bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Променева діагностика наслідків травм грудного відділу хребта та спинного мозку в практиці медико-соціальної експертизи
Authors: Naumenko L.Yu. , Tarasenko O.M. , Myronchuk L.V.
Published: January 2022

Хребетно-спинномозкова травма — актуальна проблема сучасної медицини. Наслідки хребетно-спинномозкових травм відрізняються стійкістю та складно піддаються реабілітації.В основі роботи лежить спостереження за 34 хворими з наслідками травм грудного відділу хребта та спинного мозку, які перебували на обстеженні в неврологічному та травматологічному відділеннях ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з 2011 по 2013 р. Середній вік хворих становив 40,0 ± 5,2 року. Чоловіків було 30 (88 %), жінок — 4 (12 %). Променеве обстеження виконували згідно з клінічними протоколами.При аналізі спондилограм хворих із наслідками травм грудного відділу хребта та спинного мозку були виявлені такі ознаки: клиноподібні деформації тіл хребців як наслідки компресійних переломів із формуванням кутових кіфозів, посттравматичне фіброзно-кісткове переродження міжхребцевих дисків, осифікацію передньої і задньої поздовжніх зв’язок з утворенням на рівні ураженого сегмента кісткового місточка.Для оцінювання стану після заднього спондилодезу, скалкових переломів хребця є аксіальна комп’ютерна томографія з 3D-реконструкцією. Для оцінювання стану після переднього спондилодезу, епідуральних гематом є МРТ (МР-мієлографія). Спондилографія грудного відділу є методом оцінки стану металевих конструкцій і їх стабільності в пацієнтів із наслідками травм хребта та спинного мозку в грудному відділі, а також одним із важливих доповнень до клінічного обстеження при компресійних клиноподібних переломах. МРТ є менш чутливим методом у гострий період спінальної травми.
Применение ультразвукового исследования в диагностике гемодинамических нарушений в послеоперационном периоде при тяжелых повреждениях кисти
Authors: Pasternak V.V , Borzykh A.V. , Kovalchuk D.Yu. , Solovyov I.A. , Oprischenko A.A. , Varin V.V.
Published: January 2022

УЗИ пораженного сегмента в В-режиме не несет значимой диагностической информации вследствие существенного снижения эхогенности, неоднородности структуры, смещения или полного отсутствия естественных анатомических ориентиров, однако позволяет выявить структуры, предположительно являющиеся кровеносными сосудами. Допплеровское картирование позволяет достоверно дифференцировать сосуды с кровотоком в них по наличию цветовой структуры, соответствующей движущейся жидкости (крови). Допплерографическая визуализация потока является убедительным свидетельством наличия кровотока, что особенно важно в затруднительных для оценки клинических случаях. Отсутствие цветовой визуализации потока свидетельствует об отсутствии кровотока в пораженном сегменте и может послужить основанием для установления показаний к повторному хирургическому вмешательству. Наиболее информативным для определения кровотока в сосудах пораженного сегмента является энергетическое допплеровское картирование, имеющее преимущества перед цветным допплеровским картированием потока при низких скоростях кровотока. Исследования кровеносных сосудов пораженного сегмента кисти в режиме импульсной допплеровской спектрографии потока недостаточно репрезентативны в связи с техническими трудностями в получении корректной спектральной кривой.
Эффективность препарата Пиаскледин в комплексной терапии у пациентов с остеоартрозом в условиях коморбидности
Authors: Kuriata A.V. , Cherkasova A.V. , Harmysh I.P.
Published: January 2022

.
Миелоакупунктура и электромиелоакупунктура в лечении травм спинного мозга
Authors: Yakovlenko V.V. , Sokrut V.M. , Syniachenko O.V. , Yehudina Ye.D.
Published: January 2022

Представлен обзор современной литературы по применению таких рефлексотерапевтических методов иглоукалывания, как механическая миелоакупунктура и электромиелоакупунктура при повреждениях спинного мозга, что теоретически обосновано, вызывает двигательный и обезболивающий эффект благодаря стимуляции продукции в организме эндорфинов, энкефалинов и эндоморфинов, опиоидных пептидов, тиролиберина и субстанции Р, восстановлению в спинном мозге содержания ферментов, факторов роста и клеточной рецепции. В будущем предстоит разработка наиболее рациональной медицинской технологии применения такого иглоукалывания в комплексном лечении больных с травмами позвоночника, определение показаний и противопоказаний к использованию таких способов рефлексотерапии при разных вариантах течения повреждений спинного мозга.
ПРИМЕНЕНИЕ ИНЪЕКЦИОННОГО ГЛЮКОЗАМИНА СУЛЬФАТА в комплексной терапии пациентов с остеоартритом
Authors: Kostrub A.A. , Zasadnyuk I.A. , Kotyuk V.V. , Kanyus S.M.
Published: January 2022

Остеоартит или остеоартроз — хроническое прогрессирующее невоспалительное заболевание суставов неизвестной этиологии, которое характеризуется дегенерацией хряща и структурными изменениями субхондральной кости, а также явным или скрытым умеренно выраженным синовитом. Он может развиваться как без явной причины, так и вследствие травм, оперативных вмешательств, нарушения обмена веществ, действия вредных факторов производства и окружающей среды, увеличения массы тела, ограничения физической активности. В Украине существуют протоколы лечения пациентов с остеоартритом, которые составлены на основании рекомендаций международных обществ и включают в себя немедикаментозные и медикаментозные методы лечения. Протоколы содержат рекомендации по применению препаратов определенных лекарственных групп без указания действующих веществ и схем лечения [1]. Одним из наиболее перспективных препаратов группы хондропротекторов является глюкозамина сульфат.
Використання вертебропластики при пухлинах тіл хребців
Authors: Shimon V.M. , Shimon V.M. , Shimon M.V. , Peteychuk V.V. , Pushkash I.I.
Published: January 2022

Пункційна вертебропластика повинна мати чіткі показання до застосування, щоб не було ускладнень. Так, для пацієнтів у тяжкому стані з метастатичними пухлинами в тілах хребців вертебропластика із застосуванням цементу — одна з ефективних методик, що сприяє зменшенню болю, а також відновленню опорності хребта, можливості активізації хворого.
Роль VAC-дренирования в лечении обширных некротических мягкотканных дефектов у больных с высокоэнергетическими открытыми переломами длинных трубчатых костей конечностей
Authors: Bodachenko K.A. , Rushay A.K.
Published: January 2022

