num_pages: 117
description:  ...Johannes. JOHANNES (tulee). Mits tnne kuuluu? RIIKKA. Huonoa vaan mits muuta. Ukko tuossa riitelee ja Anna Liisa-(pyyhkii kyyneleitn) taitaa olla ihan mennytt kalua. JOHANNES. Hn nkyi istuvan rannalla. Ei lynnyt minua vaikka kuljin siit ohitse. RIIKKA. Eihn se poloinen ne eik kuule en mitn. (Itkee ja thystelee ulos.) KORTESUO. Kuinkas nyt teemme Johannes? Sin tietystikin tahdot purkaa Anna Liisan kanssa? JOHANNES (painuneella mielell). Eihn siin ole muu edess. Hn ei ole se ihminen jona hnt pidin. KORTESUO. Niin niin! Hn tekeytyi toiseksi kuin mit hn oli. Petti meidt kaikki. JOHANNES. Senp vuoksi juuri-senp vuoksi tm isku oli niin kova kun uskoi hnen olevan parhaimman kaikista. Ja nyt yht'kki tulee tietmn ett onkin ihan pinvastoin. Ett hn on huonoin ja ett pahin tytthilkk on kuin enkeli hnen rinnallaan. Se se tahtoi vied minulta aivan jrjen eilen illalla. Enk tied olenko vielkn tydess tolkussani. Tuolla olen kvellyt metsss kaiken yt pieksnyt puita ja pieksnyt maata jos kuka olisi nhnyt niin hulluksi varmaan olisi luullut. KORTESUO. Onhan se koskenut sinuunkin kyll sen ymmrrn.-Vaikka- toiselta puolen miks sinulla sentn on htn. Psethn sin hnest erillesi saat toisen ja paremman sijaan- JOHANNES. En rupea min niihin puuhiin en tuon koomin. Tst ensimmisest yrityksest sain jo kyllni. KORTESUO. Rupeat hyvinkin. Annahan olla kun vhn aikaa kuluu ett tm alkaa haihtua mielestsi. JOHANNES. Ei se ikin haihdu. KORTESUO. Niin sin nyt luulet mutta kyll min tiedn. Ei sanon vielkin ei sinulla ole ht. Toista meidn vanhuksien jotka thn saakka olemme elneet rehellisin ja kunniallisina ihmisin emmek suinkaan ole kenellekn vryytt tehneet. Ja nyt loppuill saamme tmmisen hpen-arvaapas milt se...
language: Finnish
title: Anna Liisa
publisher: WSOY