bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
IZABRANI ISTRORUMUNJSKI AMPELONIMI 2
Authors: Filipi Goran
Published: August 2017

U radu su leksikološki i etimološki obrađeni termini koji se tiču vinove loze (Vitis vinifera). Prikazano je oko 200 riječi dobivenih kao odgovore na 19 pitanja iz IrLA. Svaki se termin uspoređuje i potvrđuje s pomoću materijala iz svih istrorumunjskih leksičkih repertoara kojima raspolažemo. Do etimoloških se rješenja dolazi usporedbom istrorumunjskih oblika s odgovarajućim u hrvatskim i slovenskim istarskim govorima, kao i s terminima u čakavskim govorima Dalmacije i, prije svega, s riječima iz hrvatskih govora na otoku Krku budući da su potonji, s obzirom na kretanje Istrorumunja u povijesti, jako bitni za utvrđivanje etimologije mnogih termina u ovoj raspravi. Izvorne se riječi uspoređuju s odgovarajućima u preostalim trima rumunjskim dijalektima (dačkorumunjskom, arumunjskom i meglenorumunjskom). Prikupljena terminologija uspoređuje se i s odgovarajućom u mletačkim (prije svega istromletačkim) govorima jer su mnogi čakavizmi u istrorumunjskom mletačkog podrijetla. Izravnih je mletacizama jako malo. Na isti se način obrađuju i riječi koje su na bilo koji način povezane s predmetom ovoga rada. U obrađenoj terminologiji najviše je riječi posuđeno iz čakavskih idioma, mnoge od njih u čakavskom su (istro)mletačke posuđenice. Tek smo za nekoliko riječi pretpostavili da je riječ o izvornim oblicima.
"MARCO KRAGLIEVICH S’È DESTO. L’HAN VISTO IN CROAZIA" – TOMMASEOV PRILOG AFIRMACIJI SLAVENSKE NARODNE POEZIJE
Authors: Knežić Boško
Published: August 2017

Rad se bavi odnosom Nikole Tommasea i hrvatskoga jezika te slavenske književne tradicije općenito s posebnim osvrtom na prijevode slavenske narodne poezije na talijanski jezik koji su pridonijeli njezinoj afirmaciji na zapadnoj obali Jadrana. Zajednički nazivnik svih analiziranih književnih priloga objavljenih u zadarskom listu Rivista Illustrata 1894., 1895. i 1897. godine sveslavenski je junak Kraljević Marko, mitološka spona slavenskoga jedinstva. Tommaseovi prijevodi i zanimanje za slavensku narodnu poeziju kao jedinu istinsku manifestaciju duha i najveći plod slavenskoga kreativnog genija posebno su važni u kontekstu njezine afirmacije izvan granica slavenskoga svijeta gdje je zbog nedostatka prijevoda ostala neotkrivena. U drugome su dijelu članka na nekoliko primjera ilustrirane prevoditeljske tehnike korištene prilikom prijevoda narodne poezije iz čega se može izvesti zaključak da su slavenske i romanske književne i kulturne tradicije duboko prožete i ukorijenjene u otočentesknoj Dalmaciji.
VITEZ PIER ALESSANDRO PARAVIA I ZADARSKA STRENNA DALMATA (1847.)
Authors: Tomas Valter
Published: August 2017

Strenna Dalmata (1847.) svojevrsni je dodatak zadarskomu tjedniku La Dalmazia (1845. – 1847.). Objavljena je početkom 1847. godine kao novogodišnji almanah na poklon čitateljima spomenutoga periodika za proteklu 1846. godinu. Zbornik donosi dvadeset i jedan, do toga trenutka neobjavljen, rukopis isključivo iz pera poznatih dalmatinskih intelektualaca s boravištem u Pokrajini, ali i onih izvan nje. Ogled koji se u ovome radu obrađuje iz pera je Zadranina Piera Alessandra Paravije. Radi se naime o jednom od njegovih, za tisak dorađenih predavanja pod naslovom Del Tirabosco e del suo poema, koje je održao svojim studentima na Sveučilištu u Torinu, i to na temu didaktičke poeme Uccellagione Antonija Tirabosca. Zadaća je rada detaljna analiza predavanja, kojom bi se ustanovili pjesnički dosezi malo poznatoga veronskog pjesnika XVIII. st. Analiza namjerava obuhvatiti uopće pojavu i fenomen spomenutoga didaktičko-didaskalijskoga stila poetiranja, ali i književno-estetski pa i stilističko-metrički odnos Paravije, romantičara, i Tirabosca, prosvjetitelja, dakle odnos dviju epoha, one ranije kojoj je pripadao autor djela Uccellagione te one koja će uslijediti i u okviru koje je djelovao njegov kritičar.
Tihi pregalac znanosti
Authors: Maštrović Tihomil
Published: August 2017

Daje se pregled života i rada akademika Nikice Kolumbića u povodu 75. godišnjice njegova života.
Hrvatski nastavni jezik i dvojezično školstvo gradišćanskih Hrvata u Austriji počevši od godine 1921.
Authors: Kinda-Berlakovich Andrea Zorka
Published: August 2017

U članku se analiziraju mogućnosti hrvatske i dvojezične nastave kod gradišćanskih Hrvata tijekom 20. stoljeća, te se rasvjetljava uloga hrvatskoga nastavnog jezika koja se mijenjala u skladu s dotičnom političkom i društvenom situacijom koja je određivala i krojila školsku politiku a u vezi s time i školskojezičnu politiku. Tako zapravo ne možemo govoriti o uređenju školstva za pripadnike hrvatske manjine do prije deset godina. Provedena istraživanja dokazuju da se dvojezično školstvo u Gradišću od 1921., od godine pripojenja Austriji pa sve do 1994. godine nalazilo u stanovitom vakuumu, budući da je Manjinski školski zakon (Minderheiten-Schulgesetz 1994.) bio donesen tek 73 (!) godine nakon pripojenja Gradišća Austriji. Zbog toga se i broj dvojezičnih škola konačno smanjio za trećinu. U doba predraća i poraća nije bilo (gotovo) nikakvih perspektiva koje bi podupirale jezični te kulturni pluralizam i hrvatski nastavni jezik bio je sve više marginaliziran. Tako primjerice nikada nije bila stvarno postignuta jezična ravnopravnost njemačkog i hrvatskog nastavnog jezika, nego je ona općenito bila sprječavana temeljem zakonskih, financijskih a prije svega jezično-političkih okolnosti, što je pospješilo jezičnu mijenu.
Jezik i pravopis: teorijsko-metodološki pristup pravopisnom normiranju
Authors: Badurina Lana , Matešić Mihaela
Published: August 2017