В работе приведен опыт лечения обширных некротических мягкотканных дефектов при тяжелых высокоэнергетических переломах костей конечностей. Приведены данные инструментальных и электрофизиологических исследований, подтверждающих эффективность проводимого лечения. VAC-дренирование является важной составляющей лечения больных с острым компартмент-синдромом. Проведение VAC-дренирования способствует более раннему закрытию ран.
Роль эндогенных и экзогенных факторов в развитии остеопороза у детей (обзор литературы)
Authors: Statinova Ye.A. , Omelchenko R.Ya. , Vaskovskaya L.S. , Sokhin S.A.
Published: January 2022

Последние 15 лет остеопороз считался недетской болезнью, но в настоящее время он рассматривается как одна из значимых проблем педиатрии, касающихся детей обоих полов и любого возраста. В Украине, как и во всем мире, остеопороз представляет собой одну из важных проблем практического здравоохранения из-за постоянного увеличения частоты его встречаемости (количество основных остео­поротических переломов увеличилось с 2004 по 2009 год на 12,3 %). Рассмотрено влияние различных факторов на возникновение остеопороза у детей, который в подавляющем большинстве случаев является вторичным процессом и развивается как осложнение определенного, уже имеющегося у ребенка заболевания. Сложности состоят и в том, что остеопороз у детей и подростков длительно протекает латентно, на субклиническом уровне и диагностируется, как правило, только после переломов. Отмечено, что для предупреждения развития остеопороза при соматических заболеваниях необходимо проведение профилактических мероприятий, направленных на своевременное выявление характерных симптомов поражения костной ткани.
Фактори ризику виникнення синдрому фемороацетабулярного конфлікту в дітей та підлітків при хворобі Легга — Кальве — Пертеса
Authors: Filipchuk V.V. , Golyuk Ye.L. , Bila I.I.
Published: January 2022

Матеріалом дослідження стали історії хвороби та рентгенограми кульшових суглобів 294 пацієнтів із хворобою Легга — Кальве — Пертеса. Модифіковано індекс асферичності головки стегнової кістки, що поєднує переваги кута асферичності за Notzli (кутові вимірювання) та індексу Gosvig (нечутливість до похибок вимірювання, пов’язаних із ротацією стегна). Визначено, що резидуальна деформація западини внаслідок хвороби Легга — Кальве — Пертеса після закінчення її формування (скелетна зрілість ≥ 32 бали) спостерігається у 87 % выпадків. Встановлено, що критеріями прогнозування виникнення синдрому фемороацетабулярного конфлікту при хворобі Легга — Кальве — Пертеса є скелетна зрілість на момент початку захворювання, обсяг ураження та сума наявних рентгенологічних факторів ризику. При скелетній зрілості ≥ 22 бали та обсягу ураження за Catterall ≥ 3 очікувальна тактика не тільки призводить до наростання вторинної деформації в стадії фрагментації, але й скорочує період ремоделяції.
Важливі аспекти в лікуванні порушень консолідації переломів діафіза великогомілкової кістки
Authors: Ankin M.L. , Kalashnikov A.V. , Shmagoi V.L.
Published: January 2022

Мета дослідження: розробка та обговорення науково обґрунтованих рекомендацій щодо підвищення ефективності оперативного лікування хворих із порушеннями консолідації переломів кісток гомілки шляхом більш детального вивчення репаративних порушень у зоні перелому, оптимізації вибору відповідних методів оперативних втручань з урахуванням стану, життєздатності кісткових відламків і активності місцевих репаративних процесів.У період 2008–2013 рр. на базі Київської обласної клінічної лікарні під нашим спостереженням знаходився 181 пацієнт із неінфекційними розладами репарації переломів кісток гомілки. Хворі були розділені на 2 групи за часом спостереження — до 2010 і з 2011 року. Підходячи до вирішення проблеми як комплексної, враховували механічну стабільність, заповнення кісткового об’єму, порушення місцевого кровообігу, клітинну та гуморальну активність. При контрольному обстеженні в період 12 і 24 місяців досягнуті позитивні результати зрощення переломів у 163 і 181 випадку відповідно. Результати оцінювали за модифікованою шкалою Neer — Grantham — Shelton.Застосування нових методик дозволило отримати в період 2011–2013 рр. позитивні результати у 47 (51 %) пацієнтів, задовільні — у 39 (42 %). Незадовільні результати — відсутність консолідації уламків кісток у 6 (7 %) хворих — спостерігалися тільки після першого етапу оперативного лікування. Сформульовані принципи діагностики, лікування та профілактики порушень репаративного остеогенезу.
Проблеми знеболювання травматологічних та ортопедичних хворих у післяопераційному періоді, яким проводиться тромбопрофілактика: безпечність одночасного призначення нестероїдних протизапальних лікарських засобів та низькомолекулярних гепаринів
Authors: Kuchyn Yu.L.
Published: January 2022

Метою дослідження була оцінка безпечності одночасного призначення нестероїдних протизапальних лікарських засобів (НПЛЗ) (декскетопрофену) та низькомолекулярних гепаринів (НМГ) (беміпарину) у профілактичних дозах у травматологічних та ортопедичних хворих. У дослідження включалися пацієнти, яким було виконано травматологічне або ортопедичне оперативне втручання та які отримували декскетопрофен та/або беміпарин у профілактичних дозах. Основними критеріями оцінки були крововтрата під час та після операції та наявність великих або клінічно значимих кровотечі/кровоточивості. Вторинними результатами були: потреба у трансфузії препаратів крові, потреба в застосуванні препаратів, що впливають на гемостаз, та зміни лабораторних показників.Не було виявлено інтеракцій між НМГ та НПЛЗ, які б значимо впливали на показники коагуляції, що рутинно застосовуються в клінічній практиці. Одночасне застосування НМГ та НПЛЗ підвищує ризики малих кровотеч (OR 0,23, 95% ДІ [0,12–0,45]), але не великих та клінічно значимих кровотеч (OR 3,46, 95% ДІ [0,49–150,1]) у післяопераційному періоді. Також поєднання НМГ та НПЛЗ не збільшує кровоточивість післяопераційної рани, крововтрати по хірургічних дренажах та не збільшує кількості гемотрансфузій.Встановлено, що одночасне призначення НМГ у профілактичних дозах та НПЛЗ може застосовуватись у травматологічних та ортопедичних хворих у післяопераційному періоді.
Хірургічна концепція лікування постраждалих із політравмою у гострому періоді
Authors: Fil A.Yu.
Published: January 2022

