bluuebunny/crossref_metadata_2025 huggingface dataset:
Do You Need to be Risk-Tolerant to Become an Entrepreneur? The Importance of the Reference Point
Authors: Fuentelsaz Lucio , Maicas Juan P. , Montero Javier
Published: July 2020

The creation of new ventures involves a great deal of risk and uncertainty. However, research has been theoretically divergent and empirically inconclusive about the influence of individuals’ risk tolerance on entrepreneurial entry. In this paper, we argue that this relationship is contingent on the reference point of individuals, taking into account the human capital and the opportunity cost of individuals when they decide to start a venture. This approach allows us to clarify some of the previous mixed results in the literature. We use a sample of almost 600,000 individuals from 90 countries that have participated in the Global Entrepreneurship Monitor project between 2010 and 2014. Our results show that individuals with previous experience as entrepreneurs do not need to be so risk-tolerant to set up their own venture, while individuals with a job and/or a high educational level need to be especially risk-tolerant to become entrepreneurs.
The H-force sets of the graphs satisfying the condition of Ore’s theorem
Authors: Zhang Xinhong , Li Ruijuan
Published: July 2020

Let G be a Hamiltonian graph. A nonempty vertex set

X
⊆
V
(
G
)

X\subseteq V(G)

is called a Hamiltonian cycle enforcing set (in short, an H-force set) of G if every X-cycle of G (i.e., a cycle of G containing all vertices of X) is a Hamiltonian cycle. For the graph G,

h
(
G
)

h(G)

(called the H-force number of G) is the smallest cardinality of an H-force set of G. Ore’s theorem states that an n-vertex graph G is Hamiltonian if

d
(
u
)
+
d
(
v
)
≥
n

d(u)+d(v)\ge n

for every pair of nonadjacent vertices

u
,
v

u,v

of G. In this article, we study the H-force sets of the graphs satisfying the condition of Ore’s theorem, show that the H-force number of these graphs is possibly n, or

n
−
2

n-2

, or

n
2

\frac{n}{2}

and give a classification of these graphs due to the H-force number.
Design for quality: reconfigurable flat optics based on active metasurfaces
Authors: Shalaginov Mikhail Y. , Campbell Sawyer D. , An Sensong , Zhang Yifei , Ríos Carlos , Whiting Eric B. , Wu Yuhao , Kang Lei , Zheng Bowen , Fowler Clayton , Zhang Hualiang , Werner Douglas H. , Hu Juejun , Gu Tian
Published: July 2020

Optical metasurfaces, planar subwavelength nanoantenna arrays with the singular ability to sculpt wavefront in almost arbitrary manners, are poised to become a powerful tool enabling compact and high-performance optics with novel functionalities. A particularly intriguing research direction within this field is active metasurfaces, whose optical response can be dynamically tuned postfabrication, thus allowing a plurality of applications unattainable with traditional bulk optics. Designing reconfigurable optics based on active metasurfaces is, however, presented with a unique challenge, since the optical quality of the devices must be optimized at multiple optical states. In this article, we provide a critical review on the active meta-optics design principles and algorithms that are applied across structural hierarchies ranging from single meta-atoms to full meta-optical devices. The discussed approaches are illustrated by specific examples of reconfigurable metasurfaces based on optical phase-change materials.
Enhanced directional emission of monolayer tungsten disulfide (WS2) with robust linear polarization via one-dimensional photonic crystal (PhC) slab
Authors: Li Han , Wang Jiajun , Ma Yating , Chu Jiao , Cheng Xiang’ai , Shi Lei , Jiang Tian
Published: July 2020

Objectives

Monolayer transition metal dichalcogenides (TMDCs) have been regarded as promising candidates for the future light-emitting devices. To date, though the modulation of emission intensity and directionality in monolayer TMDCs has received considerable scholarly attention, there has been no systematic investigation on the underlying critical polarization. The intensity, directionality and robust polarization are highly favorable and pivotal for the future on-chip optoelectronic emission devices based on TMDCs.

Methods

We explore the emission features of the monolayer TMDCs in the photonic crystal (PhC) platform at room temperature. A monolayer tungsten disulfide (WS2) is specifically integrated with a tailored PhC structure. Angle-resolved photoluminescence (PL), time-resolved PL and polarized PL measurements are carried out to study the enhanced emission and polarization properties.

Results

The photoluminescence (PL) of WS2 is greatly enhanced by over 300-fold, resulting from a ∼fivefold enhancement (from 1.5 to 7.2%) of the PL efficiency with accelerated spontaneous emission rates. Additionally, the overall polarized emission is obtained with the degree of linear polarization (DLP) up to 60%, which is independent of the excitation polarization. Moreover, two branched directional emissions with horizontal polarization are also achieved at a divergency angle of only 3.5°, accompanied by a surprising near-100% DLP at ±8° directions.

Conclusions

This comprehensive study sets out to assess the feasibility of the high-performance light emission device based on the monolayer TMDCs and PhC structures.
Spontaneous Coronary Artery Dissection with Iliac Artery Dissection: A Case Report and Literature Review
Authors: Du Jun , Du Jianlin , She Qiang , Deng Songbai
Published: July 2020

Spontaneous coronary artery dissection is a rare cause of acute coronary syndrome or sudden cardiac death. It often occurs in females with no conventional cardiovascular risk factors. Bilateral iliac artery dissection is also a rare disease. This case report describes a patient with spontaneous coronary artery dissection and iliac artery dissection. The authors believe that a conservative approach could be used as an effective therapy for a clinically stable patient.
Gender Differential in Education and Parents’ Attitudes in West Bengal, India
Authors: Bose Sunita , Bose Sriparna
Published: July 2020

In this article we investigate the role of parental and family characteristics as explanations for gender differences in children’s education using primary data collected from villages in West Bengal, India in 2007–08. We add to existing research by focusing on the importance of parental perceptions by distinguishing between the stated need for education in general and the need for education for girls to investigate the pathways through which girls’ education may be improved. Results show that while girls are being enrolled at the same rate as boys when young, they are being withdrawn at much higher rates as they get older, often for marriage or financial reasons. Multivariate analyses show significant gender bias in education among the older sample (17 years and over) and some important differences among predictors for male and female education for both samples. For the older sample, financial constraints are more important for curtailing a daughter’s education than a son’s education. Among the indicators of parental perception, the expectation of economic independence for girls has a positive effect on girls’ education, but parental expectation of the enhancement of traditional roles (as wives and mothers) through girls’ education has a beneficial effect on boys’ education.
Las Casas’ Articulation of the Indians’ Moral Agency
Authors: Pérez Rolando
Published: July 2020

