Dato: 2024-06-05

Sammendrag: Et barn på fem år hadde holdt rundt og klemt sin stefars nakne penis i rundt 20 sekunder, mens mor fotograferte hendelsen. Stefaren og moren ble i lagmannsretten dømt til fengsel i ett år for å ha overtrådt straffeloven § 299 bokstav c om «kvalifisert seksuell handling».

Høyesterett har kommet til at hendelsen ikke var en «kvalifisert seksuell handling», men at det i stedet var tale om seksuell handling mot barnet etter den mildere bestemmelsen i straffeloven § 304.

Høyesterett la vekt på barnets behov for vern om sin seksuelle integritet i situasjonen som oppsto. Selv om stefar ikke hadde tatt initiativ til hendelsen, og hans passivitet ikke var seksuelt motivert, hadde handlingen et seksuelt preg og var uten noe fornuftig formål. Hendelsen var likevel ikke så alvorlig at den rammes av bestemmelsen om «kvalifisert seksuell handling».

Mor hadde som barnets omsorgsperson en handleplikt i situasjonen som oppsto, og dømmes for medvirkning.

Straffen for begge settes til fengsel i 60 dager, og de dømmes til å betale 15 000 kroner hver i oppreisning til barnet.

Dommen gir veiledning om grensen mellom seksuell handling og kvalifisert seksuell handling.

D O M
avsagt 5. juni 2024 av Høyesterett i avdeling med
dommer Aage Thor Falkanger
dommer Arne Ringnes
dommer Erik Thyness
dommer Thom Arne Hellerslia
dommer Are Stenvik
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)
Anke over Eidsivating lagmannsretts dom 10. oktober 2023
A (advokat Bernt Heiberg)
B (advokat John Christian Elden)
mot
Påtalemyndigheten (statsadvokat Johan Petter Bærland)

2
S T E M M E G I V N I N G
(1) Dommer Hellerslia:
Sakens spørsmål og bakgrunn
(2) Saken gjelder en stefar som lot stedatteren holde rundt og klemme på kjønnsorganet hans.
Spørsmålet er om dette var en straffbar seksuell handling, og om den i så fall var en
kvalifisert seksuell handling, jf. straffeloven § 299 bokstav c. Saken reiser også spørsmål
om medvirkningsansvar for jentas mor, som tok bilder av hendelsen.
(3) A, født 00.00.1980, og B, født 00.00.1981, ble 5. september 2022 tiltalt for overtredelse av
straffeloven § 299, jf. straffeloven § 15, for å ha foretatt kvalifisert seksuell handling med
barn under 14 år. Tiltalen gjaldt for begges del også overtredelse av straffeloven
§ 311 første ledd, jf. andre ledd, jf. straffeloven § 15, for ved samme anledning å ha
produsert framstilling av seksuelle overgrep mot barn. Videre inneholdt tiltalen en post om
overtredelse av våpenloven, som bare gjaldt A.
(4) Vestre Innlandet tingrett avsa dom 31. mars 2023, der begge ble domfelt for postene i
tiltalen, likevel slik at lovbruddet mot barnet ble nedsubsumert fra straffeloven
§ 299 bokstav c til straffeloven § 304. Straffen ble for begge satt til fengsel i 90 dager,
hvorav 30 dager betinget. Videre ble begge dømt til å betale oppreisningserstatning med
30 000 kroner. I tillegg inneholder slutningen poster om inndragning. Dommen er avsagt
under dissens, da en av meddommerne ikke fant det bevist at det var foretatt en seksuell
handling.
(5) Påtalemyndigheten anket over tingrettens lovanvendelse for så vidt gjaldt
nedsubsumeringen fra straffeloven § 299 bokstav c til § 304.
(6) Eidsivating lagmannsrett avsa dom 10. oktober 2023 med slik slutning:
«1. A, født 00.00.1980, dømmes for overtredelse av straffeloven § 299 bokstav
c. For dette forhold og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre
Innlandet tingretts dom 31. mars 2023 settes straffen til fengsel i 1 – ett – år,
jf. straffeloven § 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer 17 – sytten –
dager for utholdt varetekt.
2. B, født 00.00.1981, dømmes for overtredelse av straffeloven § 299 bokstav
c. For dette forhold og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre
Innlandet tingretts dom 31. mars 2023 settes straffen til fengsel i
1 – ett – år, jf. straffeloven § 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer
17 – sytten – dager for utholdt varetekt.
3. A og B dømmes in solidum til å betale oppreisning til C med
75 000 – syttifemtusen – kroner innen 2 – to – uker fra forkynnelse av
dommen.»
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