У статті проведено аналіз хірургічного лікування постраждалих з політравмою у гострому періоді. Беззаперечно, оперативний успіх залежить не тільки від злагоджених дій хірургічної бригади та використання високоспецифічного інструментарію, а, крім усього іншого, ще й від компенсаційної здатності релевантних фізіологічних систем. Тому при некомпенсованій системі згортання крові або при вираженій гіпотермії слід відтерміновувати розширені первинні оперативні втручання. Таким чином, ранню загальну допомогу (early total care) слід розуміти не як повне лікування у вузько визначеному часовому вікні, а як поступову ранню стабілізацію пошкоджених великих сегментів. Під час первинного лікування слід завжди індивідуально зважувати, чи не завдадуть оперативні заходи додаткової шкоди (additional injury), і так само не пропустити сприятливий момент для проведення вирішального втручання (missed opportunity). У рамках сучасного поняття «хірургічна концепція» висвітлено технологічні моменти надання травматологічної допомоги постраждалим із політравмою у гострому періоді залежно від виду ушкодження та розвитку патофізіологічних змін на основі даних літератури та власних спостережень.
Эффективность иммунокоррекции в лечении детей с начальными проявлениями диспластического сколиоза
Authors: Klimovitsky V.H. , Donchenko L.I. , Arar Thaer Jamal Arar Thaer Jamal , Kravchenko A.I.
Published: January 2022

На основе клинико-иммунологических исследований оценена эффективность иммунокоррекции в комплексе лечения 18 детей с диспластическим сколиозом I степени. Контрольную группу составили 19 детей, лечившихся традиционно. Установлено, что иммунотерапия обусловливает пролонгированную повышенную реакцию лимфоидного звена иммунной системы и неспецифических факторов защиты, что способствует стабилизации состояния без дальнейшего увеличения величины деформации позвоночного столба.
Клініко-епідеміологічна характеристика масиву постраждалих із пошкодженнями довгих кісток унаслідок дорожньо-транспортних пригод
Authors: Guriev S.O. , Yevdoshenko V.P. , Satsyk S.P.
Published: January 2022

У статті наведені дані аналізу 139 випадків пошкоджень довгих кісток при політравмі внаслідок дорожньо-транспортних пригод у постраждалих, які перебували на лікуванні в Полтавській міській лікарні № 1 у період з 2008 по 2011 рік. Розглянуті основні клініко-епідеміологічні характеристики: стать, вік, механізм ­отримання пошкодження та участь у русі.
Функціональна пов’язка для лікування переломів п’ясних кісток
Authors: Burianov O.A. , Tsygankov M.A.
Published: January 2022

Стаття є результатом ретроспективного порівняльного аналізу консервативного лікування хворих із переломами п’ясних кісток із застосуванням функціональної пов’язки та гіпсової пов’язки з фіксацією пальців кисті. 70 пацієнтів були розділені на 2 однорідні групи, яким проводили іммобілізацію ушкодженого сегмента кінцівки протягом 4 тижнів із моменту накладання пов’язки. У всіх хворих досягнуто зрощення перелому п’ясної кістки, але функціональні результати відрізнялися. Результати оцінювалися за суб’єктивними та об’єктивними показниками. Всім хворим було проведено ультрасонографічне дослідження п’ясно-фалангових суглобів із метою візуалізації змін долонних структур капсули суглоба як причини контрактури в цих суглобах. Запропоновано модифікувати функціональну пов’язку та застосувати для її виготовлення матеріал турбокаст як такий, що забезпечує необхідну фіксацію ділянки п’ясних кісток.
Осложнения после эндопротезирования коленного сустава при использовании индивидуальных онкологических эндопротезов у больных с опухолями костей
Authors: Protsenko V.V. , Duda B.S.
Published: January 2022

В статье сделан анализ осложнений после эндопротезирования коленного сустава с использованием индивидуальных онкологических эндопротезов у 55 больных с опухолями костей. Основными осложнениями после эндопротезирования суставов были: асептическая нестабильность эндопротеза — у 10 (18,2 %) пациентов, парапротезная инфекция — у 7 (12,7 %), перелом конструкции эндопротеза — у 3 (5,4 %), перелом кости в месте имплантации эндопротеза — у 2 (3,6 %) больных. При асептической нестабильности эндопротеза и переломах конструкции эндопротеза 13 пациентам выполнено реэндопротезирование. Консервативное и хирургическое лечение по поводу парапротезной инфекции проведено 7 пациентам. При переломах кости в месте имплантации эндопротеза выполнен металлоостеосинтез кости накостными пластинами и проволочными серкляжами.
Підхід до лікування травматичного остеомієліту у хворих iз гірських районів з дефіцитом йоду
Authors: Shimon V.M. , Kovach V.V. , Sheregii A.A. , Sheregii A.A. , Slivka R.M. , Shimon M.V.
Published: January 2022

Представлені результати лікування хворих із хронічним посттравматичним остеомієлітом довгих кісток нижніх кінцівок. Клінічний матеріал базується на обстеженні і лікуванні хворих із посттравматичним остеомієлітом довгих трубчастих кісток нижніх кінцівок, у частини яких в лікуванні використані регіонарна інфузія і лазерна секвестректомія. Для лазерної остеоперфорації і секвестректомії використовували напівпровідниковий лазер «Ліка-хірург» із довжиною хвилі 980 нм, потужністю постійного випромінювання до 10 Вт. Корекція йодного балансу позитивно впливає на відновлення. Рентгенологічна динаміка, показники інтоксикації, імунологічного статусу, а також динаміка ранового процесу свідчать про високу ефективність запропонованої методики лікування, що дозволяє прискорити санацію кістки, її регенерацію, скоротити терміни лікування та реабілітації хворих.
Патоморфологічні зміни внутрішніх органів у загиблих внаслідок політравми зі скелетним компонентом пошкодження
Authors: Guriev S.O. , Fil A.Yu. , Grytsyna I.B.
Published: January 2022