This article deals with Bartolomé de Las Casas’ contribution to the notion of universal human rights. Though much study has been devoted to Las Casas’ work, what remains understudied is the Spanish philosopher’s conception of religion, which in many ways resembles what Kant called “the religion of reason.” For Las Casas, then, Christianity was conceived more as a rational system of ethics than as a compendium of Biblical and scholastic dogmas. Like the later Enlightenment philosopher Johann Gottlieb Fichte, Las Casas believed that all humans belonged to the same universal community of rational beings. By examining Las Casas together with Fichte, this article sheds further light on Las Casas’ anticipatory notions of moral agency, formal freedom, rational religion, and the rights of a free people against the use of coercion—regardless of their race, religion, or culture. They are the ideas underpinning his notion of universal human rights (Paulist and Thomist in nature), and his ethics of the Other, who “is just like me”: a rational, feeling human being, deserving of equal justice and rights.
Left ventricular speckle tracking echocardiographic evaluation before and after TAVI
Authors: Tsampasian Vasiliki , Panoulas Vasileios , Jabbour Richard J. , Ruparelia Neil , Malik Iqbal S. , Hadjiloizou Nearchos , Frame Angela , Sen Sayan , Sutaria Nilesh , Mikhail Ghada W. , Nihoyannopoulos Petros
Published: July 2020

Aims: To assess left ventricular (LV) function before and after transcatheter aortic valve implantation (TAVI) using conventional echocardiographic parameters and global longitudinal LV strain (GLS) and compare outcomes between Edwards S3 and Evolut R valves.

Methods and results: Data were collected for consecutive patients undergoing TAVI at Hammersmith hospital between 2015 and 2018. Of the 303 patients, those with coronary artery disease and atrial fibrillation were excluded leading to a total of 85 patients, which constituted our study group. The mean follow-up was 49 ± 39 days. In total, 60% of patients were treated with Edwards S3 and 40% Evolut R. TAVI resulted in an early improvement of GLS (−13.96 to −15.25%, P = 0.01) but not ejection fraction (EF) (47.6 to 50.1%, P = 0.09). LV mass also improved, especially in patients with marked baseline LV hypertrophy (P < 0.001). There were no appreciable differences of LV function improvement and overall LV remodelling after TAVI between the two types of valves used (P = 0.14).

Conclusions: TAVI results in reverse remodelling and improvement of GLS, especially in patients with impaired baseline LV function. There were no differences in the extent of LV function improvement between Edwards S3 and Evolut R valves but there was a greater incidence of aortic regurgitation with Evolut R.
Stuck on a diagnosis: prosthetic mitral valve thrombosis vs dyssynchrony
Authors: Savage Patrick , Connolly Michael
Published: July 2020

Prosthetic valve thrombosis is a rare but serious complication of mechanical valve replacement requiring prompt diagnosis and treatment. Unfortunately, it is often difficult to evaluate this based on single modality imaging alone. We demonstrate a case where the use of both 3D-TOE and valve fluoroscopy allowed for the differentiation between prosthetic valve thrombosis vs prosthetic mitral valve dyssychrony. Using transoesphageal echocardiography, it is noted that there is valve dyssynchrony; however, it is unclear if there is leaflet restriction (Video 1). Using fluoroscopy, it can be seen clearly that their overall mobility is normal (Video 2). Additionally, using 3D-TOE it can be clearly noted that there is no evidence of pannus or thrombus (Video 3). Using these two imaging modalities in concert facilitated the clear diagnosis of valve dyssynchrony vs valve thrombosis.
The Impact of Dominance on Adaptation in Changing Environments
Authors: Devi Archana , Jain Kavita
Published: July 2020

Natural environments are seldom static and therefore it is important to ask how a population adapts in a changing environment. We consider a finite, diploid population evolving in a periodically changing environment and study how the fixation probability of a rare mutant depends on its dominance coefficient and the rate of environmental change. We find that, in slowly changing environments, the effect of dominance is the same as in the static environment, that is, if a mutant is beneficial (deleterious) when it appears, it is more (less) likely to fix if it is dominant. But, in fast changing environments, the effect of dominance can be different from that in the static environment and is determined by the mutant’s fitness at the time of appearance as well as that in the time-averaged environment. We find that, in a rapidly varying environment that is neutral on average, an initially beneficial (deleterious) mutant that arises while selection is decreasing (increasing) has a fixation probability lower (higher) than that for a neutral mutant as a result of which the recessive (dominant) mutant is favored. If the environment is beneficial (deleterious) on average but the mutant is deleterious (beneficial) when it appears in the population, the dominant (recessive) mutant is favored in a fast changing environment. We also find that, when recurrent mutations occur, dominance does not have a strong influence on evolutionary dynamics.
Factores que inciden sobre el rendimiento académico de los estudiantes de primer ingreso del curso Matemática General del Instituto Tecnológico de Costa Rica
Authors: Chacón-Vargas Érick , Roldán-Villalobos Gabriela
Published: July 2020

El objetivo de este trabajo fue determinar algunos factores o variables personales o familiares de los estudiantes de primer ingreso del curso Matemática General del Instituto Tecnológico de Costa Rica, que inciden sobre su rendimiento académico en esa asignatura. La muestra estuvo conformada por 729 estudiantes de primer ingreso que matricularon el curso Matemática General en el primer semestre del 2018. Para la recolección de la información se elaboró y aplicó un cuestionario en línea con 90 preguntas (11 de respuesta abierta y las restantes de selección), esto se realizó durante las primeras dos semanas de clases, para minimizar el riesgo de pérdida de información debida a los retiros justificados o abandonos de curso. También, se solicitaron datos al Departamento de Admisión y Registro del Instituto Tecnológico de Costa Rica, estos se analizaron para determinar cuáles de las variables tenían incidencia sobre el resultado (aprobado – reprobado) o la calificación final del curso. Se empleó el análisis de regresión y las pruebas no paramétricas de bondad de ajuste e independencia. El promedio de admisión a la universidad, las calificaciones en las secciones de razonamiento matemático y verbal de la prueba de aptitud académica, la nota de presentación (promedio de las calificaciones de los dos últimos años de educación secundaria) y el ingreso mensual del grupo familiar presentaron correlaciones estadísticamente significativas con la nota final del curso. Las variables categóricas con mayor incidencia sobre la aprobación del curso fueron: el tipo de colegio (público, privado o semiprivado) y su modalidad (académico, técnico, experimental bilingüe), junto con la percepción de los estudiantes sobre sus dificultades en matemática a nivel de secundaria.
Zooarqueología de un basurero doméstico: proteína animal en los patrones de consumo del Grupo IV de Palenque, Chiapas
Authors: CIUDAD RUIZ ANDRÉS , VARELA SCHERRER CARLOS MIGUEL , ADÁNEZ PAVÓN JESÚS
Published: July 2020

