bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Analysis of the Long-Term Prognosis in Japanese Patients with Ulcerative Colitis Treated with New Therapeutic Agents and the Correlation between Prognosis and Disease Susceptibility Loci
Authors: Hishinuma Kasumi , Moroi Rintaro , Okamoto Daisuke , Shimoyama Yusuke , Kuroha Masatake , Shiga Hisashi , Kakuta Yoichi , Kinouchi Yoshitaka , Masamune Atsushi
Published: September 2021

Background: New therapeutic agents, including biologics and small-molecule drugs, are widely used to treat ulcerative colitis (UC). This study evaluates long-term prognosis in Japanese patients treated with these agents and the association between prognosis and genetic susceptibility to UC. Methods: We evaluated surgery-free rates using the Kaplan-Meier method in the total cohort and in patients treated with prednisolone and new therapeutic agents. Multivariate analysis was performed to identify clinical factors affecting surgical rates using Cox’s proportional hazard model. The rate of use of new therapeutic agents was compared using the Kaplan-Meier method, and multivariate analysis was conducted to investigate the correlation between the single-nucleotide polymorphism (SNP) rs117506082 and long-term prognosis. Results: Surgery-free survival decreased over time. There was no significant difference in this parameter between patients who were administered prednisolone and those who were administered new therapeutic agents. Poor response to prednisolone and treatment without topical 5-aminosalicylic acid were poor prognostic factors. Shorter time from diagnosis to initiation of treatment with new therapeutic agents was a risk factor for colectomy. The AA genotype of SNP rs117506082 was associated with a shorter time to surgery and increased use of new therapeutic agents. Conclusions: The use of new therapeutic agents might improve long-term prognosis in patients with more severe UC. Previously identified genetic risk factors were not significantly associated with a higher rate of colectomy.
Less-Invasive Surfactant Administration for Neonatal Respiratory Distress Syndrome: A Consensus Guideline
Authors: Reynolds Peter , Bustani Porus , Darby Colm , Fernandez Alvarez Jose Ramon , Fox Grenville , Jones Steve , Robertson Sara Jane , Vasu Vimal , Roehr Charles Christoph
Published: September 2021

Introduction: Less-invasive surfactant administration (LISA) is a method of surfactant delivery to preterm infants for treating respiratory distress syndrome (RDS), which can reduce the composite risk of death or bronchopulmonary dysplasia and the time on mechanical ventilation. Methods: A systematic literature search of studies published up to April 2021 on minimally invasive catheter surfactant delivery in preterm infants with RDS was conducted. Based on these studies, with parental feedback sought via an online questionnaire, 9 UK-based specialists in neonatal respiratory disease developed their consensus for implementing LISA. Recommendations were developed following a modified, iterative Delphi process using a questionnaire employing a 9-point Likert scale and an a priori level of agreement/disagreement. Results: Successful implementation of LISA can be achieved by training the multidisciplinary team and following locally agreed guidance. From the time of the decision to administer surfactant, LISA should take <30 min. The comfort of the baby and requirements to maintain non-invasive respiratory support are important. While many infants can be managed without requiring additional sedation/analgesia, fentanyl along with atropine may be considered. Parents should be provided with sufficient information about medication side effects and involved in treatment discussions. Conclusion: LISA has the potential to improve outcomes for preterm infants with RDS and can be introduced as a safe and effective part of UK-based neonatal care with appropriate training.
Multisystem Inflammatory Syndrome in Children with COVID-19-Positive Antibodies
Authors: Yacop Bushra , Helmi Mustafa , Saleh Maysa
Published: September 2021

The epidemiology of multisystem inflammatory syndrome in children (MIS-C) and the provisional case definition are still being updated by the WHO. There is no solid evidence regarding the clinical presentations, severity, and outcomes. This case report tackles a 4-year-old female. Her main manifestations were persistent high-grade fever (40.0°C), diarrhea, poor oral intake, fatigue, and less activity with mucocutaneous involvement. Blood test revealed elevated inflammatory markers, as well as D-dimer, cardiac enzymes, and IL-6 with lymphopenia. She had a history of coronavirus disease (COVID-19) infection 4 weeks prior to admission. We describe a patient diagnosed as MIS-C or so-called SARS-CoV-2-induced Kawasaki-like hyperinflammatory syndrome. It seems to be caused by delayed response to SARS-CoV-2. It mimics Kawasaki disease, with unique presentations, such as diarrhea, capillary leak, and myocardial dysfunction, complicated by macrophage activation syndrome. Eventually, she completely improved with aggressive management including intravenous immunoglobulin, intravenous methylprednisolone, anti-IL-6, and aspirin. This is one of the early cases presented to our tertiary hospital fulfilling the CDC criteria of MIS-C. Based on this case, we suggest that pediatricians need to be aware of such clinical presentations and early referral to tertiary care health facility for further diagnosis and management. MIS-C is not common but a highly critical complication of COVID-19 infection in pediatrics resulting in life-threatening illnesses. Knowledge about the wide spectrum of presenting clinical manifestations, disease severity, and early detection and management is crucial to prevent a serious outcome.
Oxaliplatin and 5-Fluorouracil in Advanced Well-Differentiated Digestive Neuroendocrine Tumors: A Multicenter National Retrospective Study from the French Group of Endocrine Tumors
Authors: Girot Paul , Baudin Eric , Senellart Hélène , Bouarioua Nadia , Hentic Olivia , Guimbaud Rosine , Walter Thomas , Ferru Aurélie , Roquin Guillaume , Cadiot Guillaume , Pracht Marc , Girot Jean-Baptiste , Malka David , Ducreux Michel , Bennouna Jaafar , Matysiak-Budnik Tamara , Hadoux Julien , Touchefeu Yann
Published: September 2021