Досліджено 90 актів судово-медичної експертизи Львівського судово-медичного бюро: померлих осіб чоловічої статі було 54, жіночої — 36. У постраждалих внаслідок тяжкої поєднаної травми скелетна травма поєднувалася в 50 % випадків із черепно-мозковою травмою та в 50 % — із травмою грудної клітки — переломи ребер ускладнювалися гемопневмотораксом, також виявлено найчастіші поєднані пошко­дження з органами черевної порожнини та сечовидільної системи.Проведені патоморфологічні дослідження певною мірою зможуть акцентувати увагу лікарів на найбільш вразливих органах щодо гіпотензії та гіпоксії, що, можливо, зможе запобігти каскаду ускладнень, які призводять до летального наслідку, або зменшити їх.Виявлені гістологічні зміни у внутрішніх органах у потерпілих із поєднаною травмою тяжкого ступеня можуть стати в пригоді для вибору способу адекватної інтенсивної терапії та зменшення тяжкості синдрому взаємного обтяження у хворих із політравмою та скелетним компонентом пошкодження.
Деякі питання реформування територіального рівня Державної служби медицини катастроф на прикладі великого промислового регіону
Authors: Guryev S.O. , Shevchenko R.A.
Published: January 2022

Статтю присвячено проблемам розбудови й подальшого функціонування територіальної ланки Державної служби медицини катастроф України на прикладі великого промислового регіону — Дніпропетровської області.
Особенности костного метаболизма при переломах костей таза в зависимости от пола и сопутствующего остеопороза у пострадавших
Authors: Radchenko Ye.A. , Zolotukhin S.Ye. , Shpachenko N.N.
Published: January 2022

Костный метаболизм изучен у 85 больных с разными вариантами переломов костей таза, и у каждого пятого пациента регистрируется повышение уровня в крови остеоассоциированных макроэлементов — кальция и магния, у каждого девятого — фосфора, у 37 % от числа обследованных травмированных лиц — остеокальцина и у 57 % — активности щелочной фосфатазы. Нарушения костного метаболизма связаны с возрастом и полом пострадавших (в группе женщин чаще), определяют формирование остеопороза, влияют на тяжесть переломов, распространенность остеофрактур, характер переломов крестцовых, седалищных и лонных костей, а также оскольчатость последних.
Ремоделювання кісткової тканини при недосконалому остеогенезі: з’ясовані і нез’ясовані питання та перспективи їх вирішення
Authors: Guk Yu.M. , Magomedov O.M. , Zyma A.М. , Kincha-Polishchuk T.A.
Published: January 2022

У роботі наведені результати вивчення ремоделювання кісткової тканини при недосконалому остеогенезі шляхом визначення рівня показників маркерів кісткового обміну III покоління у 34 пацієнтів та IV покоління — у 22. Проведений аналіз змін рівня кісткових маркерів виявив підвищену активність усіх ланок кісткового метаболізму при цьому захворюванні, але наявні порушення залежали від типу захворювання. Установлено, що в усіх випадках при загальній високій активності усіх ланок кісткового обміну найбільш значним було посилення процесів кісткоутворення. Автори висловлюють власне пояснення таких порушень, що полягає у «бажанні» організму сформувати більшу кількість кісткової тканини у відповідь на її структурну та функціональну неповноцінність, проте відповіддю на формування збільшеної кількості неякісної тканини є посилена остеорезорбція.
Биомеханические параметры постурального контроля у больных поясничным остеохондрозом и дегенеративным поясничным спондилолистезом на этапах оперативного лечения
Authors: Kolesnichenko V.A. , Tyazhelov A.A. , Ma Cong , Litvinenko K.N.
Published: January 2022

Цель: изучить взаимосвязь между параметрами позвоночно-тазового баланса и постурального контроля у больных поясничным остеохондрозом и дегенеративным поясничным спондилолистезом на этапах хирургического лечения. Методы: 1) рентгенометрический с определением поясничного лордоза GLL и наклона крестца SS, 2) биомеханический с изучением параметров статического и динамического равновесия.Результаты. В дооперационном периоде у больных поясничным остеохондрозом и дегенеративным спондилолистезом выявлен позвоночно-тазовый дисбаланс с уплощением сагиттального контура пояснично-крестцового отдела позвоночника по типу дегенеративной деформации flat back, нарушением постуральной стабильности и изменением локомоторной синергии. Улучшение сагиттального центрирования позвоночника после операции (задний спондилодез нижнепоясничных сегментов с транспедикулярной фиксацией) не сопровождалось восстановлением биомеханических параметров постурального контроля, а у пациентов с дегенеративным спондилолистезом баланс вертикальной позы ухудшился вследствие асимметричного расположения центра тяжести во фронтальной плоскости. Функциональный результат у данной категории больных на этапах хирургического лечения характеризовался сохранением несбалансированности и энергозатратности механизмов регуляции вертикальной позы. Такая ситуация, по нашему мнению, связана с наличием неустраненных анталгических реакций мышц пояснично-тазовой области с развитием мышечного дисбаланса, нарушением механизмов центральной и периферической нейромышечной регуляции с изменениями в системе двигательного контроля и формированием патологических двигательных стереотипов.
Эпидемиология полиструктурной травмы конечностей в регионе Донбасса
Authors: Borzykh A.V. , Klimovitsky V.G. , Oprischenko A.A. , Borzykh N.A. , Basiy R.V.
Published: January 2022

В статье представлены данные ретроспективного анализа историй болезни пациентов с полиструктурной травмой конечностей, которые находились на лечении в отделении микрохирургии кисти ОКТБ г. Донецка в период с 2008 по 2013 г. Рассмотрены вопросы эпидемиологии травмы, распространенности в зависимости от пола, возраста и социальной принадлежности, сезонного колебания уровня травматизма.
К вопросу о вариантной топографии сосудов ягодичной области
Authors: Zaritsky A.B. , Lobanov G.V. , Orlova Yu.A. , Siroid D.V. , Zoloto M.S. , Prudnikov Yu.V.
Published: January 2022