Un fértil basurero acumulado sobre el piso del patio subsidiario al oeste de la Es- tructura J3 del Grupo IV de Palenque, fue excavado en 2016, 2017 y 2018. Este depósito ha proporcionado interesantes datos acerca de los modos de vida de los habitantes, entre los que destacan sus hábitos culinarios y de consumo. En el presente trabajo se investiga la fauna utiliza- da en la cocina de este grupo de élite subreal, en sus prácticas de caza y sus hábitos de consumo, pero también en la vida ceremonial y ritual de la comunidad.
Aprovisionamiento de peces en el extremo oriental del canal Beagle (Tierra del Fuego, Argentina): una evaluación a partir del registro zooarqueológico de Bahía Moat
Authors: CORBAT M. , TIVOLI A. , ZANGRANDO A.F.
Published: July 2020

El aprovisionamiento de peces constituyó uno de los pilares de la subsistencia de las poblaciones humanas que habitaron la costa sur de Tierra del Fuego desde el Holoceno medio. Durante el Holoceno tardío, estas actividades se habrían intensificado principalmente a partir de un aumento en la explotación de especies costeras y la ampliación de los rangos de aprovi- sionamiento de peces en espacios pelágicos. Esta hipótesis partió de estudios efectuados sobre conjuntos zooarqueológicos procedentes únicamente del Canal Beagle central, siendo escaso el conocimiento generado para otros sectores de la margen meridional de Tierra del Fuego. En este trabajo se presentan los resultados obtenidos de estudios ictioarqueológicos correspondientes a conjuntos recuperados en excavaciones de cinco sitios de la localidad Heshkaia, la cual se ubica en la Bahía Moat, en el extremo oriental del Canal Beagle. A partir de esta información se ana- liza la explotación de los peces por parte de los grupos cazadores-recolectores-pescadores para este sector de Tierra del Fuego. Se identificaron variaciones principalmente cuantitativas entre los sitios de Heshkaia, para las cuales se ensayan posibles explicaciones. Los datos también son discutidos desde una perspectiva regional y en un marco temporal más amplio para discutir a partir de esta nueva evidencia el proceso de intensificación identificado en el Canal Beagle hacia el Holoceno tardío. En cuanto a la explotación de peces durante el Holoceno tardío se mantiene una importante representación de los peces costeros. No obstante, a diferencia de lo observado para el canal Beagle central, no se registra el aprovechamiento de recursos pelágicos en ningún momento de la secuencia arqueológica analizada para Moat.
Hippopotamus hunting in Predynastic Egypt: Reassessing Archaeozoological evidence
Authors: F. MAYDANA SEBASTIAN
Published: July 2020

Hippopotamus hunting as an iconographical motif is widely attested during most of Egyptian history. Both private and royal Egyptian tombs spanning from early Old Kingdom to Roman times show these images in their walls. The motif was often depicted in Predynastic iconography but, due to some of its particularities, some authors suggested that hippopotami were, in fact, not killed but rather captured alive. Decades have passed, and evidence both ar- chaeological and archaeozoological has since grown significantly. We now have enough sources to reassess the corpus of evidence to debunk or ratify such hypotheses. Particularly relevant to confirm these was the finding at Hierakonpolis of a young hippopotamus’ remains showing signs of having been kept captive in the village. Moreover, it is helpful to examine evidence not taken into account by the authors such as ethnohistorical research and the latest archaeozoological find- ings. The outcome of this research seems to suggest that the killing of hippopotami did, in fact, take place during hunting expeditions, due to the danger of transporting the beasts alive. Further- more, the idea of iconographic evidence as a narrative of actual events should be challenged and understood instead as being one of symbolic nature.
One Hundred Rotten Fish in a Pit Historical and Archaeological Evidence of Seizure and Burial of Fish improper for sale in 15th-16th century city of Tourcoing, France
Authors: OUESLATI HALMA TAREK , BARBIEUX JOSÉ
Published: July 2020

The Main Square of the city of Tourcoing (France) underwent excavations in 1982. The dig revealed a shallow pit filled up with fish skeletons still bearing their scales. The excava- tor bulk sampled the entire filling of this AD 15th-16th century feature, and in 2016 the materials were sieved and analyzed in the zooarchaeology laboratory of the University of Lille. Over a hundred haddock skeletons, representing complete specimens between 35-71 cm (total length) were identified. The contemporaneous archives of the cities of Lille and Douai shed light on the common practice of the discard and burial of fish improper for sale and may provide an expla- nation to our unusual discovery. The paper describes how fish markets operated and the type of controls imposed upon fishmongers. Examples of violations to the rule, seizures and trials recorded in the local archives will be described.
Who is the Author of the Editorial “Zhelanie” (“Desire”) in the First Issue of "Grazhdanin" ("Citizen") for 1873?
Authors: Buchneva Daria D.
Published: July 2020

