Blood composition of the reindeer . II. Blood chemistry
Authors: Nieminen Mauri , Timisjärvi Jouni 
Published: February 2013

<p>The blood chemical composition of 578 semi-domestic reindeer were investigated in respect to age, season, calving and nutrition in Northern Finland during 1973-79. The weight gain was maximally 400 g/day at an age of 4-8 weeks as also reflected by high serum thyroxine (T4), alkaline phosphatase (SAP), creatine phosphokinase (CPK) and blood glucose values. Low SAP activity in winter indicated a cessation of growth. The pH of the venous blood was 7.35 and the clotting activity very high (21 sec, 100 %) in summer and autumn. 15 protein bands and 15 fatty acids were discernible in reindeer serum. The total serum protein was 58 g/1 in the 20-day-old calf and 87 g/1 in adult hind in the autumn, the difference being caused by changes in globulins. The neonatal fluctuation of immunoglobulins suggests that the calf acquires its passive immunity soon after birth by the intestinal absorption of proteins and that its endogenous synthesis of gamma globulins begins in the 4th week of life. The serum total lipids (2.9 g/1), triglycerides (0.29 mmol/1) and cholesterol (1.6 mmol/1) were low in newborn calves and reached their adult levels at the age of 5 months (average 5.1 g/1, 0.4 mmol/1, 2.7 mmol/1, respectively). The young calves had higher serum cholesterol, total and free fatty acid, myristic acid and palmitic acid, but lower stearic and oleic acid values than adult hinds. The reindeer calf liberates considerable amounts of catecholamines during the first days after birth, but the postpartum dopamine-B-hydroxylase activity was rather low. The means of blood glucose (3.4-4.6 mmol/1), total serum proteins (63 - 87 g/1), albumin (39 - 43 g/1), total globulins (23 - 44 g/1), urea (5.7-9 mmol/1), total lipids (2.7 - 5.2 g/1), triglycerides (0.17 - 0.33 mmol/1), total fatty acids (0.89 - 1.54 g/1), calcium (2.2 - 2.6 mmol/1), inorganic phosphorus (1.6 - 2.2 mmol/1), magnesium (0.8 - 1.2 mmol/1) and copper (6.7 - 18 |Jmol/l) of free-grazing adult hinds were highest in summer and autumn and decreased during winter. The lowest means were measured for the starved hinds in early spring. The high serum urea and CPK, LDH and SAP activities reflected catabolism of the body proteins and tissue breakdown during starvation. Season and nutrition did not affect serum T4, creatinine, sodium and chloride values. High body weight and blood chemical values were measured for the hinds fed on silage and molasses in winter.</p><p>Poron veri. II. Veren kemia.</p><p>Abstract in Finnish / Yhteenveto: 578 puolivillin poron veren kemiallista koostumusta tutkittiin i&aring;n, vuodenajan, vasonnan ja ravitsemustilan suhteen vuosina 1973-79. Painon lisays oli suurimmillaan 400 g/vrk 4-8 viikon iassa ja sita kuvastivat myos korkeat seerumin tyroksiinin (T4), alkaalisen fosfataasin (SAP), kreatiinifosfokinaasin (CPK) ja veren sokerin arvot. Alhainen SAP aktiivisuus talvella osoitti kasvun pysahtymist&aring;. Laskimoveren pH oli 7.35 ja veren hyytymiskyky (21 sek, 100 %) eritt&aring;in hyv&aring; kes&aring;lla ja syksylla. Seerumista erotettiin 15 eri valkuaista ja 15 rasvahappoa. Seerumin valkuaisainepitoisuus oli 58 g/l 20 vrk:n iassa ja vaatimilla 87 g/l syksylla. Ero johtui globuliinien m&aring;aran muutoksesta. Immunoglobuliinien muutokset osoittavat, etta syntymanj&aring;lkeisen vastustuskykyns&aring; vasa saa ilmeisesti em&aring;n maidosta ja etta oma gammaglobuliinien tuotanto alkaa vasta 4 viikon i&aring;ss&aring;. Vastasyntyneen vasan seerumin lipidit (2,9 g/l), triglyseridit (0,29 mmol/1) ja kolesteroli (1,6 mmol/1) olivat melko alhaiset ja saavuttivat aikuisen tason 5 kuukauden iassa (keskim&aring;arin 5,1 g/l, 0,4 mmol/1, 2,7 mmol/1, vastaavasti). Vasojen seerumin kolesteroli-, kokonaisrasvahappo-, myristiinihappo- ja palmitiinihappopitoisuudet olivat korkeammat, mutta steariinihappo- ja