18.12 . 2020 , 16 : 47 Дмитрий Минин / Поглед . инфо / Не се случи чудо . Колкото и упорито да се съпротивляваше Тръмп , на 14 декември електорите на отделните щати гласуваха за Джо Байдън ( 306 срещу 232 ) . И въпреки че Тръмп обеща да продължи да търси „ справедливост “ , оттук нататък е ясно , че няма връщане назад и представител на Демократическата партия ще стане президент на САЩ за следващия мандат . Това се доказва от поздравленията , изпратени на Байдън за победата от Путин . Този път нямаше нито един „ отметнал се “ избирател , който да гласува против волята на своята партия . Глобата за подобно деяние е незначително и обикновено винаги се намират „ бунтари ” . Например , имаше десет от тях на изборите през 2016 г . Твърдата партийна дисциплина , която се прояви при това гласуване , за пореден път подчертава степента на поляризация , която политическият живот в Америка достигна . Ситуацията щеше да бъде дори още по - противоречива , ако Тръмп беше по - активно подкрепян от ръководството на Републиканската партия . Там обаче реагираха доста пасивно на опитите на Тръмп да преразгледа резултатите от изборите в различни съдебни и законодателни инстанции . Републиканците проявиха сдържаност не толкова заради опасенията от по - нататъшно развитие на конфронтация , а поради липсата на вяра в перспективите на Тръмп и от самото начало двусмислено отношение към него . Отстъпването на властта от тяхна страна може да бъде дългосрочна стратегическа сметка . Републиканските елити изобщо не споделят предсказанията , разпространени в експертната общност , че в САЩ идва дългосрочна ера на управление на демократите . Напротив , те притежават пълнотата на информацията за реалното състояние на нещата в страната и изхождат от предположението , че този , който сега ще я оглави , ще си „ счупи врата “ . Според тях може би следва най - трудният период в американската история с необходимостта от предприемане на такива ограничителни и реформаторски мерки , които неминуемо ще повлияят на социалния статус на огромни маси от населението . Републиканците разчитат , че след като позволят на демократите да свършат цялата „ мръсна работа “ , ще бъдат напълно способни да се върнат в правителството през 2024 г . с нови сили и нови лица . В продължение на много години неразрешимият проблем с многотрилионния публичен дълг и изпомпването на икономиката с непокрити пари в резултат на инжектирането в нея на още „ няколко трилиона “ заради коронавируса изискват решение в най - близко бъдеще . В противен случай ще има фалит с големи щети върху възможността за поддържане на долара като основна световна валута . Уличните конфликти на расова , етническа и социална основа , донякъде успокоени през последните месеци в очакване на смяната на правителството , може да се разпалят още повече , след като бързо стане ясно , че администрация на демократите не е в състояние да премахне техните първопричини . Фактът , че протестите бяха стимулирани до голяма степен по време на предизборната кампания от самите демократи , само ще изостри ситуацията . След като използваха в борбата срещу републиканските " слонове " много забранени " ухапвания " , като напълно надутата инициатива за импийчмънт на Тръмп , неговото пряко преследване в по - голямата част от американските медии и , като апотеоз , откровената манипулация на изборите , демократите рискуват да се натъкнат на подобен подход по време на Байдън Сред републиканците е широко разпространено мнението , че демократичните „ магарета “ са преминали границите на „ честната игра “ , нарушили са голям брой писмени и неписани правила на американския политически живот . Ще се стремят да си го върнат тъпкано . Съдебните дела от тяхна страна за всички нарушения и отклонения от правилата ще преследват противниците им дълго време . Нито едно от обвиненията , които бяха повдигнати по време на предизборната надпревара срещу демократичните кандидати и всъщност бяха премълчани от пресата , няма да бъде отложено . Както „ украинските “ , така и „ китайските “ , както и всички останали досиета , свързани със семейство Байдън , ще бъдат представени отново пред обществеността . Няма как иначе . Такъв е законът