Two editors, namely editor-owner V. P. Meshchersky and editor-publisher F. M. Dostoevsky, wrote the editorials in the weekly "Grazhdanin" in 1873‒1874. The article is devoted to the attribution of the editorial article “Zhelanie” (“Desire”), published in the first issue of the weekly "Grazhdanin" in 1873. Researchers B. V. Tomashevsky, V. V. Vinogradov, V. A. Viktorovich attributed this article to F. M. Dostoevsky. The editorial board of the academic “Complete works in thirty volumes” argued that the note was penned by V. P. Meshchersky. I. Zohrab believes that “Desire” was written by V. P. Meshchersky and edited by F. M. Dostoevsky. The article conducts an examination based on stylistic and mathematical statistics methods. As a result of the comprehensive analysis of the text, both at the ideological (content) and linguistic level, the version of F. M. Dostoevsky’s authorship was rejected. A comparative analysis of “Desire” with the texts of Dostoevsky and Meshchersky and the conclusions made using statistical attribution methods allow us to recognize V. P. Meshchersky as the author.
Two Bills of Sale for Darovoe, the Dostoevsky Family Estate
Authors: Dementyeva Tatyana N. , Voronkina Lyubov A.
Published: July 2020

The parents of F. M. Dostoevsky purchased an estate in the Kashirsky district of the Tula Province in 1831. It comprised the village of Darovoe and the hamlet of Darovaya. This purchase is known both from the memoirs of A. M. Dostoevsky, and from numerous indirect sources: metric books of the Church of the Descent of the Holy Spirit in the village of Monogarovo (parish church of the village of Darovoe), census records, family correspondence of the Dostoevskys and Ivanovs, etc. However, none of these sources provides sufficiently complete information about when and from whom Darovoe was bought, as well as what it was. In the proposed publication, previously unknown first official documents are introduced into scientific circulation. They allow to clarify the dates and conditions of the purchase of Darovoe by the Dostoevskys — bills of sale for the village of Darovoe and the hamlet of Darovaya, dated 1829 and 1831, that are stored in the reserves of the Central State Archive of Moscow.
The Italian Path of the Slavophile S. P. Koloshin, Correspondent of F. M. Dostoevsky: Archival Materials
Authors: Dergacheva Irina V.
Published: July 2020

The article presents the results of an archival search for information regarding Sergey P. Koloshin, a publicist and the publisher of the Zritel obschestvennoy zhizni, literatury i sporta (Spectator of public life, literature and sports) magazine, who went bankrupt in 1863. In the 1860s, he lived in Italy, attempted to collaborate with the Epokha (Epoch) magazine, corresponded with the brothers M. M. and F. M. Dostoevskys, and died on November 27, 1868 in Florence. The discovered documents allow to clarify the time and circumstances of his death. The Russian Empire’s Foreign Policy Archive contains a file regarding the assignment of the transportation the body of the deceased to Milan for burial in the columbarium to Mikhail Orlov, the Archpriest of the Russian Orthodox Church of the Nativity of Christ and St. Nicholas in Florence, who already performed the rite of blessing S. Koloshin. The latter was also entrusted with fulfilling the last will of the deceased, completing his settlements on this Earth, including those with the owner of his rented residence. Her receipt for money received indicates the address of Koloshin's residence in Milan, which is significant in connection with the search for his archive, which probably includes the letters of Dostoevsky. The article also introduces the encrypted telegrams of the Russian mission to Turin into scientific circulation for the first time. These telegrams are signed by the name Koloshin (Kolochine), and the authors suggest that they belong either to Sergey’s brother, Dmitry Pavlovich, junior secretary of the Russian mission in Brussels, or to Ivan Petrovich Koloshin, Resident Master of the Ministry of Foreign Affairs of the Russian Empire, cousin of S. P. Koloshin. He could have also provided the documents from the personal archive of S. P. Koloshin, which likely included letters from Dostoevsky.
Developing Content for Pediatric Hospital Medicine Certification Examination Using Practice Analysis
Authors: Mittal Vineeta , Shah Neha , Dwyer Andrew C. , O’Toole Jennifer K. , Percelay Jack , Carlson Douglas , Woods Suzanne , Lee Vivian , Russo Christopher , Black Nichole , Rauch Daniel , Chase Lindsay , Quinonez Ricardo , Fisher Erin S
Published: July 2020

OBJECTIVES:

The American Board of Pediatrics (ABP) and the Pediatric Hospital Medicine (PHM) subboard developed a content outline to serve as a blueprint for the inaugural certification examination through practice analysis. The systematic approach of practice analyses process is described in the study.

METHODS:

A diverse, representative panel of 12 pediatric hospitalists developed the draft content outline using multiple resources (publications, textbooks, PHM Core Competencies, PHM fellow’s curriculum, etc). The panel categorized practice knowledge into 13 domains and 202 subdomains. By using the ABP database self-defined practicing pediatric hospitalists were identified. Participants rated the frequency and criticality of content domains and subdomains along with providing open-ended comments.

RESULTS:

In total, 1449 (12.1%) generalists in the ABP database self-identified as pediatric hospitalists, and 800 full-time pediatric hospitalists responded. The content domains that were rated as highly critical and frequently required in practice were weighted more heavily (ie, the percentage of examination questions associated with a domain) than the less critical and less frequently rated. Both community and noncommunity pediatric hospitalists rated domains similarly (P = .943). Subdomain and preliminary weights were rated with similar means and SDs in the majority of topics.

CONCLUSIONS:

