bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Aikuiskoulutuksen kehittäminen 1988–1990
Authors: Lähdesmäki Timo
Published: October 2020

Aikuiskoulutusneuvosto päätti valmistella toimikautensa lopuksi ohjelman "neuvoston testamentin" aikuiskoulutuksen kehittämiseksi. Samassa yhteydessä neuvosto päätti, että ohjelma kirjoitetaan mahdollisimman tiiviiseen ja pelkistettyyn muotoon uutta neuvostoa, opetusministeriötä ja muita käyttäjiä ajatellen. Ohjelma on julkaistu nimellä "Aikuiskoulutuksen kehittäminen 1988–1990''. Ohjelman aikajänne kattaa kolmivuotiskauden 1988–1990. Se on myös uuden aikuiskoulutusneuvoston toimikausi. Tarkoitus on, että ohjelma voisi osaltaan toimia uuden neuvoston työsuunnitelman pohjana.
Ajatuksia tutkimuspolitiikasta
Authors: Sandelin Singa
Published: October 2020

Keskustelua Aikuiskoulutusneuvoston julkaisemasta aikuiskoulutuksen tutkimuspoliittisesta ohjelmasta (1987).
Yliopiston asema ammatillisessa täydennyskoulutuksessa
Authors: Hämäläinen Kauko
Published: October 2020

Artikkelissa tarkastellaan yliopistollisen täydennyskoulutuksen tilaa tällä hetkellä. Yliopiston rooli on selvä muodollisen pätevyyden antavassa koulutuksessa. Pitkäkestoinen koulutus, joka tähtää ammattitaidon syvälliseen kehittämiseen sekä organisaatioiden kehittämisprojektit ovat myös yleisiä täydennyskoulutuskeskusten toimintakuvassa. Sen sijaan ammattitaitoa ylläpitävät lyhytkurssit on alue, jossa yliopistojen rooli on epäselvä. Täydennyskoulutuksen kehittämisessä yliopistojen vahvuus on tutkimukseen pohjautuva uusi tieto. Koulutussuunnittelussa tulisikin teorian ja käytännön kohdata. Työyhteisökohtaisuus ja kansainvälistyminen ovat myös selvästi nähtävissä olevia kehityssuuntauksia. Kun nopea määrällinen kasvu todennäköisesti pysähtyy lähivuosina, on mielenkiintoista nähdä, mikä asema ja merkitys yliopistoilla tulee olemaan täydennyskoulutuksen kentässä. Toivottavasti keskukset pysyvät dynaamisina, jatkuvasti uusiutuvina.
Nokian tukema lisensiaattikoulutus
Authors: Heinonen Pekka
Published: October 2020

Artikkelissa kuvataan Nokian lisensiaattiohjelman periaatteet ja toimintatavat. Ohjelman lähtökohtana on nopea tekninen kehitys yrityksen tärkeimmillä osaamisen alueilla. Ohjelma toteutetaan yhteistyössä virallisten koulutusorganisaatioiden kanssa, jotta ohjelmassa mukana olevat voivat hyödyntää oppimansa asiat myös tutkinnoissa. Ohjelma on tarkoitettu uudeksi pysyväksi yrityskulttuurin muodoksi: siirrytään koulutuksesta koko elämän kestävään kouluttautumiseen, lifelong learning.
Ulkoa ohjattu aikuiskoulutus ja vapaa sivistystyö
Authors: Reinikainen Raimo
Published: October 2020

Tässä artikkelissa pohditaan tieteellisteknisen, sosiologisen ja eettisen vallankumouksen asettamia haasteita ihmisen kehittämistarpeille muuttuvassa yhteiskunnassa sekä hahmotellaan humanistisiin arvolähtökohtiin tukeutuvan aikuisten kasvuyhteisön mahdollisia tunnuspiirteitä vaihtoehtona tai täydennyksenä keskitetysti ohjatulle aikuiskoulutukselle.
Aikuiskoulutuksen "uuteen" tulemiseen koulutussuunnittelun perinteisin menetelmin
Authors: Kivinen Osmo , Rinne Risto , Ahola Sakari , Kankaanpää Arto
Published: October 2020

Artikkelissa tarkastellaan Väestön koulutus 2000 -mietinnön käyttämiä määrällisen koulutussuunnittelun menetelmiä ja aikuiskoulutuksen tavoitteenasetteluja. Erityisesti huomiota kiinnitetään vaihtoehtoisten työvoimaennusteiden käyttämiseen ja koulutuksen kysyntämenetelmän mahdollisuuksiin, väestön koulutusprefenssien selvittämisen tärkeyteen, aikuiskoulutuksen laajentamisen ongelmiin ja koulutuksen osuuteen rakennemuutoksen hallinnassa.
Valikoitumisvirhe tulosevaluaatiotutkimuksessa
Authors: Tuijnman Albert
Published: October 2020

Artikkelissa tarkastellaan analyysimenetelmiä valikoitumisvirheen poistamiseksi aikuisopetusohjelmien vaikutuksia estimoitaessa. Aikuisopiskelijat eroavat yleensä monissa suhteissa niistä, jotka eivät osallistu aikuisopiskeluun. Tästä aiheutuu metodologisia ongelmia estimoitaessa opetuksen vaikutusta yksilöihin ja yhteiskuntaan. Opiskeluun valikoitumisesta aiheutuvia virhelähteitä ei voida olla ottamatta huomioon tutkimuksessa.
Kulttuurikriittinen puheviestintä
Authors: Kesti Maria
Published: October 2020

Esittelen artikulaation käsitteeseen nojaavaa merkitysteoriaa ja sovellan sitä kokeilevasti puheen ja puhetilanteiden käsitteellistämiseen sekä puhekasvatuksen normien arvioimiseen. Artikkeli on teoreettinen ja poleeminen, ja se etsii alustavasti merkitystutkimuksen mahdollisuuksia pureutua puheilmiöihin. Esimerkkiympäristönä käytän yliopiston puhetilanteita ja nostan esiin niiden kulttuurisia merkityspotentiaaleja. Lopuksi käsittelen taiteen keinojen käyttämistä puhekasvatuksessa sekä pohdin artikulaatioteorian ja humanistiseksi kutsutun puheviestinnän perinteen suhdetta.
Korkeimpaan luottaen?
Authors: Tilli Jouni
Published: October 2020

