bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Distribution and genetic relatedness of vancomycin-resistant enterococci (VRE) isolated from healthy slaughtered chickens in Hungary from 2001 to 2004
Authors: Ghidán Ágoston , Kaszanyitzky Éva , Dobay Orsolya , Nagy Károly , Amyes Sebastian , Rozgonyi Ferenc
Published: April 2008

The presence of the
vanA
gene was determined in enterococci from healthy poultry, originating from the Hungarian resistance monitoring system between 2001 and 2004. Enterococci (n = 562) were collected from intestinal samples of slaughtered broiler chickens. The presence of
van
genes was detected by polymerase chain reaction (PCR). The vancomycin-resistant enterococcus (VRE) strains carried only the
vanA
gene. Genus- and species-level identification of the
vanA
gene carrier strains was carried out by PCR using specific primers. In 2001, 25 out of the 289 isolated strains (8.6%) were
vanA
carriers (1
Enterococcus mundtii
, 13
E. durans
and 11
E. faecium
). In 2002 (n = 87), 20 (23%) strains were
vanA
positive (11
E. durans
and 9
E. faecium
). In 2003 and 2004, none of the strains (n = 95 and 91, respectively) were positive for the most common
van
genes. In 2003, there was only one strain for which higher minimum inhibitory concentrations (MIC) of vancomycin (4 mg/L) and teicoplanin (8 mg/L) were found. In 2004 there were three strains for which the MIC of vancomycin was 8 mg/L, and 2 strains and 1 strain with teicoplanin MICs of 4 mg/L and 8 mg/L, respectively. The potential similarity of these strains was studied by pulsed-field gel electrophoresis (PFGE). The VRE strains were not closely related to one another. The annual data of vancomycin resistance indicate an association between the recovery of vancomycin-resistant enterococci and the use of avoparcin in animal feeds. This study indicates that with the reduced use of antibiotics in food animals, it is possible to decrease the rate of resistant bacteria. Although the use of avoparcin had been banned in 1998, the VRE strains disappeared only five years later.
Effects of high dietary molybdenum in rabbits
Authors: Bersényi András , Berta Erzsébet , Kádár István , Glávits Róbert , Szilágyi Mihály , Fekete Sándor
Published: April 2008

To study the effects of high dietary molybdenum (Mo) content, rabbits were fed with commercial pellets and carrots containing 39 mg Mo/kg dry matter (DM) [Experiment 1] and with a commercial diet supplemented with 40 mg Mo/kg DM [Experiment 2] for 14 days. The high dietary Mo contents failed to reduce the growth performance of rabbits. Moreover, supplemental Mo given in a dose of 40 mg/kg non-significantly decreased the apparent digestibility of crude protein (CP) and crude fibre (CF) compared to the control (73.63 ± 2.49 and 18.56 ± 5.10 vs. 74.31 ± 3.03 and 21.38 ± 6.48, respectively). Molybdenum ingested with feeds was mainly excreted (57%) via the urine. The highest Mo levels were found in kidney and liver samples (3.464 ± 0.872; 5.27 ± 0.95 mg/kg DM [Experiment 1] and 1.878 ± 0.283; 1.62 ± 0.16 mg/kg DM [Experiment 2], respectively), and Mo could also be detected in limb meat (0.336 ± 0.205 mg/kg DM). It was stated that the testes were more sensitive to Mo exposure than the female reproductive organs because the number of germ cells was reduced. Due to the high dietary Mo intake free radicals could be generated, resulting in a marked increase of creatine kinase (CK) activity.
Application of anti-BCG antibody for rapid immunohistochemical detection of bacteria, fungi and protozoa in formalin-fixed paraffin-embedded tissue samples
Authors: Szeredi Levente , Glávits Róbert , Tenk Miklós , Jánosi Szilárd
Published: April 2008

The applicability of an anti-
Mycobacterium bovis
(BCG) antibody-based immunohistochemistry (IHC) procedure was investigated using everyday veterinary pathological samples collected from 13 different animal species. Fifty-one formalin-fixed and paraffin-embedded tissue samples were selected for this study. Forty, 4 and 7 tissue samples contained different species of bacteria, fungi and protozoa, respectively. Three serial sections were prepared in each case. Two sections were pre-treated with enzyme and heat, respectively, while the last section was not pre-treated. In seven cases the sensitivity of histochemical staining (HSM), IHC and bacteriological culture were compared. Heating of the sections in a microwave oven was the most effective method in the case of almost all pathogens used. Strong or moderate positive reactions were observed for 26 bacterial species, all fungal and 2 protozoal species, while weak reactions occurred for 2 bacterial and 1 protozoal species. Only 4 protozoal and 12 bacterial species, including
Leptospira
and all the five
Mycoplasma
species examined, showed no reaction in this test. IHC had almost the same sensitivity as bacteriological culture and was more sensitive than HSM. The IHC method presented here should be preferred to HSM as a general screening tool in cases where pathological lesions suspicious for infections are evident and no microorganism can be cultured
in vitro
or only formalin-fixed tissue samples are available for the laboratory examination.
Az intraductalis komponens jelentősége az emlőrák emlőmegtartó műtétei után fellépő lokális recidívák létrejöttébenr
Authors: Garami Zoltán , Szluha Kornélia , Fülöp Balázs , Lukács Géza , Damjanovich László
Published: April 2008

