”Jeg har forstået den sådan, at den ikke skal forstås” – når 6.A. læser Franz Kafka
Authors: Johansen Martin Blok 
Published: August 2017

Hvilke tekster kan man tillade sig at præsentere for børn i skolens undervisning? Det er det hovedspørgsmål, der stilles i denne artikel. Artiklens afsæt er et observations- og interviewstudie af en dansk 6. klasses læsning og analyse af tekster af forfattere som Franz Kafka, Fjodor Dostojevskij og Marcel Proust. Med udgangspunkt i en antagelse om, at litteratur for børn ikke nødvendigvis skal tilgodese børns interesser og umiddelbare lyst, men indimellem også være litteratur, som de ikke nødvendigvis forstår – noget der flytter, stiller spørgsmål og måske endda chokerer – undersøges forsøgsvis en type litteratur, som ellers udgrænses fra skolens litteraturundervisning, og herigennem diskuteres forestillinger om, hvad litteratur for børn er eller kan være. I denne diskussion præsenteres tre teoretisk forankrede begreber, nemlig uforudsigelighed, defamiliesering og adkomst, som efterfølgende anvendes til at få greb om den empiriske del af undersøgelsen. Artiklen forsøger ikke at fremstille et unuanceret billede af, at alle børnene er lige begejstrede for de nye tekster. Men den fremviser et billede af en klasse, hvor der bliver ført eksplosive litteratursamtaler om dem – og uanset, om man er et af de børn, der synes godt om teksterne, om man bliver irriteret, udfordret eller provokeret af dem, bliver de aldrig oplevet som intetsigende eller uvedkommende. Dermed kan artiklen også betragtes som en diskussion af den udprægede fagdidaktiske indstilling, at læreren skal vælge litteratur, der er særligt tilpasset børn: litteratur med ”en typografi og et layout, som gør den tilpas let at læse, og en sproglig form og en begrebsverden, som er passende i forhold til elevernes udvikling”, som det fx hedder i styringsdokumentet Fælles mål, der i Danmark anvendes til planlægning af den daglige undervisning (UVM, 2009, s. 41).Nøgleord: fagdidaktik, litteraturundervisning, uforudsigelighed, defamiliesering, adkomst, Franz KafkaAbstractWhich texts can justifiably be presented to children as part of teaching in school? That is the main question posed in this article. The point of departure for the article is an observational and interview study of a Danish sixth grade’s reading and analysis of texts by authors like Franz Kafka, Fyodor Dostoyevsky and Marcel Proust. Based on an assumption that children’s literature should not necessarily focus on children’s interests and immediate impulses but occasionally also be literature which they do not necessarily understand – something that gets them to think, to ask questions and maybe even give them shocks – a kind of literature that is studied experimentally is otherwise marginalized from the school’s teaching of literature, thereby highlighting current assumptions about what children’s literature is or can be. This discussion presents three concepts rooted in theory, i.e. unpredictability, defamiliarization and entitlement, which are subsequently used to get to grips with the empirical part of the study. The article does not attempt to depict a hard-and-fast picture of all children being equally enthusiastic about the new texts. Instead it presents a picture of a class in which lively literary conversations are conducted. And irrespective of whether the child is one of those who enjoys the texts, whether the children are irritated, challenged or provoked by them, they are never experienced as trivial or irrelevant. Thus this article can also be regarded as a discussion of the distinctly specialist-didactic view that the teacher must choose literature specially geared towards children; literature with “a typography and layout that make it suitably easy to read, and a linguistic form and conceptual world appropriate to the pupils’ development”, as stated for example in the guideline document Fælles mål [Common Goals] used to plan day-to-day teaching in Denmark (Ministry of Education (UVM), 2009, p. 41).Keywords: subject-related education, literature teaching, unpredictability, defamiliarization, Franz Kafka.