В статье исследованию подверглись 46 нефиксированных трупов людей обоих полов (23/23), умерших в возрасте от 24 до 67 лет. Было выявлено, что от нижней ягодичной артерии отходила глубокая ветвь диаметром 3,1 ± 0,3 мм. Эта ветвь анастомозировала своими поднадкостничными ветвями, идущими в надкостницу подвздошной кости, с одноименными поднадкостничными ветвями верхней глубокой ветви верхней ягодичной артерии. Также верхняя глубокая ветвь верхней ягодичной артерии анастомозировала своими ветвями непосредственно с глубокой ветвью нижней ягодичной артерии. Кроме того, от глубокой ветви нижней ягодичной артерии отходили 2–3 поднадкостничные ветви к надкостнице седалищной кости.
L-лизина эсцинат®: фармакоэкономическое обоснование применения при ЧМТ
Authors: Makarenko O.V.
Published: January 2022

Последствия повреждений головного мозга являются одной из важнейших проблем современной медицины, интерес к которой неуклонно возрастает во всем мире. Это объясняется устойчивой тенденцией к росту как частоты (достигает 30–50 % всех видов травм в мирное время), так и тяжести черепно-мозговых травм (ЧМТ). Более чем актуальной остается проблема реабилитации последствий ЧМТ, особенно боевого происхождения, требующая разработки новых методов лечения данных больных с учетом специфики поражения и индивидуальных психофизиологических особенностей пострадавшего, что имеет большое практическое значение [1].
Мінеральна щільність та якість кісткової тканини, особливості будови тіла жінок літнього віку з остеопоротичними деформаціями тіл хребців
Authors: Povorozniuk V.V. Povorozniuk V.V. , Dzerovych N.I. Dzerovych N.I.
Published: January 2022

На сьогодні надзвичайна увага науковців приділяється вивченню асоціативних змін м’язової та кісткової тканин із віком. Зниження м’язової маси та її функції асоційовано зі зниженою мінеральною щільністю кісткової тканини, підвищеним ризиком падінь, погіршенням якості життя, функціональних можливостей та зростанням летальності пацієнтів. Однак проведена невелика кількість досліджень, у яких вивчався зв’язок між саркопенією та остеопоротичними переломами. Мета дослідження: вивчити особливості будови тіла жінок віком 65 років і старше за наявності деформацій тіл хребців. Обстежено 171 жінку віком 65–89 років. Залежно від наявності деформацій тіл хребців пацієнтки були розділені на дві групи: А — 105 жінок без деформацій тіл хребців, Б — 66 жінок із деформаціями тіл хребців. Визначення показників жирової, знежиреної маси, мінеральної щільності та якості кісткової тканини, рентгеноморфометричний аналіз тіл хребців за допомогою програми LVA проводили на приладі двофотонної рентгенівської абсорбціометрії (Prodigy, GEHC Lunar, Madison, WI, США). Встановлено, що жінки з деформаціями тіл хребців порівняно з жінками без деформацій мають вірогідно нижчі показники мінеральної щільності кісткової тканини, якості трабекулярної кісткової тканини, жирової та знежиреної маси (p < 0,05). Частота пресаркопенії (зниженої знежиреної маси) у жінок із деформаціями тіл хребців становила 14,6 %, у жінок без деформацій — 2,2 %.
Электронейромиография в диагностике и оценке результатов лечения пациентов со стенозирующими лигаментитами пальцев кисти
Authors: Kovalchuk D.Yu. , Kovalchuk D.Yu. , Borzykh A.V. , Oprishchenko A.A. , Kravchenko A.V. , Varin V.V.
Published: January 2022

В статье изложены результаты анализа электронейромиографического обследования 56 пациентов со стенозирующими лигаментитами пальцев кисти, которые находились на лечении в отделении микрохирургии кисти ОКТБ г. Донецка в период 2008–2012 гг. Целью исследования стало изучение возможностей электронейромиографии для диагностики, определения и/или подтверждения стадии процесса стенозирующих лигаментитов пальцев кисти, оценки результатов лечения. Полученные результаты сравнивались по критерию Стьюдента и Манна — Уитни — Уилкоксона. В результате проведенной работы сделаны выводы, что для пациентов со второй стадией стенозирующего лигаментита характерно снижение амплитуды потенциалов двигательных единиц (ПДЕ) до уровня 700–800 мV, а длительности — до 7,5–8,0 мс, для пациентов с третьей стадией — 500–600 мV и 5,5–7,4 мс соответственно. Таким образом, у пациентов со второй и третьей стадиями стенозирующего лигаментита имеются достоверные отличия в основных нейрометрических показателях: длительности и амплитуде ПДЕ. Электронейромиография является объективным и достоверным методом диагностики стадии стенозирующего лигаментита.
Приближенный анализ анатомии, механических характеристик и напряженно-деформированного состояния позвоночника человека
Authors: Chuyko A.N.
Published: January 2022

Вопросы клиники и биомеханики позвоночника волнуют человечество с древнейших времен. Еще в 1929 г. Н.А. Бернштейн в статье «Клинические пути современной биомеханики» наметил основные задачи и перспективы биомеханических исследований в клинике, показав их значимость для понимания вопросов патогенеза различных нарушений опорно-двигательного аппарата. Несколько позже появилось крылатое высказывание М.И. Ситенко: «Биомеханика — философия ортопедического мышления».
Оценка значений краевой резорбции костных отломков при клиническом применении нового фиксатора для остеосинтеза медиальных переломов шейки бедренной кости
Authors: Pyrohov Ye.N.
Published: January 2022

Разработано и внедрено в практику новое устройство для остеосинтеза медиальных переломов шейки бедренной кости. Данное устройство за счет своих конструктивных особенностей позволяет создавать первичную межотломковую компрессию в ходе операции и вторичную — за счет потенциальной энергии сжатой пружины. Особый механизм храпового зацепления обеспечивает однонаправленный телескопический эффект и невозможность формирования диастаза между отломками, что позволяет достигать спонтанной стабилизации перелома в послеоперационном периоде даже при значительной краевой резорбции отломков. Оценка значений краевой резорбции костных отломков в различных клинических группах пациентов позволила выявить корреляционную связь интенсивности данного процесса с различными факторами.
Применение препарата Депос® при лечении больных с артрозом коленных суставов
Authors: Loskutov A.Ye. , Synehubov D.A.
Published: January 2022