Odnos je jezičnih razina i njihovih normi prema pravopisnom planu zacrtan u tradiciji izrade hrvatskih pravopisnih knjiga još od pravopisne studije M. Kušara (Nauka o pravopisu jezika hrvackoga ili srpskoga (fonetičkom i etimologijskom), Dubrovnik 1889. godine). Tom se raspravom, prema vlastitu priznanju, u velike koristovao Ivan Broz u pisanju Hrvatskoga pravopisa (1892. godine), a zahvaljujući polustoljetnoj Broz–Boranićevoj pravopisnoj dominaciji, baštinjeni se pristup duboko ukorijenio u metodologiji izrade hrvatskih pravopisnih priručnika. Znakovito je da su se u dvadesetostoljetnim pokušajima da se pravopisna norma promijeni (i to onima motiviranima ponajviše društveno-političkim razlozima) mijenjala samo pojedina pravopisna rješenja i/ili pravopisne koncepcije, a ne i (znatnije) metodologija izrade pravopisnih knjiga. S jedne strane cijenjena kao hrvatska i tradicijska, s druge nedostatno propitana, ta je metodologija naslijeđena i u izdanjima pravopisa S. Babića, B. Finke i M. Moguša. Ipak, polovicom 80-ih godina 20. stoljeća zamjetan metodološki pomak donosi Anić–Silićev pravopisni priručnik – u prvome redu pravopisna se norma lišava onoga nepravopisnoga. Međutim nova je koncepcija pravopisne knjige potakla i nova pitanja: pitanje stava prema tradiciji izrade pravopisnih knjiga, ali i ono dotad neprepoznato o komunikativnosti pravopisne knjige. Kao normativno područje na kojem se susreću struka (koju predstavlja pravopisac) i korisnik koji nije nužno filolog, pravopis će u budućnosti morati odgovoriti na pitanja kako uskladiti jedno i drugo, tj. kako unaprijediti pravopisni propis i razviti popularnoznanstveni diskurs u svrhu podizanja opće pravopismenosti na hrvatskome standardnom jeziku.
Stogodišnjica Ljudevita Jonkea
Authors: Pranjković Ivo
Published: August 2017

U povodu stogodišnjice rođenja Ljudevita Jonkea prikazuje se njegov život i njegovo djelo. Zaključeno je da je upravo nenadomjestiva uloga Ljudevita Jonkea kao vrhovnog autoriteta u standardnojezičnim i jezičnopolitičkim pitanjima u Hrvatskoj od pedesetih do sedamdesetih godina prošloga stoljeća.
Naglasne paradigme imeničnih i-osnovâ u hrvatskom
Authors: Kapović Mate
Published: August 2017

U radu se daje pregled imeničnih naglasnih paradigama i-osnovâ (n. p. A i n. p. C) u hrvatskom standardu i štokavskim govorima te se govori o inovacijama do kojih je došlo u nekim štokavskim govorima. Daju se primjeri iz raznih štokavskih govora za različite vrste sustavnih i nesustavnih naglasnih promjena kod i-osnovâ, a time se prinosi i nov dijalektološki materijal. Govori se među ostalim o promjenama kao što su prelazak iz jedne naglasne paradigme u drugu (nїt, nїti → nît, nîti), sekundarne promjene naglaska u n. p. A (smŕtī umjesto smřtī), ujednačavanje duljine u padežima (bôl, bôli umjesto bôl, böli), analoško uvođenje kračine (mâst, mästi umjesto mâst, mâsti), ujednačavanje mjesta naglaska (u mlädosti, mlädostı, mlädostima umjesto u mladòsti, mladòstı, mladòstima) itd. Govori se i o mnogim pojedinačnim riječima te se neke riječi i oblici objašnjavaju povijesno.
Štakavsko-čakavski govori tinjanštine - mjesni govor Hlistića
Authors: Pliško Lina
Published: August 2017

U radu se obrađuju fonološke i morfonološke jezične značajke naselja imenom Hlistići u istarskoj općini Tinjan. Jezične značajke, prikazane na alijetetnoj, alteritetnoj te arealnoj razini razlikovnosti, potvrđuju pripadnost toga idioma doseljeničkim štakavsko-čakavskim govorima jugozapadne Istre.
Pisma Ivana Kukuljevića Aakcinskog Pavlu Josefu Šafařiku o glagoljici
Authors: Pederin Ivan
Published: August 2017

Ivan Kukuljević Sakcinski mnogo je putovao, a osobito rado i mnogo u Dalmaciju uočivši njezin značaj za organizaciju Hrvata u suvremenu naciju. Kukuljević je putovao nakon što je Jernej Kopitar odnio mnogo vrijednih starih knjiga iz nekadašnje mletačke Dalmacije, ali ne iz Dubrovnika jer ga u Dubrovnik nije pustio vrlo utjecajni fra Innocenzo Čulić. Kukuljević je putovao u manja mjesta i župe, tražio po samostanima i crkvama i nalazio mnogo glagoljskih rukopisa. U glagoljici je prepoznao pravo staro pismo Hrvata i hrvatski nacionalni identitet. Glagoljica je ujedno za nj bila odnos prema Češkoj, a veze hrvatskih i čeških intelektualaca presudne su u organizaciji Hrvata u suvremenu naciju jer je hrvatski preporod kasnio za oko četiri desetljeća za češkim. On se dopisivao sa Pavelom Josefom Šafařikom koji je bio počelo čeških veza sa južnim Slavenima jer se njegova kći udala za Josefa, oca Konstantina Jirečeka koji je nastavio razvijati te veze. Šafařik je međutim bio vezan sa Vukom St. Karadžićem i blizak velikosrpskim nazorima ovoga pisca s kojim se Kukuljević sukobio jer je Karadžić hrvatske narodne pjesme izdavao kao srpske. Kukuljević je u svojim pismima, a napisao ih je mnogo, oprezno upozoravao Šafařika da je Dalmacija ipak hrvatska zemlja i to dokazivao njezinim vrlo brojnim glagoljskim rukopisima.
Zlatarićev "zbogom Cvijeti Zuzorić" između "Danice" (1835. – 1849.) i "La Dalmazia" (1845. – 1847.)
Authors: Tomas Valter
Published: August 2017

Autor se ovim radom nadovezuje na neka svoja dosadašnja bavljenja starim hrvatskim (dubrovačkim) književnicima i njihovim djelima u dalmatinskoj periodici XIX. stoljeća na talijanskom jeziku. U ovom su slučaju to Cvijeta Zuzorić, odnosno Dominko Zlatarić koji zasluženo mjesto nalaze u zagrebačkoj Danici, ali i zadarskoj La Dalmazia. Svoju verziju biografije Zuzorićeve kojoj, kao neku vrstu potvrde izloženih teza, prilaže Zlatarićev epitaf navodno posvećen slavnoj Dubrovkinji, u Danici objavljuje Ivan Kukuljević Sakcinski, dok taj njegov esejistički uradak u cijelosti na talijanski prevodi, i u La Dalmazia objavljuje, daleki Cvijetin rođak Dubrovčanin Baldo Bizarić (Balduino Bizzarro). Autor zaključuje da s proznim tekstom biografije, pri pravilnom prijenosu iznesenih misli i podataka iz jednog jezičnog sustava u drugi, prevoditelj nije imao većih poteškoća i da se prijevod, osim u nekim gotovo zanemarivim detaljima, može smatrati integralnim. Međutim usporedba Zlatarićevog pjesničkog dvanaesteračkog epitafa s Bizarićevim proznim prijevodom zahtijevala je temeljitu analizu na gotovo svim jezičnim razinama. Ovdje prvenstveno valja izdvojiti onu metričku te semantičku i stilističku gdje su klizišta vidljiva u brojnim elementima.
Tradicija i mediteranizam u poeziji
Authors: Sorel Sanjin
Published: August 2017