Introduction: Oxaliplatin-based regimens have shown promising antitumor activity in digestive neuroendocrine tumors (NETs); however, the available data are limited. Our aim was to assess the efficacy of FOLFOX (association of 5-fluorouracil with oxaliplatin) in a large series of patients with advanced digestive NETs. Methods: All patients with advanced digestive well-differentiated NETs treated with at least 3 cycles of FOLFOX between January 2004 and December 2018 in 12 centers from the French Group of Endocrine Tumors were included. Tumor response rate according to Response Evaluation Criteria in Solid Tumors version 1.1 criteria, progression free survival (PFS), and overall survival, as well as prognostic factors, were analyzed retrospectively. Results: One hundred fifty-five patients were included. Primary tumor locations were pancreas (n = 89), small intestine (n = 40), unknown with no evidence for lung primary (n = 13), stomach (n = 7), and rectum (n = 6). Median Ki-67 was 10%, and 65% of the tumors were grade 2. The partial response rate was 30% for pancreatic NETs, 12.5% for small intestine NETs, 38.5% for unknown primary NETs, 14% for gastric NETs, and 17% for rectal NETs. Significant prognostic factors for poor PFS after FOLFOX were progressive disease at the beginning of treatment (hazard ratio [HR] = 1.83, p = 0.007), hepatic involvement superior to 50% (HR = 2.67, p = 0.0001), and rectal primary tumor location (HR = 2.6, p = 0.0036). Among pancreatic NETs, insulinomas had a better median PFS (22 months) than other pancreatic NETs (9 months, p = 0.026) and showed a high rate (8/9) of serum glucose normalization. Conclusions: FOLFOX shows a promising antitumor activity in advanced digestive NETs. Rapid symptomatic response is observed in metastatic insulinomas.
Complete Renal Recovery in Pediatric Patient with C3 Glomerulonephritis: A Case Report
Authors: Abdul-Aziz Rabheh , Deng Rong , Liu Lin , Tarsi Shauna , Waz Wayne R. , Wu Xiaoyan
Published: September 2021

C3 glomerulonephritis (C3GN) is a rare kidney disease resulting from dysregulation of the alternative complement cascade. Without treatment, approximately 70% of affected children and 30–50% of affected adults will develop worsening of proteinuria and progress to end-stage renal disease within 10 years of diagnosis. Here, we describe a 9-year-old Sudanese girl with no significant past medical history who presented to the Emergency Department with a 2-month history of fatigue, poor oral intake, and worsening facial and lower extremity edema, and subsequently found to have anemia, hypoalbuminemia, microscopic hematuria, and proteinuria. Additional laboratory testing revealed that the patient had low C3, high C3 nephritic factor (C3NeF), and high factor H. Renal function was normal. The diagnosis of C3GN was confirmed by renal biopsy. The patient was treated with ACE inhibitor, mycophenolate mofetil (600 mg per m2 per dose, every 12 h), in combination with “pulse” methylprednisolone at 30 mg/kg/day IV bolus (maximum 1 g) for 3 consecutive days, followed by 2 months of daily oral prednisolone (2 mg/kg/day) and alternate-day prednisolone weaning from 1 mg/kg to 0.1 mg/kg for additional 12 months. Mycophenolate was continued throughout her treatment course and for maintenance therapy. In response to treatment, anemia, microscopic hematuria, hypoalbuminemia, and proteinuria resolved. Complete complement profile before and at 6 months therapy showed normalization of C3NeF, complement regulatory factor H and C3. This present case provides evidence of the full responsiveness of a rare form of complement dysregulation C3GN to a combination of mycophenolate and corticosteroids. The disease has NOT recurred in >2 years after initial presentation.
VLA-4 as a Central Target for Modulating Neuroinflammatory Disorders
Authors: Jurberg Arnon Dias , Chaves Beatriz , Pinho Lia Gonçalves , da Silva João Hermínio Martins , Savino Wilson , Cotta-de-Almeida Vinicius
Published: September 2021

The complex steps leading to the central nervous system (CNS) inflammation and the progress to neuroinflammatory and neurodegenerative disorders have opened up new research and intervention avenues. This review focuses on the therapeutic targeting of the VLA-4 integrin to discuss the clear-cut effect on immune cell trafficking into brain tissues. Besides, we explore the possibility that blocking VLA-4 may have a relevant impact on nonmigratory activities of immune cells, such as antigen presentation and T-cell differentiation, during the neuroinflammatory process. Lastly, the recent refinement of computational techniques is highlighted as a way to increase specificity and to reduce the detrimental side effects of VLA-4 immunotherapies aiming at developing better clinical interventions.
Medical Case Report on Repeat Treatment of Restless Legs Syndrome with Intravenous Infusion of Iron
Authors: Condon Katherine , Chipman James
Published: September 2021

Restless legs syndrome (RLS) is a debilitating neurological disorder for which a range of medical interventions with varied efficacy has been employed. Based on evidence of iron deficiency in the substantia nigra of the midbrain, there are reports of substantial benefits from intravenous iron infusion. This case report demonstrates a strong statistically significant negative correlation between serum ferritin and RLS severity of symptoms in a subject with RLS who received 2 intravenous infusions of ferric carboxymaltose over a period of 464 days. The results provide further evidence to support the treatment strategy.
ХВОРОБА ЛАЙМА У ДІТЕЙ НА СУЧАСНОМУ ЕТАПІ
Authors: Литвин Г. О. , Баса Н. Р.
Published: September 2021

Мета роботи – узагальнити нові дані про етіологію, епідеміологію, клінічні прояви та лабораторну діагностику хвороби Лайма (ХЛ) у дітей, навести сучасні рекомендації щодо її вчасної профілактики та лікування.
На підставі огляду літератури наведені найновіші дані про хворобу Лайма у дітей. Узагальнено інформацію про етіологію, епідеміологію, характерні клінічні симптоми та перебіг Лайм-бореліозу (ЛБ) в педіатричній практиці. Описано сучасні методи діагностики і лікування Лайм-бореліозу, вказані дози і препарати залежно від стадії і форми захворювання, які затверджені Центрами контролю та профілактики захворювань США (CDC) та товариством з інфекційних хвороб США (Infectious Diseases Society of America, IDSA) для лікування ХЛ в педіатрії. Наведені рекомендації стосовно профілактики хвороби Лайма.
Епідеміологічні дані з багатьох країн Європи та США свідчать про значне зростання діагностованих випадків Лайм-бореліозу завдяки використанню в лікарській практиці таких високоінформативних методів діагностики, як імуноферментний аналіз (ІФА) та імуноблот. На сьогодні є багато інформації та наукових досліджень Лайм-бореліозу в дорослих, на відміну від дітей. Саме тому наш літературний огляд присвячений хворобі Лайма в педіатричній практиці.
ANTIMICROBIAL RESISTANCE OF ESCHERIСHIA COLI STRAINS ISOLATED FROM PATIENTS WITH PURULENT PERITONITIS
Authors: Kotsar O. V. , Kochnieva O. V.
Published: September 2021

