Is the Role of Urban Planning in Promoting Active Ageing Fully Understood? A Comparative Review of International Initiatives to Develop Age-Friendly Urban Environments
Authors: Bosch Meda Jorge 
Published: December 2021

Després de revisar la literatura sobre entorns urbans age-friendly, els seus antecedents teòrics, i les teories de planificació relacionades, i analitzar les sis principals iniciatives internacionals sobre aquesta qüestió a través de l'anàlisi qualitativa de documents (QDA), l'article sosté que l'urbanisme es manté al marge del discurs interdisciplinari sobre envelliment i entorn. No obstant això, hi ha un ampli consens sobre la necessitat de certes característiques per a una planificació urbana age-friendly: compacitat, densitat i diversitat. Els orígens daquests criteris generals són múltiples. A nivell teòric, són el resultat del desenvolupament continu del concepte “d'envellir al lloc”, però també provenen de la pròpia teoria de la planificació urbana, en particular, de la planificació multigeneracional, que es basa en premisses de creixement intel·ligent. Més enllà d'aquests criteris generals, alguns instruments de planificació específics poden contribuir decisivament a desenvolupar un enfocament més integral amb la vellesa, com ara la zonificació inclusiva o el desenvolupament orientat al trànsit. No obstant això, hi ha una bretxa notable entre el marc teòric i la seva implementació. La planificació urbana té un paper més petit en moltes d'aquestes iniciatives internacionals. Es podria concloure que no hi ha un enfocament integral del potencial de la planificació urbana ni cap desenvolupament o anàlisi en profunditat d'un model de planificació urbana amigable amb la gent gran als programes internacionals més rellevants.

After reviewing the related literature on age-friendly urban environments, the theoretical backgrounds about the relationship between ageing and built environment and the age-friendly urban planning theories, and analysing the six main international initiatives to promote age-friendly environments through the qualitative document analysis (QDA) method, the article argues that urban planning remains at the margins of the inter-disciplinary discourse on ageing and environment. There is, however, a broad consensus on the usefulness of certain age-friendly urban planning features: compactness, density, and diversity. The origins of these general criteria are multiple. At the theoretical level, they are the result of the on-going development of the ‘ageing in place’ concept but they also come from urban planning theory itself, in particular, from multigenerational planning, which is based on smart growth premises. Beyond these general urban planning criteria, some specific planning instruments can decisively contribute to develop a more comprehensive age-friendly urban planning approach such as inclusionary zoning or Transit-Oriented Development. Nonetheless, there is a notable gap between theoretical framework and its implementation. Urban planning plays a minor role in many of the international initiatives to promote age-friendly environments. It could be concluded that there is neither a comprehensive approach to the potential of urban planning nor any development or in-depth analysis of an age-friendly urban planning model in the most relevant international programmes.

Después de revisar la literatura sobre entornos urbanos age-friendly, sus antecedentes teóricos, y las teorías de planificación relacionadas, y analizar las seis principales iniciativas internacionales sobre esta cuestión a través del análisis cualitativo de documentos (QDA), el artículo sostiene que el urbanismo se mantiene al margen del discurso interdisciplinario sobre envejecimiento y entorno. No obstante, existe un amplio consenso sobre la necesidad de ciertas características para una planificación urbana age-friendly: compacidad, densidad y diversidad. Los orígenes de estos criterios generales son múltiples. A nivel teórico, son el resultado del desarrollo continuo del concepto de "envejer en el lugar", pero también provienen de la propia teoría de la planificación urbana, en particular, de la planificación multigeneracional, que se basa en premisas de crecimiento inteligente. Más allá de estos criterios generales, algunos instrumentos de planificación específicos pueden contribuir decisivamente a desarrollar un enfoque más integral con la vejez, como la zonificación inclusiva o el desarrollo orientado al tránsito. Sin embargo, existe una brecha notable entre el marco teórico y su implementación. La planificación urbana juega un papel menor en muchas de estas iniciativas internacionales. Se podría concluir que no existe un enfoque integral del potencial de la planificación urbana ni ningún desarrollo o análisis en profundidad de un modelo de planificación urbana amigable con las personas mayores en los programas internacionales más relevantes.