Definitsioon: tüüpjuhul iseseisev mittetäistähenduslik sõna, mis muutub käändes ja arvus ning käitub lauses nimi-, omadus- või arvsõnade taoliselt, kuid on nendega võrreldes "tühjema", abstraktsema sisuga
Mõiste: umbmäärane asesõna
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: umbmäärane asesõna
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: demonstratiivpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: demonstratiivpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: näitav asesõna
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: näitav asesõna
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: retsiprookpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: retsiprookpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: määratlev asesõna
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: määratlev asesõna
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: personaalpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: personaalpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: relatiivpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: relatiivpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: küsiv-siduv asesõna
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: küsiv-siduv asesõna
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: isikuline asesõna
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: isikuline asesõna
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: possessiivpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: possessiivpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: determinatiivpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: determinatiivpronoomen
Ülemmõiste: noomen
Mõiste: refleksiivpronoomen
Ülemmõiste: käändsõna
Mõiste: refleksiivpronoomen
Ülemmõiste: noomen