Artikkelini aiheena on Suomen tasavallan presidenttien virkaanastujaispuheiden peroratioiden eli päätäntöjen retoriikka kansalaisuuden tuottamisen paikkana. Virkaanastujaispuhe tuo ensimmäisenä julkisena esiintymisenä esiin tärkeän osan niistä moraalis-poliittisista arvoista, joiden pohjalta presidentti tulee toimimaan. Oletettavasta yhteistyöhalukkuudesta huolimatta kaikkia on kuitenkin mahdotonta puhutella yhdellä kertaa, joten samalla presidentti puntaroi ja valitsee yleisöstä jonkin mahdollisimman yleisen identiteetteihin liittyvän attribuutin, johon vedota; hän pyrkii tuottamaan yhteisöllisyyden, jonka osa hän itsekin on (Karvonen 2000, 139). Käsittelen eduskunnalle pidettyjä virkaanastujaispuheita, koska vaikka välitön yleisö koostuukin pääasiassa kansanedustajista, niin silti presidentti määrittelee ensimmäistä kertaa kansalaisuuteen liittyviä arvoja ja hyveitä, nykyään median välityksellä myös laajemmalle yleisölle.
Kansalliseen yhtenäisyyteen ja ”kansaan” vetoaminen on muodostanut suomalaisen poliittisen retoriikan kulmakiven siitä lähtien, kun politikointia suomen kielellä on ollut olemassa (Liikanen 2003, 25 7). Presidenttien puheiden retorisista keinoista on siis mahdollista tehdä tulkintoja, minkälaisten arvojen pohjalta kansalaisuutta pyritään rakentamaan sekä mistä pyritään samalla erottautumaan. Identifikaation ja erottautumisen välinen rajankäynti on oleellista, koska mikä tahansa identiteetti rakentuu aina suhteessa ympäröivään todellisuuteen. Näin ollen ”meidän” luominen on aina samalla sen tuottamista, mitä emme ole tai halua olla (ks. Burke 1969).
Esittelen ensin tiivisti siviiliuskontoa poliittisen retoriikan ulottuvuutena sekä aikaisempaa presidenttipuheen tutkimusta. Tämän jälkeen selvitän tiivistetysti peroration ja pathoksen käsitteet, Olen muodostanut presidenttien siviiliuskonnollisesta retoriikasta kolme peroratiodiskurssia: uskonnollisnationalistinen, pragmaattinen sekä eettinen diskurssi. Niiden rajat eivät kuitenkaan ole täysin yksiselitteiset, kuten tuonnempana käy ilmi. Lopuksi vertailen toisiinsa kolmea kansalaisuuden ideaalityyppiä.
Susan Kuronen – ”valtakunnan avautuja”
Authors: Huokkola Tuija
Published: October 2020

Pääministeri Vanhasen naisystävästä Susan Kurosesta (sittemmin Ruusunen) kehkeytyi mediassa ennennäkemätön ilmiö. Alkujaan myönteinen suhtautuminen muuttui negatiiviseksi pian suhteen päätyttyä, ja kirjoittelu oli kuumimmillaan alkuvuodesta 2007. Kurosen esiintyminen Ruben & Joonas -show’ssa 25.1.2007 ja tulossa oleva kirja aiheuttivat lisää kohua ja nostattivat suuttumusta internetin keskustelupalstoilla.
Artikkelini aineistona on Ruben & Joonas -show'n jälkeen Suomi24:n keskustelupalstalla ollut viestiketju Vuosisadan rakkaustarina. Tarkastelen aluksi, miten Susan Kurosesta kirjoitetaan tässä viestiketjussa. Pyrin myös selvittämään, miksi Kuronen herättää niin paljon suuttumusta. Kohun voimakkuus ja ihmisten kiihkeät reaktiot viittaavat siihen, että Kuronen on rikkonut kulttuurisia normeja jollakin tavalla. Aineiston pohjalta pohdin, mitä normeja Kuronen on rikkonut ja onko hän niiden seurauksena menettänyt kasvonsa suuren yleisön silmissä. Tulkitsen aineistoa diskursiivisesta näkökulmasta jaettujen kulttuuristen kokemuksien ja merkitysten kautta.
Keskustelussa käydään neuvottelua aidon rakkauden ja parisuhteen kriteereistä, seurusteluun kuuluvista normeista, normirikkomuksista ja vastuusta. Kasvojen käsitteeseen kuuluu statuksen, kunnian ja arvokkuuden säilyttäminen. Kuronen ei osannut käyttäytyä seurustelusuhteen ja asemansa normien mukaan ja menetti siksi kasvonsa suuren yleisön silmissä. Toistuvat normirikkomukset ja kasvojen menetys saavat ihmiset tuntemaan myötähäpeää ja kollektiivista suuttumusta, joka ilmenee tunteenpurkauksina ja kritiikkinä keskustelupalstalla.
Pakolaisten vuorovaikutussuhteet
Authors: Kokkonen Lotta
Published: October 2020

Lectio praecursoria puheviestinnän väitöskirjaksi tarkoitetun tutkimuksen Pakolaisten vuorovaikutussuhteet. Keski-Suomeen muuttaneiden pakolaisten kokemuksia vuorovaikutussuhteistaan ja kiinnittymisestään uuteen sosiaaliseen ympäristöön tarkastustilaisuudessa Jyväskylän yliopistossa 8.11.2010. Vastaväittäjänä toimi professori Pekka Isotalus (Tampereen yliopisto) ja kustoksena professori Maili Pörhölä.
Korkeakouluopiskelijoiden jännittämiskokemusten yhteys opiskelukykyyn
Authors: Almonkari Merja , Kunttu Kristina
Published: October 2020

Artikkelissa tarkastellaan suomalaisten korkeakouluopiskelijoiden opiskelutilanteissa kokeman sosiaalisen jännittämisen yleisyyttä ja yhteyksiä opiskelijan opiskelukykyyn sekä fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin osatekijöihin. Tutkimuksen fokus on ongelmalliseksi koetussa jännittämisessä.
Tutkimuksen aineistona on hyödynnetty kahta laajaa aiemmin kerättyä tutkimusaineistoa: Korkeakouluopiskelijoiden terveystutkimus 2008 aineistoa (Kunttu & Huttunen 2009) ja Almonkarin väitöskirja-aineistoa (Almonkari 2007). Molemmat tutkimukset ovat korkeakouluopiskelijoille kohdennettuja kyselytutkimuksia, terveystutkimuksessa vastaajia oli 5086 ja Almonkarin tutkimuksessa 1323. Tässä artikkelissa raportoidaan molemmista aineistoista tehtyjä uusia analyyseja ja esitellään niiden tuloksia.
Korkeakouluopiskelijat kokivat jännittämistä opiskelutilanteissa melko paljon, mutta ongelman se muodosti vain osalle. Lievänä ongelmana jännittämisen koki 36 % miehistä ja 39 % naisista ja suurena ongelmana 11 % miehistä ja 17 % naisista. Yleisintä jännittäminen oli yleisöpuhe- tai esitelmätilanteissa, vieraan kielen puhumisessa ja seminaareissa.
Tutkimus osoitti selkeästi, että ongelmaksi koettu jännittäminen on yhteydessä opiskelijoiden huonoksi kokemaan terveydentilaan ja psyykkiseen pahoinvointiin. Korkeakouluopiskelijoiden arjessa jännittäminen ei rajoitu vain opiskelutilanteisiin, vaan on läsnä kaikessa sosiaalisessa kanssakäymisessä. Yksinäisyys, keskustelutuen puute ja opiskeluyhteisöön kuulumattomuus liittyivät jännittämisongelmaan. Myös kiusaamiskokemukset korostuivat jännittämisen ongelmaksi kokevilla. Opiskelun ongelmat olivat sitä yleisempiä, mitä suuremmaksi ongelmaksi jännittäminen koettiin. Opiskelu-uupumusmittari osoitti samanlaista yhteyttä jännittämisongelmaan kuin muutkin opiskelukyvyn osa-alueet. Opiskelijoiden toiveet avusta elämänhallinnan ja opiskelun ongelmissa olivat loogisia ja osoittivat opiskelijoiden tiedostavan ongelmiaan.
Prologos 25 vuotta – toiminta yhdistyksen alkuvuosina
Authors: Valo Maarit
Published: October 2020