Absztrakt

A korai stádiumú (stage I–II) emlőrákok miatt végzett emlőmegtartó műtétek utáni lokális recidíváknak (LR) számos hajlamosító tényezőjét említi a szakirodalom, de egyes faktorok jelentősége nem egyértelmű. Ilyen az intraductalis komponens (IC) jelenléte, melyet a szerzők egy része az LR prediktív faktorának tekint, mások nem, vagy csak egyéb tényezőkkel való együttes jelenlétekor találtak összefüggést az LR-rel. A szerzők vizsgálatukban arra a kérdésre keresték a választ, hogy beteganyagukban az IC különböző mértékű jelenléte mennyiben befolyásolja az LR mértékét különböző tumorméretek és szövettani anaplasiafokok mellett. 1996 és 2002 között 701 betegnél végeztek emlőmegtartó műtétet korai stádiumú emlőrák miatt. Az IC szempontjából a daganatokat 3 csoportba osztották: IC-negatív, ha intraductalis komponens nem volt kimutatható, MIC (IC < 25%), ha az intraductalis komponens az össztumormennyiség 25%-ánál kisebb volt, és EIC (IC > 25%), ha 25%-nál nagyobb mértékben volt jelen. 65 hónapos átlagos követési idő alatt 13,5%-ban észleltek LR-t. IC nélküli daganat esetében 8,7%-ban (recidívaráta: 0,017, 95% CI: 0,012–0,023) jelentkezett helyi kiújulás, ugyanezek az értékek MIC és EIC esetében 16,8%-ra (recidívaráta: 0,032, 95% CI: 0,021–0,047), illetve 25,6%-ra (recidívaráta: 0,046, 95% CI: 0,033–0,064) emelkedtek (p = 0,0001). T1 tumorméret esetében a fenti értékek 6,4%, 11% és 24,3%-nak, T2 esetében 11,5%, 22,9% és 27%-nak adódtak (p < 0,005). Ha az EIC G3 differenciáltsági fokkal társult, úgy T1 tumorméret esetén az IC nélküli 6,9%-ról 31%-ra (p = 0,008), T2 esetén 15,7%-ról 33,3%-ra nőtt az LR előfordulási gyakorisága (p = 0,02). Az eredményekből a szerzők azt állapítják meg, hogy az intraductalis komponens jelenléte önmagában is az LR felléptének nagyobb veszélyét jelenti, mely kockázat jelentősen növekszik, amennyiben az EIC G3 szövettani grade-del társul. A kiemelt kockázatú betegek egyénre szabott adjuváns kezelésének megtervezésekor ezt a tényt feltétlenül tekintetbe kell venni. Ezen betegcsoport utánkövetésére fokozott figyelmet kell fordítani.
Hosszú távú utánkövetés krónikus pancreatitis miatt végzett szervmegtartó pancreasfej-resectio után: 8 éves klinikai tapasztalatr
Authors: Farkas Gyula , Leindler László , Farkas Gyula
Published: April 2008

Absztrakt

Krónikus pancreatitisben (CP) szenvedő betegek egyharmadában az inflammatoricus folyamat a pancreasfej gyulladásos tumorát idézi elő, mely a vezetékrendszerek obstructióját, fájdalmat és fogyást okoz. Egy biztonságos, szervmegtartó pancreasfej-resectiót (OPPHR) dolgoztunk ki. Közleményünkben az elmúlt 8 évben végzett 150 OPPHR műtéti és késői eredményeiről számolunk be. A sebészi beavatkozás magában foglalja a pancreasfejben kialakult gyulladásos tumor széles resectióját anélkül, hogy a pancreast a v. portae felett izolálnánk, illetve átvágnánk. A rekonstrukció, amely biztosítja a resecált pancreas secretióját az emésztőtraktus felé, a vékonybélből izolált Roux-kaccsal történik. A posztoperatív időszakban két reoperációra kényszerültünk, egyrészt anastomosisvérzés, másrészt vékonybél-adhaesiós ileus miatt, ugyanakkor halálos szövődmény nem jelentkezett. Az ápolási idő 7 és 12 nap között változott. Az áltagos utánkövetési idő 4,5 év volt (0,5–8 év). A késői mortalitás 4%-osnak bizonyult. A műtét után a betegek 89%-ában az életminőség javult, melyet EORTC Quality-of-Life kérdésekre adott válaszok bizonyítottak. A 8 éves klinikai megfigyeléseink egyértelműen alátámasztották, hogy az OPPHR műtét egy biztonságos és hatásos sebészi beavatkozás a CP komplikációinak megoldására, és javasolt műtétnek tekinthető a CP gyógyítására.
Videoasszisztált minithoracotomiából elvégzett lobectomia mint új műtéti eljárás klinikai gyakorlatunkbanr
Authors: Furák József , Bács Ervin , Grochulski Radek , Wolfárd Antal , Szőke Tamás , Troján Imre , Csernay Edina , Lázár György
Published: April 2008

Absztrakt

Retrospektív tanulmányunkban az osztályunkon 2006-ban bevezetett, videoasszisztált minithoracotomiából (VAMT) végzett lobectomiákkal szerzett tapasztalatainkról számolunk be. 2006 első félévében 10 betegnél végeztünk minimálisan invazív technikával lobectomiát. A 8 nő- és 2 férfibeteg átlagéletkora 61,4 év (47–68) volt. A műtéti indikációt 3 betegnél jóindulatú daganat, 6 betegnél igazolt T1N0 laphámcarcinoma, 1 esetben a CT-kép alapján feltételezett, T1N0 stádiumú malignus folyamat képezte. Izolált intubálást követően történt a videothoracoscopos exploratio, majd a lapocka csúcsa alatt egy 6–8 cm-es minithoracotomiát végzünk. A bordák 2 cm-es felterpesztését követően végezzük el a tüdő áttapintását, a resectiót és malignus esetekben a mediastinalis blokkdissectiót. 5 alsólebeny-, 4 felsőlebeny-lobectomiát és 1 felső bilobectomiát végeztünk. Műtéti mortalitás vagy lényeges morbiditás nem volt. Az átlagos műtéti idő 130 perc (80–200) volt. A 3 benignoma hamartochondromának bizonyult. A szövettani vizsgálat 4 esetben T1N0, 2 esetben T2N2 laphámcarcinomát és 1 esetben T1N2 kissejtes tüdőrákot (műtét előtt laphámráknak diagnosztizálták) igazolt. A videoasszisztált minithoracotomiából végzett lobectomia biztonsággal alkalmazható műtéti eljárás. A tüdőállomány áttapintása és resectiója, valamint a mediastinalis blokkdissectio a nyitott műtétekhez hasonlóan kivitelezhető.
A műtét szerepe az időskori tüdőrák kezelésébenr
Authors: Benkő István , Horváth Örs Péter , Nagy Klára , Sárosi Veronika , Balikó Zoltán , Potó László , Molnár F. Tamás
Published: April 2008

