A donorspecifikus antitestek szerepének vizsgálata a gyermekkori májtranszplantációk hosszú távú kimenetelében
Authors: Erdélyi-Percs Éva , Szabó Dolóresz , Szilvási Anikó , Dezsőfi Antal 
Published: November 2021

Összefoglaló.
Bevezetés: A gyermekkori májtranszplantációk hosszú távú
kimenetelének javítása érdekében az immunológiai mechanizmusok kerültek a
kutatások középpontjába. A donorspecifikus antitesteknek (DSA-k) fontos szerepük
van a graft túlélésében a szervtranszplantációk után, a májtranszplantáció
esetén azonban ez még vitatott. Célkitűzés: Tanulmányunk célja
májtranszplantált gyermekeknél a DSA-k meghatározása, valamint a DSA-k jelenléte
és a graft állapota közötti összefüggés vizsgálata volt.
Módszer: A Semmelweis Egyetem I. Sz. Gyermekgyógyászati
Klinikáján gondozott 54 májtranszplantált gyermek vérmintájából történt a humán
leukocytaantigén (HLA) elleni antitestek meghatározása. Vizsgáltuk, hogy a
laboratóriumi vérvizsgálat eredményei – szérumbilirubin (összes, direkt),
alkalikus foszfatáz (ALP), transzaminázok, gamma-glutamil-transzferáz (GGT),
immunglobulin-G (IgG) –, az aszpartát-aminotranszferáz/thrombocyta hányadosindex
(APRI) és a 4 tényezőn alapuló fibrosisindex (FIB4) tekintetében van-e eltérés a
DSA-pozitív, illetve a HLA-immunizált betegek esetén a nem immunizált csoporthoz
képest. Eredmények: A vizsgált paraméterekben nem találtunk
szignifikáns különbségeket a DSA-pozitív, a HLA-immunizált és a nem immunizált
betegek csoportjai között. Következtetés: Bár a jelen
vizsgálatban nem volt szignifikáns különbség a vizsgált paraméterek esetén, de
ez a kis esetszámból is adódhat. A DSA-knak a graftfibrosis kialakulásában való
szerepe tisztázására több páciens vizsgálata szükséges, ezért megkezdtük az
összes páciensnél a DSA- és HLA- (donor, recipiens) meghatározást, valamint
ennek a klinikai gyakorlatunkba való beépítését. Orv Hetil. 2021; 162(47):
1897–1901.

Summary.
Introduction: To improve the long-term survival of
liver-transplanted children, immunological mechanisms became the main interest
of researchers. Donor-specific antibodies (DSAs) play a significant role in
graft survival after solid organ transplantation, although their role in liver
transplantation is controversial. Objective: The aim of our
study was to determine the presence of DSAs in liver-transplanted children and
to examine their effect on graft’s condition. Method: The
determination of anti-human leukocyte antigen (HLA) antibodies was performed
using the blood samples of 54 liver-transplanted children. We analysed the
difference between the results of the laboratory blood examination – serum
bilirubin (all, direct), alkaline-phosphatase (ALP), transaminases,
gamma-glutamyl transferase (GGT), immunoglobulin-G (IgG) –, aspartate
aminotransferase to platelet ratio index (APRI) and fibrosis-4 index (FIB4)
according to DSA and HLA immunization. Results: We did not find
any significant difference in the examined parameters regarding DSA and HLA
immunization. Conclusion: Although this study was not able to
provide significant difference in the examined parameters, this can be explained
with the low number of cases. To clarify the significance of DSA in graft
fibrosis, we need a larger dataset. We started regular DSA and HLA (donor and
recipient) determination during follow-up in liver-transplanted children. Orv
Hetil. 2021; 162(47): 1897–1901.