на съвременните средства за масова информация , че за да поддържат популярност , те са принудени винаги да критикуват сегашните власти , в противен случай интересът към тях изчезва . В този смисъл Тръмп беше удобна цел . Това обаче не означава , че медиите ще продължат да гарантират подкрепа за Байдън във всичките му начинания . Значителен брой вестници и телевизионни канали , в отсъствието на настоящите политици на Тръмп , може в лицето на новия глава на Белия дом да изберат друг обект за „ справедлив гняв и безпристрастна критика “ . Освен това , обективно погледнато , Байдън , по отношение на биографията и психофизиологичните си характеристики , е дори по - подходяща фигура за всякакъв тормоз , отколкото беше оттеглящият се президент . Авторитетът на Байдън ще бъде подкопан и от тежестта на неизбежните непопулярни решения , особено в социалната сфера . Когато демократите започнат да отменят обещаните от Тръмп различни плащания на населението във връзка с вирусно - икономическата криза и не успеят да се измъкнат от това , тогава ще започне първата вълна от разочарование от новия лидер сред неговите поддръжници . Няма съмнение , че бизнес кръговете зад републиканците , предимно във военно - индустриалния комплекс , производството и преработката на въглеводороди , ще си извлекат поука от това , че през последния цикъл техният кандидат беше подкрепен единствено от “ Фокс Нюз ” . Може да се предположи , че те също ще инициират преразделяне на медийния пазар , прегръщайки цифрови гиганти като “ Фейсбук ” и т . н . Признаците за това вече са налице . Американското общество активно обсъжда въпроса за разделянето на информационните монополи , подобно на това , как суперкорпорацията на Джон Рокфелер “ Стандарт Ойл ” беше разделена в началото на ХХ век . Частта от този пазар , която след продължителната борба за него ще отиде при спонсорите и покровителите на републиканците , разбира се , ще добави щипка пипер към критиките на Джо Байдън и неговата администрация . Някои експерти твърдят , че Доналд Тръмп , упорит в своето противопоставяне на изборните резултати , го прави , тъй като се стреми да се върне към активния политически живот през 2024 г . на следващите президентски избори , когато ще се кандидатира отново . Трудно е да се повярва . На първо място , защото едва ли ще получи повторна подкрепа за това от ръководството на Републиканската партия , което възнамерява да намери по - компромисна и перспективна кандидатура в своите редици . Освен това , тъй като критиката към администрацията на Байдън в много отношения е ясно , ме ще има антигеронтократичен характер , за републиканците ще бъде изключително неудобно да номинират претендент на същата възрастта , а Тръмп е почти набор на Байдън . Въпреки това , като човек , който „ разтърси основите “ , гордият и самовлюбен Тръмп , наранен от измамите , използвани срещу него , ще бъде много полезен за Републиканската партия . Със своите ярки , емоционални разобличения , той със сигурност ще притеснява приемника си по всички въпроси , по които може , правейки позицията на Байдън още по - несигурна . Един от инструментите на неговата кампания „ против Байдън “ може да бъде помилването на някои от най - важните политически фигури , осъдени на лишаване от свобода . Обикновено всички оттеглящи се американски президенти прибягват до тази процедура по „ хуманитарни причини “ . Тръмп може да помилва редица свои сътрудници , като Пол Манафорт , в очакване , че те ще поискат преразглеждане на техните дела , като фалшифицирани в угода на демократите . Дори се говори , че помилваната фигура може да е основателят на “ Уикилийкс ” Джулиан Асанж с надеждата , че в бъдеще той ще излезе с доноси срещу обновения Белия дом . В това , разбира се , е трудно да се повярва , но в крайна сметка Тръмп е известен със своите необикновени действия . Като цяло е преждевременно да се говори за настъпването на ерата на „ еднопартийното управление на демократите “ в Съединените щати , а победата на Байдън може да се превърне в пирова . Във всеки случай социално - политическото разделение в страната ще се засилва - паралелно с постепенното избледняване на предишното могъщество на Америка .