Definitsioon: keeles esinev tendents, omadus või protsess, mille käigus keeles midagi muutub
Mõiste: substantivatsioon
Ülemmõiste: ilming
Mõiste: substantivatsioon
Ülemmõiste: nähtumus
Mõiste: substantivatsioon
Ülemmõiste: nähe
Mõiste: substantivatsioon
Ülemmõiste: nähtus
Mõiste: substantivatsioon
Ülemmõiste: fenomen
Mõiste: täheühend
Ülemmõiste: ilming
Mõiste: täheühend
Ülemmõiste: nähtumus
Mõiste: täheühend
Ülemmõiste: nähe
Mõiste: täheühend
Ülemmõiste: nähtus
Mõiste: täheühend
Ülemmõiste: fenomen