There was concordance in the rating of domain and universal tasks among both community and noncommunity hospitalists. The areas of significant differences, although minor, could be explained by difference in practice settings. The practice analysis approach was structured, engaged the PHM community, reflected the breadth and depth of knowledge required for PHM practice, and used an iterative process to refine the final product.
A doxorubicinkezeléshez kapcsolódó szívelégtelenség kialakulásának rizikótényezői a hazai országos adatbázisok integrált, retrospektív elemzése alapján
Authors: Fogarassy György , Fogarassyné Vathy Ágnes , Kováts Tamás , Hornyák Lajos , Kenessey István , Veress Gábor , Polgár Csaba , Forster Tamás
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: Az antraciklinkezeléshez kapcsolódó szívelégtelenség
kialakulását jelentősen befolyásolja az alkalmazott kumulatív dózis. Korábban
publikált adatok szerint doxorubicin esetén, 450 mg/m2 alatti
kumulatív dózis mellett, alacsony a szívelégtelenség kialakulásának rizikója.
Mivel a jelenlegi gyakorlatban a doxorubicinterápia során általában nem érik el
ezt a dózist, a kezelés következtében kialakuló szívelégtelenség kiváltásában
egyéb tényezők játszanak jelentős szerepet. Célkitűzés: Célunk
a jelenlegi gyakorlat szerint alkalmazott doxorubicinkezeléshez kapcsolódó
szívelégtelenség rizikótényezőinek részletes feltárása volt.
Módszer: A hazai egészségügyi finanszírozási adatbázisok és
a Nemzeti Rákregiszter adatainak felhasználásával retrospektív elemzést
végeztünk, melybe azokat a betegeket vontuk be, akiknél 2004 és 2015 között
emlődaganat igazolódott szövettani vizsgálattal. Kizárólag azokat a betegeket
elemeztük, akiknél a kórelőzményben nem szerepelt kemoterápia vagy
szívelégtelenségre utaló adat a daganat igazolódása előtt. A szívelégtelenségi
végpontot az I50-es diagnóziskódnak a fekvőbeteg- vagy a boncolási dokumentumban
való megjelenésével definiáltuk. Statisztikai analízis: A
szívelégtelenség kialakulásának esélyét befolyásoló tényezőket többváltozós
bináris logisztikus regresszió alkalmazásával azonosítottuk. A társbetegségek és
a demográfiai adatok mellett az onkológiai stádiumot és az onkológiai kezelések
kumulatív dózisait is figyelembe vettük az elemzésben.
Eredmények: A 3288, doxorubicinnel kezelt betegnél a
szívelégtelenségi végpont kumulatív incidenciája 6,2%-nak adódott. A
szívelégtelenség előfordulása fokozódott 400 mg/m2 fölötti
doxorubicin kumulatív dózis esetén. Nagymértékben nőtt a rizikó az életkor
előrehaladtával is, már 50 év felett szignifikáns kockázatnövekedés volt
megfigyelhető. Emellett magasabb rizikóval kapcsolódott a cukorbetegség, a
pirimidinanalógok, a karboplatin (platinaalapú szer) és a bevacizumab jelenléte.
Következtetés: A hazai finanszírozási adatbázisok és a
Rákregiszter adatbázisának integrált elemzése révén a jelenlegi gyakorlatnak
megfelelően alkalmazott doxorubicinkezeléshez kapcsolódó szívelégtelenség
rizikótényezői populációszinten azonosíthatók voltak. Orv Hetil. 2020; 161(26):
1094–1102.
Szívelégtelenségben szenvedő betegek halálozása hazánkban 2017-ben
Authors: Tomcsányi János
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: A szívelégtelenség magas mortalitású, nagy
betegpopulációt érintő, cardiovascularis betegség. A mortalitási adatok és azok
változásai fontos információt jelentenek a kezelés hatékonyságának céljából.
Célkitűzés: A szívelégtelenség miatti halálozás
alakulásának és változásának tanulmányozása a 2010 előtti időszakhoz képest.
Módszer: A 2017-ben szívelégtelenség miatt kezelt betegek
számát, illetve mortalitási adatait elemeztem, a kórházi halálozást, valamint az
1–6–12 hónapos halálozást figyelembe véve. Az I50 és I42 BNO-kódokat vettem
figyelembe, függetlenül attól, hogy az ápolást indokló fő- vagy
mellékdiagnózisként szerepeltek. A mortalitásnál csak az összhalálozást
értékeltem. Eredmények: A 2017. évben szívelégtelenség miatt
szakorvosi ellátásban részesülők száma 1,1%-os prevalenciát adott. Ezen betegek
kórházi halálozása 3,9% volt, míg az 1–6–12 hónapos halálozás 5,2–12–17%-nak
adódott. Következtetések: A szívelégtelenség prevalenciája
kisebb, mint a 2009-ben megadott 1,6%. Ez annak köszönhető, hogy most csak egy
évet néztem, míg 2009-ben figyelembe vettük az előző 5 évben diagnosztizált
szívbetegeket is, akik adott évben nem voltak szakorvosi ellátáson. A
mortalitási adatok is jelentős javulást mutatnak 2009-hez képest, de még mindig
a nyugat-európai értékek felett vannak. A javulás nagy valószínűséggel a
túlélést nyújtó gyógyszerek jobb feltitrálásával, illetve a jobb adherenciával
magyarázható. Orv Hetil. 2020; 161(24): 1012–1014.
Ételallergia? Intolerancia? – Étel adverz reakciók vizsgálata 406 felnőtt betegen
Authors: Solymosi Dóra , Diczig Brigitte , Sárdy Miklós , Pónyai Györgyi
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: Az étel adverz reakciók gyakorisága egyre nő; a
felnőtt populáció 10–20%-a tapasztal ilyen jellegű panaszokat, melyeket a
legtöbbször ételallergiának hisznek, annak ellenére, hogy a nem immunmediált
ételintoleranciák és az egyéb szerveket érintő (például gasztroenterológiai)
kórfolyamatok nagyobb eséllyel okozzák ezeket. Célkitűzés:
Célunk volt, hogy részleteiben megismerjük az étel adverz reakciókkal jelentkező
felnőtt betegcsoportot és az ételallergiának vélt tünetek, tünetegyüttesek valós
hátterét. Emellett, a kérdéskör kapcsán, az interdiszciplinaritás tükrében
szeretnénk hangsúlyozni a differenciáldiagnosztika és a társszakmákkal történő
együttműködés jelentőségét. Módszer: 406 felnőtt (>18) beteg
allergodermatológiai vizsgálatára került sor élelmiszerekhez kapcsolódó tünetek
felmérése, azonosítása és elkülönítése céljából. A páciensek változatos
tünetekkel jelentkeztek, melyek mindegyikét „ételallergia” jeleként
azonosították. Alapos anamnézisfelvétel és orvosi vizsgálat után, amennyiben
indokoltnak bizonyult, specifikus-IgE-tesztek elvégzése történt. Szükség esetén
a pácienseket társszakmák képviselőihez irányítottuk a kivizsgálás
komplettálásához. Eredmények: 307 (75,6%) nő és 99 (24,4%)
férfi vizsgálatára került sor. A betegcsoport átlagéletkora 43,6 év volt. A
leggyakoribb objektivizálható bőrgyógyászati diagnózis az urticaria (44,1%)
volt. Releváns IgE-mediált ételallergiát a 406 eset közül 6 betegnél (1,5%)
tudtunk igazolni. Oralisallergia-szindrómát 35 (8,6%) esetben diagnosztizáltunk.
Biogénamin-intolerancia 50,2%-ban, valamint egyéb társbetegségek
(gasztroenterológiai: 62,1%, krónikus gyulladás: 22,2%) merültek fel provokáló
faktorként a tünetek hátterében. A betegek által szedett és étkezéssel
egyidejűleg bevett gyógyszerek mellékhatásait azonosítottuk 20 esetben.
Következtetés: Adataink szerint a betegek által ételekhez
kötött reakciók hátterében a biogénamin-intolerancia nagyon gyakori, viszont az
ételallergiák száma túlbecsült. Az egészségügyben dolgozók és a betegek felé is
fontos hangsúlyozni az adverz ételreakciók mögött meghúzódó változatos
kóroktant. A differenciáció alapja mindig alapos anamnézisfelvétel, orvosi
vizsgálat és személyre szabott kivizsgálás kell, hogy legyen. Orv Hetil. 2020;
161(25): 1042–1049.
Tapasztalataink az alsó végtagi perifériás artériás érbetegség szűréséről az Észak-Magyarország régióban
