Definitsioon: 1920. aastatel Bauhausiga seotud arhitektide ringkonnis välja kujunenud arhitektuurisuund, mis pidas tähsaks kaasaegsete materjalide ja konstruktsioonide kasutamist, ratsionaalset planeeringut, traditsioonilistest ehisvormidest loobumist ja tarbekohasust
Mõiste: orgaaniline arhitektuur
Ülemmõiste: arhitektuurivool
Mõiste: orgaaniline arhitektuur
Ülemmõiste: arhitektuurisuund