubljene Lune, u cjelovitim a ne reduciranim formama) datiraju taj reljef u sredinu II stoljeća, tj. u razdoblje prve faze razvoja mitraizma na istočnoj obali Jadrana. Njegove pak dimenzije (sa širinom od preko 1,000 m to je jedan dz skupine najvećih mitričkih pokretnih reljefa na tlu provincije Dalmacije, za većinu kojih jc utvrđeno, a za ostale se pretpostavlja, da su bili kultno-obrednog karaktera) pokazuju da je i on bio obrednog karaktera (Alterrelief). To znači da je u Jaderu sredinom II stoljeća postojala organizirana mitrička zajednica čiji su se članovi okupljali u mitreju gdje je bila postavljena ta velika kultna slika u funkciji obrednog reljefa. S obzirom na mjesto i ostali kontekst nalaza pretpostavlja se da je taj tnitrej bio u ageru, istočno od Jadera, a možda u blizini amfiteatra ili, istočnije, svetišta Apolona Likijskog. Osobine drugog mitričkog reljefa (Tabla II, si. 1, 2), od kojeg je sačuvan samo ugaoni ulomak, upućuju na prisutnost utjecaja iz panonisko-noričkih regija na razvoj mitraizma u Jaderu u III stoljeću. Skupa s reljefima iz Konjica, Garduna, Banjevaca taj reljef čini teritorijalno najistočniju skupinu mitričkih reljefa s motivima na reversu u Rimskom Carstvu. S obzirom na činjenicu da su reljefi s reversom u pravilu bili kultno-obrednog karaktera s razlogom se može pretpostaviti da je i taj reljef iz Jadera, čije dimenzije nisu utvrđene, također bio kultno obrednog karaktera. Njega je, kao što je to slučaj i s poznatim reljefom iz Konjica, pater mitričke zajednice u određenom trenutku mitničkog obreda mogao bez teškoća podići i prema vjernicima Okrenuti njegovu stražnju stranu na kojoj je najvjerojatnije, kao i na drugim takvim reljefima, bio motiv svetog obroka. Kako u jednom mitreju nisu mogla biti dva reljefa u funkciji obrednih reljefa (Altarrefief), to znači da su u vrijeme izrade i korištenja tog reljefa u III stoljeću u Jaderu postojala dva mitreja i dvije mitričke zajednice.
Starohrvatska nekropola u Stankovcima kod Benkovca
Authors: Belošević Janko
Published: September 2018

Autor je u radu obradio rezultate istraživanja sačuvanog dijela starohrvatske nekropole ranog horizonta u selu Stankovcima kod Benkovca. Na osnovi analize arheoloških nalaza iz 13 istraženih grobova — popraćenih detaljnom tehničkom i fotodokumentacijom, kao i na temelju svih zapažanja uočenih istraživanjem preostataka, nesumnjivo veće ali eksploatacijom pijeska uništene, nekropole, spašeni dio grobova datira okvirno u 8. stoljeće. Istraženi grobovi izrazito su poganskog obilježja, u pogledu kulta pokapanja, a po sadržaju grobnih nalaza jače naglašeni kulturni utjecaj autohtonog življa. Dok je za kult pokapanja karakteristična osebujna kamena grobna arhitektura kasnoantičkog obilježja, i paljenje kultnih vatri u grobovima, dotle kod grobnih priloga pozornost zaslužuje keramika, rađena pod utjecajem autohtonog kasnoantičkog življa, te još neki upotrebni predmeti kasnoantičke provenijencije — češalj i šilo. S obzirom na iznesene karakteristike, groblje pripada najstarijem sloju dalmatinsko-hrvatskih groblja ranog horizonta, i po mišljenju autora predstavlja značajan doprinos za daljnje proučavanje i osvjetljavanje geneze i razvoja najstarije materijalne i duhovne kulture Hrvata u novoj postojbini na obali i zaleđu istočnog Jadrana, a time i kulture Južnih Slavena uopće.
Neogotička obnova Franjevačkih samostana u Zadru
Authors: Stagličić Marija
Published: September 2018

U drugoj polovici 19. stoljeća u Zadru bilježimo veliku arhitektonsku aktivnost, kako na poluotoku, tako i na kopnenom dijelu, gdje nastaje suvremeni grad. Kao i drugdje u Evropi to je vrijeme neostilslce arhitekture. U ovom gradu susrećemo pretežno akademski neoklasicizam i neorenesansu, a rjeđe neogoiiku i neoromaniku. Stoga su posebno vrijedne neogotičke obnove samostana su. Frane I crkve su. Mihovila, koje ujedno predstavljaju početak neostilske arhitekture u Zadru (1857 i 1869. godina).
Nastanak i razvoj srednjovjekovnog Knina
Authors: Smiljanić Franjo
Published: September 2018

U hrvatskoj historiografiji dosada se je isticala uloga Knina ali samo u kontekstu političkih zbivanja, a tek se manje posvećivalo istraživanju urbane geneze srednjovjekovnoga grada Knina. Premda ni ti momenti nisu zanemarivi kada se želi istražiti nastanak i razvoj grada Knina, oni nisu dostatni da bi se u cijelosti prikazao nastanak i razvoj ove srednjovjekovne urbane cjeline. Autor zato nastoji ovim radom ukazati na nastanak, razvoj i izgled kninske srednjovjekovne urbane sredine od njenih prvih početaka (10. stoljeće) pa sve do 15. stoljeća, kada Knin prestaje funkcionirati kao jedna organizirana urbana cjelina, jer ga uslijed stalnih turskih upada napušta biskup i rasipa se stanovništvo. Autor ukazuje ne samo kako je izgledala ova aglomeracija, nego i upućuje na elemente adminstrativnoga, gospodarskoga, crkvenoga i političkog ustrojstva, koji karakteriziraju ovu srednjovjekovnu gradsku aglomeraciju. Istaknuti i ove elemente bilo je važno, da bismo onda mogli razumjeti važnost Knina u kontekstu političkih zbivanja srednjovjekovnog hrvatskog kraljevstva.
Diplomatičke formule latinskih povelja Bosansko-Humskih vladara i Velmoža od XII do XV stoljeća
Authors: Brković Milko
Published: September 2018

