Dato: 2022-04-08

Sammendrag: Høyesterett har avsagt dom i tre saker (HR-2022-731-A,HR-2022-732-A,HR-2022-733-A) om straffutmåling for rusavhengiges befatning med narkotika til egen bruk. Sakene gjaldt ulike mengder narkotika og ble behandlet med de samme dommerne. Bakgrunnen var de lovgiversignalene som kom til uttrykk ved Stortingets behandling av Solberg II-regjeringens forslag om en rusreform. Selv om flertallet ikke gikk inn for en generell avkriminalisering av befatning med mindre mengder narkotika til egen bruk, var det tverrpolitisk enighet om at det er lite hensiktsmessig å straffe tungt rusavhengige for slike overtredelser. Sakene som nå er behandlet i Høyesterett, avklarer betydningen og rekkevidden av disse lovgiversignalene.

HR-2022-732-A gjaldt en tungt rusavhengig som var domfelt for oppbevaring av noe under 7 gram heroin. Høyesterett kom til at lovgiversignalene knyttet til forslaget om en rusreform måtte få betydelig vekt også i en slik sak. Men mengden var over den veiledende grensen på fem gram som ble trukket opp i den første saken. Det var derfor ikke aktuelt med straffutmålingsfrafall. Høyesterett fastsatte straffen til betinget fengsel i 24 dager.

Dommen avklarer hvilken straffereaksjon som er riktig når en tungt rusavhengig oppbevarer heroin til egen bruk, men mengden er noe over den veiledende grensen på fem gram. Den gir også veiledning for straffutmålingen dersom domfelte igjen skulle begå et narkotikalovbrudd.

D O M
avsagt 8. april 2022 av Høyesterett i avdeling med
dommer Jens Edvin A. Skoghøy
dommer Bergljot Webster
dommer Knut H. Kallerud
dommer Per Erik Bergsjø
dommer Kine Steinsvik
HR-2022-732-A, (sak nr. 21-159964STR-HRET)
Anke over Agder lagmannsretts dom 27. september 2021
Påtalemyndigheten (statsadvokat Alf Butenschøn Skre)
mot
A (advokat Jon Anders Hasle)

2
S T E M M E G I V N I N G
(1) Dommer Kallerud:
Sakens spørsmål og bakgrunn
(2) Saken gjelder straffutmåling for en rusavhengigs oppbevaring av 6,69 gram heroin til egen
bruk. Den er behandlet i sammenheng med HR-2022-731-A og HR-2022-733-A.
Problemstillingen i saken her er særlig hvilken betydning Stortingets uttalelser ved
behandling av forslaget om en rusreform skal ha når kvantumet er over den veiledende
grensen på 5 gram, som er trukket opp i HR-2022-731-A.
(3) A ble 23. mars 2021 tiltalt for å ha oppbevart heroin på et torg i Tønsberg. Da politiet kom
til torget i forbindelse med et annet oppdrag, kastet A fra seg et brilleetui som viste seg å
inneholde ni lynlåsposer med 6,69 gram heroin med en styrkegrad på 18 prosent.
(4) Vestfold tingrett domfelte 5. juli 2021 A for narkotikalovbruddet. Tiltalen omfattet også to
mindre tyverier, men disse postene ble frafalt av aktor under hovedforhandlingen.
Tingrettens dom har denne domsslutningen:
«1. A, født 00.00.1977, frifinnes for overtredelse av straffeloven § 323 første
ledd jf § 321 (tiltalens post II a og b).
2. A, født 00.00.1977, dømmes for overtredelse av straffeloven § 231 første
ledd til fengsel i 6 – seks – måneder hvor 3 – tre – måneder gjøres betinget
med en prøvetid på 2 – to – år jf straffeloven § 34 flg.
3. Sakskostnader idømmes ikke.»
(5) A anket til lagmannsretten over bevisvurderingen under skyldspørsmålet og
straffutmålingen. Bare anken over straffutmålingen ble fremmet til ankebehandling. Agder
lagmannsrett avsa 27. september 2021 dom med slik domsslutning:
«I tingrettens dom, domsslutningens punkt 2, gjøres den endring at straffen settes til
fengsel i 24 – tjuefire – dager. Fullbyrdelsen av straffen utstår med en prøvetid på
2 – to – år, jf. straffeloven § 34.»
(6) Lagmannsretten la til grunn at ubetinget fengsel «opp mot 120 dager» ville vært riktig
reaksjon om en ikke tok hensyn til det endrede synet på straff for misbrukere som
oppbevarer narkotika til egen bruk. Etter å ha vist til Høyesteretts ankeutvalgs kjennelse i
HR-2021-1469-U og Eidsivating lagmannsretts dom i HR-2022-731-A som er votert i
Høyesterett tidligere i dag, kom lagmannsretten til at straffen for A skulle settes til betinget
fengsel i 24 dager.
(7) Statsadvokaten har anket straffutmålingen til Høyesterett for å få avklart straffenivået i
saker som gjelder rusavhengiges oppbevaring av narkotika til egen bruk. For Høyesterett
har aktor gjort gjeldende at straffen i en sak som denne – en rusavhengigs oppbevaring av
6-7 gram heroin til egen bruk – i utgangspunktet bør settes til ubetinget fengsel i 30 dager.
På grunn av As lovende rehabiliteringssituasjon kan imidlertid straffen etter aktors syn
gjøres betinget. Alternativet kan være samfunnsstraff.
HR-2022-732-A, (sak nr. 21-159964STR-HRET)