3
(7) A og B har anket over lovanvendelsen og straffutmålingen. Begge har også bedt om
fornyet behandling av det sivile kravet. Ankene ble ved beslutning av Høyesteretts
ankeutvalg 14. desember 2023 fremmet til behandling. Det ble samtidig gitt samtykke til
ny behandling av det sivile kravet.
(8) Ankende part – A – har gjort gjeldende at handlingen ikke kan anses som en seksuell
handling, blant annet fordi den ikke var seksuelt motivert og fant sted i en normalsituasjon.
Han hadde heller ikke tatt initiativ til handlingen. Det er uansett ikke tale om en kvalifisert
seksuell handling. Videre er det gjort gjeldende at straffen er blitt for streng, og at
oppreisningsbeløpet er satt for høyt. Det er lagt ned slik påstand:
«1. A frifinnes for tiltalens post I og II. Han anses for øvrig på mildeste måte.
2. A frifinnes for de sivile krav.»
(9) Ankende part – B – har gjort gjeldende det samme som A, i tillegg til at vilkårene for å
dømme henne for medvirkning ikke er til stede. Det er lagt ned slik påstand:
«B frifinnes, subsidiært anses på mildeste måte.»
(10) Ankemotparten – påtalemyndigheten – har argumentert for at lagmannsrettens dom er
riktig, og har lagt ned slik påstand:
«Ankene forkastes.»
(11) Bistandsadvokaten har på vegne av C argumentert for at lagmannsrettens utmåling av
erstatning er korrekt, og har lagt ned slik påstand:
«Prinsipalt: Ankene forkastes.
Subsidiært: C tilkjennes erstatning etter rettens skjønn.»
Mitt syn på saken
Sakens faktum
(12) Tingretten har gitt følgende beskrivelse av sakens faktum, som lagmannsretten har lagt til
grunn:
«Retten har fått forelagt en bildeserie fra 25. januar 2020, som består av 32 bilder tatt
mellom klokken 15:32 og 15:35 på bopelen i X. Det er på det rene, og heller ikke
bestridt, at mor tok de aktuelle bildene med sin Iphone 11 mobiltelefon. Bildene var
lagret i telefonens bilder-applikasjon. I bildeserien er det til sammen 8 bilder, som er
tatt i tidsrommet 15:33:19 – 15:33:39 (til sammen 20 sekunder), som viser stefar og C
sammen.
Det fremgår av bildene, som er tatt i stuen, at stefar er naken og sitter på sofaen, mens
C er påkledd. Bildene viser tydelig at C, mens hun sitter/står på gulvet mellom bena til
stefar, berører hans kjønnsorgan/penis. Berøringen av penis bestod av, slik retten
tolker bildene, at C tok på, samt holdt rundt og klemte penis-skaftet. Stillbildene gir
for øvrig ikke grunnlag for å gi noen nærmere beskrivelse av eventuelt andre
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

