ЕПІДЕМІОЛОГІЧНІ ТА КЛІНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ЛАЙМ-БОРЕЛІОЗУ І ЙОГО ПОЄДНАННЯ З ЕПШТЕЙНА – БАРР ВІРУСНОЮ ІНФЕКЦІЄЮ У ПАЦІЄНТІВ ТЕРНОПІЛЬЩИНИ
Authors: Юзьків Т. І. , Івахів О. Л. , Покришко О. В. , Вишневська Н. Ю. 
Published: July 2023

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження було вивчення епідеміологічних особливостей та клінічних проявів Лайм-бореліозу і його поєднання з Епштейна – Барр вірусною інфекцією у пацієнтів Тернопільщини.

Матеріал і методи. Під спостереженням було 45 пацієнтів віком від 23 до 74 років із Лайм-бореліозом (ЛБ), які протягом 2017–2022 рр. лікувалися амбулаторно на базі КУТОР «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер», з них 23 (51,1 %) – із Лайм-бореліозом (група 1) і 22 (48,9 %) – із Лайм-бореліозом, поєднаним із вірусом Епштейна – Барр (група 2). Чоловіків було 7 (15,6 %), жінок – 38 (84,4 %). Серед обстежених хворих обох груп за кількістю переважали жителі міста над мешканцями села – 34 (75,6 %) проти 11 (24,4 %) хворих.

Лабораторно ЛБ був підтверджений за допомогою серологічного методу діагностики (ІФА) шляхом виявлення специфічних антитіл класу IgM до комплексу B. burgdorferi s.l. у сироватках крові хворих із використанням тест-систем компанії Euroimmun AG (Німеччина): антитіла класу М виявляли тест-системою Anti-Borrelia burgdorferi ELISA (IgM), класу G − Anti-Borrelia plus VIsE ELISA (IgG).

Серологічне підтвердження Епштейна-Барр вірусної інфекції здійснювали шляхом детекції в сироватці крові хворих на ЛБ специфічних VCA IgG, VCA IgМ і ЕВNA, які визначали за допомогою методу ІФА із використанням тест-систем компанії Euroimmun AG (Німеччина): антитіла класу М до капсидного антигену вірусу Епштейна – Барр (VCA IgМ) виявляли тест-системою Anti-EBV-CA ELISA (IgM), класу G (VCA IgG) − Anti-EBV-CA ELISA (IgG) і антитіла класу G до ядерного антигену 1 (ЕВNA) − Anti-EBNA-1 ELISA (IgG).

Для вивчення епідеміологічних особливостей ЛБ у хворих обох груп використали уніфіковану анкету-опитувальник, розроблену науковцями Державної Вищої школи імені Папи Іоана-Павла ІІ (Бяла Подляска, Польща) та адаптовану для українських пацієнтів працівниками кафедри інфекційних хвороб з епідеміологією, шкірними та венеричними хворобами.

Результати. Встановлено, що пацієнти обох груп зазнавали нападів кліщів з V по X місяці, водночас частіше ці членистоногі кусали хворих лише на Лайм-бореліоз у липні, тоді як пацієнтів із поєднанням Лайм-бореліозу з ЕБV-інфекцією трохи пізніше – у серпні; пацієнти обох груп найчастіше відзначали напади кліщів під час перебування на дачі, роботи на городі чи в саду – 20 (62,5 %) осіб із 32 опитаних, рідше – у лісосмугах і лісах – 9 (28,1 %) і ще рідше – у паркових зонах – 3 (9,4 %) респонденти, p<0,05; кліщі найчастіше кусали хворих на Лайм-бореліоз у ноги, що зазначила половина пацієнтів обох груп, які пам’ятали напади кліщів, p<0,05; допомогою медичного працівника для видалення кліща скористалися лише 4,4 % хворих обох груп.

Висновки. Хворі лише на ЛБ частіше відзначали більше укусів кліщів, ніж пацієнти, котрі мали цю недугу, поєднану з ЕБV-інфекцією, – відповідно 30,4 проти 13,6 %, p<0,05. Водночас особи з поєднаною патологією Лайм-бореліоз і ЕБV-інфекція, порівняно з пацієнтами лише з ЛБ, суттєво частіше скаржилися на ураження очей і лімфаденопатію – відповідно 22,7 проти 8,7 % і 36,4 проти 17,4 %, тоді як серед хворих лише на Лайм-бореліоз була більша частка тих, кого турбував біль суглобів – 43,5 проти 13,6 %, p<0,05.