Mediteranski pjesnički diskurz u značajnoj se mjeri konstituira na tradicijskome mišljenju. Prije svega to znači kako se kultura formira na ideji legitimacije gdje upravo tradiciji pripada navedeno mjesto. Prenošenjem, oponašanjem, parafraziranjem određenog tipa hijerarhije (vrijednosti, ideje, objekta) pa čak i njihovim dekonstruiranjem s jedne se strane napušta ideologijska povijesna prisila dok s druge strane, u procesu petrifikacije, tradicijski diskurzi bivaju postav nove ideološke prakse. Mediteranski diskurz prije svega određuje skup heterogenosti (povijesnih, geografskih, jezičnih itd.) no s nekim zajedničkim vrijednostima koje ih drže relativno zaokruženim sistemom. Unutar tih okvira promatra se pjesništvo Petra Opačića, Srećka Diane te Andriane Škunce.
Apotropejski obredi, običaji i ophodi u hrvatskoj tradicijskoj kulturi
Authors: Dragić Marko
Published: August 2017

Autor donosi i interpretira drevne apotropejske obrede i pjesme koje su poznate u Hrvata. Apotropejsko uglavnom prepleće drevni mitski i kršćanski svijet. Neki su apotropejski hrvatski obredi autohtoni, a neki baština arhaičnih obreda i vjerovanja. Hrvatski su apotropejski obredi komplementarni s obredima drugih slavenskih naroda.Odabrani su se obredi najčešće izvodili za vrijeme kršćanskih blagdana, a svrha im je tjeranje demonskih sila, pravodobno sprječavanje bolest. U njima se ogledaju vjerovanja i praznovjerja Hrvata, a simbolika im je raznovrsna.Motivski svijet pjesama koje su pratile apotropejske obrede raznovrstan je i varira od mitske, ljubavne lirike do usmeno-retoričkih oblika. U sačuvanim je apotropejskim pjesmama znatno etnološko, antropološko, usmeno-književno i lingvističko blago.
Gogol's palinode
Authors: Hajnády Zoltán
Published: August 2017

In the last ten years of his life Gogol came to have insecurities and doubts about the social utility of literature and for this reason he turned from aesthetics to religious mysticism. This intellectual attitude led to a psychic split, a palinode, and turned the apostle against the genius, which resulted in the denial, renouncement and burning of his earlier writings. What made Gogol throw the second volume of Dead Souls into the flames? Petty, Herostratian motives could hardly have forced such a great spirit to make such a desperate move as to annihilate the sequel of his masterpiece, on which he worked for seventeen years altogether. The whole historical-metaphysical contents of the era and the communicative insufficiencyof the literary language could have played a part in it. The present study aims at deciphering the causes of this book-burning.In his article Zoltán Hajnády gives an overview of the philosophy of art and religion, the pre- and post-text, which formed a background to the emergence of Gogol’s works, and in whose context they can be interpreted. He comes to the conclusion that Gogol was not satisfied by art anymore, he wanted infinity, the absolute. His crisis had not only aesthetic, but also metaphysical dimensions. He had believed that he would transmit the ultimate message to the world, but was forced to realise that literature is not a totality, not the absolute any more. He tried to condense the totality of life in his epic in vain: the scattered fragments would not form an organic whole. At this point he turned to religion, which still carried elements of universality in his conviction. It was for this reason that he wanted to exchange the life of a literary man for that of a monk. He thought the language of the Gospel to be more universal than that of literature: as opposed to the particular nature of poetry, it enounces the universal truth, ergo evangelization must permeate civilisation. Gogol wanted to depict paragons, but ended up idealising characters instead, which meant the partial or total omission of negative features, the disproportionate beautification and bucolic representation of reality. As an outstanding artist he clearly saw that unveiled didactic intentions must not appear in a work of art. That is why he threw the second part of his work, which showed Russian life in a beautified form and which would have made his novel seem to be a false decoration of the regime, into the fireplace.
Koga voli Katerina Ivanovna Verhovceva (i koliko je to uopće važno)?
Authors: Matek Šmit Zdenka
Published: August 2017

Članak istražuje smije li se na lik Katerine Ivanovne Verhovceve iz Braće Karamazovih F. M. Dostojevskoga gledati izdvojeno, u kontekstu samo ženskih likova, i, s druge strane, smije li joj se pridavati tolika važnost da ju se smatra indirektnim uzrokom tragičnog čina u romanu. Nastajanje rada potakle su dvije činjenice: prva je razgovor s J. Morozom, režiserom treće po redu ruske ekranizacije Braće Karamazovih, druga je knjiga B. Heldt Strašna savršenost (Terrible perfection, 1987.) koja se s feminističkog motrišta bavi ulogom žene u ruskoj književnosti.
O tipologiji Puškinova klasičnog mišljenja
Authors: Ivanovna Podkorytova Tatyana
Published: August 2017

Ovaj se rad ubraja u komparativno-tipološka istraživanja. Cilj je shvatiti posebnosti klasičnog mišljenja ruskog genija u kontekstu tipološki bliskog mu fenomena grčke klasične književnosti. Za polaznu smo točku poredbe odabrali grčki meandar kao svojevrsni unutarnji kulturni model i kao racionalnu sliku univerzuma, istodobno proturječnu i dinamičnu. Inverzivnost Puškinove umjetničke svijesti tipološki je srodna grčkom svjetonazoru; u skladu pak s duhom ruske kulture njegova inverzivnost poprima drugačiji oblik: grčki meandar prikazuje jasno izražen suodnos sukobljenih snaga ili očekivanu proturječnost; ontologija Puškinovih pjesničkih formi potvrđuje prioritet slučajnog i stihijskog, tj. nepredvidivost obratnog kretanja u odnosu na zadani smjer.
Oblik kondicionala u funkciji označavanja ponavljane radnje u prošlosti
Authors: Kalsbeek Janneke , Lučić Radovan
Published: August 2017