U pogledu diplomatičkih formula u bosansko-humskim latinskim poveljama u periodu od 12. do 15. st. vladala je velika raznolikost. Najkonstantnije su formule intitulacija, dispozicija, inskripcija i datacija. Sve druge su više- -manje promjenljive. Od njih su češće prisutne koroboracija, naracija, pro- mulgacija, arenga i svjedoci. Rjeđe su prisutne salutacija, peticija, sankcija, verbalna invokacija, aprekacija i subski ipcija. Zakletva je uvijek spojena s nekom drugom formulom. Najrjeđe je upotrebljena simbolička Invokacija. Verbalna je invokacija u poznatoj formuli koja se upotrebljavala na Zapadu, a preuzela je s Istoka, po kojoj se pojedinačno zazivaju sve tri kršćanske božanske osobe. Potvrda verbalne invokacije poslije donesenog sadržaja povelje jest aprekacija. Intitulacija je također pod utjecajem Zapada. Nalazi se najčešće na samom početku povelje. Inskripcija ili adresa nalazi se u uvodnom dijelu zvanom protokol. Ona može imati opći i pojedinačni oblik. S njom je ponekad spojena zakletva. Salutacija je svetopisamskog sadržaja. Njome se ističe prednost nebeskog kraljevstva u odnosu na zemaljsko. Tako je i kod arenge. PromuIgac ija ili notifikacija u većini se povelja nalazi u protokolu, a njome se publicira ono što je sadržano u povelji. Naracija ili ekspozicija ima promjenljivo mjesto u bosanskim latinskim poveljama. Svojim sadržajem donosi podatke o povijesnim ustanovama, zasluge pojedinih đestinatara, ali i podatke o poveljama prethodnih vladara. Peticija je po sadržaju kratka, a donosi zasluge onoga komu se nešto podjeljuje. Dispozicija obuhvaća najveći i najvažniji dio povelje. Izražava volju donatora donoseći materijalni i moralni objekt. Koroboracija je kratka 1 sadrži izjavu o valjanosti i trajnosti povelje koja je potkrijepljena pečatom. Sankdja pak ima ulogu izvršavanja onoga što je izneseno u povelji, a može biti sastavljena iz anateme i zakletve. Svjedoci su najčešće ugledne velmože Bosne i Huma. Datacija se sastoji od vremenskog i zemljopisnog datuma. Bosansko- -humske latinske povelje su datirane po godinama rođenja Isusa, a za početak godine uzet je i. siječanj, Datacija je skoro u pravilu na kraju povelje.
Borba dalmatinskih radnika za poboljšanje ekonomskog položaja (1918-1929)
Authors: Šitin Tonči
Published: September 2018

Tarifno-štrajkaške akcije dalmatinskog proletarijata, kao sredstva ekonomske borbe koja se vodi na crti afirmacije njegovih klasnih interesa, bile su određene -ekonomskom i političkom situacijom koja je vladala u Jugoslaviji uopće i u Dalmaciji posebno, prateći oscilacije u organizacionom razvitku sindikata pod utjecajem KPJ kojli su vodili većinu radničkih pokreta. Pocijepanost i politička opredijeljenost sindikalnog pokreta, s dominantnim komunističkim (CRSVJ i Nezavisni sindikati) i reformističkom (ORS, GRS i URSSJ) strujom, onemogućavala je stvaranje jedinstvene proleterske fronte i u -osnovi slabila zajednički klasni otpor radnika ujedinjenom nastupu kapitala. Predvođene komunistima, mase revolucionarno raspoloženih radnika Dalmacije ulaze u sindikalne organizacije i do sredine 1920. godine u silnom štrajkaškom naletu prisiljavaju buržoaziju na uzmak i popuštanje brojnim radničkim zahtjevima. Situacija se nakon kontrarev-o-lucio-narnog udara konsolidirane buržoazije 1920. godine iz temelja mijenja, o-tvara se jedno novo razdoblje kojemu će biljeg utisnuti žilava i nadasve požrtvovna borba Nezavisnih sindikata ne samo protiv bezobzirne kapitalističke eksploatacije i poništavanja itekovi-na radničkog zakonodavstva, već i djelovanja oportunističkih i neborbenih reformističkih sindikata koji su zbog suradnje s režimom brzo izgubili naklonost dalmatinskih proletera. Analiza izvedenih štrajkaških akcija u razdoblju od 1921. do 1929. godine svjedoči o njihovu različitom intenzitetu i sve više prevladavajućem obrambenom karakteru radničke borbe, uz važnu napomenu da je neuspjesima pojedinih akcija, pored policijskog terora, znatno pridonosila pocijepanost sindikalnog pokreta. Premda organizaciono slabi, Nezavisni sindikati ostvarivali su znatno veći utjecaj na neorganizirane radničke mase, uz više ili manje uspješne pokušaje da u konkretnoj borbi za svakodnevne interese radnika zadobiju njihovo povjerenje i podršku. Ekondmske akcije radnika pod utjecajem KPJ bile su neprijeporan organski dio opće revolucionarne borbe u kojoj se proletarijat sprema za konačni obračun s građanskim sistemom vlasti. Priroda i karakter sindikalnog organiziranja radnika dobivaju tako eminentno političko značenje, sindikati imaju ulogu aktivnog političkog subjekta u razbijanju klasnih okova postojećega građanskog društva.
Zaštitna istraživanja starohrvatskih nekropola u Smilčiću i Biljanima Donjim kod Zadra
Authors: Belošević Janko
Published: September 2018

Autor je u radu obradio rezultate zaštitnih istraživanja starohrvat- skih nekropola u selu Smilčiću (na položaju Kulica) i Biljanima Donjim — u zaselku Trljuge, na položaju Pržine. Na nekropoli u Smilčiću spašeno je 5 starohvratskih grobova. Po svo- jim arheološkim značajkama, kamenoj grobnoj arili lekturi i po grobnim prilozima oni pripadaju ranom horizontu dalmatinsko-hrvatskih nekro- pola i okvirno se datiraju u Vili do u prvu polovicu IX st., a pred- stavljaju dio veće, obradom zemlje uništene, nekropole. Istraženi grobovi imaju pogonsko obilježje, kako u pogledu načina pokapanja koji ka- rakterizira osebujna kamena grobna arhitektura rađena pod utjecajem autohtonog Življa, tako i po sadržaju grobnih priloga među kojima su zastupljeni samo upotrebni predmeti, keramika i željezni noževi. Starohrvatska nekropola u selu Biljanima Donjim predstavlja tako- đer samo ostatak veće, kopanjem pijeska uništene, starohrvatske nekro- pole <xi koje su spašena 23 grolla. Na osnovi proveden i li analiza rezultata istraživanja spašeni grobovi po svojim arheološkim značajkama pripadaju dvama horizontima. Grobovi 1—13 pripadaju ranom horizontu đalmalin_- sko-hrvatskih nekropola okvirno datiranih u Vili do u prvu polovicu IX st., a grobovi 14—23 mlađoj fazi nekropole i okvirno se datiraju u X—XII st. Iako su rezultati zaštitnih istraživanja starohrvatskih nekropola u selu Smilčiću i Biljanima Donjim, kojima je posvećen ovaj rad, zbog uništenosti terena na kojima su se nalazile, arheološki nepotpuni, ipak su, po mišljenju autora, pružili niz vrijednih znanstvenih spoznaja za daljnje osvjetljavanje materijalne i duhovne kulture Hrvata na tiu Dalmacije, koja je još uvijek nedovoljno proučena i slabo poznata.
Zadarski zlatar Toma Martinov
Authors: Petricioli Ivo
Published: September 2018