Miksi Prologos ry:n perustettiin? Mitkä tavoitteet johtivat puheviestinnän asiantuntijoiden järjestäytymiseen? Tässä kirjoituksessa kuvataan yhdistyksen alkuvuosien toimintaa. Prologoksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1989–1993 toimi Aino Sallinen ja toisena puheenjohtajana vuosina 1993–1997 Maarit Valo.
Communicating interculturality in the world of work
Authors: Lahti Malgorzata
Published: October 2020

Lectio praecursoria puheviestinnän väitöskirjaksi tarkoitetun tutkimuksen Communicating interculturality in the workplace tarkastustilaisuudessa Jyväskylän yliopistossa 24.10.2015. Vastaväittäjänä toimi professori Fred Dervin (Helsingin yliopisto) ja kustoksena professori Maarit Valo.
”Asioista pitäisikin ehkä puhua niiden oikeilla nimillä”:
Authors: Ruonala Johanna , Herkama Sanna
Published: October 2020

Toimiva seksuaaliviestintä lisää parisuhteen seksuaalista tyydyttävyyttä sekä parantaa suhteen laatua. Seksi koetaan kuitenkin usein haasteelliseksi puheenaiheeksi parisuhteessa. Etenkin seksuaalisista mielihaluista puhumisen on todettu olevan vaikeaa. Tämän artikkelin tavoitteena on tarkastella naisten käsityksiä ja kokemuksia siitä, mikä seksuaaliviestinnässä koetaan haastavaksi ja miksi. Tutkimuksen teoreettisen viitekehyksen muodostaa yksityisyyden hallinnan teoria (Petronio 2002).
Artikkeli pohjaa kahteen laadulliseen aineistoon, kirjoitettuun aineistoon (n=86) sekä neljän naisen teemahaastatteluun. Tulokset osoittavat, että erityisen haastavaksi parisuhteessa koettiin fantasioista ja aiemmista suhteista puhuminen, seksuaalista itsetuntoa horjuttavat aiheet sekä tietyt yksityiskohtaiset seksuaaliset mielihalut. Tulokset kertovat myös siitä, miksi nämä aiheet koettiin vaikeiksi. Näistä teemoista keskustelemisen pelättiin esimerkiksi loukkaavan kumppania tai niistä puhumista välteltiin konfliktien välttämiseksi. Ajoittain kyse oli tarpeesta tulla hyväksytyksi tai siitä, ettei suomalainen puhekulttuuri tarjoa tilanteeseen sopivaa sanastoa tai puhumisen tapoja. Näitä tuloksia tulkitsemme artikkelissamme suhteessa yksityisyyden hallinnan teorian näkemyksiin yksityisestä tiedosta ja sen hallinnasta parisuhteessa.
Viestintätoimijuuden edellytykset ja tukeminen asiantuntijatyössä
Authors: Kemppainen Birgitta , Laajalahti Anne
Published: October 2020

Toimijuus on noussut viime aikoina keskeiseksi kiinnostuksen kohteeksi työssä oppimista ja ammatillisia identiteettejä koskevassa keskustelussa sekä laajemminkin aikuiskasvatustieteissä. Tässä artikkelissa keskitytään tarkastelemaan toimijuutta työyhteisöviestinnän näkökulmasta ja pohditaan, mitä viestintätoimijuus on tai voisi olla asiantuntijatyössä. Artikkelissa pyritään näin ollen valottamaan asiantuntijoiden viestinnällisen toimijuuden edellytyksiä ja tukemista. Artikkeli perustuu eräässä Väli-Suomen julkishallinnollisessa asiantuntijaorganisaatiossa tehtyyn haastattelututkimukseen. Tutkimusaihetta lähestyttiin laadullisen tutkimusotteen avulla asiantuntijoiden itsensä kokemana ja kuvaamana. Tutkimusaineisto kerättiin 12 teemahaastattelulla, ja se analysoitiin teoriasidonnaista sisällönanalyysia noudattaen. Tutkimustulokset tarjoavat näkökulmia asiantuntijoiden viestintätoimijuuden rakentumiseen ja rakentamiseen. Artikkelin keskeisintä antia on uuden viestintätoimijuuden käsitteen esille nostaminen ja esitteleminen. Käsitteellä viitataan ammatillista toimijuutta rajatumpaan prosessiin, jossa asiantuntijayksilöt, ryhmät tai kokonaiset työyhteisöt ilmaisevat ja työstävät työnsä viestinnällisiin aspekteihin liittyviä valintoja ja pyrkimyksiä, ottavat kantaa, osallistuvat ja vaikuttavat viestintään työssään sekä neuvottelevat ammatillisista identiteeteistään viestinnän osalta. Lisäksi artikkeli tarjoaa konkreettisia ehdotuksia, joiden avulla asiantuntijaorganisaatiot voivat yhdessä jokaisen jäsenensä voimin kehittää toimintaansa yksilöiden ja koko työyhteisön viestintätoimijuutta tukevaksi. Artikkelin lopussa pohditaan viestintätoimijuuden näkökulman merkitystä työyhteisöviestinnän ymmärtämisessä, kouluttamisessa ja tutkimisessa sekä viestintätoimijuuden tukemisen tärkeyttä yksilöiden ja työyhteisöjen kehittymisessä ja kehittämisessä. Tulokset tarjoavat hyödyllistä tietoa asiantuntijaorganisaatioille ja asiantuntijoille, jotka tahtovat panostaa aktiivisempien, vuorovaikutteisempien ja osallistavampien viestintätapojen hyödyntämiseen ja jalkauttamiseen. Artikkelissa tuodaan esille myös viestintätoimijuutta käsitteleviä jatkotutkimusaiheita työyhteisöviestinnän tutkijoille ja muille aiheesta kiinnostuneille.
Organisaation merkityksentäminen sairaalajohtoryhmäkokouksissa
Authors: Laapotti Tomi
Published: October 2020