Oblik kondicionala u funkciji označavanja ponavljane radnje u prošlosti Kondicional u funkciji označavanja ponavljane radnje u prošlosti jest odlika hrvatsko-bosansko-srpskog dijasistema (i to ne cijelog) u odnosu na situaciju u drugim slavenskim jezicima. Čini se da je ta upotreba, historijski gledano, zamijenila sličnu upotrebu imperfekta koja je postojala u staroslavenskom i starohrvatskom, posebno u slučaju svršenih glagola, i pogotovo u zavisnim rečenicama, gdje se u suvremenom jeziku habitualni kondicional najčešće pojavljuje. Habitualni kondicional od svršenih glagola, koji je češći nego onaj od nesvršenih, "ispunjava prazninu u sustavu" jer se na taj način može eksplicitno razlikovati ponavljana izvršena radnja (izrečena kondicionalom svršenog glagola) od ponavljane neizvršene radnje ili ponavljanog procesa. Međutim, u suvremenom jeziku konkuriraju mu kako upotreba perfekta nesvršenih glagola u toj funkciji, tako i kondicional nesvršenih glagola. Pitanje je u kojoj mjeri glagolski vid, vrsta ponavljanja (izrečena poglavito priloškim oznakama), povezanost s drugom radnjom ili vanjskim čimbenikom te upotreba u zavisnim ili nezavisnim rečenicama određuju izbor kondicionala. Kao prvi pokušaj odgovora na ovo pitanje, autori su na temelju Amsterdamskog paralelnog slavenskog korpusa (ASPAC) i na temelju dijela Hrvatskog nacionalnog korpusa (HNK) istražili upotrebu habitualnog kondicionala u kombinaciji s nekim frekvencijskim priloškim oznakama, kao i njegovu upotrebu u zavisnim rečenicama s veznicima čim i kad.
O funkcioniranju suznačnica "svoj" / "tuđ" u hrvatskom novinstvu
Authors: Bagdasarov Artur
Published: August 2017

U radu se analizira funkcioniranje suznačnica "svoj" / "tuđ" u hrvatskoj novinsko-časopisnoj publicistici. Sinonimi u tisku često ispunjavaju funkciju zamjene, tumačenja i suprotstavljanja. Za funkcioniranje supostojećih sličnoznačnica (tipa izložak - eksponat, veleposlanik - ambasador itd.) svojstvena su stilistička razgraničenja: u biranom strogo pisanom standardnom jeziku prednost se daje domaćim suznačnicama (izložak, veleposlanik itd.), a u razgovornom se ili razgovorno-pisanom jeziku dopuštaju i posuđene sinonimne istovrijednice (eksponat, ambasador itd.). U članku se također govori o izvanjezičnim čimbenicima koji utječu na razvoj i funkcioniranje suznačnosti.
Gube li se dentali ispred afrikata? Rasprava o jednom pravogovornom pitanju
Authors: Runjić-Stoilova Anita , Tomelić Ćurlin Marijana
Published: August 2017

Polazište rada je članak Dalibora Brozovića iz 1972./1973. godine "Dentali ispred afrikata: gube se ili se izgovaraju?" Autorice se osvrću na ovo pitanje s pravogovornog stajališta. U istraživanju polaze od tri Brozovićeve kategorije suglasničkih skupova unutar riječi, odnosno spoja dentala i afrikata na granici prefiksairadiksa(prefiksalnih skupova),radiksai sufiksa (sufiksalnih skupova) te od fonemskih alternacija u tijeku morfoloških promjena (alternacijskih skupova). Dodaju i četvrtu kategoriju, spoj dentala i afrikata na granicama dviju riječi (fonetske promjene). Dvadeset studenata kroatistike Filozofskog fakulteta u Splitu izgovaralo je suglasničke skupine dentala i afrikata unutar riječi.
O naglasku dvosložnih o-osnova s kratkosilaznim naglaskom u Dubrovniku
Authors: Ligorio Orsat , Kapović Mate
Published: August 2017

U članku se govori o arhaičnom naglasku dvosložnih o-osnova (tj. imenicâ tipa grad – grada) s kratkosilaznim naglaskom na prvom slogu (tip jȁblān/gȍlūb) u dubrovačkom govoru. Za razliku od drugih poznatih govora, gdje je naglasak u takvim imenicama ujednačen, u Dubrovniku se, uz neka sitnija odstupanja, čuva opozicija stare naglasne paradigme a i naglasne paradigme c u primjerima kao što je genitiv množine gȁvrānāִ (a) prema golúbāִ (c). Takva je akcenatska arhaičnost dosad neopisana u literaturi. Osim toga, opisuju se i duljenja, kraćenja i analoške promjene koje se događaju u drugom slogu dvosložnih o-osnova u dubrovačkom govoru u riječima tipa gȍvōr i u riječima tipa kȁmēn. Analiza se ponajviše zasniva na novoj dijalektalnoj građi posebno prikupljenoj na terenu za potrebe ovoga rada.
Rukopisni rječnik boljunskih govora Ivana Francetića
Authors: Tamaro Sandra
Published: August 2017

U radu će se predstaviti rukopisni Rječnik boljunskih govora iz pedesetih godina 20. st. čiji je autor Ivan Francetić, rođen 1884. na Boljunskome polju. Boljunski govori pripadaju sjevernočakavskom ili ekavskočakavskom dijalektu i rasprostranjeni su na području Boljunštine u sjeveroistočnom dijelu centralne Istre. Autorica opisuje kako je rukopis nađen, kako je sastavljen, opisuje strukturu rječničkih članaka dajući primjere za svaku gramatičku kategoriju zastupljenu u rječniku te navodi planirane uredničke zahvate koji će biti nužni prije njegova objavljivanja. U radu se ističe posebnost rječnika i naglašava se njegova važnost u okviru čakavske leksikografije.
Zastor ili zavjesa?
Authors: Budja Jurica
Published: August 2017

Članak se bavi dvjema riječima, zastor i zavjesa. Dijakronijska analiza arealne raspodjele tih dviju riječi pokazuje da za zavjesu nema niti jedne jedine potvrde prije 19. st., dok je u srpskom obična. Zavjesa se ima držati za posuđenicu iz srpskoga, koja je sociolingvistički prestižnija od hrvatske riječi zastor.
Tekstna kohezija u hrvatskoj srednjovjekovnoj drami
Authors: Štrkalj Despot Kristina
Published: August 2017

U radu se analiziraju tekstna kohezivna sredstva (referiranje, junkcija i leksičko-sintaktička kohezija) u srednjovjekovnoj drami, te se tako osvjetljava koherentnost dramskih tekstova, koja je pod utjecajem vrlo raširenih stavova o tome kako su oni samo rezultat kontaminacije ranijih djela, odnosno adiranja epizoda koje nisu međusobno uzročno-posljedično povezane, sasvim zanemarena.
Ruski stiholozi i proučavanje poetske sintakse
Authors: Božić-Šejić Rafaela
Published: August 2017

Istraživanje poetske sintakse jedan je od najslabije istraženih aspekata jezika u poeziji, zahvaljujući tome što je sintaksna razina jezika iznimno kompleksna. Međutim, posljednjih nekoliko desetljeća upravo na tom polju ruski znanstvenici daju značajan doprinos znanosti stiha. Rad daje pregled razvoja proučavanja poetske sintakse u ruskoj znanosti, počevši od O. Brika koji početkom dvadesetog stoljeća prvi ističe povezanost sintakse i ritma, preko prvih istraživanja Žirmunskog, Èjhenbauma i Tomaševskog do recentnih istraživanja M. L. Gasparova i M. I. Šapira s novim pristupom i metodama. Ostali znanstvenici koji su svojim radovima doprinosili razvoju istraživanja poetske sintakse predstavljeni su u kraćim crtama. U radu se osim toga ističu i budući pravci istraživanja sintakse poezije te se osim istraživanja povezanosti sintakse i ritma naglašava i potreba istraživanja svih sintaksnih pojavnosti u poeziji od kojih nisu sva uvjetovana ritmom.
In memoriam. Josip Vončina (Ravna Gora, 18. ix. 1932. – Zagreb, 18. x. 2010.)
Authors: Lisac Josip
Published: August 2017