Autor detaljno analizira srebrni reljef što ga je izradio u tehniici iskucavanja (repoussé) zadarski zlatar Toma Martinov (Tomas Martini de Jadra) 1497. god. a nalazi se na unutarnjoj plohi škrinje sv, Šimuna u Zadru. Nadalje objavljuje dosad nepoznate ugovore datirane 15, V 1514. i 10. Vili 1524. kojima se Toma obvezao izraditi srebrni klip sv. Šimuna. Po zlatarskoj tehnici i po stilskim osobinama autor atribuira Tomi Martinovu još tri objekta: reljef, danas nešto reduciran, na jednoj škri- njici relikvijaru i dva ophodna križa.
Kritički osvrt na dosadašnja istraživanja i saznanja o otoku Pašmanu
Authors: Antoljak Stjepan
Published: September 2018

Kroz tri poglavlja autor se kritički osvrće na dosadašnje rezultate hrvatske medievalistike o pojedinim problemima vezanim uz otok Paš- man i donosi neka nova saznanja, osnažena dosada neobjavljenom građom. Tako u poglavlju »Postanak i razvoj imena (toponima) otoka (i mjesta) Pašman« donosi nam autor stručna mišljenja o postanku i raz- voju toponima otoka Pašmana od najstarijih vremena do danas, osna- žena izvornom građom iz zadarskog arhiva. U poglavlju »Stara mjesta i naselja na Pašmanu« autor donosi kronološki popis naselja otoka Paš- mana, nadopuinjuju'ći izvornom građom dosadašnja saznanja o nase- ljima otoka Pašmana. U trećem poglavlju pod nazivom »Ostala zapa- žanja i upozorenja« autor daje neke svoje poglede iz historijske topo- grafije i društvene problematike ranosrednjovjekovne hrvatske povijesti, a koji bi se mogli vezati uz otok Pašman.
Bosanski kraljevski dvor prema Zadru i Hrvojeva uloga u Zadarskim događajima krajem XIV. i početkom XV. st.
Authors: Brković Milko
Published: September 2018

Bosanska je srednjovjekovna država krajem 14. i početkom 15. sto- ljeća, na ćelu sa svojim vladarima i velmožama, težila za osvajanjem dalmatinskih gradova. Napose je ta težnja bila usmjerena prema gradu Zadru koji, pak. za razliku od nekih drugih dalmatinskih gradova, nije nikada došao pod bosansku vlast iako je bio veoma blizu toga. U takvim se nastojanjima od bosanskih vladara i velmža najviše isticao kralj Tvrtko I. kralj Ostoja i napose vojvoda Hrvoje sa svojom braćom. Naj- veća im je zapreka, do Zadra bila ugarsko-hrvatska vlast kojoj je Zadar pripadao. U momentima kad je slabila ugarcka vlast, bosanska je bila bliže Zadru, i obratno, kad nije bilo trzavica na ugarskom dvoru, bosan- ske su pretenzije prema Zadru bile slabije. Kad °u hrvatski velikaši digli ustanak protiv ugarskog dvora, bosanski su se interesi neko vrijeme poklapali s inlteresiima većine hrvatskih velikaša To se posebno može vidjeti na primjeru grada Zadra koji je baš tada počeo ozbiljnije raču- nati na Bosnu, ali uvijek u skladu s interesima politike većine hrvatskih velmoža, U tom smislu je god. 1403. obavljeno u Zadru krunjen je Ladi- slava Napuljskog za »ugarsko-hrvatskog« kralja. Taj događaj je odijelio interese službenog i užeg dijela bosanskog dvora od interesa hrvatskih velmoža, A jedan od najvažnijih sudionika tili događaja vojvoda Hrvoje Vukčić Hrvatinić, zbog općih zbivanja, nakratko prestaje djelovati u skladu s težnjom bosanskog dvora protežirajući interese hrvatskih vel- moža i svoje osobne interese. To . e najočitije može vidjeti na primjeru grada Zadra. Međutim sva ta događanja otišla su sasvim drugim pravcem i zaključena naizgled neočekivanim rezultatom, to jest prodajom Dalma- cije Veneciji. Bez obzira na tako burne događaje oko Zadra i u njemu, Zadar je u tom periodu održavao i trgovinske odnose sa srednjovjekovnom Bos- nom. U prvom je redu to bila trgovina solju.
Utjecaj ekonomsko-socijalnih prilika iz Dubrovnika i ostalih primorskih gradova na kulturne promjene u Bosni u XIV. i XV. st.
Authors: Živković Pavo
Published: September 2018

Početak rudarske proizvodnje u srednjovjekovnoj bosanskoj državi, koji se vremenski poklapa s oskudicom plemenitih metala, posebno srebra, u zapadnoj Evropi stvorio je preduvjete razvoja trgovine s kojom dolazi do pojave gradova. Sve je to utjecalo na, kako ekonomske tako i socijalne, promjene u srednjovjekovnoj bosanskoj državi, koje su bile u čvrstoj vezi s primorskim gradovima ina koje su Bosna i Hum bili orijentirani, kako na ekonomskom tako i na kulturnom planu. Ekonomsko- -socijalna gibanja, promjene i strujanjia imale su osjetne refleksije i na kulturne prilike u Bosni i Humu nairočito u XIV i XV stoljeću. Tamoš- nje stanovništvo pod utjecajem primorskih gradova, naročito Dubrovnika, doživljava preobražaj u kulturnom pogledu. Naročito se te promjene uočavaju u gradskim naseljima gdje jednim stanovitim brojem žive i djeluju i ljudi iz primorskih gradova koji otuda donose osobine tamošnje kulture. Zahvaljujući u prvom redu geografskom položaju Bosna i Hum su došli u bliski dodir s tri područja osobenih crta u kulturi. Bio je to utjecaj najprije mediteranskog područja, predstavljenog u kulturi primor- skih gradova Dubrovnika, Splita, Trogira, Zadra, Šibenika i Omiša, sred- njoevropskoga preko Hrvatske i Ugarske i binzaintskoga preko srpskog teritorija. Utjecaj primorskih gradova ogledao se u, moglo bi se reći, svim porama kulturnog života, od oblačenja, preko uređenja kuća i kućnog inventara pa do viteško-dvorjanskih službi i zvanja. Utjecaji te vrste osjećaju se i u pojavi i uključivanju bosansko-humskih građana i plem- stva u viteško-đvorjanske redove. Utjecaji se osjećaju i u pismenosti (te kulturno-zabavnom životu (kazalište i druge zabavne igre).
Rimskodobna proizvodnja vina u Mulinama na otoku Ugljanu
Authors: Ilakovac Boris
Published: September 2018