Kokouksia järjestetään kaikissa organisaatioissa ja yhteiskunnissa ja ne vievät valmisteluineen suuren osan erityisesti johtajien työajasta. Tästä huolimatta kokousten roolia osana organisaation prosesseja on tutkittu ja jäsennetty teoreettisesti verrattain vähän. Tämä tutkimus keskittyy sairaalajohtoryhmien kokousvuorovaikutuksessa tapahtuvaan sairaalaorganisaation merkityksentämiseen (sensemaking). Tutkimuksen tavoite on ymmärtää johtoryhmien kokousvuorovaikutuksessa tapahtuvan sairaalaorganisaation merkityksentämisen roolia osana kokouksia ja koko organisaation toimintaa. Aineistona on kymmenen videoitua kokousta kahdelta eri organisaatiotasolta. Aineiston analyysi perustui vuorovaikutusprosesseihin keskittyvään diskurssianalyysiin, jolla tarkasteltiin erityisesti organisaatiolle annettuja merkityksiä, lokaali-globaali -dynamiikkaa ja vuorovaikutuksessa tapahtuvaa positiointia. Tutkimuksen tulosten mukaan organisaatiota merkityksennetään muodollisesti tiedotusmaisesti raportoimalla ja toisaalta emergentisti kokouskeskustelussa, esimerkiksi täsmennysten, huumorin tai kritiikin kautta. Samalla muodostuu jännite, jossa toisaalta organisaatio ja toisaalta kokoukseen osallistuvat johtoryhmän jäsenet neuvottelevat keskenään toimijuudesta. Organisaation toimijuus korostuu tiedotuksessa ja osallistujien toimijuus emergentissä keskustelussa: organisaatiolle kokoukset näyttäytyvät ensisijaisesti tiedotuskanavana, osallistujille kokousten rooli on moninaisempi. Kokousten merkitys sairaalaorganisaatiolle perustuu muodollisten operationaalisten tavoitteiden lisäksi sairaalan ja sen toiminnan jatkumon jäsentämiseen ymmärrettäväksi kokonaisuudeksi. Kokousvuorovaikutuksessa vahvistetaan, muokataan ja luodaan kuvaa organisaatiosta, johon sitoudutaan ja jota eletään todeksi kokousten ulkopuolella. Johtoryhmäkokoukset toimivat jatkuvan organisaation merkityksentämisen muodollisina kiintopisteinä, jotka palvelevat sekä osallistujien että organisaation asettamia tavoitteita.
Yhteinen vuorovaikutusosaaminen tiimissä
Authors: Horila Tessa , Valo Maarit
Published: October 2020

Tässä teoreettisessa artikkelissa esitellään uusi yhteisen vuorovaikutusosaamisen käsite. Se soveltuu erityisesti työelämän tiimien vuorovaikutusosaamisen tarkasteluun. Vuorovaikutusosaamista on määritelty ja tutkittu paljon. Tiimien osaamistutkimus on kuitenkin ollut vähäisempää kuin tutkimus vuorovaikutusosaamisesta esimerkiksi kahdenvälisessä vuorovaikutuksessa tai esiintymisessä.
Lisäksi tutkimus on ollut teoreettisesti puutteellista. Käsitteellistyksessä edetään nelivaiheisesti. Ensin tehdään synteesiä ryhmä- ja tiimivuorovaikutusosaamisen teoreettisista lähtökohdista ja empiirisestä tutkimuksesta. Toiseksi nostetaan esille tutkimuksen keskeisiä teoreettisia puutteita, jotka estävät vuorovaikutusosaamisen syvemmän ymmärryksen työelämän kompleksisessa tiimiviestinnässä. Kolmanneksi esitellään puheviestintätieteen lähialoilla tehdyn monitasoisen tiimitutkimuksen edistysaskeleita. Erityisesti käsittelemme emergenssin perusperiaatteiden hyötyä tiimi-ilmiöiden tutkimukselle. Neljänneksi tarkastelemme yhteisen vuorovaikutusosaamisen käsitettä. Tarkoitamme sillä emergenttiä vuorovaikutusosaamista, joka sijaitsee sekä yksilö- että ryhmätasolla, kehittyy vuorovaikutusprosesseissa ja on luonteeltaan temporaalista eli aikasidonnaista.
Erittelemme uuden käsitteen mahdollisuuksia ja etuja tutkimukselle. Yhteisen vuorovaikutusosaamisen tutkimus täydentäisi ryhmäviestinnän teoreettista tietämystä. Käsite toisi vuorovaikutusosaamisen tutkimuksen osaksi monitasoisen tiimitutkimuksen tieteidenvälistä keskustelua.
Putting Listening in Its Place
Authors: Bodie Graham
Published: October 2020

When stressed, we often want someone to listen. People who feel “listened to” or “heard” experience a range of positive outcomes from heightened relational satisfaction to better mental and physical health. But what exactly contributes to a person feeling listened to? Although the role of effective listening in supportive interaction has been recognized for decades, until recently the concrete behaviors that constitute actual listening have remained largely unexplored. Indeed, the term listening is often used as a catch all with little empirical scrutiny as to its conceptual makeup. Unfortunately, it is far easier to find praise of listening as an important component of supportive communication than it is to find clear articulations of just what listening is or details concerning what listeners do. Ultimately, the place of listening at the theoretical table of support research is uncertain. This talk situates listening as the sine qua non of providing, perceiving, and receiving beneficial support. I will explore listening as a key activity engaged by helpers as well as by those seeking help and provide a framework for understanding the role and place of listening in theories of supportive communication.
Digitaalisen vuorovaikutuksen kulttuuri haastaa poliitikoiden viestintäosaamisen
Authors: Mykkänen Markus
Published: October 2020

Kirja-arvio: Pekka Isotalus, 2017. Mediapoliitikko. Gaudeamus, 247 sivua.
Korkeakoulutettujen maahanmuuttajien kielivalinnat vuorovaikutuksessa
Authors: Scotson Mia
Published: October 2020