Escherichia coli remains one of the most frequent causes of several common bacterial infections in humans. Surgery on the abdominal cavity is usually complicated by peritonitis caused by E. coli strains. Recently, there are data confirming the high degree of resistance of this strain. The prevalence of multidrug-resistant E. coli strains is increasing worldwide principally due to the spread of mobile genetic elements, such as plasmids. The rise of multidrug-resistant strains of E. coli also occurs in Ukraine. Therefore, the spread of resistance E. coli is an increasing public health concern in our country. This paper summarizes the antibiotic resistance of clinical E. coli strains, isolated from patients with peritonitis. Furthermore, therapeutic interventions and strategies to prevent and control infections are presented and discussed. The article also provides an overview of the current knowledge concerning promising alternative therapies against E. coli diseases.
СТАВЛЕННЯ ЛІКАРІВ ДО ПРОФІЛАКТИКИ НЕІНФЕКЦІЙНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ – АДМІНІСТРАТИВНО-ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЧИННИК ВПЛИВУ
Authors: Балашов К. В.
Published: September 2021

Мета: охарактеризувати ставлення та діяльність лікарів стосовно здоров’я та визначити поведінкові особливості підгруп лікарів, які працюють у столиці/обласних центрах або в інших населених пунктах.

Матеріали і методи. Опитано 167 лікарів, які представляють всі макрорегіони України: визначено рівні поінформованості про міфи щодо неінфекційних захворювань, локус контролю, погляди на ефективність профілактич­них заходів, вплив на здоров’я окремих чинників оточення. Оцінку результатів здійснювали на основі даних дескриптивної статистики, статистичну вірогідність різниці показників визначали методами попарного порівняння з поправкою Бонфероні та дисперсійного аналізу.

Результати. Порівняння оцінок респондентів показало нечисленні відмінності між лікарями, які працюють у м. Києві та обласних центрах (група А), та лікарями, які працюють в інших населених пунктах (група Б). Лікарі продемонстрували досить високу поінформованість про заходи профілактики неінфекційних захворювань, водночас не завжди здійснювали практичні заходи, спрямовані на підтримку здоров’я. Відповідальність за здоров’я лікарі з обох підгруп покладали на саму особу, лікарів та близьке оточення, а найменше очікували від волонтерів, ВООЗ та преси. Опитані високо оцінили потребу дітей дотримуватися правил здорового способу життя, передусім – дотримання правил безпечного сексу. Мешканці обласних центрів вважали вплив на здоров’я свого фінансового стану та традицій у родині менш сприятливим, ніж лікарі, які живуть у решті населених пунктів.

Висновки. При порівнянні оцінки респондентами популярних тверджень щодо неінфекційних захворювань, осіб та інституцій, що несуть відповідальність за здоров’я людини, поглядів на ефективність профілактичних заходів, впливу на здоров’я окремих чинників оточення не виявлено значних відмінностей між лікарями, які працюють у м. Києві та обласних центрах, та лікарями, які працюють у інших населених пунктах. Переоцінка респондентами складності заходів профілактики неінфекційних захворювань свідчить про необхідність більш детального та доступного представлення спектра можливих заходів сприяння здоров’ю для ефективнішої профілактики.
ПОРІВНЯЛЬНИЙ АНАЛІЗ ФІНАНСУВАННЯ СФЕРИ ОХОРОНИ ЗДОРОВʼЯ УКРАЇНИ ТА КРАЇН ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ
Authors: Чорна В. В.
Published: September 2021

Мета: здійснити порівняльний аналіз фінансування сфери охорони здоровʼя України та країн ЄС за останні роки.

Матеріали і методи. Використано теоретично-порівняльний, бібліосемантичний аналіз даних щодо фінансування сфери охорони здоров’я в Україні та країнах ЄС.

Результати. Проаналізовано наукові джерела вітчизняних, зарубіжних досліджень, законів України, концепцій державних програм і резолюцій ЄС та виділено основні проблеми незавершеної медичної реформи. Для успішного проведення реформи в сфері охорони здоров’я в Україні прийнято низку нормативно-правових актів. Позитивні зміни у реформі охорони здоров’я України безпосередньо залежать від видатків на охорону здоровʼя у ВВП. Найбільше коштів на охорону здоров’я було спрямовано в 2013 р. – 4,23 %, але у 2019 р. цей показник був найменшим за останні роки незалежності – 2,4 % від ВВП. Різкі коливання у фінансуванні сфери охорони здоров’я негативно впливають на створення нової Національної служби здоров’я України, на саму реформу в цілому, а також на показники тривалості життя населення в Україні. Позитивні приклади у реформі охорони здоров’я як Республіки Польща, так й інших європейських країн – відокремлення цільових коштів на охорону психічного здоров’я від бюджету, які належать органам місцевого самоврядування закладів охорони здоров’я, та вкрай необхідний закон про обов’язкове медичне страхування як у багатьох країнах світу. Психічне здоров’я населення Польщі та країн ЄС є одним із пріоритетних завдань і невід’ємною частиною у реформуванні сфери охорони здоров’я. У резолюції ВООЗ, Ради ЄС, Ради Європи, починаючи з 1975 р., важливе значення відводять адекватному і справедливому інвестуванню в систему охорони психічного здоров’я, що позначається на здоров’ї населення планети. У 2019 р. ВООЗ зі Світовим банком проводили аналіз реформи фінансування системи охорони здоров’я за 2016–2019 рр. для надання стратегічних рекомендацій щодо покращення надання медичних послуг. 