4
håndbevegelser fra barnets side. Det er ikke holdepunkter for at jentas håndbevegelser
i realiteten innebar stimulering eller masturbasjon. Bildene viser at stefar, mens C
berører/holder rundt penisskaftet, har ansiktet vendt mot kameraet (mobiltelefonen) og
at han holder sine armer til siden og/eller lener armene på låret, uten å være i fysisk
kontakt med jenta. Det legges til grunn at stefar sin penis ikke var erigert på bildene.
Retten finner ikke holdepunkter for at hendelsen på stuen, inkludert fotograferingen,
har vært planlagt eller på noen måte forberedt på forhånd av stefar eller mor, eller at
fornærmede ble instruert av stefar og/eller mor i situasjonen som er avbildet. Det
legges etter dette til grunn at fornærmedes berøring av stefar sitt kjønnsorgan var
situasjonsbetinget, og i mangel av andre bevis at berøringen skjedde uten mors eller
stefars initiativ.
Retten finner det heller ikke bevist at hendelsen, som reelt sett var unnlatelser av å
handle, var seksuelt motiverte fra stefar eller mors side.
…
Det er overhodet ingenting ved bildene som etter rettens mening peker i retning av at
stefar forsøkte å avverge handlingen. Tvert imot tilsier stefars positurer på bildene,
inkludert hvor og hvordan hans armer er plassert mens C berørte kjønnsorganet,
at han ikke foretok seg noe som helst.
Det legges også til grunn som sikkert at heller ikke mor foretok seg noe for å stanse
handlingen, annet enn at hun tok en rekke bilder av hendelsen. Retten mener det er
åpenbart på bakgrunn av bildenes art og antall, hvor fokuset er rettet mot stefars
kjønnsorgan og Cs berøring av penis, at hun var klar over hva som foregikk uten at
hun grep inn eller avverget situasjonen.»
Spørsmålet om det foreligger en seksuell handling
(13) Tiltalen gjelder straffeloven § 299 bokstav c, som rammer kvalifisert seksuell handling
med barn under 14 år. Bestemmelsen tar opp i seg de mest alvorlige overtredelsene av
straffeloven 1902 § 200 andre ledd første punktum om seksuell handling, mens andre
seksuelle handlinger mot barn rammes av straffeloven § 304. Jeg tar først stilling til om
handlingen er en seksuell handling.
(14) Straffeloven § 304 lyder slik:
«Den som foretar seksuell handling med barn under 16 år, straffes med fengsel inntil
3 år, hvis forholdet ikke rammes av § 299.»
(15) Ordlyden legger opp til en objektiv vurdering av om handlingen er seksuell, men gir ellers
lite veiledning om grensen for det straffbare.
(16) Forarbeidene beskriver seksuelle handlinger som handlinger «knyttet til kjønnsorganer og
kjønnslig aktivitet», jf. Ot.prp. nr. 22 (2008–2009) side 211–212. Som eksempler på
seksuell handling nevnes kyssing og beføling innenfor eller utenpå klærne. Det presiseres
at det ikke er noe krav at handlingen er seksuelt motivert.
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