Absztrakt

A világszerte vezető halálokként szereplő tüdőrák komplex kezelésében jelentős szerep jut a sebészi resectiónak, mely az átlagéletkor kitolódásával egyre idősebb embereken történik. Dolgozatunkban a 75 év feletti korosztály speciális problémáira szeretnénk rávilágítani az eredmények tükrében. Az 1995–2005 közötti 10 évben klinikánkon 908 beteget operáltunk meg nem kissejtes tüdőrák miatt, és 884 resectiós műtétre került sor. Ezen 75 év feletti betegcsoport adatainak retrospektív analízisét végeztük el. A betegeink közül 75 év feletti 54 volt, és közülük 80 év feletti pedig 12, átlagéletkoruk 77,5 év (75–85). Műtéti típusok: pneumonectomia (2), bilobectomia (2), lobectomia (41), segmentectomia (2), wedge resectio (5), lobectomia + mellkasfali resectio (2). Az átlagos ápolási idő 11,4 (8–36) nap. A 30 napon belüli mortalitás: 4 (7,4%). Posztoperatív szövődményt 28 betegnél (52%) észleltünk, melyek az alábbiak: váladékretentio 23 (43%), arrythmia 18 (33%), tágulási zavarok 8 (15%), hörgőcsonkkinyílás 2 (4%), reoperatio 3 (5%). Átlagos követés 32 hónap. Az 5 éves túlélés 33,7% (átlag 43 hónap). Többváltozós analízissel a kiterjesztett resectio, a férfinem és a 80 év feletti életkor adódott predilectiós tényezőnek a halálozásra. A hosszabb túlélést elősegítette a női nem, az IA stádium és a lobectomia. Mindezekből arra következtetünk, hogy a megfelelő betegkiválasztás (ASA 3 alatti, IA–IIA stádium) és a gondosan kivitelezett posztoperatív kezelés (monitorozás, fizioterápia) mellett megfelelő eredménnyel operálhattak egyre idősebb korú betegeink is.
Coronary artery dissection in the postpartum period – a case study
Authors: Halmai László , Sepp Róbert , Thury Attila , Gavallér Henriette , Ungi Imre , Rudas László
Published: April 2008

A spontán coronaria dissectio ritka kórállapot, amely főleg nőkben, gyakran a peripartum időszakában fordul elő. Specifikus kóroki tényező egyértelműen nem azonosítható e nemritkán fatális kimenetelű betegség hátterében. Bemutatjuk egy fiatal, egy hete szült nőbetegünk esetét, aki mellkasi fájdalom miatt került kórházba, és akut ST-elevációs szívinfarktus EKG-jeleit észlelték rajta. A sürgősségi koronarográfia elzáródás nélküli nem szignifikáns szűkületeket észlelt, emiatt intervenció nem történt. Cardiogen sokk alakult ki, amely mechanikus keringéstámogatás segítségével rendeződött, a beteg állapota stabilizálódott, majd ismételt ischaemiás tünetei jelentkeztek, az újabb angiográfia már egyértelmű coronaria dissectio jelenlétét mutatta a bal közös törzs distalis részén, amely már a ramus circumflexus áramlást is limitálta, emiatt urgens coronaria bypass műtét történt jó eredménnyel. A spontán coronaria dissectióra gondolnunk kell a peripartum időszakában kialakult akut coronariaszindrómák esetén, melyek halálozása magas, kezelésében speciális szempontokat kell figyelembe vennünk.
Transient left ventricular dysfunction: special form of stress cardiomyopathy
Authors: Tomcsányi János , Somlói Miklós , Frész Tamás , Arabadzisz Hrisula , Toldy-Schedel Emil , Sármán Balázs , Zsoldos András , Nagy Erzsébet , Farbaky Zsófia
Published: April 2008

A súlyos stressz hatására bekövetkező bal kamrai diszfunkció régóta ismert jelenség. Ennek a bal kamra apicalis dilatatiójával járó reverzíbilis formáját
Sato és munkatársai
1990-ben történt első leírása nyomán „tako-tsubo”-cardiomyopathiának vagy ampulla-cardiomyopathiának hívják. Az erről szóló publikációkban mind a japán, mind az angolszász irodalomban szinte egyenlőségjelet tesznek a stressz-cardiomyopathia és a tako-tsubo-cardiomyopthia közé.
Célkitűzés:
A stressz indukálta reverzíbilis balkamra-diszfunkciós betegeink adatainak feldolgozásával tisztázni e kórkép lehetséges klinikai formáit és legjellemzőbb klinikai paramétereiket.
Módszer:
a 2002 és 2007 közötti, a Budai Irgalmasrendi Kórházban kezelt olyan betegek adatainak retrospektív feldolgozása, akiknél kimutatható volt a reverzíbilis balkamra-diszfunkció, és a koronarográfia negatív eredményt adott, valamint a klinikum és a laborparaméterek nem utaltak myocarditisre.
Eredmények:
Az elmúlt öt és fél évben összesen 6 olyan esetet találtunk, amelyek megfeleltek a fent leírt kritériumoknak. A betegek 55–80 év közötti nők voltak, akiknél öt esetben volt kimutatható oki tényezője a reverzíbilis balkamra-diszfunkciónak.
Következtetések:
A stressz indukálta cardiomyopathiának csak egyik formája a bal kamra csúcsi dilatációja, és ennek a csoportnak a fő közös jellemzője nem a tako-tsubo-szerű balkamra-tágulat, amely nincsen mindig jelen, hanem a szinte mindig meglévő QT-megnyúlás és negatív T-hullámok, amelyek a coronariabetegség nélküli akut, reverzíbilis balkamra-diszfunkciót néhány nappal követik megfigyeléseink és az irodalmi adatok alapján.
Outpatient cardiac rehabilitation: initial experiences of the first Hungarian multicentric study
Authors: Mezey Béla , Kullmann Lajos , Smith †L. Kent , Borbás Sarolta , Sándori Klára , Belicza Éva , Veress Gábor , Czuriga István
Published: April 2008