In memoriam Josip Vončina.
Treći natpis u jelinu nadgrebyu Zoranićevih "Planina"
Authors: Sambunjak Slavomir
Published: August 2017

U Jelinu nadgrebju Zoranićevih Planina uz dvije već poznate tajne poruke prepoznata je i treća, dvočlana, dosad neotkrivena. Započinje u sredini teksta nadgrebja s riječima Posrid i Gori a glasi Posrid nebes Mundanici i jelen s Jelu te Gori ime žene zved – Elizei anelac. Tu se Elizei anelac premetanjem izvodi iz sintagme Jelicu zelenu, sadržane u nadgrebju.
Kritička recepcija robinje Hanibala Lucića od 1869. do 2011.
Authors: Dulibić-Paljar Dubravka
Published: August 2017

Članak donosi pregled kritičke recepcije Robinje Hanibala Lucića od samih njezinih početaka u povijestima nacionalne književnosti u 19. stoljeću pa sve do danas. Prate se relevantni metodološki pristupi, problemi i proučavatelji, dok se naglasak postavlja na opis i analizu Lucićeve drame u suvremenim književnopovijesnim proučavanjima.
Velike poklade u folkloristici Hrvata
Authors: Dragić Marko
Published: August 2017

Podrijetlo folklornoga kazališta seže u pretkršćanska vremena. Arheološke iskopine svjedoče postojanje maskiranih ophoda još u antičko-ilirskome vremenu. Folklorno kazalište u Hrvata najraznovrsnije je i najbogatije u pokladno vrijeme. Vrhunac pokladnoga razdoblja jesu Velike poklade koje obuhvaćaju nedjelju, ponedjeljak i utorak uoči Čiste srijede. U radu je velik broj primjera pokladnoga folklornoga kazališta koji se do sada ne spominju u literaturi, a u naše vrijemeizvorno su snimljeni u Republici Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini i Republici Crnoj Gori. Ti primjeri interpretiraju se multidisciplinarno. U mnogim primjerima opažaju se kulturološki indoeuropski utjecaji kao i europski i opće svjetski. Značajan je broj autohtonih hrvatskih pokladnih obreda, a neki od njih nastali su nakon Domovinskoga rata. Svrha pokladnoga folklornoga kazališta je apotropejska. Uz pokladno vrijeme vežu se različita narodna vjerovanja.
Društvena funkcija majke/ majčinstva u pjesništvu prve polovice xx. stoljeća
Authors: Sorel Sanjin , Posilović Kristina
Published: August 2017

U radu se analizira antologija Side Košutić i Vinka Nikolića Hrvatska majka u pjesmi kroz vizuru discipliniranja feminističkoga glasa prve polovice XX. stoljeća. Pritom se registrira uloga tradicije, patrijarhata i katoličke književnosti te strategije samih pjesnikinja u konstituiranju paradigme. Šireći funkciju majčinstva u reprezentaciji izvan okvira antologije formira se i književnopovijesna okosnica jednog fenomenološkog toposa koji će se, osobito u drugoj polovici stoljeća, jošintenzivnije ukazati kroz podjelu sfera na intimno i javno.
Identitet bez identiteta (ćamil između istoka i zapada)
Authors: Ivon Katarina
Published: August 2017

Andrić's work is abundant with representations of different collective identities, and his basic preoccupation with permanent contemplation and questioning of two opposite civilizations – the East and the West (Christianity and Islam) – is particularly evident in the novel Prokleta avlija. Although the story takes place outside Bosnia, Andrić succeeds in setting the post-colonial East-West contrast in a small room of a Turkish prison in Constantinople. The representatives of the abovementioned contrast are the two main characters – Ćamil and father Peter. Regardless of mutually stereotypical (cultural) perceptions, they create a special kind of bond, which is, in this novel, raised to a higher, more universal level. Ćamil's character is very interesting, because it is completely opposite to the stereotypical image of the Turks. Ćamil ideally fits into the gallery of characters with hybrid identity, i.e. the characters that are deprived of their singularity and imprisoned in the space between, failing to identify themselves with any identity.
Hrvatske knjige u inventaru mletačkog tiskara i knjižara F. Brogiollija iz 1678. god.
Authors: Stipčević Aleksandar
Published: August 2017

Kada je 1678. god. umro mletački tiskar i knjižar Francesco Brogiolli, bilježnik je sastavio inventar cjelokupne njegove imovine, pa je, uz ostalo, popisao i sve knjige koje je našao u njegovoj knjižari i u njegovoj kući. Za povijest hrvatske knjige važni su podaci u tom inventaru o knjigama hrvatskih autora na hrvatskom, talijanskom i latinskom jeziku, od kojih je manji dio tiskao sâm Brogiolli, a najveći dio potječe iz ostavštine tiskarsko-knjižarske obitelji Ginammi. Inventar sadrži podatke o knjigama koje je Brogiolli prodavao i o cijenama po kojima ih je prodavao. Posebno je taj inventar važan za proučavanje sudbine hrvatskih knjiga na mletačkom knjižarskom tržištu, a i za identifikaciju nekih knjiga koje se danas ne nalaze ni u jednoj knjižnici.
Kako su zadarski romantičari prevodili Ignjata Đurđevića
Authors: Tomas Valter
Published: August 2017

Sredinom XIX. stoljeća dalmatinski, a posebno zadarski periodički tisak, u romantičkom je zanosu donosio brojne talijanske prijevode hrvatske narodne, ali i autorske poezije. Kada govorimo o prijevodima onodobne suvremene autorske poezije, posve je razumljiva želja učenih Dalmatinaca da se priključe globalnom europskom preporodnom ozračju što će ih uglavnom vezivati uz zagrebački Ilirizam. Međutim u spomenutoj se periodici javljaju i prijevodi starije hrvatske poezije i to osobito one dubrovačkog književnog kruga XVI. i XVII. stoljeća.U okviru tog fenomena ovaj se rad bavi kontrastivnom jezičnom analizom dvaju prijevoda religioznog spjeva "Uzdasi Mandaljene pokornice u spilji od Marsilje" Dubrovčanina Ignjata Đurđevića (1675.-1737.), kojeg u vremenskom razmaku od 18 godina prevode i objavljuju u cijelosti Marko Antun Vidovich (Venecija,1829. god.), odnosno tek dijelom Nikola Stipišić, čiji uradak, u okviru šire rasprave o hrvatskoj književnosti 1847. objavljuje Ivan Franceschi u zadarskom listu "La Dalmazia".Ovaj je rad u svojoj analizi nastojao obuhvatiti i endogene i egzogene razloge koji su mogli pobuditi interes dalmatinskih romantičara za hrvatsku renesansnu i baroknu poeziju. Pritom je posebnu pozornost posvetio komparaciji dvaju prijevoda na svim jezičnim razinama, vodeći pritom računa o činjenici da se radi o prevodilačkim zahvatima jednog iskusnog i ambicioznog prevodioca (M. A. Vidovich), odnosno o gotovo nepoznatom literanom amateru (N. Stipišić). Autor rada ne ispušta iz vida niti činjenicu da je stariji Vidović, makar u tragovima, pod utjecajem " la bella infedele" tehnike prevođenja, dok se mlađi Stipišić uglavnom priklanja integralnom "la brutta fedele" tipu prijevoda.
Dvije dimenzije strukture gjalskijeva romana "Janko Borislavić"
Authors: Lớkös István
Published: August 2017