Blizina kolonije Jader i povoljne klimatske prilike bili su poticaj da se na najplodnijem sjeverozapadnom dijelu otoka Ugljana osnuje veliko poljoprivredno dobro. Nakon što je Imitacija agera bila sagrađena i otpočelo plantažno njegovanje dviju osnovnih poljoprivrednih kultura, masline i vinove loze, sagrađena je tvornica za preradu. Bila je smještena unutar limitiranog agera i nedaleko od pripadajućeg pristaništa. Na najhladnijoj sjeveroistočnoj strani zgrade, od broja 3 do 8, nalazila se proizvodna linija za preradu grožđa i pohranu vina (cella vinaria). Otkrivena su dva gazišta Gj i G2 ispod kojih se nalaze dva manja bazena-sabimice Si i S2 u koje se ulijevao mošt. Do sabirnice S2 nalazio se tijesak sa grožđe T. Na suprotnoj jugozapadnoj strani zgrade nalazile su se prostorije za proizvodnju maslinova ulja (cella olearia). Otkriveni su ostatci pet preša za tiještenje maslina. Između ta dva proizvodna pogona nalazi se prostrani hodnik od broja 9 do 11 preko kojeg se ulazilo u oba proizvodna odjeljenja. Na kraju hodnika bila je sagrađena cisterna za vodu, bivši impluvium IM.. Na području oko tvornice nisu zamijećene stambene zgrade. Oko 700 metara sjeverozapadno od tvornice nalaze se ostatci velike ruševine koju narod naziva Gospodska gomila. Pretpostavlja se da se tu nalazila zagonetna vila rustika u kojoj je podalje od tvornice povremeno boravio vlasnik zajedno sa svojom familijom rustikom.
»Hrvatski seljačko-radnički blok« na izborima za oblasne skupštine u siječnju 1927. godine
Authors: Šitin Tonći
Published: September 2018

Na osnovi izbora i literature analiziraju se ograničena prava samo- upravnih organa po Vidovdanskom ustavu i prikazuju specifičnosti u iz- vedbi oblasnih izbora početkom 1927. godine, s posebnim obzirom na angažiranje KPJ u njima. Autor istražuje uvjete i okolnosti formiranja Hrvatskog seljačko-radničkog bloka, kritički motreći nedovoljno priprem- ljenu izbornu koaliciju komunista s nepouzdanim disidentima ilrvaitske seljačke stranke. Bez obzira na relativno značajne izborne uspjehe, za- ključuje se da je nastup i stav vodstva dalmatinskog komunističkog po- kreta bio i suviše isforsiran i opterećen očiglednim oportunizmom koji je ozbiljno prijetio gubitkom rukovodeće i klasno-borbene pozicije u izbornom postupku. U tom kontekstu razmatra se i oštra kritika pogre- šaka dalmatinskih komunista od strane desne frakcije u Centralnom komitetu KPJ, koja je negirala oportunost saveza radnika i seljaka ču- vajući navodno pokret od prodora građanske ideologije. Oblasni izbori vodili su daljnjem zaoštravanju odnosa između političkih stranaka, ali su produbljavani i znatno ranije započeti procesi idejnog i organizacij- skog rascjepa unuitar KPJ. O oblasnim izborima, što su ih organi vlasti proveli čak pet godina poslije donošenja Zakona o oblasnoj i sreskoj samoupravi od travnja 1922. godine, relativno se malo pisalo u povijesnoj literaturi. Izbori su poglavito privlačili pažnju u analizi provjere snaga i utjecaja režimskih i opozicionih buržoaskih partija na biračke mase, a davali su i dosta pouzdanu sliku političkih prilika uoči skupštinskih izbora zakazanih za rujan 1927. godine. U vezi s tim izvršene su podrobnije analize uzajam- nih odnosa, piedizbornih aktivnosti i položaja građanskih stranaka nakon izbora i dane osnovne ocjene zaoštrenih političkih odnosa koji su vodili raskidu radikalino-radićevsike suradnje. Ostala su, međutim, još uvijek bez odgovora neka pitanja koja su u vezi s potpunijim poznavanjem učešća Komunističke partije na izbo- rima, posebno u Dalmaciji, uvjetima i rezultatima izborne koalicije s disidentima HSS-a. Nesumnjivo je da bi pronalaženje odgovora na ta i druga pitanja omogućilo da se povijesno potpunije obrade i ocijene n e samo izbori za oblasne skupštine, već i onaj osjetljiv i nedovoljno istra- žen krug pitanja o formiranju radničko-seljačkog bloka, partnerstvu KP J sa seljačkim opozicionim strankama, uzrocima oportunizma u vrhovima dalmatinske partijske organizacije i drugo.
Mudrost jedinstva i raskoš rastvaranja (suvremenost povijesne dvoznačnosti u poimanju umjetnosti)
Authors: Rančić Josip
Published: September 2018