A szerzők a hazai kardiológiai járóbeteg-rehabilitáció első kontrollált, multicentrikus vizsgálatának főbb adatairól számolnak be. A program magyar szakemberek és a United States Department of Health and Human Services támogató közreműködésének köszönhető.
Célkitűzés:
Annak bizonyítása, hogy az akut kardiológiai eseményeket követően az állapot további javítása érdekében a rehabilitáció elkerülhetetlenül fontos. Bizonyítani kívánták, hogy ez a tevékenység egyformán hasznosan végezhető fekvőbetegosztályon és járóbetegformában.
Módszerek:
3 szívsebészettel és kardiológiai rehabilitációs osztállyal rendelkező centrumból 531 beteget gyűjtöttek össze, 167 tartozott a járóbeteg-rehabilitációs csoporthoz („A”), 311 a szanatóriumi rehabilitáltakhoz („B”), és 53 beteg képezte a kontrollcsoportot („C”). Kardiológiai állapotfelmérés (fizikális vizsgálat, laboratórium, ergometria, echokardiográfia, pszichometria) történt induláskor, 3 és 12 hónap múlva. Az „A” és a „B” csoport 3 hónapos fizikai tréningprogramban vett részt.
Eredmények:
A fizikai teljesítőképesség jelentős javulása következett be a 3 hónapos rendszeres tréning után, ami a 12. havi ellenőrzéskor már nem volt kimutatható. Jelentősen csökkent az anginás epizódok száma és a kardiális okú kórházi igénybevétel. Szövődmény nem alakult ki.
Következtetések:
Akut koronáriaeseményeket követően a kardiális rehabilitáció a gyógyítási folyamat kötelező folytatása. Bizonyították, hogy a kardiológiai rehabilitáció mindkét formában biztonságos és hatékony. Az eredmények javítása a betegoktatás és a compliance egyéb aspektusainak intenzívebb igénybevételével valósulhat meg. Az eredmények tartóssá tétele megkívánja, hogy a 3 hónapos intenzív vezetett tréninget további folyamatos felügyelet és az állapot karbantartása kövesse.
Evidence-based optimal treatment strategy of patients with angina pectoris
Authors: Jánosi András
Published: April 2008

A szerző összefoglalja a stabil angina pectoris optimális kezelésével kapcsolatos evidenciákat. Az invazív kezelési stratégia (katéterterápia) térnyerése a stabil angina pectoris esetében is megfigyelhető. Számos országban – így hazánkban is – a percutan intervenciók száma meghaladja a műtéti beavatkozások gyakoriságát. A percutan intervenció, illetve a revascularisatiós műtét helyének meghatározása az angina pectoris kezelésében igen fontos és sokszor vitatott klinikai probléma. A szerző áttekinti a lehetséges három kezelési mód (gyógyszeres kezelés, percutan intervenció, revascularisatiós műtét) eredményességét vizsgáló randomizált tanulmányokat, illetve az ezekből levonható következtetéseket. A rendelkezésre álló adatok azt igazolják, hogy – a diagnózis objektív módszerrel is alátámasztott felállítása után első lépésben – a rizikófaktorok korrekciója, az életmódrendezés és az optimális gyógyszeres kezelés a választandó kezelési stratégia. Optimális gyógyszeres kezelésnek tekintjük a statin-, aszpirin-, ACE-gátló-terápiát és a tünetek befolyásolására irányuló antianginás kezelést, amelyben a béta-blokkoló alkalmazásának elsőrendű jelentősége van. A percutan intervenció első terápiás eszközként történő alkalmazása nem indokolt, mivel nincs adat arra, hogy javítaná az életkilátásokat, illetőleg a beavatkozással megelőzhető lenne a szívinfarktus. Amennyiben a panaszok gyógyszeres kezeléssel nem vagy nem eléggé befolyásolhatók, indokolt a revascularisatio (percutan intervenció vagy műtét) elvégzése, mivel e beavatkozásokkal a gyógyszeres kezelésnél jobban javítható a funkcionális stádium. A revascularisatiós műtét bizonyos esetekben (pl. főtörzsszűkület, háromérbetegség és csökkent balkamra-funkció) a panaszok kedvező befolyásolásán túlmenően a betegek életkilátásait is javítja. A rendelkezésre álló kezelési lehetőségek optimális megválasztása nemcsak a betegek számára fontos, hanem komoly gazdasági jelentősége is van.
Deciduosis causing perforating appendicitis in the early postpartum period following caesarean section
Authors: Papp Zoltán , Petri István , Villányi Erzsébet , Tiszlavicz László , Ugocsai Gyula
Published: April 2008

A szerzők közleményükben egy 29 éves, először terhes, először szülő asszony kórtörténetét ismertetik, akinél a terhesség 39. hetében akut intrauterin magzati distress (köldökzsinór-szövődmény) miatt császármetszés, majd az 5. posztoperatív napon gangraneas, perforált appendix eltávolítása történt. A féregnyúlvány hisztológiai vizsgálata a bélfalat teljes vastagságában érintő „agresszív” deciduosist írt le. Közleményükben kitérnek a ritka kórkép tanulságaira. Az esetismertetés az első olyan magyar nyelvű közlemény, amelyben az appendixre lokalizálódó deciduosisról számolnak be, és egyben az első nemzetközi publikáció is, melyben császármetszést követően kialakult deciduosis okozta appendicitis miatt appendectomiára került sor.
Values of carbohydrate-deficient transferrin after chemical exposition in workplace
Authors: Szabó György , Keller Éva , Környei László , Lengyel Gabriella , Fehér János
Published: April 2008

