Miokardo perfuzijos normalizavimosi po miokardo revaskulizacijos prognozavimas atliekant širdies radionuklidinius tyrimus su nitratais
Authors: Mačys Antanas , Kulakienė Ilona , Kinduris Šarūnas 
Published: January 2019

Antanas Mačys1, Ilona Kulakienė2, Šarūnas Kinduris31 Kauno medicinos universiteto klinikų Širdies, krūtinės ir kraujagyslių chirurgijos klinika,Eivenių g. 2, LT-50009 Kaunas2 Kauno medicinos universiteto klinikų Radiologijos klinika, Kaunas3 Kauno medicinos universiteto Biomedicininių tyrimų institutas,Eivenių g. 4, LT-50009 KaunasEl paštas: antanasmacys@gmail.com
Įvadas / tikslas
Miokardo gyvybingumo vertinimas atliekant širdies radionuklidinius tyrimus su nitratais išlieka nevienareikšmis. Šio darbo tikslas buvo įvertinti priešoperacinį gyvybingą miokardą ir prognozuoti miokardo perfuzijos normalizavimąsi po chirurginės revaskulizacijos radionuklidinės kompiuterinės tomografijos (RKT) su nitratais metodu ligoniams, sergantiems pažengusia išemine širdies liga (IŠL).
Ligoniai ir metodai
Dvidešimt dviem ligoniams (19 vyrų, 3 moterys; amžiaus vidurkis 63,5 ± 8,8 metai), sergantiems stabiliąja IŠL su sutrikusia kairiojo skilvelio funkcija (vidutinė kairiojo skilvelio išstūmimo frakcija (KS IF) 32,7 ± 11,6%, vidutinis sienelių judėjimo indeksas 1,80 ± 0,54), buvo atliktas širdies RKT tyrimas su 99mTc-MIBI ramybėje ir ramybėje su nitratais (0,5 mg nitroglicerino tabletė po liežuviu) prieš vainikinių jungčių suformavimo operaciją (VJSO) bei ramybėje praėjus 3 ir 6 mėnesiams po jos.
Rezultatai
VJSO metu 20 ligonių (90,9%) atlikta visiškoji miokardo revaskulizacija. Operacijuojant vienam ligoniui suformuotos vidutiniškai 2,8 ± 0,9 distalinės jungtys. Prieš operaciją suminis ramybės rodmuo (SRR) buvo 20,0 ± 11,3, o suminis ramybės su nitratais rodmuo (SRnR) – 16,81 ± 1,1, raumens sustorėjimas (RS) – 16,1 ± 8,6, sienelės judesys (SJ) – 16 ± 9,1 bei KS IF – 32,7 ± 11,6%. Prognozavome, kad po operacijos SRR bus toks pat, kaip ir prieš operaciją nustatytas SRnR, tačiau pooperacinis SRR po 3 mėnesių buvo 14,6 ± 10,8, o po 6 mėnesių – 13,9 ± 11,0. Taigi, ###Delta(gr)SRR po 3 mėnesių pagerėjo 1,69 karto (###Delta(gr)SRR 5,4 ± 7,8), o po 6 mėnesių – 1,91 karto (###Delta(gr)SRR 6,1 ± 6,9) labiau, negu prognozavome. Norėdami tiksliau prognozuoti pooperacinį miokardo perfuzijos normalizavimąsi, naudojome tiesinės regresijos metodą ir sudarėme tiesinės regresijos lygtį: priešop. SRR = 24,197 – 0,345 × amžius + 0,689 × SRnR (determinacijos koeficientas R2 = 0,707). Pooperaciniu laikotarpiu RS ir SJ statistiškai reikšmingai sumažėjo, t. y. kontrakcija pagerėjo, tiek po 3, tiek po 6 mėnesių (RS – 13,4 ± 8,3 ir 13,7 ± 9,1; SJ – 13,4 ± 8,1 ir 13 ± 8,7), tačiau KS IF padidėjimas nebuvo statistiškai reikšmingas (nuo 32,7 ± 11,6% iki 34,2 ± 14,1% ir 35,4 ± 15,4%).