Autor se u svojem članku bavi Gjalskijevim romanom s gledišta stilizacije i književne vrste žanrslike (životna slika) (njem. Lebensbild, franc. scène de genre, mađ. életkép). U prvom dijelu studije analizira impresionističku motivaciju Gjalskijevog romana, koja se pojavljuje osobito u opisima krajolika. U drugom dijelu interpretira problem književne vrste žanrslike u okviru stilske formacije biedermeiera, koja dominira u jednom dijelu strukture romana.
Darko Deković (16. Xi. 1947.–5. Viii. 2008.)
Authors: Damjanović Stjepan
Published: August 2017

In memoriam, Nekrolog
Kolebanja leksičkoga naglaska imenica i-vrste
Authors: Martinović Blaženka
Published: August 2017

Imenice na -ōst najbrojnije su unutar i-vrste i svrstavamo ih u nepromjenljivi naglasni tip – onaj koji ima stalan naglasak i podudara se s naglaskom pridjeva od kojih su gotovo sve tvorene. Zanaglasna dužina u sufiksu ostvaruje se u nominativu (i akuzativu) jednine i naglasno je predvidljiva pa se ne smatra tipološkom značajkom, s time da se u govoru sve više gubi. Naglasna su kolebanja česta u trosložnih i četverosložnih imenica na -ōst, i to između čelnoganaglaska ili dugouzlaznoga pred sufiksom (nȁı̄vnōst − naı́vnōst, pòbōžnōst − pobóžnōst, ıs̏ cr̄pnōst − iscŕpnōst). U jezičnoj se uporabi uočava tendencija pomicanja naglaska prema početku riječi pa se stoga u ovome radu utvrđuju razlozi metatonije i utjecaj jezične uporabe na suvremene priručnike hrvatskogajezika. S druge pak strane normativni priručnici hrvatskoga jezika još uvijek bilježe dvostruki paradigmatski naglasak (naglasak L jd., GDLI mn.) tih imenica (npr. L jd. u žȁlosti – u žalòsti, G mn. žȁlostı̄ – žalòstı̄, DLI mn. žȁlostima - žalòstima) te se istražuje živi li što od tih preinaka u govoru, jer je u jezičnojuporabi snažna tendencija pojednostavnjivanja dokidanjem naglasnih preinaka u paradigmi. Otuda je cilj ovoga rada bio istražiti koliki je opseg kolebanja u naglasku imenica i-vrste u normativnim priručnicima, a koliki je u uporabi te utvrditi normativni status dvostrukih naglasnih likova.
Novija istraživanja mjesnoga govora Kringe
Authors: Pliško Lina
Published: August 2017

U radu se prikazuju rezultati novijih istraživanja mjesnoga govora Kringe u istarskoj općini Tinjan, i to na alijetetnoj, alteritetnoj te arealnoj razini razlikovnosti. Prema tim se značajkama mjesni govor Kringe pridružuje doseljeničkom jugozapadnom istarskom ili štakavsko-čakavskom dijalektu.
Kancona u pjesništvu Saba Bobaljevića Glušca
Authors: Radovčić Nada
Published: August 2017

Dubrovački renesansni pjesnik Sabo Bobaljević Glušac (1529. ili početak 1530. - 1585.) u članku je predstavljen trima različitim oblicima talijanske kancone: Petrarkina kancona, kancona-oda, sestina (sestina lirica). Petrarkina je kancona prezentirana trima primjerima koji se razlikuju brojem stanca u kanconama (8, 5,7), brojem stihova u stancama (20, 13, 6), brojem stihova u "kondžedu" (9, 3, 3) i drugim osobitostima. Kancona-oda je nazočna u dvama primjerima stihova koji su organizirani u katrene, od 4 i 3 četverostiha, dok se forma sestine nalazi samo ujednoj pjesmi. Osobine starije talijanske kancone obilježavaju sve te forme: liričnost, strofičnost, silabički obrazac, a što se tiče stihova upotrijebljeni su jedanaesterac i sedmerac. Strofa kancone (provansalski cobla, pl. coblas), tzv. stanca, određenaje prema načelu jednakosti, osim "kondžeda" (oproštaja), koji je izboran s karakteristikom jezgrovitosti, a u talijanskoj se teoriji stiha još pojavljuju i termini invio, provansalski tornada. Petrarkina je kancona složena od "pjedi" i "sirme", piedi su djeljive jer je moguća podjela stihova na dva ili više dijelova koji imaju istisilabički obrazac i istu shemu rima, dok je struktura "sirme" teoretski slobodna, upotrijebljena je različita mogućnost kombinacija stihova i rima. Kancona-oda i sestina lirica složene su od strofa koje su unutar sebe nedjeljive, ali su kitice između sebe sumjerljive prema broju stihova, istome tipu stiha, njihovu rasporedu te shemirima, međutim, na završetcima se stihova u sestini ne događa rima, nego se riječi iz prve kitice ponavljaju, koje kruže iz strofe u strofu, a tu formu karakterizira sastav od 6 kitica, po 6 stihova i jedan dodatak od 3 stiha. Te se pjesme sadržajimai oblicima, topikom i duhom temelje na petrarkističkim elementima; osnovna ideja i glavna tema tih pjesama jest ljubav, koja je tu nazočna kroz petrarkističko poimanje ljubavi, dok se jedna kancona dotiče vremenitosti zemnih aspiracija, kojima suprotstavlja veličanje i trajnost stvaralaštva. Čuvstva se lirskoga subjekta u kontrastnim raspoloženjima izmjenjuju kroz nadahnuti lirski govor, a eksponira sezaljubljenik patnik, koji je uništen pred idealom svoje gospoje prispodobive nimfi i božici. Plavokosi je petrarkistički ideal gospoje prezentiran konvencionalnom petrarkističkom frazeologijom (žena je oličenje duhovne i fizičke ljepote, i vrline je krase uz ljepotu) a uglavnom se manifestira kroz slikoviti poetski govor, najčešćekroz figuru metafore, koju prate alegorija te simbolika, koje su karakteristične Bobaljevićevu izrazu, uz figuru antiteze. Motivi koji dominiraju u kanconama su: isticanje i hvaljenje ženske fizičke i duhovne ljepote, ljubavno jadanje, izrazito naglašavanje patnje, pomisao na smrt, opsjednutost ljubavlju, očaj i nada koji seučestalo pojavljuju kao pratnja doživljaju ljubavi i dr.
Pacifico Valussi o Hrvatima za vreme revolucionarnog dvogodišta 1848/1849.
Authors: Lazarević Di Giacomo Persida
Published: August 2017