A szénhidrátszegény transzferrin (CDT: carbohydrate deficient transferrin) meghatározása a napi 60 gr-nál több alkoholt fogyasztók körében volt eddig használatos, elsősorban biztosítás-orvostani szempontok miatt, mivel annak szintje 2–3 héttel a fogyasztás befejezése után is informatív értékű.Célkitűzés:A vegyszerek használata esetén a CDT-szintre vonatkozóan sok információ nincs a szakirodalomban, ezért eseteinket bemutatásra érdemesnek tartjuk.Esetismertetés:Az első esetben nitrobázisú lakk használata után egy hónappal történt a CDT-vizsgálat: a CDT értéke megemelkedett. A másik esetben mezőgazdasági (vegyszerező/permetező) növényvédelmi munkakörben dolgozónál történt a meghatározás 6 hónappal a munka befejezése után. A CDT értéke szintén nagyon emelkedett volt.Következtetés:Mivel mindkét dolgozó dokumentáltan alkoholos italfogyasztásra absztinens volt, így valószínűsíthető a CDT kórjelző/problémajelző értéke a vegyszerfogyasztás hatására. A szerzők úgy látják, hogy a CDT magas értéke vegyszeres expozíciók esetén utalhat a vegyszer okozta károsodás következményére.
Challenge and limitations in determination of serum creatinine
Authors: V. Oláh Anna , Fodor Bertalan , Horváth Andrea
Published: April 2008

A 2006. évi ajánlások szerint az alapellátásban is alkalmazni kell a szérumkreatininből képlettel számított glomerulus filtrációs rátát, amely segít a krónikus vesebetegség korai felismerésében. Emiatt előtérbe kerültek a Jaffe-féle kreatininmeghatározás korlátai, és az eredmények összevethetősége érdekében felmerült az igény a leggyakrabban használt Jaffe- és az újabb kreatininmeghatározások harmonizációjára. A kinetikus Jaffe-féle kreatininmeghatározás hátránya, hogy nem elég specifikus. Ezen javítottak az elmúlt évtizedben bevezetett enzimatikus, kompenzált Jaffe és nagyfelbontású folyadékkromatográfiás módszerek. Az újabb módszerekkel kapott kreatininértékek már pontosabbak, de alacsonyabb értékük miatt a korábbi formulákkal (4 változós Modification of Diet in Renal Disease-186, Cockcroft–Gault, kvadratikus) nem lehet belőlük glomerulus filtrációs rátát számítani, mert durván torzítanák azt. Az új kreatininmódszerek miatt a korábbi számítási mód, s így a krónikus vesebetegség stádiumának meghatározása is bizonytalanná vált. Emiatt 2006-ban módosították a 4-változós Modification of Diet in Renal Disease-186 formulát, és az új (izotópdilutiós tömegspektrometriás referenciamódszerre visszavezethető) kreatininhez csak az új 4 változós Modification of Diet in Renal Disease-175 képlet ajánlott. A szerzők összevetik a kreatininmódszerek diagnosztikai értékét és korlátait.
Mesenchymal stem cells and the immune system – Immunosuppression without drugs
Authors: Kiss Judit , Urbán S. Veronika , Dudics Valéria , Vas Virág , Uher Ferenc
Published: April 2008

A mesenchymalis őssejteket (MSC-ket) már számos szövettípusból sikeresen izolálták. Ezek a sejtek terápiás felhasználás szempontjából különösen ígéretesnek tűnnek a felnőtt szöveti őssejtek közül, mivel könnyen izolálhatók, és viszonylag egyszerű a fenntartásuk és szaporításuk
in vitro,
valamint képesek számos sejttípussá, többek között csont-, porc-, ín-, izom- és zsírsejtekké alakulni. A szervezetben ezek a sejtek biztosítják azokat a növekedési faktorokat és cytokineket, amelyek a vérképző sejtek osztódását és differenciálódását szabályozzák.
In vivo
képesek lehetnek sérült szövetek regenerálására a vesében, szívben, májban, hasnyálmirigyben és az emésztőrendszerben. Emellett az MSC-k immunmoduláló és gyulladáscsökkentő hatással is rendelkeznek, és allogén szervezetben is csak minimális immunválaszt váltanak ki. Bár a folyamat háttere még nem teljesen ismert, az e sejtek immunszuppresszív hatásán alapuló módszerek már a klinikai kipróbálás fázisában vannak, és lehetséges, hogy a jövőben az MSC-k segítségével allograft-kilökődés, graft versus host betegség, rheumatoid arthritis, autoimmun eredetű ízületi gyulladás és más olyan betegségek lesznek kezelhetők, amelyek esetében immunszuppresszió és szöveti regeneráció is szükséges. A jelen összefoglaló célja a mesenchymalis őssejtekről szóló irodalom áttekintése, különös tekintettel azok immunmoduláló tulajdonságaira és jövőbeli lehetséges klinikai felhasználására.
Gastroparesis and its treatment options
Authors: Igaz Péter , Tulassay Zsolt
Published: April 2008