5
(17) I HR-2023-2436-A går førstvoterende gjennom rettspraksis og rettskildene ellers, og gir i
avsnitt 32 følgende oppsummering av den nedre grensen for seksuell handling når denne er
rettet mot barn:
«Ved vurderingen av om en handling som retter seg mot et barn er seksuell, må det tas
utgangspunkt i om de ytre trekkene ved handlingen – graden av intimitet og
berøringens varighet og intensitet – kan gi den et seksuelt preg. Men handlingen må
også bedømmes ut fra en helhetsvurdering av situasjonen, der relasjonen mellom de
involverte, deres alder og formålet med berøringen spiller inn. Det har betydning om
handlingen er seksuelt motivert. Ikke enhver handling med et visst seksuelt preg er
straffbar. I grensetilfeller er det avgjørende hvor sterkt barnets behov for vern av dets
seksuelle integritet gjør seg gjeldende.»
(18) Henvisningen til at ikke alle handlinger med et visst seksuelt preg er straffbare, knytter seg
blant annet til at det i normalsituasjoner i dagliglivet må være en viss margin for uforsiktig
og klønete opptreden fra en foresatts side, jf. Rt-2007-1203 avsnitt 12. Ikke alle upassende
og uønskede handlinger bør belegges med straff, jf. Rt-2006-431 avsnitt 12. Det sentrale
hensynet vil være barnets behov for et strafferettslig vern av sin seksuelle integritet.
(19) Jeg bemerker at det ikke er et vilkår for å dømmes for seksuell handling mot et barn at det
er den voksne som er aktiv. Selv om ordlyden i § 304 rammer den som «foretar» en
seksuell «handling», er det klart at også unnlatelse av å gripe inn mot barnets initiativ kan
rammes, jf. Rt-2007-1203 avsnitt 9 og 10.
(20) Jeg er kommet til at handlingen i saken her er en seksuell handling.
(21) Når det gjelder de ytre trekkene, viser jeg til at stefar lot barnet på fem år holde rundt og
klemme på hans penis. Det var ikke tale om et øyeblikks berøring, men en handling som
varte i rundt 20 sekunder. Stefars unnlatelse av å gripe inn var ikke seksuelt motivert, men
det som fant sted hadde et seksuelt preg og var uten noe fornuftig formål. Hendelsen ble
fotografert, men det er ikke et vesentlig moment i min vurdering.
(22) De ankende parter har vist til at det var tale om en normalsituasjon, der det må gis en
margin for klønete og uforsiktig opptreden, og at stefar ikke var den som tok initiativ til
handlingen – han forholdt seg passiv. Jeg er ikke enig i at dette kan føre til en annen
vurdering. Handlingen var ikke en del av en omsorgssituasjon eller annen naturlig
situasjon i dagliglivet. Jeg sikter da ikke til opptakten til at handlingen fant sted
– at stefar er naken i stua med barnet til stede, og at barnet viser en nysgjerrighet rettet mot
stefars kjønnsorgan – men situasjonen der barnet tar på og klemmer stefars kjønnsorgan og
fortsetter med det. Den voksne plikter da å stanse barnet. Det går fram av beskrivelsen av
faktum at stefar i stedet for å stanse barnet, hadde oppmerksomheten vendt mot mor som
tok bilder.
(23) Slik jeg ser det, har barnet behov for vern om sin seksuelle integritet i en slik situasjon.
Selv om handlingen ikke var seksuelt motivert, vil barnet i ettertid ikke ha forutsetninger
for å vite hva stefars motivasjon har vært. Handlingen går ut over rommet for klønete og
uforsiktig opptreden. Saksforholdet kan sammenlignes med Rt-2007-1203, der en stefar ble
domfelt for å ha latt en stedatter gjentatte ganger vaske hans penis i forbindelse med at de
badet sammen.
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