Висновки. За результатами аналізу встановлено недосконалість фінансування закладів охорони здоров’я України, що впливає на якість надання медичної допомоги та необхідність впровадження постійного коригування/моніторингу ефективності діючої нової моделі фінансування системи охорони здоров’я України і запровадження обов’язкового медичного страхування.
ПЕРСПЕКТИВНИЙ НАПРЯМОК РОЗВИТКУ АМБУЛАТОРНОЇ КАРДІОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ НАСЕЛЕННЮ РЕГІОНУ В СУЧАСНИХ ЕКОНОМІЧНИХ УМОВАХ
Authors: Іванюк А. В.
Published: September 2021

Мета: здійснити медико-соціальне обґрунтування пріоритетного напрямку розвитку амбулаторної кардіологічної допомоги населенню регіону в сучасних економічних умовах.

Матеріали і методи. Пріоритетний напрямок розвитку регіональної амбулаторної кардіологічної допомоги населенню регіону в нових економічних умовах обґрунтований методом системного аналізу, а також інформаційно-аналітичним, соціологічним та статистичним методами. Інформаційною базою для його формування виступили наукові роботи вітчизняних і зарубіжних фахівців із кардіології, державно-приватного партнерства (ДПП) і менеджменту, а також власні дослідження, у ході яких отримано характеристику мережі та ресурсного забезпечення амбулаторно-поліклінічних закладів (АПЗ), які надають кардіологічну допомогу населенню Київської області (у динаміці за 2014–2019 рр.), здійснено соціологічне опитування 829 пацієнтів (які були під спостереженням із приводу хвороб системи кровообігу (ХСК) у сімейних лікарів та районних кардіологів у Київській області), а також соціологічне опитування 352 лікарів-кардіологів з усіх регіонів України.

Результати. Встановлено хронічне недофінансування та незадовільний рівень розвитку матеріально-технічної бази АПЗ, які надають кардіологічну допомогу населенню Київської області. Виявлено ряд проблем та низький рівень задоволеності організацією амбулаторної кардіологічної допомоги населенню за результатами соціологічного опитування пацієнтів із ХСК та лікарів-кардіологів. Розглянуто механізми державно-приватного партнерства як спо­сіб залучення інвестицій до системи охорони здоровʼя і визначено наявність в Україні правової бази для реалізації ДПП в охороні здоровʼя. У результаті обґрунтовано основні напрямки розвитку амбулаторної кардіологічної допомоги населенню регіону в сучасних економічних умовах на основі використання механізмів ДПП.

Висновки. Пріоритетним напрямком удосконалення організації амбулаторної кардіологічної допомоги населенню регіонів у сучасних економічних умовах є формування в АПЗ господарського механізму на принципах ДПП.
ДИСЦИПЛІНАРНА ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ФАРМАЦЕВТИЧНИХ ПРАЦІВНИКІВ: ЗАКОНОДАВЧИЙ ТА ТЕОРЕТИКО-ПРАВОВИЙ АСПЕКТИ
Authors: Алексєєв О. Г.
Published: September 2021

Мета роботи – дослідження сучасного стану нормативно-правового регулювання та наукових підходів до проблеми застосування дисциплінарної відповідальності до фармацевтичних працівників.

Матеріал і методи. Під час дослідження використовували емпіричні (порівняння, вивчення документів), теоретичні (аналізу та синтезу) та методи міждисциплінарного дослідження (порівняльно-правовий).

Результати. Забезпечення населення безпечними, доступними та якісними лікарськими засобами (ЛЗ) є складовою конституційного права на охорону здоров’я кожної людини. Враховуючи вкрай важливу соціальну складову фармацевтичної діяльності (адже в підсумку мова йде про здоров’я нації), дуже важливою є реакція держави на забезпечення якісної роботи та безпечних результатів праці фармацевтичних працівників.

Реалії сьогодення свідчать про пріоритетність заходів переконання для забезпечення трудової дисципліни, однак на нашу думку методи примусу, у тому числі дисциплінарної відповідальності фармацевтичних працівників, також є важливим фактором для належного виконання своїх професійних обов’язків представниками фармацевтичного сектору галузі охорони здоров’я.

На даний час у чинному законодавстві про працю відсутнє офіційне визначення дисциплінарної відповідальності. Аналізуючи та консолідуючи означені підходи науковців до визначення дисциплінарної відповідальності, слід виділити основні її ознаки. По-перше, дисциплінарна відповідальність виступає різновидом юридичної відповідальності. По-друге, для її застосування необхідна наявність трудових правовідносин «працівник-роботодавець». По-третє, ДВ передбачає правовий обов’язок працівника зазнати певних обмежень. В четвертих, ДВ являє собою групу чітко визначених у законодавстві дисциплінарних стягнень.

На підставі аналізу та консолідації загально-теоретичних підходів до природи дисциплінарної відповідальності та спеціальних ознак правового статусу фармацевтичного працівника маємо констатувати, що під дисциплінарною відповідальністю фармацевтичних працівників слід розуміти окремий вид юридичної відповідальності, що полягає у застосуванні до фармацевтичних працівників, які скоїли дисциплінарний проступок, дисциплінарних стягнень.

Дисциплінарним проступком у фармацевтичній сфері є протиправне винне невиконання або неналежне виконання фармацевтичним працівником трудових обов’язків, покладених на нього законодавством про працю, нормами галузевого законодавства, колективним та трудовим договорами трудових обов’язків.

Висновки. Досліджено сучасний стан та проблематику законодавчого регулювання притягнення до дисциплінарної відповідальності фармацевтичних працівників.
ЛЕЙОМІОМА ТА РЕПРОДУКТИВНА ФУНКЦІЯ. ФРОНТИР РЕПРОДУКТОЛОГІЇ ТА СУЧАСНОГО АКУШЕРСТВА
Authors: Железов Д. М.
Published: September 2021

Вплив лейоміоми матки на фертильну функцію є складним та залучає численні механізми: від прямого механічного впливу об’єму пухлини на транспорт і імплантацію статевих клітин, впливу на судинну систему матки та на процеси мікроциркуляції до індукції тканиною ЛМ прозапальних цитокінів та впливу на експресію генів (HOXA10, HOXA11, LIF, IL11, BMPR2, BTEB1, ITGB3 тощо) під час «вікна імплантації».

Мета – оцінка реалізації репродуктивної функції у жінок, що страждають на лейоміому матки.