Tehokas kielen oppiminen edellyttää kielen käyttämistä vuorovaikutuksessa, mutta monilla korkeakoulutetuilla suomenoppijoilla englanti valikoituu usein yhteiseksi kieleksi suomalaisen keskustelukumppanin kanssa. Tämän artikkelin tavoitteena on tarkastella, millaisia kielivalintoihin liittyviä positioita ilmenee korkeakoulutettujen maahanmuuttajien haastatteluissa ja mitkä tekijät kielivalintoihin vaikuttavat. Laadullisen tutkimuksen aineisto koostuu 17 osallistujan haastattelusta heidän vuorovaikutuskokemuksistaan, ja tarkastelen sitä ekologisesta ja sosiokulttuurisista lähtökohdista positiointiteorian ja toimijuuden näkökulmasta.
Aineistosta nousi esiin kolme keskeistä positiota: suomen kielen käyttäjä, englannin kielen käyttäjä ja suomenoppija. Positioiden muodostumiseen vaikuttivat osallistujasta itsestään ja tilanteesta johtuvat tekijät sekä vuorovaikutuskumppanin toiminta. Korkeakoulutetut maahanmuuttajat ottivat suomen kielen käyttäjän position ennakoitavissa ja rutiininomaisissa tilanteissa, mutta aikapaineessa tai hyvin tärkeissä kohtaamisissa kuten institutionaalisessa vuorovaikutuksessa he positioivat itsensä englannin kielen puhujiksi.
Kielen oppimiseen kytkeytyvä toimijuus ilmeni ennen kaikkea siten, että osallistuja näki vuorovaikutustilanteen tarjoumana eli kielen oppimisen mahdollisuutena ja otti suomenoppijan position. Suomen kielen harjoitteleminen vuorovaikutuksessa vaati kuitenkin puhekumppanin oikea-aikaista tukea, esimerkiksi puheen mukauttamista ja toistoa. Näin ollen puhekumppanilla oli suuri merkitys kielen oppijan toimijuuden kannalta: puhekumppanin tarjoama tuki rakensi osallistujan toimijuutta, mutta englannin kieleen vaihtaminen rajoitti toimijuutta.
Hoitosuhteen vuorovaikutuksen haasteet tuen osoittamiselle
Authors: Mikkola Leena
Published: October 2020

Sairaalahoidossa saatu tuki on olennaista potilaan hyvinvoinnin kannalta. Erityisesti tuki toteutuu sairaalahoidon aikana hoitaja-potilassuhteessa. Tämän artikkelin tavoitteena on tarkastella, millainen vuorovaikutussuhde potilas-hoitajasuhde on, ja pohtia, miten hoitosuhteen tekijät heijastuvat potilaalle osoitettuun tukeen. Hoitaja-potilassuhdetta lähestytään kuvaamalla sairaanhoitajien käsitystä suhteen rakentumisesta empiirisen aineiston kautta. Tutkimuksen aineistona on 12 teemahaastattelua. Hoitajien käsitysten mukaan hoitosuhteen keskeiset tekijät ovat tavoitteiden vastavuoroinen rakentuminen, tasavertaisuus, henkilökohtaisuus ja turvallisuus. Nämä tekijät voivat selittää sitä, miksi tuki ei aina toteudu parhaalla mahdollisella tavalla hoitajan ja potilaan vuorovaikutuksessa. Haastatteluaineistosta nousevien käsitysten valossa pohditaankin sitä, millaisen kontekstin hoitosuhde luo tuen osoittamiselle ja millaisia haasteita hoitosuhteessa syntyy tuen välittymiselle. Hoitosuhteen relationaaliset tekijät nostavat esille kysymyksen, koetaanko supportiiviseksi hoitosuhde sinänsä vai siinä syntyvä supportiivinen viestintä.
Jännitteisyys opettajan ja oppijan vuorovaikutussuhteessa
Authors: Gerlander Maija , Kostiainen Emma
Published: October 2020

Artikkelissa tarkastellaan opettajan ja oppilaan välisen vuorovaikutussuhteen luonnetta ja dynamiikkaa relationaalisen dialektiikan näkökulmasta. Opettajan ja oppijanvuorovaikutussuhde määritellään ensinnäkin kaksisuuntaiseksi viestintäsuhteeksi, jossa kuvastuvat ja rakentuvat suhteen ulottuvuudet sekä opettajan ja oppijoiden identiteetit. Vuorovaikutussuhde nähdään ensisijaisesti viestinnässä syntyvänä ilmiönä, ei etukäteen annettuna suhdekategoriana. Viestintää tarkastellaan konstitutiivisena prosessina, jossa henkilöt ja suhteet, kuten opettaja ja oppija, eivät ole analyyttisesti erotettavissa viestinnästä erillisinä entiteetteinä, vaan ne ovat vuorovaikutuskäytänteissä syntyviä, ylläpidettäviä ja muuttuvia vuorovaikutusidentiteettejä, positioita. Toiseksi opettajan ja oppilaan vuorovaikutussuhde ymmärretään lähtökohdiltaan asymmetrisenä ja jännitteisenä eli vastakkaisia elementtejä sisältävänä dialektisena suhteena. Asymmetrisyys nousee osapuolten erilaisista tehtävistä ja siten erilaisesta näkökulmasta suhteeseen. Artikkelissa tarkastellaan riippuvaisuuden ia autonomisuuden, välittämisen ja instrumentaalisuuden, arvioimisen ja hyväksymisen sekä ilmaisemisen ja suojaamisen välisiä jännitteitä opettaja-oppijasuhteessa sekä pohditaan dialogia vuorovaikutuksen jännitteisyyden näkökulmasta.
”On tärkeää kuunnella potilasta tarkkaan ja myös osoittaa se” – lääketieteen opiskelijoiden itsearvioidut oppimistulokset kolmessa ryhmässä
Authors: Koponen Jonna , Pyörälä Eeva , Isotalus Pekka
Published: October 2020

Lääkärin ammatissa tarvitaan ammatillisten tietojen ja kliinisten taitojen hallinnan ohella vuorovaikutusosaamista, jota voidaan kehittää vuorovaikutuskoulutuksen avulla. Tässä tutkimuksessa1 kuvataan ja verrataan puheviestinnän opetuskokeiluun osallistuneiden lääketieteen toisen vuosikurssin opiskelijoiden (N = 132) itsearvioituja oppimistuloksia kolmessa ryhmässä. Opetuskokeilussa opiskelijat jaettiin satunnaisesti kolmeen ryhmään, joissa käytettiin erilaisia oppimismenetelmiä. Ryhmässä A (n = 43) oppimismenetelmänä oli työpajateatteri, ryhmässä B (n = 44) simuloidut potilaat, ja ryhmässä C (n = 45) roolipeli. Tutkimusmenetelmänä oli kyselylomake. Analysointimenetelminä käytettiin laadullista sisällönanalyysiä ja tapausten välisen vertailun menetelmää. Analyysin tuloksena muodostui viisi teemaa, jotka kuvaavat opiskelijoiden itsearvioituja oppimistuloksia: 1) vuorovaikutustaitojen oppiminen, 2) vuorovaikutusosaamisesta tiedostuminen, 3) tiedollinen oppiminen, 4) potilaskeskeisyyden oppiminen sekä 5) ei oppinut uutta. Tulosten tarkastelu osoitti, että opiskelijat itsearvioivat oppineensa hyvin samansuuntaisia asioita kaikissa ryhmissä. Suurin ero ryhmien välillä liittyi potilaskeskeisyyden oppimiseen, jota koettiin opitun eniten ryhmässä, jossa käytettiin oppimismenetelmänä työpajateatteria. Tulosten perusteella voidaan todeta, että opetuksen tavoitteet saavutettiin hyvin.
Työelämään yhdistetty vuorovaikutuskoulutus farmasiassa
Authors: Hyvärinen Marja-Leena
Published: October 2020

