Definitsioon: mingi toimingu juurde kutsutud erapooletu isik; isik, kes midagi tõendab
Mõiste: sedastaja
Ülemmõiste: agent
Mõiste: sedastaja
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: sedastaja
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: sedastaja
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: argumenteerija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: argumenteerija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: argumenteerija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: argumenteerija
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: nentija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: nentija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: nentija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: nentija
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: kviteerija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: kviteerija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: kviteerija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: kviteerija
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: põhjendaja
Ülemmõiste: agent
Mõiste: põhjendaja
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: põhjendaja
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: põhjendaja
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: õigustaja
Ülemmõiste: agent
Mõiste: õigustaja
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: õigustaja
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: õigustaja
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: konsigneerija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: konsigneerija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: konsigneerija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: konsigneerija
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: afirmeerija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: afirmeerija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: afirmeerija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: afirmeerija
Ülemmõiste: toimija
Mõiste: konstateerija
Ülemmõiste: agent
Mõiste: konstateerija
Ülemmõiste: tegija
Mõiste: konstateerija
Ülemmõiste: tegutseja
Mõiste: konstateerija
Ülemmõiste: toimija