Матеріал і методи. Дослідження виконане на базі КНП «Обласний перинатальний центр» та КНП «Міський пологовий будинок № 5» упродовж 2016–2020 рр. Проведений аналіз репродуктивної функції 92 жінок з верифікованою ЛМ, оперованих у обсязі консервативної міомектомії (КМЕ) лапаротомним або лапароскопічним доступом (основна група). Всі вони мали репродуктивні наміри та незмінений оваріально-менструальний цикл після проведеного лікування. Середній вік жінок склав (34,9±0,4) роки. У якості контролю були обстежені 30 вагітних того ж віку, які на момент взяття на облік не мали значущої соматичної та гінекологічної патології.

Оцінювали частоту спонтанних вагітностей у оперованих жінок, особливості перебігу вагітності (частота загроз переривання вагітності, випадків ЗВУР, ускладнень вагітності та пологів). Упродовж вагітності проводии УЗ-моніторинг. Катамнестичний період складав від 2 до 5 років (Ме=3,5).

Результати. Проведення планової міомектомії дозволяє відновити фертильну функцію у 46,7 % жінок з ЛМ. Під час вагітності залишкові міоматозні вузли у 58,1 % жінок були стабільними за розмірами, у 23,3 % відзначалося збільшення розмірів ЛМ, у 18,6 % вагітних розмір вузлів зменшився. Неспроможність рубця на матці після КМЕ виявлена у 11,6 % вагітних. У вагітних з рубцем на матці та залишковими міоматозними вузлами малого розміру частіше реєструються випадки загрози невиношування. У 18 (41,9 %) жінок основної групи та в 5 (16,7 %) жінок контрольної груп вдавалися до оперативного розродження, в решти пологи відбулися per vias naturales.
ВПЛИВ АНТИБІОТИКОТЕРАПІЇ НА МІКРОФЛОРУ РІЗНИХ БІОТОПІВ У ПАЦІЄНТІВ, ХВОРИХ НА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ
Authors: Климнюк С. І. , Ясній В. Б. , Ясній О. Р.
Published: September 2021

За даними ВООЗ, антибіотикорезистентність є однією з десяти найбільших загроз для здоровʼя, з якими стикається людство.

Мета – проаналізувати літературні джерела останніх років щодо поширеності антибіотикорезистентності у хворих на цукровий діабет (ЦД) з різними інфекційними ускладненнями.

Матеріал і методи. Проаналізовано публікації зі вказаної проблеми в провідних міжнародних медичних і мікробіологічних часописах, а також інтернет-ресурсах.

Результати. Зловживання та надмірне застосування антибактеріальних препаратів – основні причини розвитку стійкості збудників. У значній мірі це стосується хворих на ЦД, оскільки вони мають велику кількість супутніх патологій та багато хронічних ускладнень і часто потребують застосування антибіотиків, що спричиняє антибіотикорезистентність. Виявлено, що у хворих на ЦД є певні особливості мікрофлори при захворюванні дихальних шляхів, шкіри, сечостатевої системи, ротової порожнини. Показана висока резистентність мікроорганізмів до антибактеріальних препаратів, що знижує ефективність лікування. Зазначається, що у пацієнтів з ЦД 2-го типу значно зростає ризик виникнення інфекцій сечостатевих шляхів. Показано, що E. coli –найпоширеніший уропатоген пацієнтів з ЦД, за яким слідують коагулазонегативні стафілококи. Всі виділені бактерії були стійкими до ампіциліну, але чутливими до нітрофурантоїну. Грамнегативні ізоляти показали високий рівень стійкості до триметоприм-сульфаметоксазолу в 81,8 %, гентаміцину – у 72,7 % та цефтріаксону в 63,6 % пацієнтів. Грампозитивні бактерії мали резистентність до пеніциліну у 87,5 %, норфлоксацину – у 62,5 % та ципрофлоксацину у 50,0 % пацієнтів.

Висновок. Антибіотикотерапія у хворих на ЦД повинна проводитися з обовʼязковим урахуванням чутливості збудника. Глибше розуміння відповіді мікробіоценозу на дію антибіотиків сформує нові підходи до лікування хворих на ЦД.
ЕФЕКТИВНІСТЬ КОМПЛЕКСНИХ РЕАБІЛІТАЦІЙНИХ ЗАХОДІВ У ХВОРИХ НА НЕЙРОПАТІЮ ЛИЦЕВОГО НЕРВА В РАННЬОМУ ВІДНОВНОМУ ПЕРІОДІ
Authors: Козьолкін О. А. , Мєдвєдкова С. О. , Пухальський М. П. , Рунчева К. А.
Published: September 2021

Нейропатія лицевого нерва (НЛН) зустрічається найчастіше серед патологій черепних нервів. НЛН призводить до погіршення якості життя, що проявляється у вигляді тривалої тимчасової непрацездатності. Між тим, питання діагностики, лікування, реабілітації та профілактики уражень НЛН на сьогодні залишаються недостатньо вивченими.

Мета – оцінити ефективність комплексних лікувальних заходів та їх вплив на динаміку відновлювальних процесів у хворих на нейропатію лицевого нерва залежно від терміну початку реабілітації.

Матеріал і методи. Нами було проведено комплексне реабілітаційне лікування 74 пацієнтів із НЛН. Середній вік хворих склав (42,6±5,5) років, кількість чоловіків – 44 (59 %), жінок – 30 (41 %). Усі пацієнти були поділені на дві групи: в першу увійшли ті, що почали курс реабілітації одразу після гострого періоду (10–14 доба), (n=49, середній вік (44,5±6,46) років), у другу – ті, яким розпочали реабілітацію пізніше (20–30 доба), (n=25, середній вік (38,8± 2,9) років).

Результати. У пацієнтів першої групи спостерігали більш позитивну динаміку регресу симптоматики, ніж у другій групі хворих. Після завершення курсу реабілітації значне покращення симптомів спостерігали у 30 хворих (61,2 %) першої групи, на відміну від другої групи – 9 хворих (36,0 %) зі значним покращенням.

Висновки. 1. Реабілітаційне лікування хворих на нейропатію лицевого нерва має бути комплексним, патогенетично обґрунтованим, із застосуванням різних методів і засобів, з активною участю пацієнтів.