Lectio praecursoria puheviestinnän väitöskirjaksi tarkoitetun tutkimuksen Alakohtainen vuorovaikutuskoulutus farmasiassa tarkastustilaisuudessa Tampereen yliopistossa 6.5.2011. Vastaväittäjänä toimi dosentti Eeva Pyörälä (Helsingin yliopisto) ja kustoksena professori Pekka Isotalus.
The Problem of New Evidence: P-Hacking and Pre-Analysis Plans
Authors: Hitzig Zoe , Stegenga Jacob
Published: October 2020

We provide a novel articulation of the epistemic peril of p-hacking using three resources from philosophy: predictivism, Bayesian confirmation theory, and model selection theory. We defend a nuanced position on p-hacking: p-hacking is sometimes, but not always, epistemically pernicious. Our argument requires a novel understanding of Bayesianism, since a standard criticism of Bayesian confirmation theory is that it cannot represent the influence of biased methods. We then turn to pre-analysis plans, a methodological device used to mitigate p-hacking. Some say that pre-analysis plans are epistemically meritorious while others deny this, and in practice pre-analysis plans are often violated. We resolve this debate with a modest defence of pre-analysis plans. Further, we argue that pre-analysis plans can be epistemically relevant even if the plan is not strictly followed—and suggest that allowing for flexible pre-analysis plans may be the best available policy option.
Herramientas para la planificación energética y ambientalmente sustentable de las áreas urbanas. Definición de Zonas Climáticas Locales en el AMM
Authors: Colli María Florencia , Correa Érica N. , Martinez Claudia F.
Published: October 2020

El trabajo tiene por objetivo generar una zonificación climática para el Área Metropolitana de Mendoza (AMM) que permita estandarizar el estudio del clima urbano y disponer de una base teórica sólida para la planificación y manejo de la ciudad. El modelo desarrollado es el de Zonas Climáticas Locales (LCZ) propuesto por Stewart y Oke, y para ello se ha utilizado la herramienta WUDAPT (World Urban Database Access Portal Tools).Los resultados muestran que, las zonas climáticas identificadas dentro del área de análisis exponen correlación con el paisaje de los distintos sectores de la ciudad.
Diseño óptimo de cadenas de suministros reversas
Authors: Yossen Glenda N. , Henning Gabriela P.
Published: October 2020

El creciente uso de agroquímicos sumado al daño que los envases contaminados causan al medio ambiente y a la salud de la población, hacen necesario establecer una cadena de suministros reversa para la recuperación y el correcto tratamiento de los envases. Se propone un modelo MILP multi-periodo para definir la configuración óptima de la cadena de suministros reversa de envases vacíos de agroquímicos, persiguiendo el objetivo de minimizar el costo total actualizado de toda la red.
Fundamentos del Comportamiento de Micropilotes Hincados en Suelos Limo-Arenosos de Córdoba
Authors: Baldoncini Rorigo , Aiassa Gonzalo , Arrúa Pedro
Published: October 2020

La utilización de micropilotes hincados es una alternativa interesante para resolver cimentaciones en proyectos de ingeniería de pequeña y mediana envergadura. Incluso en grandes obras, pueden ser utilizados para estabilizar taludes o como pantalla de sostenimiento en excavaciones de subsuelos. A los fines de plantear el uso en este tipo de soluciones, es necesario contar con procedimientos de diseño validados para suelos locales y la tecnología específica con la que los mismos serán materializados. Se plantea una revisión literaria de procedimientos para determinar capacidad de carga de micropilotes hincados, que contemplen la tecnología constructiva y las características propias del suelo. Se desarrolla un plan experimental de ensayos de campo sobre micropilotes a escala real. Se implementan modelos numéricos para la condición de micropilotes hincados instalados en suelos limosos, limo-arenosos y arenosos. Se desarrollan formulaciones dinámicas con el propósito de estimar la capacidad de carga a partir de los resultados de ensayos de penetración en campo.
Nanoarcillas sintéticas para ser empleadas en la valorización de glicerol a carbonato de glicerilo
Authors: Argüello Dalma Sofía , Crivello Mónica , Bálsamo Nancy
Published: October 2020

La producción de biodiesel se acompaña de un 10% en peso de glicerol como subproducto, por lo que resulta factible que pueda ser utilizado como materia prima renovable para favorecer económicamente el proceso. La conversión catalítica de glicerol hacia un producto de mayor valor agregado, como el carbonato de glicerilo, es una opción atractiva porque se lo considera como un sustituto verde de importantes compuestos derivados del petróleo. Además, presenta numerosas aplicaciones en la industria química, farmacéutica, cosmética, etc. Como alternativa sustentable para producirlo se propone la transesterificación entre el glicerol y un alquil carbonato empleando catalizadores sólidos como los óxidos metálicos mixtos derivados de nanoarcillas aniónicas sintéticas, en condiciones suaves de reacción y sin el empleo de solvente. Estos materiales presentan gran interés por la posibilidad de nano-diseño a medida, control de accesibilidad a sitios activos y muy bajo costo de síntesis. Se sintetizaron óxidos de Mg y Al con Cu incorporado en diferentes contenidos, por el método de coprecipitación, para ser empleados en la reacción de transesterificación entre glicerol y etilencarbonato. Los materiales fueron caracterizados fisicoquímicamente mediante DTP-CO2, FTIR y XPS. Los materiales sintetizados mostraron una elevada actividad para la producción selectiva de carbonato de glicerilo, atribuido a la fuerte basicidad de superficie combinada con la presencia de sitios ácidos. El catalizador más activo fue el óxido con un contenido de Cu del 25% con un 91,9% de conversión de glicerol y 99,2 % de selectividad a carbonato de glicerilo.
Evaluación de la recuperación de estructuras de concreto armado por remoción sólo de la capa afectada del recubrimento de la armadura.
Authors: Alexandrino Bezerra José Emidio , Bezerra Cabral Antônio Eduardo , Oshiro Angel
Published: October 2020

En esta investigación se utilizaron especímenes prismáticos moldeados con concreto, mortero estructural, mortero polimérico y graute para representar los reparaciones cuando se remueve todo concreto envuelta de la barra afectada. Las muestras también se hicieron con reparaciones solo en la capa de recubrimiento de barras de acero para representar reparaciones parciales. Cada CPP con dos varillas de acero CA 60 Ø 5.0 mm con pintura protectora a base de zinc, pintura protectora a base de nitrito y sin protección. Las propiedades físicas de los materiales se midieron en probetas cilíndricas. Los CPP se sometieron a ciclos de secado durante cinco días en un horno a 50 ºC, seguidos de dos días de humectación por inmersión parcial en solución de NaCl al 3,5%. Después de cada ciclo, los potenciales de corrosión se midieron con equipos con voltímetro de alta impedancia y semicélula de cobre / sulfato de cobre. Se obtuvieron datos que permitieron comparar la eficiencia dela la protección de zinc y de nitritos recubiertos con concreto, mortero estructural, mortero polimérico y graute. El análisis preliminar, encontró que la protección con nitritos y lechada cementosa obtuvo los mejores resultados, que al remover todo el concreto alrededor de las barras de acero la protección es mejor, sin embargo, las reparaciones parciales con inhibidores de corrosión y recubrimiento con mortero polimérico o lechada proporciona una buena protección, ofreciendo menos riesgo a la estructura. Palabras clave: métodos electroquímicos, potencial de corrosión, mortero, concreto, cloruros, nitritos.
Estudio del Comportamiento Termomecánico de Aceros Especiales Sometidos a Velocidades de Enfriamiento Elevadas para Lograr Ultra Alta Resistencia
Authors: Ramírez Matías Ezequiel , Brandaleze Elena
Published: October 2020