3
(8) Forsvareren har anført at riktig straff her, som i HR-2022-731-A, er straffutmålingsfrafall,
eventuelt straffutmålingsutsettelse. Det bør ikke legges for stor vekt på narkotikamengden.
Det sentrale er at alle rusmisbrukere som bare oppbevarer narkotika til egen bruk, skal få
hjelp, ikke straff.
Mitt syn på saken
(9) Jeg viser til HR-2022-731-A avsnitt 16–27 når det gjelder forslaget om en rusreform,
behandlingen av det i Stortinget og den generelle betydningen av de nye lovgiversignalene
for straffutmålingen i narkotikasaker som gjelder rusavhengiges befatning med mindre
mengder narkotika til egen bruk. Som fremhevet i avsnitt 44 er det klart at lovgiverens
samstemte oppfatning om at rusavhengige skal hjelpes, ikke straffes, må få stor innflytelse
på straffutmålingen.
(10) Om As bakgrunn heter det i lagmannsrettens dom:
«Siktede er en 44 år gammel mann med lang rushistorikk. Han forklarte i
lagmannsretten at han vokste opp i et hjem preget av krangling, rus og vold mellom
foreldrene. Han begynte å drikke alkohol før han var ti år, ved å forsyne seg fra slanter
fra flasker han fant i hjemmet. Han røykte hasj fra han var 13 år og begynte med
heroin som 14- åring. Heroin har vært hovedrusmiddelet, men han har brukt «alt»
gjennom årene. Han forklarte at han aldri har solgt stoff til andre. Dette er ikke
bestridt av påtalemyndigheten og legges til grunn ved straffutmålingen.
Siktede er domfelt 17 ganger i tiden 1994 til 2017, stort sett for besittelse og bruk av
narkotika og ulike former for rusrelatert vinningskriminalitet. Han har også fått
19 forelegg. I løpet av de siste ca. 20 årene har han hatt lengre rusfrie perioder. Han
klarte seg bra fra 2004 til 2013, med lite rus og arbeidserfaring som montør av
varmepumper. Etter en sprekk med tungt misbruk, var han igjen rusfri fra 2016 til
2019, men fikk tilbakefall og var daglig ruset på heroin på tidspunktet for det forhold
denne saken gjelder. Sommeren 2021 tok han på nytt grep. Han la seg inn til
avrusning og har fra forsommeren hatt ukentlig oppfølging av psykolog, Han fremstod
i lagmannsretten som nykter og sterkt motivert for en tilværelse uten rus, noe som ble
bekreftet av behandlende psykolog. Siktede deltar ukentlig i selvhjelpsgrupper i regi
av brukerorganisasjonene R.O.T (recovery og tilfriskning) og A-LARM. Han håper å
få jobb i Frelsesarmeens kafe i Tønsberg når den snart åpner etter pandemien.
Kommunen har gitt ham tilbud om bolig. For å unngå å omgås det rusmiljøet han vil
bort fra, betaler han selv 7000 kroner i måneden for å bo annet sted.»
(11) A faller altså innenfor den gruppen av rusmisbrukere som reformforslaget tok sikte på.
Etter at lagmannsretten avsa dom, er A blant annet tiltalt for oppbevaring av 3,85 gram
heroin. Forholdet skal ha funnet sted i juni 2021 og altså før det tidspunkt lagmannsretten
la til grunn at han «tok grep» om sitt misbruk. I en personundersøkelse fra 4. mars 2022
bekreftes den positive utviklingen. Det er ikke opplyst om nye straffbare forhold etter juni
2021.
(12) I HR-2022-731-A avsnitt 49 gir Høyesterett anvisning på at rusavhengiges erverv,
besittelse og oppbevaring av inntil fem gram heroin, amfetamin eller kokain til egen bruk
heretter i alminnelighet skal føre til straffutmålingsfrafall, jf. straffeloven § 61. Spørsmålet
HR-2022-732-A, (sak nr. 21-159964STR-HRET)