6
(24) Som det går fram av beskrivelsen av faktum, hadde stefar tid til å områ seg, og det ville
vært enkelt for han å stanse barnets handlinger. Denne passiviteten er tilstrekkelig for
straffansvar i den situasjonen som oppsto.
Er det en kvalifisert seksuell handling?
(25) Straffeloven § 299 har overskriften «voldtekt av barn under 14 år». Strafferammen er
fengsel i inntil 10 år, altså vesentlig strengere enn strafferammen i § 304 på 3 år.
Bokstav a og b rammer seksuell omgang, mens bokstav c rammer den som foretar
«kvalifisert seksuell handling» med barn under 14 år. Det er på samme måte som for
§ 304 klart at bestemmelsen også kan ramme passivitet fra den voksnes side.
(26) Kategorien «kvalifisert seksuell handling» ble innført ved straffeloven 2005. Bakgrunnen
var et ønske om å redusere betydningen av skillet mellom seksuell omgang og handling
ved overgrep mot barn under 14 år, jf. Ot.prp. nr. 22 (2008–2009) side 244. Det går fram
samme sted at avgjørende for departementets syn var at det ved overgrep mot yngre barn
kan være vanskelig å få fram detaljene som er av betydning for om noe skal bedømmes
som seksuell omgang eller handling. Et barn vil ofte mangle forutsetningene
– enten språklige eller knyttet til forståelse av egen anatomi – for å gi de nødvendige
opplysningene, og kan også ønske å ikke spesifisere overgrepet. Det er videre vist til at
barn bør skånes for unødige belastninger i avhørssituasjonen.
(27) Ordlyden – «kvalifisert» – gir anvisning på et skjønn, der handlingen må være markert mer
alvorlig enn den nedre grensen for seksuell handling.
(28) Forarbeidene beskriver innholdet i begrepet slik, jf. proposisjonen side 244:
«Med kvalifiserte seksuelle handlinger sikter departementet til de mest alvorlige
seksuelle handlingene, hvor det kan være vanskelig å trekke grensen mellom seksuell
handling og omgang. Dette vil først og fremst omfatte berøring av nakne
kjønnsorganer.»
(29) Departementet gir en lignende beskrivelse i kommentaren til bestemmelsen i proposisjonen
side 442. Det heter her at med kvalifisert seksuell handling menes de mest alvorlige
seksuelle handlingene, «som ligger i grenseland mellom seksuell omgang og seksuell
handling». Det gjentas så at dette vil «særlig omfatte berøring av nakne kjønnsorganer».
(30) Slik jeg forstår disse uttalelsene, er det nærheten til seksuell omgang som er det sentrale.
De tilfeller som rammes, vil særlig gå ut på berøring av nakne kjønnsorganer. Slik berøring
kan imidlertid ikke i seg selv være avgjørende – til det er omstendighetene for ulike. Jeg er
derfor ikke enig i lagmannsrettens rettsanvendelse på dette punktet, som legger til grunn at
enhver berøring av barnets eller den voksnes nakne kjønnsorgan er en kvalifisert seksuell
handling, med mindre det dreier seg om et øyeblikks tilfeldig eller flyktig berøring.
(31) Da nærheten til seksuell omgang står sentralt, nevner jeg at seksuell omgang omfatter
samleie og samleielignende forhold som for eksempel suging og slikking av
kjønnsorganer, masturbasjon og innføring av fingre i skjede og endetarmsåpning,
jf. Ot.prp. nr. 22 (2008–2009) side 211. Det går fram av HR-2017-968-A avsnitt 49 at det
ved grensedragningen mot seksuell handling må foretas en skjønnsmessig vurdering, hvor
det sentrale vurderingstemaet er om forholdet er samleielignende eller kan sies å være et
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

7
samleiesurrogat. Det heter i avsnitt 50 at en rekke momenter inngår i vurderingen, slik som
graden av intimitet, intensitet, varighet, sammenheng, alder og aldersforskjell. Ved
seksuell omgang vil det imidlertid i utgangspunktet ikke ha betydning om det er en
seksuell motivasjon, jf. Rt-2012-1103 avsnitt 16.
(32) Som jeg har redegjort for, vil også den nedre grensen for seksuell handling bero på en
helhetsvurdering. Begge vurderingene tar utgangspunkt i de ytre sidene ved handlingen.
Slik jeg forstår innholdet i vurderingene, vil det imidlertid være de ytre omstendighetene
ved handlingen som står sentralt ved spørsmålet om det foreligger seksuell omgang, mens
vurderingen er bredere ved spørsmålet om det er tale om en seksuell handling, der det også
legges vekt på subjektive momenter, slik som motivasjonen. Også vurderingen av om det
foreligger en kvalifisert seksuell handling, må ta utgangspunkt i de objektive sidene ved
handlingen. Jeg legger imidlertid til grunn at det her vil være større rom for å trekke inn
subjektive elementer enn hva som er tilfelle ved spørsmålet om seksuell omgang.
(33) Innholdet i begrepet kvalifisert seksuell handling kan etter dette oppsummeres slik at
kvalifiserte seksuelle handlinger er handlinger som ligger nær grensen for seksuell
omgang. Vurderingen vil bero på et skjønn, der de ytre omstendighetene ved handlingen
står sentralt, men der det også må vurderes om straffverdigheten av handlingen ligger opp
mot seksuell omgang.
(34) Jeg er kommet til at handlingen i saken her ikke er en kvalifisert seksuell handling. Jeg
viser til de omstendighetene ved handlingen som jeg allerede har gjennomgått. Ved
vurderingen av om den seksuelle handlingen er kvalifisert, tar jeg utgangspunkt i at det er
tale om å la barnet holde rundt og klemme på den voksnes nakne kjønnsorgan over noe tid.
Barnets handling skjedde imidlertid ikke på den voksnes initiativ og unnlatelsen av å gripe
inn var ikke seksuelt motivert.
(35) Også ved denne vurderingen har jeg i noen grad sett hen til likhetstrekkene med
Rt-2007-1203, der handlingen ble ansett å ligge i nedre sjikt av seksuell handling,
jf. avsnitt 15.
(36) Når handlingen vurderes i en helhetlig sammenheng, er det min oppfatning at
overtredelsens alvor avviker såpass mye fra hva som regnes som seksuell omgang, at det
ikke er en kvalifisert seksuell handling.
Særlig om medvirkning
(37) Mor er tiltalt for å ha medvirket til handlingen ved at også hun forholdt seg passiv
– hennes oppmerksomhet var i stedet rettet mot å ta bilder av hendelsen. Medvirkning kan
skje på ulike måter. Det som er gjort gjeldende som grunnlag for medvirkning her, er at
mor ikke overholdt sin handleplikt som barnets omsorgsperson.
(38) Om grunnlaget for straffansvar i slike situasjoner viser jeg til HR-2019-561-A avsnitt 20:
«For at en unnlatelse skal være straffbar som passiv medvirkning, kreves det i
utgangspunktet en særlig tilknytning mellom den passive personen og den eller det
som straffebudet beskytter, eller mellom denne personen og en oppstått faresituasjon.
Det er denne tilknytningen som kan begrunne medvirkningsansvar for ikke å forsøke å
avverge den straffbare handlingen eller den aktuelle skadefølgen. Omsorgsansvar for
barn er et sentralt eksempel på en slik tilknytning.»
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