Polazeći od činjenice da u određivanju umjetnosti postoji povijesni prijelom koji dijeli dva osnovna poimanja: s jedne sirane anlikno-sređ- njovjekovno, a s druge strane poimanje razvijeno nakon XVI, a napose nakon XVIII 6t. autor postavlja i obrazlaže tezu da između ova dva koncepta postoji bitna razlika te se oni ne mogu izraziti istim sustavom stručnog nazivlja. Takav postupak je ishodište mnogih nesporazuma a osim toga i onemogućava ostvarenje istinskog i plodonosnog povijesnog iskustva. Razlike proizlaze iz bitno drugačijeg strukturiranja odnosa čovjek — priroda (život, kozmos, stvarnost, svijet, cjelina, bitak). Antlkno- -srednjovjekovni koncept je, u načelu, primarno upućen na cjelovitost, jedinstvo svega postojećeg, izraženo dinamičkim silama (zakonima, pra- vilima, odnosima) koji ostvaruju to jedinstvo i kvalitativno određuju, kako uključene dijelove tako i njihove odnose. Novovjeki koncept, plošmo, statički i količinski, kao izraz domi- nantno analitičkog postupka, izdvojio je čovjeka i postavio ga nasu- prot stvarnosti, uputivši ga na njeno rastvaranje, izdvajanje i »osamo- staljivanje« dijelova, a lime i na sve uočljivije predviđanje cjeline i dinamike zakonitosti koja ostvaruje cjelinu. Suvremena svijest o »zaboravu Bitka« (Heidegger), o »gubitku središta« (Sedlmayer) kao i sve intenzivnija potraga za novim određe- njem oblika kao ontičke vrijednosti, otkrivanje ponašanja kao struk- ture, a percepcije kao totalnog doživljaja (Merleau-Ponty), otvara sve potpunije mogućnosti iskorištavanja povijesnog iskustva u ostvari- vanju suvremene funkcionalne sinteze kako umjetnosti u užem, tako i oblikovne kulture u Širem smislu.
Rekompozicija dvodijelne nadgrobne stele iz arheološkog muzeja u Splitu
Authors: Maršić Dražen
Published: September 2018

U radu sc raspravlja o Čuvenom fragmentu nadgrobnog spomenika s portretima starijega bračnog para, za koji se dosada vjerovalo daje pronađen na položaju solinskog naselja Rupotine (Arheološki muzej u Splitu, inv. broj D 556; Sl. I a). Objavljen više puta u literaturi, najprije je interpretiran kao fragment nadgrobne stele, a zatim kao fragment reljefa koji je bio uzidan ti veću nadgrobnu građevinu. Otkrićem donjeg dijela spomenika s natpisom, i to u istoj ustanovi u kojoj se čuva i komad s portretima u Arheološkom muzeju u Splitu (inv. broj A 1386, Sl. lb). - autor je u mogućnosti dokazati kako se ipak radi o ulomcima monumentalne nadgrobne stele. Naime, ulomak s natpisom na donjoj stranici pokazuje lako prepoznatljive ostatke prikle- sanog zuba za usađivanje, pa je to jasan dokaz kako je spomenik pripadao porodici stela. Sudeći prema ostatcima udubljenja na gornjoj stranici komada s portretima, ona je morala biti izrađena iz dva dijelu; gornjeg dijela sa zabatom i donjega s portretnim poljem i natpisom. Prihvativši dataciju koju je na temelju analize portreta predložio N. Cambi (sedmo ili osmo desetljeće 2. st.), autor na kraju dokazuje kako spomenik nije podrijetlom iz Rupotina, nego s položaja Pleština koji se nalazi nešto bliže Klisu, s lijeve strane antičke ceste koja je spajala Salonu i Klis.
Pomorska ikonografija crkve sv. Nikole u starome gradu na Hvaru
Authors: Bratanić Mateo
Published: September 2018

U radu se analizira pomorska ikonografija crkve sv. Nikole u Starome Gradu na otoku Hvaru. Kroz nekoliko segmenata mogu se pratiti čimbenici zbog kojih ovu crkvu atribuiramo kao pomorsku. U prvom redu titular crkve je zaštitnik pomoraca, zatim, crkva je sjedište ribarske i pomorske bratovštine sv. Nikole i sv. Križa, a nekoliko zavjetnih slika, s prikazima brodova u pomorskim nedaćama, apostrofira specifičnost ovoga sakralno-pomorskog objekta.
Bibliografija časopisa radovi - Razdio povijesnih znanosti god. 35(22) - god. 40(27)
Authors: Petrić Tatijana
Published: September 2018

Uobičajeno je da se bibliografije periodičnih publikacija objavljuju uz jubilarne brojeve časopisa ili obljetnice svojih izdavača. Prva Bibliografija "Radova ’’ Filozofskog fakulteta u Zadru sv. 1-25 autorice Mirjane Šokote izašla je 1986. u povodu obilježavanja 30. obljetnice Fakulteta. Druga Bibliografija "Radova" Filozofskog fakulteta u Zadru, sv. 26-34, autorica Jadranke Petričević i Mirjane Letinić, izašla je u spomenici Četrdeset godina Filozofskog fakulteta u Zadru 1956-1996, 1996. Obje navedene bibliografije obuhvatile su sva tri razdjela Radova koje je Fakultet izdavao: Razdio filoloških znanosti, Razdio povijesnih znanosti, Razdio filozofije, psihologije, sociologije i pedagogije. Povod izdavanju ove Bibliografije je prestanak postojanja Filozofskog fakulteta kao izdavača Radova. Naime, u siječnju 2003. obnavlja se Sveučilište u Zadru, koje će u budućnosti biti izdavač nekih drugih časopisa, serijskih publikacija, monografskih izdanja... Ova Bibliografija obuhvaća samo članke iz Razdjela povijesnih znanosti od god. 35(22), zaključno s god. 40(27). Razlog njezina posebnog izdavanja jest težnja da se zadovolje potrebe za informacijama o Razdjelu povijesnih znanosti, na neki način zaokruži bibliografska cjelina u izlaženju Razdjela, i prezentira rad znanstvenika ovog Razdjela.
Nekropola gradine kod Dragišića
Authors: Brusić Zdenko
Published: September 2018

Gradina kod Dragišiča, smještena u južnoj Liburniji nedaleko od gradinskog naselja Velike Mrdakovice, istraživana je u dva navrata 1973. i 1976. i dala je osim arhitekture u naselju na uzvišenju i 18 grobnica s različitim obredom pokopa. Najstarijim ukopima pripada 14 grobnica ovalne arhitekture uzidane jednim redom kamenja na samoj površini te grobnicom često usječenom u živac u tom ograđenom prostoru. Pokojnici su pokapani u pruženom položaju, a s obzirom na osteološke nalaze računa se da se u grobnice pokapalo u više navrata. Ova vrsta grobnica s obzirom na nalaze certozoidnih fibula i ostalog materijala može se datirati od kraja 6. do 3. st. prije Krista. Druga vrsta grobnica, od kojih su istražene tri, pripada grobnicama zidanim od tesanog kamenja, s obiljem priloga reljefne helenističke keramike vremena 2. i 1. st. prije Krista. Ova keramika, koja odgovara antičkom vinskom posudu, uz ulomke vinskih amfora nađenih na brojnim gradinama i podmorskim nalazištima uz istočnu obalu Jadrana, upotpunjuje spoznaje o liburnskom uvozu vina i upotrebi vinskog posuđa u posljednja dva stoljeća stare ere. Posljednji ukop na nekropoli Gradine kod Dragišiča pripada rimskom paljenom grobu koji se dobro uklapa u nalaze susjedne gradine Velike Mrdakovice gdje takvi paljeni grobovi prevladavaju i čine najveći broj grobova od zadnjeg desetljeća stare ere do 3. st. poslije Krista. Zanimljivo je naglasiti da se način pokopa Liburna tijekom druge polovice prvog tisućljeća prije Krista na prostoru južne Liburnije i na sjevernijem ninskom području (Nin, Zaton, Ljubač i dr.) razlikuje; dok na ninskom prostoru prevladava stariji način pokopa zgrčenih pokojnika u grobu od četiri kamene ploče i poklopnicom, u južnoj Liburniji uobičajeni su pokopi pruženih pokojnika koji traju sve do pojave novog obreda incineracije krajem stare i početkom nove ere.
A large north african, carthage bronze coin from the numismatic collection of the franciscan monastery in Kreševo (central Bosnia
Authors: Škergo Ante
Published: September 2018

