Definitsioon: kirja- või kõnekeel suhtlemisvahendina, vastandatud nn. tehiskeelele
Mõiste: atšumavi keel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: õppekeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: kirjakeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: isolaat
Ülemmõiste: keel
Mõiste: arekeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: keelemurre
Ülemmõiste: keel
Mõiste: ergatiiv-absolutiivne keel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: murre
Ülemmõiste: keel
Mõiste: kõnekeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: keelkond
Ülemmõiste: keel
Mõiste: rahvakeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: riigikeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: kreooli keeled
Ülemmõiste: keel
Mõiste: teaduskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: dialekt
Ülemmõiste: keel
Mõiste: sugukeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: hõimukeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: ühiskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: makrokeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: murdekeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: kirjanduskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: menetluskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: asjaajamiskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: sugulaskeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: uelsi
Ülemmõiste: keel
Mõiste: keeled
Ülemmõiste: keel
Mõiste: isolaatkeel
Ülemmõiste: keel
Mõiste: argikeel
Ülemmõiste: keel