8
(39) Vilkårene for straffansvar ved unnlatt handleplikt som omsorgsperson er nærmere
gjennomgått i HR-2019-2205-A avsnittene 65–77. I avsnitt 68 er det vist til mindretallets
uttalelse i HR-2019-561-A avsnitt 40, der det heter at det nærmere innholdet av
handleplikten må bero på «en helhetlig vurdering av den konkrete situasjonen, hvor det vil
ha betydelig vekt at det er tale om å beskytte et barn man har omsorgsansvar for». Det er så
nevnt en rekke momenter, men disse retter seg særlig mot situasjoner med fortsatte
overgrep og omsorgssvikt, hvilket er felles for de saker Høyesterett til nå har behandlet om
denne formen for medvirkningsansvar.
(40) I denne saken er det tale om en enkeltstående straffbar handling. Omsorgspersonens
handleplikt må da vurderes konkret i den aktuelle situasjonen.
(41) Mor var til stede i umiddelbar nærhet mens overgrepet skjedde. Hun hadde både
områingstid og mulighet til å gripe inn på en enkel måte, både overfor barnet og overfor
stefar, men valgte i stedet å fortsette å ta bilder av hendelsen. Slik jeg ser det, er dette et
brudd på en forelders omsorgsplikt av en slik art at unnlatelsen av å handle er straffbar.
(42) Det er fra mors side også gjort gjeldende at lagmannsrettens vurdering av hennes forsett er
uriktig. Det er vist til at forsettet må omfatte det forhold at hun hadde en plikt til å handle,
og da også at situasjonen som fant sted mellom stefar og barnet innebar en seksuell
handling.
(43) Lagmannsretten har lagt til grunn at mor opptrådte med forsett, uten at dette er nærmere
begrunnet. Hvor omfattende begrunnelse som kreves for å konstatere forsett, vil variere.
Ofte vil begrunnelsen for forsett nærmest gi seg selv av det hendelsesforløpet som retten
finner bevist. I dette tilfellet bygde lagmannsretten på tingrettens bevisvurdering. Som det
går fram av det jeg har sitert fra tingrettens beskrivelse av hendelsesforløpet, la tingretten
til grunn at mor var klar over hva som skjedde. Sett opp mot den øvrige beskrivelsen av
hendelsesforløpet, følger det av dette at mors forsett både omfattet den handlingen som
fant sted, og at hun selv medvirket ved å la være å stanse handlingen,
jf. HR-2022-1299-A avsnitt 20. Det er ikke noe krav at forsettet omfatter den rettslige
karakteristikken av handlingen, altså at det var tale om en straffbar seksuell handling,
jf. HR-2023-2436-A avsnitt 34. Det samme gjelder innholdet i medvirkningsansvaret, altså
at den seksuelle handlingen utløste en straffebelagt handleplikt for henne som barnets
omsorgsperson.
(44) Både A og B skal etter dette dømmes for overtredelse av straffeloven § 304.
Straffutmåling
(45) Strafferammen for overtredelse av straffeloven § 304 er fengsel i inntil 3 år.
Overtredelsene vil ha et vidt spenn, og jeg kan ikke se at det er mulig å ta utgangspunkt i et
normalnivå.
(46) Til sammenligning viser jeg til allerede nevnte Rt-2007-1203, der lagmannsrettens straff av
fengsel i 60 dager ble fastholdt, men der denne i sin helhet ble gjort betinget grunnet
tidsforløpet. I HR-2011-2037-U fant ankeutvalget at det ikke var for strengt at straffen var
satt til fengsel i 120 dager for å ha tatt hånden til en sovende 12 år gammel jente og berørt
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