Los aceros avanzados de alta resistencia (AHSS) reúnen una serie de importantes beneficios tales como bajo costo de fabricación, capacidad para reducir el peso de la chapa, mejorar la seguridad de los pasajeros, reducir las emisiones de dióxido de carbono a la atmósfera y mejorar la capacidad de reciclado que los aceros convencionales. Particularmente, los aceros Dual-Phase (DP) tienen la ventaja de presentar únicas propiedades mecánicas, a partir de un adecuado control en el proceso de fabricación industrial (laminación en caliente), para generar una estructura bifásica de ferrita-martensita o ferrita-bainita. Dado que la laminación en caliente es la ruta de fabricación, se ve que en ella existen dos fenómenos que actúan conjuntamente: por un lado, el sistema experimenta una deformación plástica, mientras que por otra parte, existe el aporte de energía calórica para promover los fenómenos de transformación de fases en el estado sólido. Por este motivo, en este trabajo se hará hincapié en estudiar la correlación existente entre el comportamiento termomecánico de un acero Dual-Phase y el impacto sobre las variables de procesamiento industrial. Para lograr tal fin, se empleará como técnica experimental el ensayo de dilatometría para el estudio de las transformaciones de fases. Este ensayo fue llevado a cabo en un equipo Theta Dilatronics II. Las muestras preparadas consisten en prismas de sección cuadradas de (5 x 5 x 50) mm, las cuales se ensayaron a una velocidad de calentamiento de 0,17 °C/s, hasta una temperatura de 1150 °C. Posteriormente, el enfriamiento se realizó a diversas velocidades de enfriamiento, comprendidas entre 0,03 °C/s hasta 100,00 °C/s. Cada espécimen fue ensayado en atmósfera de aire. Asimismo, toda esta información se correlaciona con estudios estrucutrales, para determinar la distribución y porcentaje de fases presentes para cada perfil térmico ensayado, así como también la determinación de la resistencia mecánica de cada muestra de acero a partir de la medición de microdureza Vickers.
Materiales Compuestos Biodegradables a Partir de Residuos de las Industrias Maderera, Aceitera y Pesquera
Authors: Suárez Natalia , Marchi Alberto , Battaglia Laura
Published: October 2020

El objetivo general de esta tesis de doctorado es desarrollar materiales compuestos WBPC (Wood Bio-Plastic Composite), a partir de la mezcla de uno o más biopolímeros (matriz), fibras celulósicas (refuerzo) y aditivos o mejoradores químicos (agentes entrecruzantes, ignífugos, protectores de radiación UV, pigmentos, agentes antimicrobianos, etc.). Al presente, se han obtenido biocompositos con una matriz de proteína de soja entrecruzada con glutaraldehído y reforzada con aserrín de madera de eucalipto, empleando moldeo por termocompresión. Los mismos presentan propiedades físicas y mecánicas que cumplen con especificaciones de productos comerciales de similares características y un buen acabado superficial. El agregado de aserrín y de agente entrecruzante a la matriz bioplástica aumenta la rigidez, la dureza y el módulo de ruptura de estos WBPCs, así como su resistencia a la degradación por la acción del medio ambiente. Además, luego de 24 h de inmersión en agua, los WBPCs preparados pueden recuperar prácticamente sus dimensiones originales luego del secado en estufa a 105 °C. Como trabajo futuro se planea obtener probetas de WBPCs con una matriz mixta de bioplásticos, a partir de proteína de soja y quitosano y, además, modelar con herramientas de simulación numérica el comportamiento en flexión de estos materiales.
Materiales compuestos obtenidos a partir de residuos de raquis de palma africana, alcohol polivinílico y almidón modificado de oca
Authors: Valle Alvarez Lauro Vladimir , Kreiker Jerónimo , Raggiotti Belén , Cadena Francisco
Published: October 2020

La gestión de los residuos de raquis generados durante el proceso industrial de extracción de aceite de palma constituye un reto que, en Ecuador, aún no ha sido abordado de manera efectiva. Es así que el objetivo del estudio doctoral es el aprovechamiento de estos residuos en el desarrollo de composites con diferentes matrices poliméricas. En el presente trabajo, se empleó la técnica de moldeo por compresión para la elaboración de materiales compuestos con fibra de raquis, alcohol polivinílico y almidón de oca modificado con urea. Se analizó la influencia de tres factores (temperatura de procesamiento, contenido y tamaño de fibra) sobre el módulo de elasticidad. Adicionalmente, se examinó la presencia de grupos funcionales por espectroscopía infrarroja. Los resultados globales evidenciaron la susceptibilidad de las materias primas para formar composites flexibles y macroscópicamente homogéneos. La evaluación infrarroja mostró varios grupos funcionales característicos de los componentes del material y otros particularmente asociados a carbamatos de almidón de oca. Si bien el factor con significancia estadística para el módulo de elasticidad fue el contenido de fibra, no se observaron correlaciones específicas entre los factores estudiados.
Variación de Absorción en ladrillos de perlita cruda
Authors: Burgos Lucas Ramiro , Oshiro Ángel , Sastre María Inés
Published: October 2020

Los ladrillos de perlita cruda presentan una opción para la utilización de desechos de perlita cruda que se generan en la zona de la puna en la provincia de Salta, ya que presentan resistencias a la compresión superiores a 5 Mpa a los 90 días de su fabricación y pueden ser utilizados para la fabricación de viviendas sociales. Pese a esto, posee un alto porcentaje de absorción respecto a su peso, alrededor del 25%. Esto es debido a que su fabricación se realiza con compactación manual sin requerimiento de energía eléctrica. Más allá de que dicho mampuesto está destinado a zonas de clima desértico, se analizarán distintos tipos de recubrimientos hidrófugos, siguiendo la Norma IRAM 12588, para comparar la variabilidad de la absorción frente al costo y calidad del material hidrófugo.
Tratamientos Térmicos y Corrosión en Niebla Salina en acero inoxidable AISI 316L
Authors: Inés Mariano N. , Mansilla Graciela A.
Published: October 2020