A gastroparesis a gyomor ürülésének olyan zavara, amely mechanikus elzáródás nélkül jelentkezik. Tünetei között a hányinger, a hányás, a puffadás, a korai teltségérzet és a diszkomfortérzés az elsődlegesek. Súlyos esetekben súlyvesztés, kiszáradás, elektrolitzavarok, alultápláltság is következménye lehet. A gastroparesis eseteinek többsége idiopathiás, emellett az esetek kb. 25–30%-ának hátterében hosszú ideje fennálló diabetes mellitus áll. A diabéteszes gastroparesis a vércukor-beállítást jelentősen megnehezítheti, kezelése jelentős kihívást jelent. A gyakori, kis mennyiségű étkezések és pszichológiai támogatás mellett több gyógyszeres lehetőség is rendelkezésre áll, azonban ezek hatékonysága korlátozott, és meggyőző, randomizált tanulmányok csak kevés esetben állnak rendelkezésre. A szóba jövő szerek között a prokinetikumok (erythromycin, domperidon, metoclopramid) és antiemetikumok (fenotiazinok, szerotonin-antagonisták, butirofenonok) a leginkább elterjedtek. Az újabb, hatékonynak tűnő szerek közül a szerotonin 5-HT4-receptor-agonisták és dopamin D2-receptor-antagonisták alkalmazása jöhet szóba. Botulinum toxin pylorus sphincterbe injektálásával néhány tanulmányban javuló gyomorürülést és a tünetek enyhülését észlelték. Az egyik leghatékonyabb megoldásnak a gyomor elektromos serkentése tűnik, amelynek mind alacsony, mind magas frekvenciájú formája a tüneteket enyhítheti. A gastrostomia/jejunostomia, illetőleg egyéb sebészeti megoldások csak végső esetben merülnek fel.
The Big Questions of Personality Psychology: Defining Common Pursuits of the Discipline
Authors: Mayer John D.
Published: April 2008

Big questions of personality are those that are simple, important, and often have been asked repeatedly over time, such as “Who am I?” “What is human nature?” and “How does personality work?” This article identifies 20 big questions relevant to personality psychology. The historical background of each question is briefly described, and the questions are arranged into a model of big questions about personality. The questions, it is argued, both reflect and help to clarify the intrinsic interest in studying personality psychology. They offer insight into the cohesive nature of the field of personality by helping to define its common pursuits.
A Comparison of Self-Rated Emotion in Field and Observer Memory Perspectives
Authors: Terry William S. , Horton Gretchen P.
Published: April 2008

The observer perspective of seeing one's self in recollection is often associated with memories that involve anxiety and self-consciousness. Does the observer perspective increase feelings of distress, or does it minimize threat? College student participants recalled emotional but non-traumatic events from the observer (or third person) perspective and from the field (or first person) perspective. Participants rated the perspective of each memory separately, and in comparison to the opposite perspective. Field memories were rated as producing more nervousness, emotionality, and self-consciousness. Even though the frequency of the observer perspective may increase for emotional versus nonemotional memories, this perspective may be adopted because it produces less distress than the field perspective.
Personality and Fantasy Game Character Preferences
Authors: Park Anna E. , Henley Tracy B.
Published: April 2008

The present study examined the relationship between personality and character preferences in fantasy computer role-playing games. Subjects were required to complete two measures: The Big Five Inventory and a survey designed to determine character preferences in fantasy computer role-playing games as well as relevant fantasy/gaming experiences. Several correlations were observed that generally support the hypothesis that individuals choose characters that are reflections of their own personalities. For example, individuals who scored high on extraversion tended to prefer characters that were described as charismatic. Likewise, agreeableness was correlated with preferences for characters with helping occupations and negatively correlated with more deviant occupations.
The Archaic Belief in Dream Visitations as it Relates to “Seeing Ghosts,” “Meeting the Lord,” as Well as “Encountering Extraterrestrials”
Authors: Kunzendorf Robert G. , Watson Gloria , Monroe Linda , Tassone Sarah , Papoutsakis Elena , McArdle Erin , Gauthier Allyson
Published: April 2008

The current study was designed to determine whether archaic belief in the external origins of dream visitations survives and whether it accounts for the paranormal experience of seeing ghosts, the fundamentalist religious experience of “meeting the Lord,” and the sci-fi experience of encountering extraterrestrials. Over half of the study's 163 subjects professed belief that the deceased can actually visit us in dreams; nearly half professed belief that God can actually visit us in dreams; and one-fifth professed belief that extraterrestrials can actually visit us in dreams. In addition, over one-fourth of the subjects affirmed that they “have seen a ghost or apparition“; almost one-fourth affirmed that they “have had the religious experience of meeting the Lord”; and nearly one-tenth affirmed that they “have experienced or met an extraterrestrial.” In the first of three step-wise multiple regressions, 14% of the variance in reportedly “seeing a ghost” was predicted by archaic belief in the external origins of dream visitations from the deceased. Two-thirds of the subjects who affirmed that they strongly believe the deceased can actually visit us in dreams, in addition, affirmed that they “have seen a ghost or apparition.” In the second step-wise multiple regression, 51% of the variance in reportedly “meeting the Lord” was predicted by three variables—36% by the extent to which any dream visitations from God influenced waking emotion or waking behavior, 10% by archaic belief in the external origins of dream visitations from God, and 5% by the frequency of attendance at religious services. Two-thirds of the subjects who affirmed that they strongly believe God can actually visit us in dreams, in addition, affirmed that they “have had the religious experience of ‘meeting the Lord’.” In the third multiple regression, 8% of the variance in reportedly “experiencing an extraterrestrial” was predicted by two variables—5% by the frequency of dream visitations from extraterrestrials, and 3% by the frequency of dream visitations from God.
Materiality and Contingent Tax Liability Reporting
Authors: Gleason Cristi A. , Mills Lillian F.
Published: April 2008

We investigate factors that explain firms' decisions to disclose and record contingent tax liabilities. Our findings are based on confidential Internal Revenue Service audit data and financial statement footnotes for 100 large industrial firms from 1987 to 1995. Descriptive statistics indicate that these firms often fail to disclose IRS claims for tax deficiencies that exceed a 5-percent-of-income rule of thumb. We find that the probability of disclosure increases in the relative amount of the claim or the expected loss, although the largest claims drive this result. Our evidence is consistent with firms using a stable measure of size, such as assets or normal income, to gauge materiality, rather than relying only on current period reported income. We also find that the amount accrued for the contingent liability increases in the amount of the expected loss. However, our inferences may not generalize beyond a population of large, frequently audited firms.
Delegation and Incentive Compensation
Authors: Nagar Venky
Published: April 2008