9
sin penis med den. Videre viser jeg til HR-2021-202-U, der ankeutvalget fant det klart at
ankebehandling ikke ville lede til mildere straff enn fengsel i 60 dager for å ha befølt en
15 år gammel jente på brystene og lårene og forsøkt å kysse henne. Rt-2006-431 gjaldt
lignende tilfeller, der straffen ble satt til fengsel i 120 dager, hvorav 90 dager betinget.
(47) Handlingen i saken her tilsier etter min oppfatning en fengselsstraff i størrelsesorden
60 dager.
(48) Overtredelsen av straffeloven § 311 – at det ble tatt bilder av det som skjedde – vil isolert
sett gi en kort ubetinget fengselsstraff. Overtredelsen ligger i nedre sjikt, men det må
legges vekt på spredningsfaren.
(49) A skal også dømmes for overtredelse av våpenloven. Dette er imidlertid et bøteforhold,
som kun kommer inn som skjerpende omstendighet. Samlet sett ser jeg ikke grunn til å
gjøre forskjell på stefar og mor ved fastsettelsen av endelig straff. Før fradrag vil passende
straff være fengsel i 75 dager.
(50) Det har gått noe lang tid fra forholdet ble avdekket til det foreligger endelig dom – mer enn
tre år. Det er særlig deler av etterforskningen som tidvis har hatt dårlig framdrift, uten at
det foreligger brudd på Den europeiske menneskerettskonvensjon artikkel 6 eller
Grunnloven § 94. Jeg er kommet til at det skal gjøres et mindre fradrag for samlet
saksbehandlingstid. Straffen settes derfor til fengsel i 60 dager. Til fradrag kommer
17 dager i utholdt varetekt.
Oppreisningserstatning
(51) Overtredelse av straffeloven § 304 kan gi rett til oppreisningserstatning i medhold av
skadeserstatningsloven § 3-5 første ledd bokstav b, jf. § 3-3. I rettspraksis har det ved
utmålingen vært lagt vekt på handlingens objektive grovhet, den skylden skadevolderen
har utvist, fornærmedes subjektive opplevelse av krenkelsen og arten og omfanget av de
påførte skadevirkninger, se for eksempel Rt-2011-769 avsnitt 28. I saken her vil det være
de to førstnevnte momentene som står sentralt.
(52) Dersom flere i fellesskap har voldt skade, tilføyd krenking eller utvist mislig atferd, kan det
fastsettes separate krav om oppreisning for den enkelte ansvarlige,
jf. skadeserstatningsloven § 3-5 andre ledd. Det heter samme sted at det i vurderingen skal
legges særlig vekt på den økte belastningen for fornærmede av at flere handlet i fellesskap.
Det siste er også understreket i forarbeidene, jf. Prop. 137 L (2016–2017) side 42 og 47.
Det går her samtidig fram at domstolene vil ha stor fleksibilitet til å finne et rimelig resultat
i hvert enkelt tilfelle, og at separat fastsettelse særlig er aktuelt ved grove
integritetskrenkelser. Også ved separat fastsettelse vil utgangspunktet være solidaransvar,
når oppreisningen gjelder samme krenkelse, jf. skadeserstatningsloven § 5-3 nr. 1 andre
punktum.
(53) Saken her gjelder et tilfelle der to tiltalte har overtrådt straffeloven § 304 hver på sin måte,
likevel begge ved passivitet, knyttet til den samme handlingen fra barnets side, og der de
sto like nær til å avverge det som skjedde. Det må antas at den omstendighet at verken
stefar eller mor grep inn, er egnet til å øke belastningen for barnet. Samtidig er ikke
handlingen blant de grovere integritetskrenkelsene. Jeg har derfor vært noe i tvil på dette
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