En este trabajo se evalúa el comportamiento microestructural de un acero inoxidable AISI 316L, tratado térmicamente y sometido a ensayos de corrosión acelerada, durante 96 horas, en cámara de niebla salina según normas ASTM B117 e ISO 9227. Se destaca que este material tratado térmicamente y enfriado en aire fue el que presentó mayor grado de corrosión, hallándose relación directa entre las partículas de carburo de cromo y la presencia de grietas asociadas con los productos de la corrosión.
Evaluación cuantitativa de fenómenos triboeléctricos en modelos biológicos: Estudio de los mecanismos biofísicos responsables del efecto insecticida de nanomateriales
Authors: Gitto Javier Gustavo , Stadler Teodoro , Pérez Mauricio D. , Puliafito Carlos
Published: October 2020

Los nanomateriales son considerados “las herramientas del futuro” debido a su amplia gama de aplicaciones tecnológicas. Recientemente, la alúmina microparticulada nano-diseñada (NSA/NAIP), un material que tiene propiedades insecticidas ha ganado importancia debido a su uso potencial para el control de plagas en el agro. Las nanopartículas de alúmina se sintetizan a través del método de combustión, en el que el reactivo y la metodología de síntesis son las variables que determinan las características de las partículas resultantes, el tamaño, la estructura, efectos cuánticos, así como las propiedades dieléctricas y magnéticas. La actividad insecticida de la NSA también depende de su contraparte, la carga eléctrica del cuerpo del insecto, cuya magnitud varía con la especie, su movilidad y sustrato sobre el cual se desplaza. Los primeros trabajos sobre el nanoinsecticida NSA describen su mecanismo de acción como secuestraste de las ceras cuticulares de los insectos; sin embargo, aún es necesario determinar y cuantificar el mecanismo a través del cual las partículas de NSA se adhieren al cuerpo de los insectos antes de ejercer su actividad insecticida. Con la finalidad de comprender en detalle el fenómeno de adherencia de las partículas a superficies biológicas, en esta tesis, se estudia la actividad triboeléctrica del cuerpo de los insectos, la carga electrostática de las nanopartículas de la NSA y su correlación con la actividad insecticida, utilizando como modelo biológico a dos especies de insectos plaga del grano almacenado (Sitophilus oryzae y Oryzaephilus surinamensis), y una especie de control (Tenebrio molitor) para ajustes y validación delmétodo de medición que se expone aquí. Esta investigación se ofrece como un avance de tesis.
Planificación de caminos y trayectorias de una formación de robots autónomos
Authors: Pereyra Maira Estefanía , Araguás R. Gastón , Pérez Paina Gonzalo , Kulich Miroslav
Published: October 2020

En este trabajo se presentan los últimos resultados en investigación en el marco de la tesis Planificación de caminos y trayectorias de una formación de robots autónomos. La planificación de camino consiste en encontrar un camino continuo que lleve a un robot desde su posición inicial a su destino, evitando colisiones con su entorno. Basado en el método de exploración del Algoritmo Genético Simple (AGS) y del algoritmo de búsqueda clásico A*, se propone un algoritmo híbrido de planificación de caminos para sistemas multirobots. Este algoritmo encuentra los caminos óptimos (o casi-óptimos) libres de colisiones de una formación de robots desde una configuración inicial a una configuración final teniendo en cuenta la posibilidad de separación y su posterior reunión. Los resultados de las simulaciones demuestran que el algoritmo es apto para ser utilizado en entornos complejos con obstáculos y para un sistema mutlirobots.
Estudio de dos métodos pulvimetalúrgicos empleados en la fabricación de biomateriales compuestos de titanio e hidroxiapatita
Authors: Roure César Andrés , Oldani Carlos Rodolfo , Lucci Roberto Oscar
Published: October 2020

En el siguiente trabajo se plantea un análisis comparativo entre dos metodologías de fabricación que emplean métodos pulvimetalúrgicos que permiten obtener piezas sinterizadas base titanio, con agregado de hidroxiapatita como material bioactivo. El primer método utiliza técnicas tradicionales de obtención de muestras por compactación de polvos a través de prensas y matricería metálica. El segundo método emplea la técnica de gel-casting combinada con la tecnología de impresión 3D para la fabricación de moldes. Se lleva a cabo un análisis de los métodos de manufactura, la tecnología empleada en el desarrollo de moldes, las variables de sinterización y las propiedades mecánicas, tales como el módulo de elasticidad, resistencia mecánica, límite de fluencia, elongación y dureza de los materiales de titanio e hidroxiapatita obtenidos.
Estudio de la interacción creep – fatiga en aceros ferríticos
Authors: Staffa Alejandro , Moro Lilian , Iurman Lucio
Published: October 2020

El fenómeno de interacción creep-fatiga se presenta cuando el material se somete a temperaturas suficientemente altas y ciclos de tensiones que no solo producen deformaciones de creep, sino también deformaciones por fatiga. Esta combinación de efectos reduce seriamente la vida de los componentes, razón por la cual, resulta de interés industrial. Se estudió bajo estas solicitaciones al acero de baja aleación 1Cr 0,5Mo realizando ensayos cortos a 600 °C, 168 MPa, 131 MPa y 30 minutos de permanencia en los picos de tensión, que permitieron guiar la investigación hacia ensayos que simulen condiciones industriales. Posteriormente, se analizó el comportamiento del acero cuando se somete a la interacción de creep-fatiga, con cargas cíclicas entre 20 y 131 MPa sin permanencia con duraciones de 10 y 1342 ciclos a igual frecuencia, seguido de un régimen estacionario de creep a esfuerzos contantes a la tensión y temperatura de diseño (70 MPa y 540 °C). Los resultados se compararon en todos los casos con los obtenidos al estudiar el material solo sometido a la condición de creep. Este tipo de solicitación termo-mecánica, se presenta en sobrecargas aisladas en plantas de proceso continuo de la industria del petróleo y gas, petroquímica y de generación de energía, pudiendo dar lugar a fallas tempranas del material.Dado que se ensayaron probetas a esfuerzos de fatiga con un valor de tensión media positiva, el material presentó el efecto ratcheting y como consecuencia del mismo, una acumulación de deformaciones plásticas que producen la degradación del acero y la disminución de su resistencia al creep.
Modelo Dinámico Computacional de Metaestructura Piezoeléctrica Curva
Authors: Di Giorgio Lucas , Piovan Marcelo , Vidal Marta
Published: October 2020

El objetivo del presente trabajo es el desarrollo de un modelo computacional unidimensional de una metaestructura curva de material piezoeléctrico en configuración bimorfo. El modelo será capaz de calcular la respuesta dinámica de la metaestructura en las 3 dimensiones del espacio, de manera precisa y con bajo costo computacional. El mismo deriva de la teoría de la elasticidad lineal y la piezoelectricidad general, y se obtiene por medio de la discretización en elementos finitos de una formulación débil, obtenida en base al Principio de Hamilton para sistemas electromecánicos.