U numizmatičku zbirku Franjevačkog samostana u Kreševu u središnjoj Bosni dospjela je jedna velika bronca sjevemoafričke Kartage (Carthago Zeugitanae) iz vremena oko 200. g. prije Krista (SI. 1.). Takvi su novci već ranije pronalaženi u ostavama na japodskom području (u sjevernoj Dalmaciji, u Lici te u dolini rijeke Une u sjeverozapadnoj Bosni). S lih područja (Karta 1.) potječu još 23 primjerka ovog novca te jedan ulomak.
Tri rimska natpisa iz zapadne Hercegovine
Authors: Škergo Ante
Published: September 2018

Autor u prilogu obrađuje tri rimska natpisa: iz Karlovca kod Čitluka, iz Donjeg Brišnika kod Tomislavgrada te iz Crvenica kod Tomislavgrada u zapadnoj Hercegovini. Prvom i posljednjem natpisu ispravlja se interpretacija, dok se drugi prvi put objavljuje. Osobe spomenute na natpisu iz Karlovca kod Čitluka domaćeg su podrijetla, no, iako visoko romanizirane, nemaju građansko pravo. Na posljednjem se natpisu javlja poznati visokoromanizirani Delmat koji obavlja službu pučkog pisara u municipiju Delminiju.
Keramički "krustul" sa Štrbinaca kod Đakova
Authors: Migotti Branka
Published: September 2018

Šezdesetih je godina za vrijeme građevinskih radova na Šlrbincima, pretpostavljenoj rimskoj Cerlisiji, na vidjelo izišao i ulomak medaljona s reljefnim prizorom Fortune i Merkura (SI. 1.). Riječ je o keramičkoj imitaciji okrugloga blagdanskog peciva, odnosno kolača - krustula (crustullum), koji se u podunavskim provincijama pripremao u različitim svečanostima, ponajviše onima povezanima s carskim kultom. Na prostorima sjeverne Panonije sačuvan je čitav niz kalupa za krustule i reljefnih primjeraka (patrica ili imitacija), dok su na području sjeverne Hrvatske poznata tek tri takva nalaza, dva iz Cibala i jedan sa Štrbinaca, koji je i lema ovog priloga. Štrbinački medaljon nije ni kalup za krustul ni patrica nego reljefno ukrašena keramička imitacija kultnog kolača, o čemu svjedoče tragovi boje na gornjoj površini. Na temelju prizora božanskog para Fortune i Merkura, koji medu mnogim domenama svoje djelatnosti dijele ulogu zaštitnika trgovačke sreće, predmet se dovodi u vezu s udruženjem trgovaca u CcTtisiji. Datira se u prvu polovicu 3. st. i razmatra u svjetlu još jedne potvrde da se na Šlrbincima nije nalazila rimska vila ili slična naseobina, već iz izvora poznato prometno središte Certisija.
Nekoliko bilješki o Steli Svetonija Jonua
Authors: Maršić Dražen
Published: September 2018

U radu se razmatraju najvažnija pitanja vezana uz stolu Svctonija Jonija, pronađenu u Bolu na otoku Braču: 1. je li na stcli prikazan lik pokojnika ili morsko božanstvo (Neptun?); 2. kako treba čitati pokojnikovo ime (ktignomcn); 3. koji su razlozi tektonsko-strukturalnih osobina spomenika; 4. kada je izrađen. Kao polazište raspravi donosi se sumaran pregled dosadašnjih istraživanja. Autor zaključuje da u pogledu prvog pitanja nema nikakvih argumenata za prepoznavanje Neptuna u prikazanom liku. Prikazan je sam pokojnik, natpis kaže šezdesetogodišnjak, koji je po profesiji bio ribar. On u desnoj ruci drži osli uperene u glavu dupina, za života najvećeg neprijatelja. Što se tiče lekture ili možebitne restitucije pokojnikova kognomena, na temelju osobnog uvida u spomenik autor zaključuje da bi njegovo čitanje najvjerojatnije trebalo glasiti Ionius. To ime zacijelo u sebi krije narodnosno podrijetlo ili domicil pokojnika. Vanjsko i unutarnje ustrojstvo spomenika objašnjava se utjecajem portretne varijante kasnih profilacijom uokvirenih zabatnih stela, nastalih po uzoru na bočne strane sarkofaga, ali u ovom slučaju uz jedinstveni primjer redukcije i stilizacije zabata i akroterija i njihova spajanja s portretnom nišom. Na temelju analize onomastičkih, epigrafskih i paleografskih elemenata zaključuje se da je spomenik nastao u 4. st., najvjerojatnije pri koncu prve tetrarhije ili u konstantinsko doba.
Tri ranokršćanska nalaza iz okoliša crkve Sv. Križa u Ninu
Authors: Uglešić Ante
Published: September 2018

Autor u radu obrađuje tri ranokršćanska predmeta pronađena u okolišu crkve sv. Križa u Ninu - dvije uljenice i žeton za igru. Obje uljenice sjevemoafričke su provenijencije. Uljenica sa središnjim prikazom jelena u trku i psima koji love zečeve (na ramenima uljenice) može se okvirno datirati u vrijeme od oko 420. do 500. god., dok uljenica sa središnjim prikazom križa i četverolatičnog cvijeta (na ramenima uljenice) pripada vremenu prve pol. 6. st. Na žetonu za igru nije se izvorno nalazio ranokršćanski križ, već je on urezan naknadno.
O etničkoj pripadnosti groba 2 s položaja njive - podstrana u Naroni
Authors: Uglešić Ante
Published: September 2018