Лікувально-реабілітаційний комплекс створюється для кожного пацієнта індивідуально, залежно від вираження неврологічних розладів і динаміки відновлювальних процесів.

Комплексні лікувально-реабілітаційні заходи ефективніші при проведенні їх у ранній термін, одразу після закінчення гострого періоду захворювання.
Оригінальний метод лапароскопічного лікування двосторонніх пахових гриж
Authors: Дубченко В. С. , Кошарний А. В. , Кудрявцев А. В. , Мущінін В. А.
Published: September 2021

Мета роботи: дослідити вплив модифікації методики ТАРР на післяопераційне відновлення пацієнтів і можливість за допомогою оригінального методу зменшити кількість ускладнень у пацієнтів із паховими грижами різного генезу.

Матеріали і методи. Прооперовано 54 пацієнти з двосторонніми паховими грижами за модифікованою методикою ТАРР-1. 61 пацієнта старше 65 років та 44 пацієнти до 45 років було прооперовано за трьома різними методиками. Кожна група пацієнтів була на спостереженні і проходили плановий огляд кожні 3 місяці впродовж 1,5 року.

Результати досліджень та їх обговорення. Ускладнення в усіх трьох групах були в середньостатистичних межах. Спостерігали незначне зменшення числа пацієнтів групи 1 із післяопераційним болем порівняно з пацієнтами із групи 2 та 3. Після проведення модифікованої операції ТАРР-1 кількість рецидиву грижі з двох сторін склала лише 0,54 %, що значно нижче середніх статистичних значень по країні. Правильне ушивання очеревини та мінімальна фіксація імпланта збільшує прогноз на одужання, а використання великих сіток запобігає появі стегнових гриж.

Незалежно від методу лікування пахових гриж, повсякчас є ризик виникнення рецидиву та появи тривалого післяопераційного болю. За допомогою модифікованих оригінальних методів лікування пахових гриж можливо зменшити число пацієнтів із рецидивами та появою післяопераційного болю. Модифікована операція ТАРР-1 рекомендована для лікування двосторонніх гриж у людей різного віку та статі. Між кількістю зон кріплення сітки і частотою появи рецидивів закономірностей не встановлено.
STUDY OF THE SPECIFIC ACTIVITY OF THE PHYTOCOMPOSITION ON THE DEXAMETHASONE-INDUCED INSULIN RESISTANCE
Authors: Dub A. I. , Klishch I. M. , Vronska L. V. , Stechyshyn I. P.
Published: September 2021

Introduction. Type 2 diabetes mellitus (DM2) has recently become an epidemic in the population. There are approximately 463 million patients in the world, and according to experts from the International Diabetes Federation, it is expected to increase to 700 million people by 2045, of which more than 90 % will fall on DM2. Despite the significant progress made in studying the pathogenesis of DM, the presence of a wide range of antidiabetic drugs, diabetes remains an acute medical and social problem.

The aim of the study – to investigate the specific activity of the phytocomposition, which contains dry extracts of white mulberry leaves (Morus alba L.), common beans shells (Phaseolus vulgaris L.), bilberry sprouts (Vaccinium myrtillus L.) in the experimental model of insulin resistance caused by dexamethasone injections.

Research Methods. The experiments were performed on male rats aged three months and weight (200±20) g. Experimental animals were divided into the following groups: negative and positive control, two reference groups, which received Arfazetin and metformin respectively, and experimental group, which received phytocomposition. Insulin resistance was modeled by intramuscular administration of glucocorticosteroid dexamethasone (0.125 mg/kg daily for 13 days in the morning). The state of glucose homeostasis was assessed by changes in basal glycemia and under oral glucose tolerance test, short insulin and adrenalin test. Functional glycemic coefficients were also calculated. Statistical processing was performed using computer programs IBM SPSS Statistics v.10.1 and MS Excel 2010.

Results and Discussion. Basal glycemia after modeling insulin resistance in the experimental group, which received the phytocomposition, was significantly lower by 19.0 % from the positive control group and did not differ from the activity of metformin. During the oral glucose tolerance test, the phytocomposition significantly inhibited the growth of glycemia in all studied periods relative to the indicators of the positive control group. Functional glycemic coefficients, which were obtained based on test data, did not exceed the norm. Insulin sensitivity under the influence of phytomedicine increased by 16.2 % above the positive control group, indicating inhibition of insulin resistance development under its influence. The studied phytocomposition inhibited the development of adrenaline glycemia by 42.9, 70.2 % after 30 and 90 min, respectively, relative to the positive control group, which corresponds to the indicators of the negative control group and reference group, which received Arfazetin, but this decrease is not enough to exceed the effect of metformin.

Conclusions. The obtained results indicate that the studied phytocomposition inhibits the development of insulin resistance and carbohydrate tolerance in the conditions of insulin resistance caused by the introduction of dexamethasone.
ЦЕРЕБРОПРОТЕКТОРНА АКТИВНІСТЬ НОВОГО ПОХІДНОГО 4-АМІНОБУТАНОВОЇ КИСЛОТИ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ЗАКРИТОЇ ЧЕРЕПНО-МОЗКОВОЇ ТРАВМИ
Authors: Палагіна Н. Ю.
Published: September 2021

Вступ. Для лікування когнітивних розладів у комплексній терапії черепно-мозкової травми широко використовують церебропротектори і ноотропи.

Мета дослідження – вивчити церебропротекторну активність сполуки КГМ-5, що є новим похідним 4-амінобутанової кислоти.

Методи дослідження. Закриту черепно-мозкову травму (ЗЧМТ) відтворювали у щурів масою 200–220 г під легким ефірним наркозом за допомогою вантажу масою 0,1 кг, що вільно падає по вертикальному каналу з енергією удару 0,589 Дж на голову тварин. Усього було використано 35 білих нелінійних щурів-самців, яких поділили на групи: 1-ша – інтактний контроль; 2-га – тварини зі змодельованою ЗЧМТ; 3-тя – тварини зі змодельованою ЗЧМТ, яким внутрішньошлунково вводили сполуку КГМ-5 у дозі 30 мг/кг; 4-та і 5-та – тварини, яких лікували, відповідно, препаратами порівняння гопантеновою кислотою (150 мг/кг внутрішньошлунково) та пірацетамом (300 мг/кг внутрішньошлунково) впродовж 3 діб до і 5 діб після моделювання ЗЧМТ. На 1-шу, 2-гу і 3-тю доби після відтворення ЗЧМТ визначали ступінь неврологічного дефіциту (в балах) за шкалою McGraw, на 4-ту − функціональний стан ЦНС тварин у тесті “відкрите поле”, на 5-ту − когнітивні функції в тесті екстраполяційного вивільнення.