10
punktet, men er kommet til at det er mest nærliggende å fastsette separate
oppreisningsbeløp. Ut fra de konkrete omstendighetene er det naturlig å se det slik at
ansvaret er knyttet til samme krenkelse, og jeg er kommet til at begge gjøres solidarisk
ansvarlig for idømte beløp.
(54) Når det gjelder størrelsen på oppreisningen, viser jeg til de omstendighetene ved
handlingen som jeg har gjennomgått, og at handlingen utgjorde et brudd på tillitsforholdet.
Det er lite rettspraksis å sammenligne med. Jeg er kommet til at saken her tilsier at hver av
de tiltalte dømmes til å betale 15 000 kroner i oppreisning.
Konklusjon
(55) Jeg stemmer for denne
D O M :
1. A, født 00.00.1980, dømmes for overtredelse av straffeloven § 304. Straffen for
dette forholdet og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre Innlandet tingretts
dom 31. mars 2023, settes til fengsel i 60 – seksti – dager, jf. straffeloven
§ 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer 17 – sytten – dager for utholdt
varetekt.
2. A dømmes til å betale oppreisning til C med 15 000 – femtentusen – kroner innen
2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom. Han er i tillegg solidarisk ansvarlig
for oppreisningen som B dømmes til å betale.
3. B, født 00.00.1981, dømmes for overtredelse av straffeloven § 304. Straffen for
dette forholdet og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre Innlandet tingretts
dom 31. mars 2023, settes til fengsel i 60 – seksti – dager, jf. straffeloven
§ 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer 17 – sytten – dager for utholdt
varetekt.
4. B dømmes til å betale oppreisning til C med 15 000 – femtentusen – kroner innen
2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom. Hun er i tillegg solidarisk ansvarlig
for oppreisningen som A dømmes til å betale.
(56) Dommer Ringnes: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(57) Dommer Thyness: Likeså.
(58) Dommer Stenvik: Likeså.
(59) Dommer Falkanger: Likeså.
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)

11
(60) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
1. A, født 00.00.1980, dømmes for overtredelse av straffeloven § 304. Straffen for
dette forholdet og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre Innlandet tingretts
dom 31. mars 2023, settes til fengsel i 60 – seksti – dager, jf. straffeloven
§ 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer 17 – sytten – dager for utholdt
varetekt.
2. A dømmes til å betale oppreisning til C med 15 000 – femtentusen – kroner innen
2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom. Han er i tillegg solidarisk ansvarlig
for oppreisningen som B dømmes til å betale.
3. B, født 00.00.1981, dømmes for overtredelse av straffeloven § 304. Straffen for
dette forholdet og de forhold som ble endelig avgjort ved Vestre Innlandet tingretts
dom 31. mars 2023, settes til fengsel i 60 – seksti – dager, jf. straffeloven
§ 79 bokstav a. Til fradrag i straffen kommer 17 – sytten – dager for utholdt
varetekt.
4. B dømmes til å betale oppreisning til C med 15 000 – femtentusen – kroner innen
2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom. Hun er i tillegg solidarisk ansvarlig
for oppreisningen som A dømmes til å betale.
HR-2024-1016-A, (sak nr. 23-175361STR-HRET)