Authors: Tóth-Vajna Zsombor , Tóth-Vajna Gergely , Gombos Zsuzsanna , Szilágyi Brigitta , Járai Zoltán , Sótonyi Péter
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: A boka-kar index (BKI) mérése az
első választandó szűrőmódszer az alsó végtagi perifériás artériás érbetegség
(LEAD) diagnosztikájában. A LEAD tekintetében veszélyeztetett populációban
végzett szűrés célja a major végtagi események, így az amputáció kockázatának
csökkentése. A nyugalmi BKI-érték ugyanakkor könnyen adhat álnegatív eredményt.
Célkitűzés: Kutatásunk célja egy, a családorvosi praxisban
könnyen megvalósítható, gyors és költséghatékony szűrőmódszer tesztelése mellett
azon betegek azonosítása volt, akiknél a családorvos eszközeivel nem kaphatunk
definitív diagnózist (negatív BKI mellett tünetes, illetve nem komprimálható
artériás csoport). Módszer: Az Észak-Magyarország régióban 680
beteg szűrését végeztük el. Edinburgh-kérdőívet használtunk, rögzítettük a saját
és a családi anamnézist, a rizikófaktorokat, a jelenlegi panaszokat és a
gyógyszerelést. Fizikális vizsgálatot és BKI-mérést végeztünk.
Eredmények: A betegek 34%-a jelzett alsó végtagi
claudicatiót, 23%-nak volt abnormális BKI-értéke, 14% jelzett normális BKI-érték
mellett dysbasiás panaszokat. 12% került a nem komprimálható artériás csoportba.
A BKI alapján negatív, de tünetes csoport rizikófaktor-profilja jelentős
hasonlóságot mutatott a biztosan LEAD-pozitív és a nem komprimálható artériás
csoport rizikófaktor-profiljával. Következtetés: A LEAD valós
előfordulása magasabb lehet, mint a csak a BKI alapján történő szűrés eredménye.
A populáció közel negyede került a BKI alapján a negatív, de tünetes és a nem
komprimálható artériás csoportba. Ezen csoport betegei a családorvos részéről
különös odafigyelést igényelnek. A normális BKI-érték ellenére – ha felmerül a
LEAD klinikai gyanúja – további vizsgálatok szükségesek. A LEAD szűrése
többirányú megközelítést igényel. Orv Hetil. 2020; 161(33): 1381–1389.
A magyar emlőrákos betegek igényei a korszerű onkoplasztikus emlősebészeti ellátásra. 500 beteg kérdőíves vizsgálata
Authors: Dorogi Bence , Mátrai Tamás , Újhelyi Mihály , Kenessey István , Kelemen Péter , Sávolt Ákos , Huszár Orsolya , Ping Orsolya , Pukancsik Dávid , Mátrai Zoltán
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: A korszerű onkoplasztikus emlősebészet
következményeként megjelenő jelentős emlőrekonstrukciós igény számos
rendszerszintű kérdést vet fel. Vizsgálatra és szabályozásra várnak az
onkoterápiák hatására és az idő múlásával bekövetkező esztétikai változások,
illetve hosszú távú szövődmények miatti korrekciós műtétek indikációi;
meghatározandó a helyreállító beavatkozások optimális és maximális száma, az
elérni kívánt esztétikai végcél és az ezekhez szükséges emlősebészeti
kapacitások, valamint finanszírozás. Célkitűzés: A jelen
vizsgálat célja, hogy kérdőíves vizsgálattal felmérje a magyar emlőrákos
populáció korszerű emlőrekonstrukciós igényeit és véleményét. Anyag és
módszer: A vizsgálatba 500, mastectomián és azonnali vagy
halasztott-azonnali emlőrekonstrukción átesett nőbeteg került bevonásra.
Tizenegy kérdésből álló kérdőív segítségével történt az emlő rekonstrukciójához
való ismereteknek és személyes viszonyulásnak, az esztétikai végeredménnyel és
az ellátás szakmai színvonalával kapcsolatos elvárásoknak, továbbá az
ellátórendszerrel és a finanszírozással kapcsolatos igényeknek a felmérése, majd
elvégeztük az eredmények biostatisztikai elemzését. Eredmények:
A betegek medián életkora 47 év (min.–max.: 26–73) volt, döntő részük (59%; n =
294) házas volt, és 52% (n = 260) rendelkezett egyetemi végzettséggel. A betegek
70%-a (n = 348) az emlő-helyreállítás eredményeként mezítelenül is nagyjából
egyforma emlőket szeretett volna. Ehhez 43%-uk (n = 217) maximum kettő, 37%-uk
(n = 184) maximum három-négy műtétet vállalna. A felmérésben részt vettek 44%-a
(n = 220) szerint az egészségbiztosítónak három-négy rekonstrukciós beavatkozást
kellene támogatnia. A betegek 86%-a (n = 430) a daganatos emlő korszerű sebészi
kezelését speciálisan képzett emlősebészre bízná.
Következtetés: Az emlőrák modern onkoplasztikus sebészi
ellátása összetett, rendszerszintű kérdéseket vet fel. Az emlőrákos betegek jól
képzett emlősebészeket szeretnének, akik az emlőrák korszerű sebészi kezelésén
túl mastectomia esetén az egészségbiztosító által támogatott formában, maximum
két műtéttel képesek magas esztétikai eredménnyel az emlők helyreállítására. Orv
Hetil. 2020; 161(29): 1221–1228.
A feltárás módjának hatása a közvetlen posztoperatív időszakra teljes felszínpótló térdprotézis beültetése esetén
Authors: Bejek Zoltán , Holnapy Gergely , Skaliczki Gábor , Stubnya Bence , Szatmári Attila
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: A teljes felszínpótló térdprotézis beültetése az
ortopédsebészet egyik legsikeresebb és legbiztonságosabb beavatkozásává vált. A
számos eltérő feltárásmód közül a leginkább elterjedt, úgynevezett medialis
parapatellaris (MP-) feltárás során a musculus quadriceps ina átvágásra kerül,
károsítva az extensor funkciókat. Ezzel szemben a subvastus (S-) feltárás –
megkímélve az extensor apparátust – kevesebb fájdalommal járó, gyorsabb
rehabilitációt ígérhet. Célkitűzés: A Semmelweis Egyetem
Ortopédiai Klinikáján végzett prospektív, obszervációs vizsgálatunk célja az MP-
és az S-feltárás közvetlen posztoperatív időszakra való hatásának
összehasonlítása. Módszer: A bevont 60 beteg a beavatkozás
típusa szerint random módon két eltérő csoportba került. A vizsgálat során
homogén betegcsoportokon mértük a két eltérő feltárásmód hatásait a korai
posztoperatív időszakban a nemzetközi szakirodalom és az általunk meghatározott
paraméterek alapján. Eredmények: Vizuális analóg skála (VAS)
segítségével nyugalmi és aktív fájdalomszintet mértünk az első 10 napon, ami
alapján az aktív VAS-értékek esetén szembetűnőbb a különbség az S-csoport
javára. Az aktív VAS esetében az S-csoportban a 2., 3., 10. napon is
szignifikánsan kisebb fájdalmat jeleztek a betegek, mint az MP-csoportban. A
többi nap eredményeit is figyelembe véve, ez amellett szól, hogy az extensor
apparátus integritásának megőrzése jobb posztoperatív funkcionalitást tesz
lehetővé. Megmértük a betegek térdízületi mozgástartományát is. Az 1. napon az
S-csoportba tartozóké szignifikánsan nagyobb. A napok előrehaladtával az
MP-csoport tagjai a rehabilitációjuk során utolérik az S-csoportot. Az
S-csoportba tartozók átlagosan 1,944 nappal, azaz közel két nappal korábban
képesek nyújtva lábat emelni, szemben az MP-csoporttal (p<0,0001).
Következtetések: Az adatok statisztikai elemzése után
elmondható, hogy a subvastus feltárás előnyösebbnek látszik a közvetlen
posztoperatív időszak rehabilitációja tekintetében. Evidencia felállításához
azonban további nagy elemszámú, multicentrikus, obszervációs vizsgálatokra van
szükség. Orv Hetil. 2020; 161(29): 1208–1214.
Traumás gerincvelősérültek rehabilitációja alsó végtagi humán exoskeletonnal
Authors: Tóth Luca , Bors Viktória , Pallag Adrienn , Pinczker Veronika , Dóczi Tamás , Cserháti Péter , Shenker Benjámin , Büki András , Nyitrai Miklós , Maróti Péter
Published: July 2020