.
Вплив функціонального стану щитоподібної залози на мінеральну щільність кісткової тканини
Authors: Pankiv І.V.
Published: January 2022

Актуальність. У результаті досліджень, проведених останніми роками, встановлено, що тиреоїдні гормони впливають на метаболізм кісткової тканини, тим самим зумовлюючи виникнення остеопорозу. Попри проведені в минулі роки дослідження, чіткого пояснення механізму розвитку метаболічної остеопатії, що асоціюється з патологією щитоподібної залози (ЩЗ), на сьогодні немає. Мета дослідження. Встановити вплив функціонального стану ЩЗ на характеристики кісткової тканини за даними ультразвукової денситометрії і лабораторних методів дослідження, розробити алгоритм своєчасної діагностики остеопенії та остеопорозу. Матеріали та методи. У дослідження було включено 168 пацієнтів репродуктивного віку з дифузним нетоксичним зобом, дифузним токсичним зобом, післяопераційним гіпотиреозом внаслідок тиреоїдектомії з приводу раку ЩЗ і первинним гіпотиреозом. Функціональний стан ЩЗ оцінювали за допомогою визначення базальних концентрацій тиреотропного гормона і вільного тироксину в сироватці крові. Визначали рівень остеокальцину, β-ізомеру C-кінцевого телопептиду колагену І типу. Для оцінки структурно-функціонального стану кісткової тканини використовували метод ультразвукової денситометрії за допомогою кількісного кісткового ультрасонометра Sahara. Результати. В осіб із патологією ЩЗ зміни показників мінеральної щільності кісткової тканини виявлені в 59 (39,9 %) випадках, із них остеопенія — в 45 (30,4 %) і остеопороз — у 14 (9,5 %). Частота остеопенії та остеопорозу вірогідно збільшувалася в усіх групах хворих із порушеннями функціонального стану ЩЗ. Основним чинником, що призводить до зниження кісткової міцності у пацієнтів із тиреопатіями, є надмірна або недостатня продукція тиреоїдних гормонів, а також лікування супресивними дозами левотироксину. На стан кісткового метаболізму не впливає субклінічний гіпотиреоз, а також тривалість і прийом низьких (менше ніж 75 мкг/добу) доз замісної терапії левотироксином. Найбільш виражена зміна кісткового ремоделювання відбувається у пацієнтів із дифузним токсичним зобом. Лікування супресивними дозами левотироксину сприяє активації як резорбції, так і формування кістки, а замісні дози призводять до збільшення швидкості резорбції при збереженні швидкості формування кістки. Висновки. Вперше наведений комплексний підхід до оцінки стану кісткового метаболізму у хворих із патологією ЩЗ, що включає ультразвукову денситометрію і лабораторні методи дослідження. Встановлені чинники (надмірна та недостатня продукція гормонів ЩЗ, прийом препаратів тиреоїдних гормонів у супресивній дозі) і механізми негативного впливу (стимуляція остеокластичної активності, зниження остеобластної активності) на стан кісткової міцності у хворих із різною патологією ЩЗ.
Профілактика вивиху стегнового компонента ендопротеза після тотального ендопротезування кульшового суглоба у хворих на ревматоїдний артрит
Authors: Herasymenko S.I. , Poluliakh M.V. , Roi I.V. , Herasymenko A.S. , Pavlova Yu.H. , Zamorskyi T.V. , Kudrin A.P.
Published: January 2022

Ревматоїдний артрит розглядається як автоімунне захворювання організму, в основі якого лежить системне прогресуюче ураження сполучної тканини з переважанням ураження суглобів, що призводить до їх руйнування. У хворих на ревматоїдний артрит частота ураження кульшових суглобів становить від 29 до 50 % випадків, при цьому часто спостерігається двобічна патологія. Ендопротезування кульшового суглоба є ефективним, а на пізніх стадіях захворювання єдиним способом повноцінного відновлення втраченої функції кінцівки у хворих на ревматоїдний артрит. За даними різних авторів, частота вивихів стегнового компонента ендопротеза після тотального ендопротезування кульшового суглоба становить від 0,11 до 10 %. После первинного вивиху та закритого вправлення у 16–59 % пацієнтів можливий рецидив вивиху. Мета роботи: поліпшити результати ендопротезування кульшового суглоба у хворих на ревматоїдний артрит шляхом зменшення післяопераційних ускладнень. Матеріали та методи. В основу роботи покладений аналіз результатів ендопротезування кульшового суглоба у хворих на ревматоїдний артрит, ускладнений вивихом стегнового компонента ендопротеза у 23 хворих, які лікувались у Київському інституті травматології та ортопедії впродовж 2005–2014 років. Жінок було 18, чоловіків 5. Вік хворих коливався від 46 до 92 років. Результати. Аналіз анамнезу показав, що основною причиною ускладнень була неінформованість хворих або порушення рухового режиму. Із 2013 р. з усіма хворими на ревматоїдний артрит, яким планувалось ендопротезування кульшового суглоба, проводились лекційні заняття, метою яких було інформування пацієнтів про можливі ускладнення та передопераційну підготовку, після чого зменшився перелік причин вивиху ендопротеза кульшового суглоба. Кількість вивихів зменшилась на 61 % (Р < 0,05) порівняно з 2005–2013 роками.
Трансплантация мениска коленного сустава: современное состояние проблемы. Обзор литературы. Часть 2
Authors: Zazirnyi I.M. , Smigielski R.J.
Published: January 2022