Результати й обговорення. На тлі дії досліджуваних засобів встановлено зменшення неврологічного дефіциту порівняно з групою контрольної патології на 1-шу та 2-гу доби, проте достовірний характер ці відмінності мали лише на 1-шу добу. В тесті “відкрите поле” рухова та дослідницька активність і загальна сума всіх видів активності на фоні дії всіх засобів була достовірно вищою, ніж у групі контрольної патології. У тесті екстраполяційного вивільнення як у загальній групі тварин, так і серед щурів, які здатні виконувати тест, сполука КГМ-5 статистично значуще поліпшувала когнітивні функції тварин: зменшувала час виконання завдання.

Висновок. На моделі закритої черепно-мозкової травми у щурів встановлено церебропротекторну активність нового похідного 4-амінобутанової кислоти – сполуки КГМ-5 за здатністю зменшувати вираження неврологічного дефіциту впродовж перших двох діб патології, запобігати зниженню локомоторної активності тварин та покращувати когнітивні функції.
ВПЛИВ ГОСТРОЇ КРОВОВТРАТИ, УСКЛАДНЕНОЇ ІШЕМІЄЮ-РЕПЕРФУЗІЄЮ КІНЦІВКИ, НА ДИНАМІКУ ПОКАЗНИКІВ ГЛУТАТІОНОВОЇ АНТИПЕРОКСИДАЗНОЇ СИСТЕМИ В СЕЛЕЗІНЦІ ТА ЙОГО КОРЕКЦІЯ КАРБАЦЕТАМОМ
Authors: Яворська І. В.
Published: September 2021

Вступ. Порушення глутатіонової антипероксидазної системи є одним із ключових механізмів гострої крововтрати та ішемічно-реперфузійного синдрому. В адаптаційно-компенсаторних процесах при крововтраті важливу роль відіграє селезінка. Однак стан глутатіонової антипероксидазної системи в селезінці вивчено недостатньо. Немає даних про ефективність за цих умов карбацетаму, який проявив виражений протекторний вплив на ензимну ланку антиоксидантного захисту селезінки.

Мета дослідження – з’ясувати динаміку показників глутатіонової антипероксидазної системи в селезінці за умов гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки, та оцінити ефективність корекції виявлених порушень карбацетамом.

Методи дослідження. В експериментах використано 108 нелінійних щурів-самців масою 200–220 г. Усі дослідження виконано під тіопентал-натрієвим наркозом. У тварин моделювали ішемію-реперфузію кінцівки, гостру крововтрату і поєднували ці ушкодження. В окремій групі проводили корекцію виявлених порушень карбацетамом. Через 1 і 2 год, а також через 1, 7 та 14 діб у селезінці піддослідних тварин визначали вміст відновленого глутатіону і глутатіонпероксидазну активність.

Результати й обговорення. Моделювання гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки, в селезінці сприяє найбільшому виснаженню вмісту відновленого глутатіону і глутатіонпероксидазної активності, починаючи з 2 год експерименту. Через 1 добу величина досліджуваних показників досягала мінімального рівня і була статистично вірогідно меншою, ніж за умов моделювання лише гострої крововтрати. Застосування карбацетаму мало протекторний вплив на вміст у селезінці відновленого глутатіону (після 7 діб використання) і глутатіонпероксидазну активність (через 14 діб), що ставить карбацетам у ряд перспективних засобів комплексної терапії порушень, зумовлених гострою крововтратою та ішемічно-реперфузійним синдромом.

Висновки. Моделювання гострої крововтрати, ускладненої ішемією-реперфузією кінцівки, зумовлює зниження вмісту відновленого глутатіону і глутатіонпероксидазної активності в селезінці з максимумом через 1 добу експерименту. Застосування карбацетаму сприяє протекції порушень вмісту відновленого глутатіону в селезінці через 7 діб використання, глутатіонпероксидазної активності – через 14 діб.
КІЛЬКІСНЕ ВИЗНАЧЕННЯ МОНОСАХАРИДІВ РІДКОГО ЕКСТРАКТУ ЧЕБРЕЦЮ ПОВЗУЧОГО ТА ВИБІР КРИТЕРІЇВ ПРИЙНЯТНОСТІ
Authors: Зарівна Н. О.
Published: September 2021

Вступ. В останні роки помітно зростає науковий інтерес до вивчення полісахаридів у лікарській рослинній сировині, що пов’язано з широким спектром їх фармакологічної дії. У попередніх дослідженнях встановлено, що у витяжках із трави чебрецю повзучого (ЧП), одержаних за допомогою води і розчинів з низькою концентрацією спирту, наявні полісахариди, після гідролізу яких отримували моносахариди. Розробка муколітичного засобу на основі густого екстракту чебрецю повзучого й ефірної олії чебрецю звичайного передбачала насамперед одержання рідкого екстракту ЧП, який отримували за підібраною технологією, що дозволила зберегти та відтворити аналізовані біологічно активні речовини трави ЧП. Тому з метою стандартизації рідкого екстракту ЧП важливо визначити не тільки їх якісний склад, а й кількісний вміст, що дозволить обрати відповідні показники якості та запропонувати критерії прийнятності.

Мета дослідження – провести кількісне визначення відновлювальних моносахаридів у рідкому екс­тракті чебрецю повзучого, вибрати відповідні критерії прийнятності.

Методи дослідження. Під час дослідження використано спектрофотометр “Cary-50”, рідкий екс­тракт чебрецю повзучого, ФСЗ: глюкози (“Fluka”), 1 % розчин кислоти пікринової, 20 % розчин натрію карбонату, 20 %, 40 % розчини натрію гідроксиду, кислоту хлористоводневу розведену Р.