4
i saken her er hva utgangspunktet for straffen skal være ved befatning med heroin som
overstiger den veiledende grensen med noen få gram.
(13) Til tross for mengden heroin, hvordan stoffet var pakket – ni lynlåsposer – og at A hadde
med seg stoffet til et torg i byen, har lagmannsretten lagt til grunn at narkotikaen var til
egen bruk. Dette er i tråd med påtalemyndighetens standpunkt – det er ikke forsøkt bevist
at hele eller deler av stoffet var ment for videresalg.
(14) Selv om det altså må legges til grunn at hele kvantumet var til As egen bruk, må det få
betydning ved straffutmålingen at stoffmengden var godt over den veiledende grensen. Jeg
viser til omtalen av hva som er vanlige kjøp av heroin i HR-2022-731-A avsnitt 49 Som
fremholdt i avsnitt 47 tar lovgiversignalene ikke sikte på tilfeller hvor kvantumet overstiger
det som erfaringsmessig oppbevares til egen bruk. De uttalelsene fra Prop. 92 L
(2020–2021) side 56 som er sitert i avsnitt 66 i HR-2022-731-A om bruk av
straffutmålingsfrafall og straffutmålingsutsettelse, gir altså ikke direkte veiledning i en sak
som denne.
(15) Men det er samtidig klart at når reaksjonsfastsettelsen nå legges markert om for kvanta
under fem gram, må det få innflytelse på straffastsettelsen også for noe større
stoffmengder. Reaksjonene bør stå i rimelig forhold til hverandre slik at det ikke blir for
stort sprang mellom mengder under og over den veiledende grensen på fem gram.
(16) Etter min oppfatning vil det på denne bakgrunn være for strengt, slik aktor har tatt til orde
for, å ta utgangspunkt i ubetinget fengsel når det som her er tale om en nokså liten mengde
over den veiledende grensen. Samtidig er det grunn til å markere at reaksjonen – på grunn
av den økte spredningsfaren – vil være klart strengere ved befatning med stoffmengder
over grensen.
(17) På samme måte som i sak HR-2022-731-A, legger jeg ikke vekt på at A er domfelt en
rekke ganger tidligere for besittelse og bruk av narkotika.
(18) Jeg er etter dette blitt stående ved at for rusavhengiges befatning med heroin til egen bruk
som i beskjeden grad overstiger den veiledende grensen, bør utgangspunktet for
straffutmålingen heretter være en kort betinget fengselsstraff.
(19) De betenkeligheter som gjør seg gjeldende ved betinget straff i disse sakene, avdempes ved
den praksisomleggingen som fremgår av HR-2022-731-A. Dersom A skulle begå et nytt
narkotikalovbrudd hvor kvantumet er under den veiledende grensen på fem gram og til
egen bruk, bør reaksjonen i utgangspunktet også for det nye forholdet være
påtaleunnlatelse eller – om saken fremmes for retten – straffutmålingsfrafall. Er kvantumet
i en ny sak under fem gram, bør altså dette forholdet ikke i seg selv føre til at en tidligere
betinget dom kommer til soning. Jeg antar at påtaleunnlatelse vil være nærliggende å
vurdere også i en slik situasjon. Gjelder derimot en ny sak et større kvantum, vil dette
forholdet lett kunne gi grunnlag for soning av den betingede dommen sammen med
straffen for det nye forholdet.
(20) Slik saken her ligger an – A er etter det opplyste under omfattende og god oppfølging – har
ingen av partene sett behov for at behandling eller lignende settes som vilkår for den
betingede dommen.
HR-2022-732-A, (sak nr. 21-159964STR-HRET)

5
(21) Lagmannsretten har fastsatt straffen til fengsel i 24 dager som er gjort betinget med en
prøvetid på to år. Jeg er enig i at det er passende. Anken må etter dette forkastes.
(22) Jeg stemmer for denne
D O M :
Anken forkastes.
(23) Dommer Steinsvik: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(24) Dommer Bergsjø: Likeså.
(25) Dommer Webster: Likeså.
(26) Dommer Skoghøy: Likeså.
(27) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
Anken forkastes.
HR-2022-732-A, (sak nr. 21-159964STR-HRET)