Трансплантация мениска рекомендована некоторым пациентам с недостаточностью мениска как попытка предотвратить дальнейшую дегенерацию сустава. Трансплантация менисковых аллотранс­плантатов может рассматриваться в тех случаях, когда у пациента присутствуют симптомы (боль и отек), вызванные недостаточностью мениска, с целью предотвратить прогрессирующее разрушение суставного хряща. Возможность трансплантации медиального мениска можно рассматривать во время оперативной реконструкции передней крестообразной связки, так как отсутствие медиального мениска приводит к увеличению сил, приложенных к имплантату передней крестообразной связки.Противопоказания к трансплантации мениска включают дегенерацию суставного хряща 3–4-й ст. по ICRS (особенно в зоне нагрузки на отросток при сгибании), осевое смещение и уплощение мыщелка. Оценка состояния пациента должна включать следующие исследования: рентгенограмму в положении стоя на прямых ногах для оценки механической оси конечности и МРТ с соответствующей последовательностью импульса для оценки толщины гиалинового хряща.В настоящее время наиболее широко используемыми материалами для трансплантации являются свежезамороженные и криоаллотрансплантаты. Крайне важным является подбор подходящего размера трансплантата; большинство банков тканей подбирают размер мениска на основании размеров плато большеберцовой кости, полученных в результате рентгенографии. Ранние результаты трансплантации мениска указывают на прогнозируемое улучшение в отношении симптомов боли и отека и улучшение функции коленного сустава, однако данных в долгосрочной перспективе нет.Опубликованы данные, свидетельствующие о плохих результатах у пациентов с дегенерацией хряща на поздних стадиях. Объективная оценка часто демонстрирует некоторую степень дегенерации заднего рога трансплантата. Для пациентов с выявленной недостаточностью мениска следует рассматривать возможность трансплантации на ранней стадии.
Immunoadsorption and Its Application for Desensitizing Incompatible Kidney Transplant Candidates Who Have a Potential Living Donor
Authors: Maggioni Sébastien , Faubel Eric , Hermelin Martine , Allal Asma , Rostaing Lionel
Published: January 2022

Background. Plasmapheresis is widely used to remove potential deleterious antibodies from the blood. Because the volume of treated plasma is limited, plasmapheresis can be replaced by immunoadsorption (IA), a more tedious but sophisticated technique that enables treatment of larger volumes of plasma, i.e., > 4 L vs. 1.5–2 L. We have implemented in our department IA technique to replace plasmapheresis when we launched our ABO-incompatible (ABOi) and HLA-incompatible (HLAi) kidney-transplant programs with living kidney donors. In this setting, isoagglutinin titers (ABOi) or donor-specific alloantibodies (HLAi) have to be decreased drastically at pretransplant by apheresis and immunosuppression.Methods. We designed a desensitization program based on IA, which was started in the first trimester of 2010 within the Acute Polyvalent Hemodialysis and Apheresis Unit (Toulouse University Hospital, France). We describe all the steps used to implement this IA technique. So far, we have performed > 225 IA sessions.Results and Conclusions. The IA sessions were associated with a net body-weight gain of ~ 1 kg. Normally, IA is performed first and then hemodialysis on the same or following day; however, we were able to simultaneously perform IA with hemodialysis (tandem procedure). This tandem procedure has reduced costs. Implementation of IA has enabled the successful transplantation of 32 kidney patients.
Медикаментозное лечение мочекаменной болезни при помощи цитратной терапии
Authors: Dombrovskyi Ya.A.
Published: January 2022

Мочекаменная болезнь или уролитиаз – заболевание, морфологическим субстратом которого является образование конкрементов в мочевыводящих путях и, сопутствующие этому, изменения мочевого тракта. Данное заболевание характеризуется повсеместной распространенностью и множеством этиологических и патогенетических факторов. Тема данной статьи посвящена сравнительной характеристике лекарственных средств, применяемых в терапии данного заболевания. Основная часть статьи представляет собой анализ фармакодинамики, эффективности, безопасности и целесообразности применения цитратных препаратов.
Роль левокарнитина в системной терапии пациентов различного профиля и пациентов на хроническом гемодиализе
Authors: Ivanova M.D.
Published: January 2022

В работе представлена фармакологическая характеристика левокарнитина и оценка эффективности его применения в нефрологической практике. Обсуждены доказательные данные использования левокарнитина при хронической болезни почек и хронической почечной недостаточности.
Цільовий рівень АТ при цукровому діабеті 2­-го типу: оцінка наукових доказів
Authors: Sirenko Yu.N.
Published: January 2022

Наведений огляд наукових доказів щодо контролю артеріального тиску (АТ) у хворих на цукровий діабет. Їх аналіз показує, що оптимальним рівнем АТ для запобігання розвитку серцево-судинних ускладнень у хворих на цукровий діабет є: систолічний АТ 130–135 мм рт.ст., діастолічний АТ — < 80 мм рт.ст., а не < 140 мм рт.ст., як указано в Європейських рекомендаціях із профілактики серцево-судинних захворювань 2012 року.
Опыт применения комбинированной фитотерапии у больных с уретеролитиазом
Authors: Boyko A.I. , Gubar A.A.
Published: January 2022

В статье уделено внимание одной из наиболее актуальных проблем современной медицины— мочекаменной болезни. Одним из компонентов фармакотерапии этого заболевания является фитотерапия. В статье приводится опыт применения комбинированной терапии препаратами Flavia® и Le Cran® у больных мочекаменной болезнью с локализацией камня в мочеточнике. Показано, что у пациентов с камнями мочеточника размерами до 5 мм препараты Flavia® и Le Cran® ускоряют элиминацию конкремента, а также что комбинированная терапия уролитиаза, осложненного инфекционно-воспалительным процессом, препаратами Flavia® и Le Cran® повышает эффективность антибактериальных препаратов.
Сахарный диабет и сердечно-сосудистая патология. Взгляд эндокринолога (из выступления на XIII Национальном конгрессе кардиологов Украины)
Authors: Tronko N.D.
Published: January 2022

No abstract
Люпус-нефрит: опыт лечения ритуксимабом (клиническое наблюдение)
Authors: Ivanov D.D. , Tikhonenko N.O. , Tomin K.V.
Published: January 2022

No abstract
Диабетическая нефропатия и лечебное питание
Authors: Ivanov D.D.
Published: January 2022

No abstract
Петлевые диуретики: какой эффект мы ожидаем от разных доз и разных форм высвобождения?
Authors: Ivanov D.D.
Published: January 2022

No abstract
Преэклампсия в клинике экстрагенитальной патологии
Authors: Medved V.I. , Duda Ye.M.
Published: January 2022