Top management faces two key organizational design choices: (1) how much authority to delegate to lower-level managers, and (2) how to design incentive compensation to ensure that these managers do not misuse their discretion. Theoretical accounting literature emphasizes that top management makes these two choices jointly, but there is little empirical evidence on this assertion. Capitalizing on a unique database of branch manager practices in retail banks, this study provides some of the first evidence on the joint nature of the delegation and incentive compensation choices for lower-level managers. A simultaneous model of these two choices indicates that high-growth, volatile, and innovative banks delegate more authority to branch managers. In turn, branch managers with more authority receive more incentive-based pay. However, in contrast with principal-agent theory, I find no evidence that the extent of incentive compensation plays a significant role in explaining the extent of delegation.
Economic Determinants of Audit Committee Independence
Authors: Klein April
Published: April 2008

This paper provides empirical evidence that audit committee independence is associated with economic factors. I find that audit committee independence increases with board size and board independence and decreases with the firm's growth opportunities and for firms that report consecutive losses. In contrast, no relation is found between audit committee independence and creditors' demand for accounting information. Although the analyses are based on data from 1991 to 1993, these results have implications for NYSE and NASDAQ listing requirements for audit committees adopted in December 1999. Specifically, the new requirements give firms the option of including non-outside directors on their audit committees if it is in the best interests of the firm to do so.
Sophistication-Related Differences in Investors' Models of the Relative Accuracy of Analysts' Forecast Revisions
Authors: Bonner Sarah E. , Walther Beverly R. , Young Susan M.
Published: April 2008

The accuracy of sell-side analysts' forecast revisions is related to a number of factors, including characteristics of the analyst and the age of the forecast. In this study we examine whether there are differences in how sophisticated and unsophisticated investors use these factors to predict the relative accuracy of forecast revisions. We adapt the lens model methodological approach from the judgment and decision-making literature to investigate these differences in an archival setting. Our results suggest that sophisticated investors have greater knowledge overall about the relation of the factors to forecast accuracy. Further, our evidence is consistent with sophisticated investors relying more on the specific factors that provide the most benefits (relative to their costs) for predicting relative forecast accuracy.
A Review of the Effects of Financial Incentives on Performance in Laboratory Tasks: Implications for Management Accounting
Authors: Bonner Sarah E. , Hastie Reid , Sprinkle Geoffrey B. , Young S. Mark
Published: April 2008

Management accounting information plays an important role in motivating individuals to improve performance (cf., Atkinson, Banker, Kaplan, and Young 1997). This role tends to be operationalized by linking compensation to performance, typically through the provision of financial incentives. Theoretically, financial incentives motivate people to exert additional effort, which in turn should improve task performance. However, a large body of empirical evidence indicates that financial incentives frequently do not lead to increased performance (e.g., Young and Lewis 1995; Jenkins et al. 1998). Consequently, it is important to examine variables that may interact with financial incentives in affecting task performance. This paper presents an extensive review of laboratory studies on financial incentives and examines the relations between type of task and type of incentive scheme, respectively, and task performance. We posit that performance in tasks of varying types (which we view as a surrogate for the gap between task complexity and skill) is differentially sensitive to the increases in effort induced by financial incentives and that not all incentive schemes elicit the same level of effort. Our review reveals that incentives improve performance in only about one half of the experiments. Further, as tasks become more cognitively complex, and thus as the average subject's skill level decreases, it is less likely that incentives improve performance. Finally, quota schemes have the highest likelihood of evincing positive incentive effects, followed by piece-rate schemes, tournament schemes, and fixed-rate schemes. Overall, our findings suggest that the type of task being performed and the type of incentive scheme being employed affect the efficacy of financial incentives and therefore may influence the design of management accounting and control systems.
The Openness of Knowledge Sharing within Organizations: A Comparative Study of the United States and the People's Republic of China
Authors: Chow Chee W. , Deng F. Johnny , Ho Joanna L.
Published: April 2008

This study examines empirically the interaction effects of national culture and contextual factors (nature of the knowledge and the relationship between the knowledge sharer and recipient) on employees' tendency to share knowledge with co-workers. Quantitative and open-ended responses to two scenarios were collected from 142 managers (104 from the U.S. and 38 from the People's Republic of China). These two nations were selected due to their divergence on salient aspects of national culture, as well as their global political and economic importance. The focus on interaction effects was aimed at providing a more powerful test of culture's effects than simple comparisons of means typical of prior related research.

Consistent with culture-based expectation, the quantitative results indicated that Chinese vs. U.S. nationals' openness of knowledge sharing was related to their different degrees of collectivism—the relative emphasis on self vs. collective interests—as well as whether knowledge sharing involved a conflict between self and collective interests. Also consistent with prediction, Chinese relative to U.S. nationals shared knowledge significantly less with a potential recipient who was not a member of their “ingroup.” Content analysis of the open-ended responses further showed that the quantitative results are the aggregated outcomes of trade-offs across cultural attributes and their interactions with contextual factors.
Gaming Nonfinancial Performance Measures
Authors: Smith Michael J.
Published: April 2008

This multitask agency model examines the use of nonfinancial performance measures. The first effort affects only current-period profit. The second effort affects only customer satisfaction, which increases future profits. The third effort (shifting effort) simultaneously affects both performance measures, increasing one and decreasing the other. In some cases, shifting increases the principal's expected surplus. In others, the agent uses it to “arbitrage” the contract by shifting units into the more heavily weighted performance measure. Shifting's dual nature implies that it can either increase or decrease the incremental value of customer satisfaction as a performance measure. The optimal contract may entail a negative weight on customer satisfaction.
The Effects of Reputation and Ethics on Budgetary Slack
Authors: Stevens Douglas E.
Published: April 2008