Absztrakt:

A traumás gerincvelősérültek rehabilitációjában az elmúlt évtizedekben számos
technológiai újítás jelent meg, ezek közül kiemelendők az alsó végtagi, aktív
robotikus ortézisek, más néven alsó végtagi humán exoskeletonok. A 2000-es évek
elejétől számos klinikai kutatás indult meg ezen eszközök hatékonyságának
vizsgálatára, bemutatva az exoskeletonok pozitív hatásait a gerincvelő-sérülést
követő szövődménybetegségek prevenciójában, illetve progressziójuk lassításában.
A korábbi munkák kitérnek a fiziológiai és pszichoszociális, valamint társadalmi
hatásokra is, továbbá bemutatják az esetleges kockázatokat, rizikófaktorokat is.
Dolgozatunkban kitekintést adunk ezen nemzetközi tanulmányok fontosabb
eredményeire, ismertetjük Magyarország első ilyen készülékeinek (ReWalk™ P6.0)
felépítését és működését, bemutatjuk a robotasszisztált rehabilitációs
tevékenység főbb, nemzetközi szinten is használt módozatait, valamint
publikáljuk saját, nemzetközi munkákon alapuló vizsgálati protokollunkat,
melynek alapján a Pécsi Tudományegyetemen és az Országos Orvosi Rehabilitációs
Intézetben multicentrikus kontrollált klinikai vizsgálatot indítottunk.
Hipotézisünk, hogy a magas intenzitású, exoskeletonnal kiegészített komplex
rehabilitációs tevékenység mind a csontsűrűséget tekintve, mind az urogenitalis
és gastrointestinalis traktusban pozitív változásokat idéz elő, melyeket
objektív urodinámiás és defaecatiós paraméterekkel ellenőrzünk. A csontok
ásványianyag-tartalmának változásait DEXA-val mérjük, a mentális statusra
gyakorolt hatást kérdőívekkel ellenőrizzük. Kutatómunkánk célja, hogy a
paraplegia állapotában lévő felhasználók számára validált eredményekkel
alátámasztott, kiegészítő terápiás eljárást dolgozzunk ki, illetve ajánlást
adhassunk az otthoni használatra, valamint eredményeinkkel sikerrel
csatlakozhassunk a nemzetközi szintű tudományos műhelyek munkájához. Orv Hetil.
2020; 161(29): 1200–1207.
Onkoreumatológia: a daganatos és mozgásszervi kórképek összefüggései
Authors: Szekanecz Zoltán , Gomez Izabella , Soós Boglárka , Bodoki Levente , Szamosi Szilvia , András Csilla , Juhász Balázs , Váróczy László , Antal-Szalmás Péter , Szodoray Péter , Bittner Nóra , Árkosy Péter , Illés Árpád , Szűcs Gabriella , Dankó Katalin , Bender Tamás , Tamási László , Szekanecz Éva
Published: July 2020

Absztrakt:

Az onkoreumatológia a daganatképződés és a reumatológiai kórképek kapcsolatát
jelenti. Számos összefüggés van a két orvosi szakterület között. Ezek egy része
a reumatológiai kórképben szenvedő betegben jelentkező daganatokat, a másik fele
pedig a daganatos betegen fellépő mozgásszervi jelenségeket foglalja magában. Az
előbbi csoport keretében a reumatológiai betegségekben jelentkező szekunder
tumorokat, a tumorasszociált antigének reumatológiai szerepét, a mozgásszervi
betegségek kezelésére használt hagyományos és célzott terápiák esetleges
onkogenitását és a korábban vagy jelenleg daganatos, mozgásszervi betegek
fizioterápiáját tárgyaljuk. A másik nagy csoport magában foglalja a
paraneoplasiás szindrómákat, az onkológiai kezelések (kemoterápia és
immunterápia) lehetséges autoimmun-reumatológiai mellékhatásait, a
hormondeprivatiós kezelés csonthatásait és a mozgásszervrendszer primer és
szekunder daganatait. Orv Hetil. 2020; 161(28): 1151–1165.
A telemedicina lehetőségei a COVID–19-pandémia kapcsán a nemzetközi és a magyarországi tapasztalatok és ajánlások tükrében
Authors: Győrffy Zsuzsa , Békási Sándor , Szathmári-Mészáros Noémi , Németh Orsolya
Published: July 2020

Absztrakt:

A WHO által 2020. március 11-én hivatalosan is pandémiának nyilvánított
COVID–19-járvány ismét felhívja a figyelmet a telemedicina lehetőségeire. Az új
koronavírus-fertőzés megfékezése érdekében, az ellátórendszer működtetése során,
a fertőződés kockázatának maximális csökkentése mellett új utakat, módszereket,
platformokat kell találnunk. Célunk, hogy szakirodalmi összegzéssel és
gyakorlati szempontú útmutatók révén, valamint a hazai telefogászat különleges
példáján keresztül bemutassuk, milyen kísérletek történtek a COVID–19-járvány
kapcsán a telemedicinának az ellátásba való bevonására mind a nemzetközi, mind
pedig a hazai ellátórendszerek különböző szintjein. Mind a nemzetközi, mind a
hazai adatok azt mutatják, hogy a telemedicina kiemelt szerepű lehet a triázs
folyamatában, a fertőzöttek korai kiemelésében, diagnosztizálásában,
ellátásában, betegútjának menedzselésében úgy, hogy a szakszemélyzet nem
érintkezik a potenciálisan fertőzött páciensekkel. Ugyancsak fontos szerepe van
a gondozott, krónikus betegséggel élő páciensek állapotának távoli
monitorozásában, ellátásában és a veszélyeztetett egészségügyi dolgozói csoport
ellátásba való visszakapcsolásában. A potenciális előnyök mellett nem szabad
megfeledkeznünk a telemedicinális ellátás korlátairól, ugyanakkor fontos
kiemelni, hogy széles hozzáférhetősége miatt a veszélyhelyzet kapcsán kellő
rugalmasságot adhat mind az alapellátás, mind a szakellátás számára. Éppen ezért
mielőbb szükséges a hazai szakmai irányelveket, a jogi és a finanszírozási
lehetőségeket e területen hosszú távon fenntartható módon is meghatározni.* Orv
Hetil. 2020; 161(24): 983–992.

*Megjegyzés: A jelen cikk írását 2020. április 30-án zártuk le. A
COVID–19-pandémia és az ezzel kapcsolatos kutatások, vizsgálatok dinamikusan
változnak azóta is.
Orvos-beteg kommunikációs gyakorlat szimulált pácienssel a koronavírus-járvány idején. (A COVID–19-pandémia orvosszakmai kérdései)
Authors: Mohos András , Mester Lajos , Barabás Katalin , Nagyvári Péter , Kelemen Oguz
Published: July 2020

Absztrakt:

Bevezetés: A koronavírus-járvány okozta veszélyhelyzet idején a
Szegedi Tudományegyetemen a negyedéves orvostanhallgatók Orvos-beteg
kommunikációs gyakorlata is online történt. A gyakorlat a videóanalízis
módszerén alapul, szimulált páciensek bevonásával történik, kiemelt hangsúlyt
fektetve a személyközi interakciókra, így az online megvalósítás rendkívül nagy
kihívást jelentett. Célkitűzés: Az online Orvos-beteg
kommunikációs gyakorlattal kapcsolatos tapasztalataink bemutatása. A
hagyományos, személyes jelenléten alapuló és az online gyakorlatok
összehasonlítása. Az online gyakorlatokkal kapcsolatos hallgatói értékelések
elemzése. Módszer: Az online megvalósításhoz a Zoom ingyenes
változatát használtuk. A gyakorlatok ötfős kiscsoportokban egy oktató
családorvos vezetésével és egy szimulált páciens részvételével zajlottak.
Valamennyi hallgató részt vett egy szituációban, amit rögzítettünk. A felvételek
megtekintését közös elemzés, értékelés követte. A hallgatók anonim online
kérdőív segítségével értékelték a kurzust. Az adatokat leíró statisztikai
módszerekkel, a szöveges válaszokat kvalitatív módon elemeztük.
Eredmények: A kérdőívet a hallgatók 74,4%-a, 64 fő töltötte
ki. Valamennyi kérdés esetén a hallgatók többsége (78,1–100%) jó (4) vagy kiváló
(5) értékelést adott. A legmagasabb átlagpontszámot (4,95 ± 0,21) a gyakorlati
oktatók szakmai felkészültsége, míg a legalacsonyabbat az elméleti rész
témaválasztása (4,06 ± 1,02) kapta. A szöveges értékelések alapján a hallgatók
többsége elégedett a kurzussal, örömmel vennének rajta többször részt, a
személyes megvalósítást azonban előnyben részesítenék az online formával
szemben. Következtetések: Az online gyakorlat megvalósítása
sikeres volt, sok szempontból megfelelően helyettesítette a hagyományos formát.
A hallgatói értékelés nem volt rosszabb az előző évek eredményeinél. A személyes
kontaktus hiánya limitáló tényező, ezért az online gyakorlat nem tekinthető a
személyes kommunikációs tréning alternatívájának, hanem olyan önálló képzési
forma, amely jelentősen hozzájárulhat a hatékony, modern oktatáshoz. Orv Hetil.
2020; 161(33): 1355–1362.