Definitsioon: ühest v. mitmest üksteisele järgnevast sõnast koosnev lühim kõnelõik, mis ei ole otseses grammatilises seoses eelnevate v. järgnevate kõnelõikudega.
Mõiste: kogeja-omajalause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: normaallause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: soovlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: relatiivlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: väitlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: küsilause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: parentees
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: käsklause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: põimlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: lööklause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: suhtelause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: hüpotaks
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: olemasolulause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: ajalause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: reema
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: parataks
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: rindlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: temporaallause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: eksklamatiivlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: küsimus
Ülemmõiste: süntaktiline üksus
Mõiste: koondlause
Ülemmõiste: süntaktiline üksus