U nedavnim istraživanjima na položaju Njive - Podstrana u Vidu kod Metkovića (antičkoj Naroni) pronađeno je više grobova iz vremena seobe naroda. Prema grobnom inventaru osobito je zanimljiv grob 2 u kojem je pronađen par lučnih fibula, šest perli od staklene paste i jantara, prstenčić i srebrni, stožasto savijen predmet, nepoznate namjene. Na temelju tipološko-stilske analize pronađenih fibula i njihove usporedbe s nalazima fibula s područja Mađarske, te prema ostalom grobnom inventaru, autor smatra da grob treba pripisati pripadnici gepidskog plemena, a datira ga u prvu trećinu 6. st. Autor se u radu također dotiče još dvaju nalaza s područja Dalmacije, s nekropole Knin - Greblje (pojasna kopča i dvosjekli mač - spatha), za koje smatra da su također bili u gepidskoj upotrebi. U zaključku rada ističe da su Gepidi bili nazočni na mnogim područjima Istočnogotskog kraljevstva (daleko više uegu se to dosad pretpostavljalo), najvećim dijelom kao vojnici na službi u istočnogotskoj vojsci, a s vojnicima su dolazili i pripadnici njihovih obitelji.
Bilješke uz ikonografski program apsidalnih mozaika Eufrazueve bazilike u Poreču
Authors: Cambi Nenad
Published: September 2018

Mozaički program istočnoga dijela Eufrazijeve bazilike u Poreču vrlo je bogat. Sadrži motive koji se općenito mogu nazvati krisloloŠkim ili marijanskim. Najvažnije mjesto imaju marijanski sadržaji koji se nalaze u kavitetu apside u dva zasebna niza, dok su kristoloŠki iznad trijumfalnoga luka. Poveznicu jednoga i drugoga niza tvore medaljoni oko apsidalnoga otvora s unutarnje sirane, gdje su oko središnjega s bistom bradatoga KrisLa likovi mučenica. Tako istaknuti marijanski program koji nema sličnih paralela u zapadnom svijetu prije 7. st., mogao je nastati samo nakon 5. ekumenskog sabora u Konstantinopolu godine 553., ali ne mnogo kasnije. U radu se pokušava razriješiti i niz pojedinosti ikonografskoga programa o kojima je do sada bilo malo riječi u znanstvenoj literaturi.
Slavenska naseobinska keramika otkrivena u okolišu crkve Sv. Križa u Ninu
Authors: Belošević Janko
Published: September 2018

Autor u radu obrađuje nalaze slavenske naseobinske keramike otkrivene u sklopu starohrvatske naseobinske aglomeracije, nastale na ruševnim ostacima antičke stambene arhitekture u okolišu crkve sv. Križa u Ninu. Ta keramika, kako naglašava autor, predstavlja vrijednu arheološku građu za upoznavanje razvoja slavenske naseobinske keramike, kojoj u stručnoj literaturi nije posvećena dužna znanstvena pozornost. Na temelju sveukupnih arheoloških rezultata istraživanja otkrivenu slavensku nascobinsku keramiku okvirno datira u drugu polovicu 8. i prvu polovicu 9. st.
Structure of the military judiciary in the Habsburg monarchy with an emphasis on Dalmatia in 1848-1867
Authors: Oršolić Tado
Published: September 2018

Općenito sagledavajući vojni ustroj Habsburške Monarhije, vojno je sudstvo činilo temelj funkcioniranja cjelokupnoga vojnog aparata Monarhije. Radi što bolje učinkovitosti rada vojnih sudova polovicom 19. st. (tada su izvršene značajnije izmjene kako u vojnome tako i u civilnome sudstvu) osnovani su tzv. pokretni sudovi koji su se kretali zajedno sa svojim postrojbama. U svrhu poboljšanja rada sudova, cjelokupno vojno sudstvo monarhije ustrojeno je i podijeljeno u tri osnovne vrste sudova: a) posadni sudovi kao prvostupanjski sudovi (sudovi pri pukovnijama), b) zemaljski vojni sudovi i vojni prizivni sud kao drugostupanjski sudovi (okružni sudovi), c) vrhovni vojni sud (u vrhovnom stožeru vojske u Beču) kao najviša sudbena instancija. Takvom raspodjelom sudova i određenim promjenama vojnoga zakona uspostavljena je čvršća strateška i zakonska uvertira funkcionalnosti vojnoga obrambenog mehanizma Habsburške Monarhije. U skladu sa zakonom Monarhije, vojni su sudovi katkada imali jurisdikciju i u rješavanju nekih (naizgled) civilnih slučajeva. No, ipak do konačnog razgraničenja djelovanja civilnih (građanskih) i vojnih sudova dolazi 1867. s Austro-ugarskom nagodbom, a do velike reformacije vojnog sudstva tek 1889.
Utjecaj didaktički razrađenih standarda za hrvatsku povijest do 16. St. Na stavove i uspjeh učenika
Authors: Rendić-Miočević Ivo
Published: September 2018

Autor objašnjava historiografski i didaktički smisao standarda za učenje hrvatske povijesti do 16. st. u drugom razredu gimnazije. U didaktičkom eksperimentu dokazao je da realizacija standarda u program i rano-problemskoj nastavi utječe na formiranje drukčijih stavova učenika prema predmetu, nastavniku, procjeni vlastite uspješnosti, korisnosti predmeta i kvalitete nastave u odnosu na tradicijsku nastavu. Osim izmjene stavova učenici eksperimentalne skupine u kraćem su vremenu postigli daleko veću razinu znanja od učenika kontrolne skupine. Eksperiment je upozorio na potrebu bitnih izmjena u nastavi povijesti u Hrvatskoj
Žrtva u japodskom kultu mrtvih
Authors: Kukoč Sineva
Published: September 2018