В структуре материнской заболеваемости и смертности преэклампсия и эклампсия продолжают удерживать весомые позиции. Несмотря на достижения в медицине, за последние 10–15 лет частота этой патологии существенно не меняется. В общей популяции беременных женщин частота преэклампсии удерживается на уровне 10–12 %, а эклампсии — 0,05 %. Эти цифры в несколько раз выше у пациенток с экстрагенитальной патологией, особенно с сердечно-сосудистыми и системными заболеваниями. Неосложненная преэклампсией артериальная гипертензия, так же как преэклампсия легкой степени, практически не влияет на исход беременности, в то время как присоединение протеинурии, течение преэклампсии на фоне экстрагенитальной патологии существенно осложняют беременность, ухудшают ее прогноз и исход [1, 2]. Вероятно, ни одна другая проблема в акушерстве не вызывает столь пристального внимания, и связано это с тем, что до сих пор до конца и целостно не изучены вопросы этиологии и патогенеза преэклампсии. Существуют гипотезы, модели развития данного патологического состояния, однако только отдельные процессы и звенья патогенеза могут быть полностью объяснены и корригируемы. Не хватает целостного понимания того, что происходит в организме женщины при инициации и развитии преэклампсии и эклампсии. Абсолютно точно известно, что для возникновения этого патологического состояния необходима плацента, поскольку при пузырном заносе, когда плод отсутствует, частота преэклампсии значительно выше, чем на фоне нормально протекающей беременности [6]. Также известно, что в основе патогенеза лежит генерализованный спазм артериол и сегментарная вазодилатация, которые приводят к активации и повреждению эндотелия, что, в свою очередь, вызывает активацию тромбоцитов и их агрегацию, к повышению реакции эндотелия на ангиотензин ІІ, стазу крови, активации белков каскада свертывания (фактора фон Виллебранда) и, наконец, к тромбозу. Повреждение клеток эндотелия приводит к выходу жидкости из кровеносных сосудов в окружающие ткани, появлению отеков и уменьшению объема циркулирующей крови. В конце концов возникают очаговая ишемия и локальные отложения фибрина. Такая сосудистая патология, органная гипоперфузия затем вызывают вторичные изменения в печени, почках, головном мозге и других органах. Эти системные или органные изменения не причина преэклампсии, а ее следствие. Следует отметить, что все эти процессы инициируются значительно быстрее и развиваются тяжелее на фоне той или иной экстрагенитальной патологии, для которой особенно характерны исходная артериальная гипертензия, поражение эндотелия, хроническая гипоксия [5, 7].
Нефротический синдром или паранеопластическая нефропатия при синдроме Шерешевского — Тернера?
Authors: Kushnirenko S.V. , Mordovets Ye.M.
Published: January 2022

Синдром Шерешевского — Тернера — хромосомная болезнь, сопровождающаяся характерными аномалиями физического развития, низкорослостью и половым инфантилизмом. Моносомия по Х-хромосоме (Х0).
Чи необхідна дієтотерапія для хворих на хронічну хворобу нирок в додіалізному періоді?
Authors: Kushnirenko S.V.
Published: January 2022

У статті розглядаються критерії діагностики хронічної хвороби нирок і доцільність застосування дієтотерапії в поєднанні з кетоаналогами незамінних амінокислот на додіалізному етапі. Доведено, що додаткове призначення хворим із додіалізною хронічною хворобою нирок кетоаналогів незамінних амінокислот посилює метаболічно сприятливі ефекти малобілкової дієти, сприяє нормалізації амінокислотного складу крові й корекції метаболічного ацидозу, підтримує в умовах зменшеного вживання білка показники вуглеводного й ліпідного обміну на оптимальному рівні, обумовлюючи подальше сповільнення прогресування хронічної хвороби нирок.
Ренопротективные эффекты малобелковой диеты с применением кетоаналогов незаменимых аминокислот
Authors: Romadanova O.I. , Semidotskaya Zh.D. , Vlasenko M.A. , Vlasenko Ye.M. , Butikova Ye.A.
Published: January 2022

В статье рассматривается роль малобелковой диеты и кетоаналогов незаменимых аминокислот у больных с нарушением функции почек. По результатам исследования закономерности формирования уровня моноцитарного хемоаттрактантного протеина (МСР-1), в зависимости от генеза гломерулярных повреждений и стадии хронической болезни почек, и его динамики под воздействием различных подходов в комплексном лечении сделан вывод, что назначение малобелковой диеты с включением Кетостерила необходимо уже на ранних стадиях заболевания с целью ренопротективного действия. Применение Кетостерила должно быть длительным и постоянным с целью увеличения додиализного периода и улучшения качества жизни больных с хронической болезнью почек.
Статины в нефрологии: что говорят руководства?
Authors: Ivanov D.D.
Published: January 2022

Статины не являются самыми назначаемыми препаратами у нефрологических пациентов. Инициатива использования этого класса препаратов исходит преимущественно от кардиологов. Давайте рассмотрим, что пишут в современных рекомендациях относительно назначения статинов пациентам с хронической болезнью почек (ХБП).
Иммунореабилитация в комплексной терапии хронического гломерулонефрита у детей
Authors: Ivanov D.D. , Kushnirenko S.V.
Published: January 2022

В статье приведены данные о клинической эффективности, переносимости и безопасности иммунопрофилактики острых респираторных вирусных инфекций и эпизодов обострения воспалительных заболеваний верхних дыхательных путей у детей с хроническим гломерулонефритом. Показано, что использование препарата Имупрет в комплексном лечении хронического гломерулонефрита у детей приводит к снижению в 2,2 раза заболеваемости острыми респираторными вирусными инфекциями, в 1,6 раза — числа эпизодов обострения воспалительных заболеваний верхних дыхательных путей и на 32 % — частоты обострений хронического гломерулонефрита.
Препараты оротовой кислоты в комплексной терапии патологических состояний, сопровождающихся гиперурикемией
Authors: Ivanov D.D. , Dombrovskyi Ya.A.
Published: January 2022

Гиперурикемия – состояние, характеризующееся повышенным, относительно среднестатистической нормы, содержанием мочевой кислоты в крови. Среди заболеваний, обусловленных гиперурикемией, наибольшего внимания заслуживают подагра, уратная нефропатия и мочекаменная болезнь. Тема данной статьи посвящена сравнительной характеристике лекарственных средств, применяемых для коррекции гиперурикемии. Основная часть статьи представляет собой анализ фармакодинамики, эффективности, безопасности и целесообразности применения препаратов оротовой кислоты.