Definitsioon: keeleline üksus, mida keelt emakeelena valdajad suudavad eristada
Mõiste: augmentatiiv
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: augmentatiiv
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: uusmoodustis
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: uusmoodustis
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: käibekeelend
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: käibekeelend
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: palindroom
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: palindroom
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: aitäh
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: aitäh
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: üte
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: üte
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: tähistaja
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: tähistaja
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: argotism
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: argotism
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: nõidussõna
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: nõidussõna
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: lausumissõna
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: lausumissõna
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: lööksõna
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: lööksõna
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: kirumissõna
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: kirumissõna
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: laen
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: laen
Ülemmõiste: keelend
Mõiste: parasiitsõna
Ülemmõiste: keeleüksus
Mõiste: parasiitsõna
Ülemmõiste: keelend