This experimental study tests the effects on budgetary slack of two potential controls for opportunistic self-interest—reputation and ethics. I manipulate the level of information asymmetry between the subordinate and the superior regarding productive capability and measure the subordinate's reputation and ethical concerns regarding budgetary slack. In this setting, I examine how information asymmetry affects reputation and ethical concerns, and test the effects of these concerns on budgetary slack. Consistent with prior findings, subordinates restrict the slack in their budgets to well below the maximum under a slack-inducing pay scheme, even after five periods of experience. Budgetary slack is negatively associated with a measure of ethical responsibility from a pre-experiment personality questionnaire as well as reputation and ethical concerns expressed in an exit questionnaire. Subordinates express lower reputation concerns as information asymmetry regarding productive capability increases, thereby reducing the superior's ability to monitor the slack in their budget. Ethical concerns, however, are not diminished with increases in information asymmetry. These results suggest that reputation is a socially mediated control, whereas ethics is an internally mediated control for opportunistic self-interest.
Management Control, Expectations, Common Knowledge, and Culture
Authors: Sunder Shyam
Published: April 2008

Control in organizations can be defined as expectational equilibrium, or correspondence between how the members of an organization behave and how others expect them to behave. Using a contract model of organizations as the base, we use human expectations, common knowledge, and culture to propose a theory of control. Changes in factor and product market conditions tend to disrupt control in organizations. Strategic management consists of continual monitoring and anticipation of market conditions, and redesign, negotiation, and implementation of contracts to restore and maintain the expectational equilibrium.
Promotion and Performance Evaluation of Managerial Accountants (Retracted)
Authors: Wier Benson , Stone Dan N. , Hunton James E.
Published: April 2008

Using survey, interview, and archival data, we investigate two questions related to managerial accountants' (MA) performance evaluations (PE) and promotion processes: (1) Are there “fast tracks” (i.e., positive serial dependencies) in promotions? (2) Are promotions primarily determined by within-rank comparisons (i.e., “relative” comparisons) or comparisons to standards (i.e., “absolute” evaluations)? The survey data (n = 101) suggest that lower- and higher-ranking MA have differing perceptions of PE and promotion processes. For example, lower-ranking MA generally believe in the existence of fast-track promotions while higher-ranking MA do not.

Twenty years of archival PE and promotion data (1976–1995) from 5,899 managerial accountants employed at 2,525 companies in three industries (publishing, paper, and chemical) do not support the existence of fast-track promotions; instead, the archival data suggest a negative correlation between time to promotion to senior and time to promotion to manager. In addition, these data suggest that comparisons to standards are the largest influence on promotions to manager, while within-rank comparisons are the largest influence on promotions to senior. We conclude by discussing the importance and limitations of our results.
The Adequacy of Full-Cost-Based Pricing Heuristics
Authors: Banker Rajiv D. , Hansen Stephen C.
Published: April 2008

We investigate the performance of a full-cost heuristic in a service setting. In our model, a service firm determines the amount of capacity, a price, and a price discount each period. Based upon the price, a stochastic number of customers will place service orders. If too many orders arrive in a period, the firm will offer a price discount to those customers willing to back order and accept service the next period. Even though the model is fairly simple, the optimal pricing, price discount, and capacity rules are complex and require extensive calculations. We examine how closely three distinct heuristics approximate the optimal performance. The best-performing heuristic is a full-cost pricing rule based upon a constrained version of the firm's optimization program. It consists of setting a price using full costs plus an adjustment based upon the nonlinear elasticity of demand. In 500 random simulations our full-cost heuristic obtains 99.5 percent of the optimal performance. Preliminary analysis suggests that a modified full-cost heuristic may continue to do well in settings where interim demand information arrives after the capacity choice, but before the pricing choice. However, a modified full-cost heuristic may not perform well when capacity lasts several periods.
The Relation between Efficient Risk-Sharing Arrangements and Firm Characteristics: Evidence from the Managed Care Industry
Authors: Leone Andrew J.
Published: April 2008

This study examines contracts between HMOs and Primary Care Physicians. These contracts represent one important component of HMOs' management control systems. I argue that HMOs design contracts to minimize agency costs that arise from the physician moral hazard problem. The agency costs and resulting HMO-physician-payment arrangements depend on an HMO's organizational form, customer mix, and environment. Physicians can work as HMO employees or as independent contractors operating individually or in group practice. These features, together with the HMO ownership structure, determine the HMO's organizational form. The level of Medicare enrollment characterizes the HMO's customer mix. The empirical results presented in this study are generally consistent with the theory.
Performance Measurement and Reward Systems, Trust, and Strategic Change
Authors: Chenhall Robert H. , Langfield-Smith Kim
Published: April 2008

This study examines the extent to which a manufacturing company used performance measurement and a gain-sharing reward system to achieve strategic change over a 15-year period. The case examines the initial impact of the gain-sharing scheme in overcoming inherent hostility within the workforce, its continued success in gaining the cooperation of employees to work toward the successful implementation of strategic initiatives and, finally, its limitations in sustaining ongoing strategic change after a ten-year period of apparent success. The firm eventually adopted team-based structures to complement gain sharing and sustain commitment to strategic change.

We explain the apparent success of the gain-sharing scheme over the first ten-year period in terms of the role of organizational trust. Gain sharing is a mechanistic form of control system, and hence may be compatible with organizational trust. After this initial success, managers believed that the level of employee cooperation to sustain strategic change was insufficient to maintain high performance in an increasingly competitive environment. The firm then introduced team-based structures to enhance employee enthusiasm to work toward sustaining strategic change. The adoption of teams promotes personal trust and the sharing of values and goals. The team-based initiatives did not result in significant performance improvements. We attribute this result, in part, to the continued role of gain sharing, a mechanistic control, which inhibited the development of personal trust.