Stavovi furlanskog novinara, Pacifica Valussija (1813-1893) o Hrvatima, u revolucionarnom dvogodištu 1848/1849, odražavaju ideje Tommasea i Mazzinija. U svojim gledištima Valussi prolazi kroz nekoliko faza: u početku je kritičan u odnosu na Hrvate s obzirom da su bili deo austrijske vojske i borili se protiv Italijana, i u tom smislu objavljuje članke u svojim časopisima (pre svega Fatti e Parole iIl Precursore). Poziva stoga Hrvate da napuste austrijsku vojsku i da se pridruže Italijanima u borbi protiv zajedničkog neprijatelja.Valussi, potom, vrednuje pozitivno želju Hrvata da se odupru Austriji. U ovoj perspektivi nastoji da istakne koliko bi sve to bilo korisno za Italiju: s jedne strane izražava želju da se formira jedna "pomorska Švajscarska", neka vrsta italo-ilirskog primorja između Italijana i Slovena, kao vezivni prsten između ova dva sveta. S druge strane pak, primećuje da bi stvaranje južne Slavije bilo rešenje koje bi zaustavilo težnje Rusije ka Zapadu. Iako se u ovom periodu Valussi ponaša kao odlučni anti-aneksionista, dok Italija ide ka ujedinjenju, Valussi će pokušati da definiše granice, i pokazaće se potom kao iredentista u nastojanju da istakne razloge aneksije Istre Italiji.
"Putnikova Noćna pjesma" (II) J. W. Goethea
Authors: Paljetak Luko
Published: August 2017

Ovaj članak bavi se "Putnikovom noćnom pjesmom" (II) J. W. Goethea. Nastala je u jednom danu (6. IX. 1780.), napisana kredom na zid neke kolibe u brdima iznad gradića Ilmenaua, ona je primjer Goetheova "automatskog pisanja", anticipatorskog u odnosu na smjer koji će se pojaviti tek u prvoj polovici XX. stoljeća. Pisac ove kratke studije vidi stoga u njoj tragove Goetheova spontanog zen-osjećaja svijeta, odraz njegove podsvjesne težnje za nirvanom, otkriva sličnosti između te pjesme i stihova japanskog pjesnika Ryôkana. Posebna pozornost posvećena je odnosu "Putnikovenoćne pjesme" (II) i Goetheove pjesme "Putnik". Biografski pristup kombiniran je s fenomenološkim, s osvrtom na analizu Vladimira Nazora koji u "Putnikovoj noćnoj pjesmi" (II) vidi odraz Spinozine filozofije, ali i natruhe Goetheova panteizma. Ovaj kratki rad posvećen je gđi prof. dr. Nevenki Košutić-Brozović.
Jerko Skračić - hrvatski književnik u sjeni pamćenja (o novelama "Osunčani otoci")
Authors: Skračić Tomislav
Published: August 2017

U ovome je članku predstavljena zbirka novela Osunčani otoci Jerka Skračića. Autor najprije predstavlja dvije novele koje su prethodile toj zbirci iz 1943. godine. Novele, "Braco" i "Kolporter" ukazuje na dvije dominantne odrednice Skračićeve buduće novelistike: obitelj kao sadržaj i dramatsku strukturu sadržaja. Zbirka Osunčani otoci ima tri razdjela. U prvome ("Sjene uspomena") J. Skračiću ja-formi donosi sjećanja iz svog djetinjstva. U drugom razdjelu ("Osunčani otoci"), u novelama "jednog dana", Skračić piše o događajima i trenutnim krizama svijesti usamljenih ljudi na Kornatskim otocima. Treći razdio ("Selo u brizi") romanesknesu, štoviše dramatske, priče iz obiteljskog života u jednom zatvorenom seoskom svijetu. Novele ova dva razdjela napisane su u trećem licu. Jedan dio novela J. Skračića strukturiran je u skladu s glavnim teorijskim postulatima toga tipa proze. Izvjestan je broj priča, međutim, komponiran na romanesknoj, vremenski duljoj, matrici. Razlog je tomu dramatska psihološka situacija pojedinih likova, poglavito naglašena obiteljskim odnosima te stajalištuobitelji spram seoskoj sredini. J. Skračić kao pisac, a po uzoru na velike francuske i ruske noveliste, ostaje nepristranim svjedokom događanja. No ne može se ne uočiti njegova empatija sasviješću likova u krizi, ali ni "tužni i ironični" pogled na svijet u kome žive.
O jeziku poziva na pretplatu Danice ilirske od 1835. do 1849. godine
Authors: Rišner Vlasta
Published: August 2017

U središtu je pozornosti jezik proglasa kojima se poziva na pretplatu prvih petnaest godišta Danice (od 1835. do 1849. godine). Izdvajaju se jezična obilježja kojima se nastavlja predilirska tradicija. Osim toga, uspoređuju se dativni i akuzativni prijedložni izrazi uz glagole govorenja, čitanja i pisanja i odgovarajuće odglagolne imenice, od kojih je najčešća imenica poziv. Opisuju se i prilike oko objavljivanjaNovina horvatskih i Danice te pragmatičnost Ljudevita Gaja.
Sto godina od Maretićeve knjige "Naša narodna epika"
Authors: Botica Stipe
Published: August 2017

Autor analizira bitne postavke ove važne knjige o narodnoj epici, njezin utjecaj na sve potonje proučavatelje i na primat epike u povijesti usmene književnosti. Kritički promatra Maretićev izbor tekstova koje je uzeo za stručnu ekspertizu.
Šimun Jurišić (1942.-2010.). In memoriam
Authors: Rados Zvjezdana
Published: August 2017

In memoriam Šimun Jurišić (1942.-2010.).
Václav Havel - čovjek koji ne pripada samo jednome narodu i jednome vremenu
Authors: Dorotić Sesar Dubravka
Published: August 2017

In memoriam.
In memoriam. prof. dr. sc. Stojan Vrljić (1950. - 2012.)
Authors: Dragić Marko
Published: August 2017

In memoriam prof. dr. sc. Stojan Vrljić.
Jedanaest i pol stoljeća nezaborava
Authors: Damjanović Stjepan
Published: August 2017