Результати й обговорення. Кількісне визначення моносахаридів у рідкому екстракті ЧП проводили методом диференційної спектрофотометрії у видимій ділянці спектра за реакцією з пікриновою кислотою. Їх вміст коливався у певних межах і визначався вмістом у вихідній сировині. Тому з метою здійснення стандартизації рідкого екстракту ЧП можна обрати кількісним критерієм якості вміст відновлювальних моносахаридів, а також запропонувати відповідні критерії прийнятності – не менше 0,09 % у перерахунку на глюкозу.

Висновок. Проведено кількісне визначення відновлювальних моносахаридів у рідкому екстракті чебрецю повзучого. В результаті визначено їх кількісний вміст та запропоновано критерії прийнятності.
РОЛЬ ПЕДАГОГІКИ В КЛІНІЧНІЙ ПРАКТИЦІ ЛІКАРЯ
Authors: Маража І. О. , Жулкевич І. В.
Published: September 2021

Наголошено актуальність використання педагогічних компетентностей у клінічній практиці лікаря. Перелічено нормативні документи, що регулюють використання засобів педагогіки в практиці лікаря, та наведено погляди таких науковців, як Л. Столяренко, І. Зязюн, К. Левітан, А. Маркова й С. І. Куликов, на сутність поняття «педагогічна та медична компетентність».
Сказано, що сутність педагогічної компетентності медичних працівників продиктована особливостями їхньої професійної діяльності, які полягають у тому, що лікувально-профілактична діяльність передбачає лікарську рефлексію, тобто обов᾽язкове усвідомлення її сенсу, змісту, засобів і способів виконання, а також спирається на систему цінностей особистості; педагогічна діяльність медичного працівника спрямовується на проектування освітнього процесу і передбачає педагогічну рефлексію, тобто обов᾽язкове усвідомлення всіх параметрів і чинників успішності виконання цієї діяльності. Процес виховання за допомогою педагогічних прийомів у клінічній практиці лікаря ведеться з урахуванням соціальних умов, що надають можливості реалізації певних соціальних та індивідуальних цінностей пацієнта. Зокрема, необхідно усунути конкуренцію між професійною діяльністю, іншими соціальними сферами життєдіяльності та самозбереженням і здоров’ям лікаря.
Зроблено висновок, що основними видами і напрямками педагогічної діяльності лікаря може бути методична діяльність з ознайомлення пацієнтів різного віку, національної приналежності, соціального або економічного статусу з принципами і правилами організації здорового способу життя; практична діяльність з виховання та навчання пацієнтів поведінки, що запобігає рецидивам захворювання; науково-педагогічна дослідницька діяльність; а також методична діяльність з навчання середнього та молодшого медичного персоналу. Загальну спрямованість педагогічної діяльності лікаря можна охарактеризувати як формування та розвиток у пацієнтів індивідуальної основи для відновлення і збереження здоров’я.
Las ciencias sociales frente al avance de las “nuevas” derechas en América Latina en el siglo XXI
Authors: Nikolajczuk Monica , Prego Florencia
Published: September 2021

La problematización de las derechas y las “nuevas” derechas en América Latina ha recobrado una importancia vital en la coyuntura histórica actual. Desde el campo de las ciencias sociales se han abonado distintas tesis sobre el carácter novedoso (o no) de estos sectores y han proliferado una serie de análisis que problematizan la cuestión desde una mirada de conjunto. En este contexto, el objetivo del artículo es aportar una descripción y un análisis de las discusiones académicas con relación a la idea de las “nuevas” derechas latinoamericanas en el marco del siglo XXI, dando cuenta de los debates existentes, con el fin de indagar en los núcleos de consenso y disenso que tiñen la literatura reciente sobre la temática.

A lo largo del trabajo problematizaremos cuatro ejes estructurantes: una matriz conceptual que rescata la condición relacional e históricamente situada entre derechas e izquierdas y la diada igualdad-desigualdad como elemento constitutivo de la distinción; la cuestión de los sujetos, es decir, los análisis respecto de la composición y la representación; y la relación entre derechas y democracia. Finalmente, esbozaremos los avances hacia una conceptualización de las derechas latinoamericanas del siglo XXI y las discusiones en torno a su novedad.
Overfeeding Saturated Fat Increases LDL (Low-Density Lipoprotein) Aggregation Susceptibility While Overfeeding Unsaturated Fat Decreases Proteoglycan-Binding of Lipoproteins
Authors: Ruuth Maija , Lahelma Mari , Luukkonen Panu K. , Lorey Martina B. , Qadri Sami , Sädevirta Sanja , Hyötyläinen Tuulia , Kovanen Petri T. , Hodson Leanne , Yki-Järvinen Hannele , Öörni Katariina
Published: September 2021

Objective:

We recently showed that measurement of the susceptibility of LDL (low-density lipoprotein) to aggregation is an independent predictor of cardiovascular events. We now wished to compare effects of overfeeding different dietary macronutrients on LDL aggregation, proteoglycan-binding of plasma lipoproteins, and on the concentration of oxidized LDL in plasma, 3 in vitro parameters consistent with increased atherogenicity.

Approach and Results:

The participants (36 subjects; age, 48±10 years; body mass index, 30.9±6.2 kg/m
2
) were randomized to consume an extra 1000 kcal/day of either unsaturated fat, saturated fat, or simple sugars (CARB) for 3 weeks. We measured plasma proatherogenic properties (susceptibility of LDL to aggregation, proteoglycan-binding, oxidized LDL) and concentrations and composition of plasma lipoproteins using nuclear magnetic resonance spectroscopy, and in LDL using liquid chromatography mass spectrometry, before and after the overfeeding diets. LDL aggregation increased in the saturated fat but not the other groups. This change was associated with increased sphingolipid and saturated triacylglycerols in LDL and in plasma and reduction of clusterin on LDL particles. Proteoglycan binding of plasma lipoproteins decreased in the unsaturated fat group relative to the baseline diet. Lipoprotein properties remained unchanged in the CARB group.

Conclusions:

The type of fat during 3 weeks of overfeeding is an important determinant of the characteristics and functional properties of plasma lipoproteins in humans.

Registration:

URL:
http://www.clinicaltrials.gov
; Unique identifier NCT02133144.

Graphic Abstract:

A graphic abstract is available for this article.