Išvados
Miokardo radionuklidinė kompiuterinė tomografija su nitratais naudojant tiesinės regresijos metodą leidžia tiksliai prognozuoti miokardo perfuzijos normalizavimąsi po chirurginės revaskulizacijos.
Pagrindiniai žodžiai: išeminė širdies liga, vainikinių jungčių suformavimo operacija, radionuklidinė kompiuterinė tomografija
Evaluation of left ventricle ejection fraction impact on cardiac surgery risk stratification by EuroSCORE system
Antanas Mačys1, Ilona Kulakienė2, Šarūnas Kinduris31 Kaunas University of Medicine Hospital, Department of Cardiothoracic and Vascular Surgery,Eivenių str. 2, LT-50009 Kaunas, Lithuania2 Kaunas Medical University Hospital, Clinic of Radiology, Kaunas, Lithuania3 Kaunas University of Medicine, Institute for Biomedical Research,Eivenių str. 4, LT-50009 Kaunas, LithuaniaE-mail: antanasmacys@gmail.com
Background / objective
Nitrate-augmented imaging in the evaluation of myocardial viability still remains controversial. The aim of this study was to predict postoperative myocardial perfusion recovery after coronary artery bypass grafting (CABG) using nitrate-enhanced myocardial perfusion SPET in patients with coronary artery disease and severe left ventricular dysfunction.
Patients and methods
Twenty-two patients (19 male, 3 female; mean age 63.5 ± 8.8 years) with ischaemic cardiomyopathy (left ventricular ejection fraction (LVEF) 32.7 ± 11.6%; wall motion index 1.80 ± 0.54) were referred to baseline-nitrate Sestamibi gated-SPET both before CABG and at 3 and 6-month follow-up. Acquisitions were recorded at baseline after rest-injection of 450–550 MBq of Sestamibi and repeated under nitrates (0.5 mg of nitroglycerin sublingually).
Results
Twenty patients (90.9%) had complete myocardial revascularization. The mean number of distal anastomoses was 2.8 ± 0.9. Preoperative perfusion summed rest score (SRS) was 20.0 ± 11.3 and summed nitrate enhanced rest score (SRnS) was 16.8 ± 11.1, wall thickening (WT) 16.1 ± 8.6, wall motion (WM) 16 ± 9.1 and LVEF 32.7 ± 11.6%. Post surgery SRS was expected to be of the same value as SRnS and postoperative perfusion improvement score (###Delta(gr)SRS) to be 3.2 ± 3.7. But postoperative SRS proved to be 14.6 ± 10.8 at a 3-month follow-up and 13.9 ± 11.0 at 6-month follow-up. ###Delta(gr)SRS was 1.69 times (###Delta(gr)SRS 5.4 ± 7.8) at 3-month and 1.91 times (###Delta(gr)SRS 6.1 ± 6.9) at 6-month follow up higher than predicted. In order to predict postoperative myocardial perfusion recovery more precisely, the method of linear regression was used with the following regression equation: postop. SRS = 24.197 – 0.345 × age + 0.689 × SRnS (coefficient of determination R2 = 0.707). A significant improvement of regional wall thickening and wall motion were detected at 3 and 6-month follow up (WT = 13.4 ± 8.3 and 13.7 ± 9.1; WM = 13.4 ± 8.1 and 13 ± 8.7). But LVEF improvement was not statistically significant (from 32.7 ± 11.6% to 34.2 ± 14.1% and 35.4 ± 15.4%).
Conclusions
Nitrate-augmented gated-SPET data combined with a linear regression equation allow a precise prediction of myocardial perfusion recovery after myocardial revascularization.
Key words: coronary artery disease, coronary artery bypass grafting, single-photon emission tomography