Prošlo je 1150 godina od dolaska Svete Braće među moravske Slavene. Taj događaj pamti se do naših dana ne samo kao povijesni podatak, nego se riječi i postupci dvojice solunskih Grka očitavaju kao inspirativne poruke. I suvremeni nam moralni i kulturološki autoriteti to djelo u koječemu postavljaju za uzor. To znači da postupci i riječi dvojice solunskih Grka do naših dana sudjeluju u oblikovanjuljudskih stavova. S druge strane, počeci književnosti svakoga slavenskoga naroda povezani su, u različitoj mjeri i na različite načine, s tim djelom, a to uvelike vrijedi i za početke njihovih književnih jezika. Ćirilometodsko djelo jedan je od najvažnijih izvorišta prevažne djelatnosti hrvatskih glagoljaša, izvorište moralnih stavova, književnojezičnih koncepcija, kulturnih stremljenja i dr.
Semantička analiza glagolskog prefiksa o(b)- u hrvatskome
Authors: Šarić Ljiljana , Mikolić Petra
Published: August 2017

U radu se analizira glagolski prefix o(b)- u hrvatskome jeziku iz kognitivnolingvističke perspektive, s posebnim osvrtom na povezanost njegovih naizgled različitih značenja, te na proširenja njegovih prostornih značenja u neprostorne domene. Prototipno značenje glagola s prefiksom o(b)- uključuje ideju kružnoga kretanja u konkretnim prostornim domenama: trajektor (TR) se kružno kreće oko orijentira (LM). Ta se prostorna shema kružnoga kretanja može ilustrirati glagolom kretanja optrčati. Analiza ima za cilj pokazati da središnje značenje prefiksa o(b)-, kretanje oko, ima poseban status u značenjskoj mreži jer na izravan ili neizravan način motivira sva ostala značenja. U radu pokazujemo da različita značenja prefiksa o(b)- ne predstavljaju nasumičan zbir nepovezanih značenja, već da čine koherentnu značenjsku mrežu. U njoj su pojedina podznačenja motivirana metaforičkim i metonimijskim proširenjima te ilustriraju sustavne i djelomično predvidljive prijenose predodžbi o konkretnim prostornim odnosima u apstraktne domene.
Pjesma "šuma" iz pjesničke zbirke "išla i ... sve zaboravila" Anke Žagar – ogledalo žagaričine poetike
Authors: Lemac Tin
Published: August 2017

Pjesma "Šuma" u prvoj Žagaričinoj zbirci "Išla i... sve zaboravila" pojavljuje se kao uvodnik u njezin pjesnički put i često je spominjana u letimičnim pregledima Žagaričine poezije, a i najčešće uvrštavana u antologije suvremenog hrvatskog pjesništva. Njezini letimični opisi dotakli su se isključivo jednog značenja koje je prisutno u semantici Žagaričina pjesničkog jezika, a to je njegova snažna metatekstualna priroda. Ovaj rad donosi uvid o tome kako se u ovoj pjesmi predstavljaju temeljne poetičke karakteristike Žagaričina pjesništva kao što su metatekstualnost, metapoetičnost i metaopis svijeta čije implikacije dalekosežno najavljuju i druge karakteristike kao što su arhetipska zavičajnost, panteizam te ekopoetičnost. Osim temeljnih poetičkih karakteristika, precizna tekstualna analiza donosi i spoznaje o nekim stilskim značajkama kao što je osebujna metaforizacija od razine riječi do razine diskurza, jezična magija, afazijska obrada pjesničkog jezika i fantastizacija pjesničkog koda. Navedenim se radom ova pjesma postavlja kao zametak Žagaričine autopoetike i dopunjavanje nekih postojećih gledišta o njoj.
Makedonska drama između dva rata
Authors: Grubić Miro
Published: August 2017

Krajem 1936. Miroslav Krleža je dobio ponudu da se njegova drama U logoru,osim u Osijeku i Beogradu postavi i u Skoplju. Krleža je nazočio i premijeri svoje predstave, a u pismu s premijere datiranom 18. I. 1937. piše Beli: "Skoplje je nesrazmjerno zanimljiviji teatar od svih teatara po našim teatrima i ne bi trebalo sjediti i dangubiti po zagrebačkim sobama i kavanama nego ‘putovati po narodu’". Ova Krležina rečenica izaziva i provocira i u znatiželji tjera da se ovo razdoblje makedonske kazališne kulture i dramske književnosti općenito, kao glavnog uzroka sintagme "teatar od svih teatara" detaljnije istraži. Radi bolje preglednosti u radu su izdvojena tri imanentna, odnosno najizvođenija autora toga razdoblja: Vasil Iljoski, Anton Panov i Risto Krle. Nezaobilazna tema u sva tri autora je pečalbarstvo − produkt teškog života Makedonaca u podijeljenoj i okupiranoj Makedoniji.
Očevidnost i predrasude: fenomenologija jezika u doticaju od početka njihova proučavanja do konca 20. stoljeća
Authors: Blagoni Robert
Published: August 2017

U radu se preispituju sadržaji i metode proučavanja jezika i kultura u doticaju od njihovih početaka do konca 20. stoljeća. Rad čine četiri cjeline. U uvodnom dijelu rada promišljaju se pristupi fenomenu jezičnih i kulturnih doticaja kroz povijest. Povijesnom pregledu slijedi dio posvećen pojmovnom određenju jezične doticajnosti. Treći dio rada donosi analizu znanstvenog i metodološkog odnosa prema interlingvističkoj fenomenologiji. Zaključni dio rada ukazuje na nedosljednost jezičnoga elitarizma u proučavanju jezika i kultura u doticaju.
Roverski rječnik (ogledno slovo – k)
Authors: Filipi Goran , Milovan Valter
Published: August 2017

U članku se najavljuje Roverski rječnik (rječnik roverskih govora) u nastajanju. Riječ je o ostavštini pok. Slavka Kalčića koji je u suradnji s prvopotpisanim autorom trebao dovršiti Rječnik. Ostavština predstavlja abecedni popis od nešto manje od 2.000 riječi s osnovnim naznakama značenja (v. Dodatak1). Slavko Kalčić zamislio je pisanje Rječnika koncem osamdesetih godina i obratio se za suradnju prvopotpisanome, no suradnja nije nikada započela jer je 2012. godine Kalčić umro. Rad nastavljaju autori ovoga članka. Roverski bi rječnik trebao obuhvaćati između 8000 i 10000 natuknica. Rječnik nastaje na temelju Kalčićeva predloška od oko 2.000 riječi, ekscerpiranja svih autorima dostupnih knjiga na roverskom idiomu i terenskih anketa.
Pjesništvo Ante Benešića
Authors: Jemrić Marina
Published: August 2017

U radu se analiziraju pjesnički tekstovi Ante Benešića sadržani unutar njegovih triju za života objavljenih zbirki, Pjesme (1905.), Pjesama knjiga druga (1906.) i Anakreontika (1913.), i to s aspekta njihova izraza i sadržaja, pozicije utjelovljenog lirskog subjekta, prisutne autoreferencijalnosti, uočenih intertekstualnih modifikacija te naposljetku sagledanih unutar konteksta tadašnjeg suvremenog pjesničkog stvaralaštva. Radom će se po prvi put dati kritički pogled na usporedno stanje triju pjesničkih zbirki Ante Benešića, ovog nerijetko zanemarivanog književnog autora, čija je književnoumjetnička pojavnost, zapravo, pravo osvježenje unutar korpusa pjesničkih tekstova hrvatske moderne.