Usporednom analizom prikaza libacije s urni (dolina Une) i drugoga relevantnog činjeničnog repertoara (sveukupna figuralivnost na urnama, pokop) zaključuje se o strukturi: a) funrralne žrtve, b) funcralnog rituala u cjelini i c) cshatološkog koncepta u japodskoj prolopovijesnoj zajednici. U morfologiji žrtve ukomponiran je odraz temeljnih društvenih vrednota i sam eshatološki koncept. Vrednote naglašavaju bitnost vrhovnog autoriteta u japodskoj kulturi, koji se zasniva na spoju profanih (političkih, ratničkih i dr.) i sakralnih funkcija (kult). Lik ratnika, koji je izvršitelj libacije (i sudionik banketa i Posljednjeg putovanja), najkonkretnije oslikava ovu društvenu sintezu, njezin prijenos i kvalitativno (simboličko) obogaćenje u kultu mrtvih. U rekonstruiranom (konstruiranom) tijeku funcralne japodske prakse i vjerovanja ističe se: žrtva libacije, banket, procesija žena, procesija ratnika- konjanika i, napokon, Posljednje putovanje. Uhvatljivi tragovi japodskoga cshatološkog koncepta govore o: a) blagotvornom djelovanju vode kao žrtvene tvari na pokojnika i njegovu dušu, b) odlasku pokojnika u onostanosl preko akvaličkih ili zemno/podzemnih sfera, c) konceptu duše kao svojevrsnom hibridu (dvojstvu) materijalnoga i duhovnoga, i d) postojanju kategorije besmrtnosti, koja se vjerojatno zamišljala u nebeskim sferama.
Rimski nadgrobni spomenici iz Aserije
Authors: Cambi Nenad
Published: September 2018

U liburasko-rimskoj Aseriji dosta masovno su se izrađivali nadgrobni spomenici koji se obično nazivaju liburnski cipusi. S obzirom na lo da je ta grupa spomenika dobro obrađenu, mnogo je potrebilije temeljitije proučili druge tipove nadgrobnih spomenika iz Aserije i okolice. Slogu se ovdje obrađuju važnije stele i sarkofazi. Sačuvane su tri cjelovite stele i jedan fragment, i tri sarkofaga. Sve stele su monumentalne i arhitektonsko strukturalnog oblika s portretima. Čini se da sve stele u formalnom pogledu podrijetlo vuku iz sjeverne Italije. Probleme donekle nudi samo stela Vudike koja ima vrata na donjem dijelu spomenika kao i mnoge stele vojnika iz Tilurija i okolice. Stoga su ta vrata mogla sliči i posredstvom majstora koji su došli u Burnum u potrazi za poslom kojega je uzmanjkalo nakon što je VII. rimska legija premještena na dunavski limes. Ali, vjerojatnije je ipak da je forma s vratima također nastala pod sjevcrnoiialskim utjecajem. Taj sastavni element autor objašnjava strukturalno arhitektonskim podrijetlom, odričući simboličko značenje (vrata Hada ili utjecaj metroačke religije).
Rimska cestovna mreža između Arauzone i Tragurija
Authors: Miletić Željko
Published: September 2018

Pretorio na cesti lader - Arausona - Tragurium, i/. Anloninova itinerara, nije identičan putnoj stanici Ad Prelomiti na cesti lader - Scardona ■ Tragurium iz Tubule Pcmtngeriane. Prvome još nije precizno utvrđen smještaj, a leži na cesti koju nakon prelaska Prokljanskog jezera ili šibenskog zaljeva ide Donjim Poljem, kroz Vrpolje, Boraju, Prapatnicu i pored rimskih kamenoloma u Scgelu dolazi do Trogira. Druga postaju smještena je u grebašličkoj dolini, gdje su brojni neistraženi rimski položaji. Leži na cesti koja se nakon prelasku rijeke Krke {'filiusji) kod Skurdoue penje uz Milkoviča dragu, prolazi pored Gradine, nekoliko kilometara zapadnije od Ridcra (zato nije označen u Tabuli), pored Vrpolja, kroz Grebttšlicu, prema gradinama Kremik i Slupin, uz položaj Drid nedaleko od Marine i cio Trogira. Cesta lader - Burnum iz Tabule Peut. prolazi kroz Alvcri ju, nikako ne kroz Vttrvariju, kako se uobičajeno nadopunjavala postojeća praznina u izvorniku.
Nadgrobni spomenik obitelji Qveresii iz Varvarije
Authors: Kurilić Anamarija
Published: September 2018

Nadgrobni spomenik obitelji Qucresii potječe iz Varvarije, a nc. kako je prilikom prve objave obznanjeno, iz Burnuma. Članovi te obitelji su svježe romanizirani Li burni: Volusia M. f. Aei(ria?), majka, pripada barem drugoj generaciji s rimskim građanskim pravom, dodjela kojeg bi se mogla povezali s namjesnikom provincije Dalmacije L. Volusijcm Satuniinom. Otac, T . Queresius Aei. f, Latin, zadobija rimsko građansko pravo tek nakon rođenja sina, C. Volusija Maxima, u prije rođenja kćeri Queresiae T. f. Maximae i Queresiae T. f. Terliae. Uslijed toga sin zadobija građanski status po majci, a kćeri, vcč rođene u zakonitom braku dvoje rimskih građana, potpadaju pod očevu vlast. Gentilicij Queresius, koji bi mogao pripadati autohtonom imenskom fondu, prvi put se javlja na ovom spomeniku, koji se može datirati oko sredine 1. st. n. e.
Željeznodobna i anitčka naselja podno Velebita
Authors: Glavičić Miroslav
Published: September 2018

Prostor podno planine Velebit, čije se naseljenje arheološki obrađuje za razdoblje željeznog doba i antike, Čini se kao oštro odijeljena cjelina koju zatvaraju planinski masiv Velebita i Kvarnerski otoci. Arheološki nalazi i na njima utemeljene spoznaje dokazuju da je laj prostor sastavni dio jadranskog etničkog i kulturnog prostora. Luke podno Velebita i planinski prijevoji bili su prirodni put kojim se od prapovijesti odvijala trgovina i migracije ljudi i kultura. Tijekom željeznog doba na prostoru podno Velebita razvijaju se u blizini mora i na prirodnim uzvišenjima gradtnska naselja (34). Neka od njih postaju upravna, vjerska i gospodarska središta plemenskih zajednica (civitates) koja več od 4. st. prije Krista spominju pisani izvori. U rimsko doba te civitates postaju žarišta romanizacije za obalni prosior i prckovclebitsku unutrašnjost. Početkom 1. st. poslije KrisLa kao urbanizirana i romanizirana središta (oppida civium Romanorum) dobivaju u vrijeme careva Augusta i Tiberija municipalni status koji je potvrđen epigrafičkim nalazima. Iduči od SZ prema J! to su: Senia (Senj), Lopsica (Sv. Juraj), Ortopla (Slinica), Vegium (Karlobag) i Argyrunlum (Starigrad - Paklcnica). Pronađeni arheološki nalazi svjedoče o njihovu prosperitetu i određenom blagostanju njihovih stanovnika od 1. do 4. st. poslije Krista. O njihovoj sudbini tijekom kasne antike i ranoga srednjeg vijeka, kada dolazi do njihove propasti, znade se vrlo malo.