oljyhappopitoisuudet alhaisemmat kuin vaatimilla. Ensimmaisin&aring; vuorokausina vasa tuottaa runsaasti katekolamiineja, mutta seerumin dopamiini-B-hydroksylaasin aktiivisuus on melko alhainen. Vapaana laiduntavan vaatimen veren sokeri (3,4 - 4,6 mmol/1), seerumin kokonaisvalkuainen (63 - 87 g/l), albumiini (39 - 43 g/l), globuliinit (23 - 44 g/l), urea (5,7 - 9 mmol/1), kokonaislipidit (2,7 - 5,2 g/l), triglyseridit (0,17 - 0.33 mmol/1), rasvahapot (0,89 - 1,54 g/l), kalsium (2,2 - 2,6 mmol/1), fosfori (1,6 - 2,2 mmol/I), magnesium (0,8 - 1,2 mmol/1) ja kupari (6,7-18 (Jmol/l) olivat korkeimmillaan kesall&aring; ja syksylla ja laskivat talvella. Alhaisimmat pitoisuudet mitattiin n&aring;lkiintyneille vaatimille kevaalla. Seerumin korkeat ureapitoisuudet ja CPK, LDH ja SAP aktiivisuudet kuvastivat kehon valkuaisten ja kudosten hajoamista nalkiintymisen aikana. Vuodenajoilla ja ravinnolla ei ollut vaikutusta seerumin T4-, kreatiniini-, natrium- ja kloridipitoisuuksiin. Korkeat ruumiinpainot ja veren kemialliset arvot mitattiin vaatimille, joita ruokittiin sailorehulla ja melassileikkeell&aring; talvella.</p><p>Renblod. II. Blodkemi.</p><p>Abstract in Swedish / Sammandrag: Den kemiska sammansattningen av blodet hos 578 halvvilda vajor undesoktes under &aring;r 1973 &mdash; 1979 med hanvisning till &aring;lder, &aring;rstid, kalvning och n&aring;ringstillst&aring;nd. Viktokningen var storst, 400 g/dygn, vid en &aring;lder av 4 &mdash; 8 veckor. Detta &aring;terspeglades aven i de hoga varden av serumthyroxin (TV), alkalfosfatas (SAP), kreatininfosfokinas (CPK) och i blodsockerhalten. Den l&aring;ga SAP-aktiviteten under vintern var ett tecken p&aring; att tillv&aring;xten stannat. V&aring;rdet av pH i venblodet var 7,46 och koagulationskapaciteten (21 sek, 100%) var mycket hog under sommaren och hosten. 15 olika &aring;ggvite&aring;mnen och 15 fettsyror skiljdes ur serum. Halten av &aring;ggvite&aring;mnen i serum var 58 g/1 vid en &aring;lder av 20 dygn och 87 g/1 hos vajorna p&aring; hosten. Skillnaden berodde p&aring; forandringen i globulinm&aring;ngden. For&aring;ndringarna hos immunoglobulinerna p&aring;visar, att kalven f&aring;r sin motst&aring;ndsform&aring;ga efter fodseln ur vajans mjolk och att kalven sj&aring;lv borjar producera gammaglobuliner forst d&aring; den n&aring;tt en &aring;lder av 4 veckor. Den nyfodda kalvens serumlipider (2,9 g/1), triglycerider (0,29 mmol/1), och kolesterol (1,6 mmol/1) var t&aring;mligen l&aring;ga och uppn&aring;dde niv&aring;n hos en vuxen ren vid 5 m&aring;naders &aring;lder (respektive medeltal 5,1 g/1, 0,4 mmol/1, 2,7 mmol). Halterna av kolesterol, fettsyra, myristinsyra och palmitinsyra var hogre i kalvarnas serum, emedan halterna av stearinsyra och oljesyra var lagre &aring;n hos vajor. Under de forst&aring; levnadsdygnen producerar kalven katekolaminer i rikliga m&aring;ngder. D&aring;remot &aring;r serumdopamid - B - hydroxylas-aktiviteten ganska l&aring;g. En fritt betande vajas blodsockerhalt (3,4 - 4,6 mmol/1), total&aring;ggvitehalt i serum (63 - 87 g/1), albuminhalt (39 - 43 g/1), globulinhalt (23 - 44 g/1), urea (5,7- 9 mmol/1), totala lipidhalt (2,7 - 5,2 g/1), triglyceridhalt (0,17-0,33 mmol/1), fettsyrehalt (0,89 - 1,54 g/1), kalciumhalt (2,2 - 2,6 mmol/1), fosforhalt (1,6 - 2,2 mmol/1), magnesiumhalt (0,8 - 1,2 mmol/1) och kopparhalt (6,7 - 17 )Jmol/l) var hogst under sommaren och hosten emedan de sjonk under vintern. De l&aring;gsta halterna mattes hos u-tsvultna vajor p&aring; v&aring;ren. Den hoga ureahalten i serum samt CPK-, LDH- och SAP-aktiviteterna &aring;terspeglar &aring;ggvite&aring;mnens och v&aring;vnaders upplosning i kroppen. &Aring;rstiderna och n&aring;ringen inverkade varken p&aring; halterna av T4 kreatinin, natrium eller klorid i serum. De hoga siffrorna for kroppsvikt och blodets kemiska varden mattes hos vajor som under vinters&aring;songen matats med pressfoder och melassflis.</p>