Dato: 2022-09-30

Sammendrag: Tiltalte skrev i mars 2021 en rekke nedsettende karakteristikker av fornærmede på Facebook. Fornærmede hadde skiftet juridisk kjønn fra mann til kvinne og endret navn. Tiltalte kalte henne blant annet for en pervers mannegris med syke fantasier og skrev at det var uforståelig for ham at myndighetene fortsatt tillot henne å ha omsorgen for barna.

Spørsmålet var om utsagnene var straffbare etter straffeloven § 185, som blant annet rammer hatefulle ytringer fremsatt på grunn av en persons kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk.

Høyesterett slår fast at terskelen for straff er lik for alle gruppene som er vernet etter straffeloven § 185. Det er et stort rom for ytringer knyttet til kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk. Det bestemmelsen rammer er typisk hets og mobbing med grov nedvurdering av person eller en gruppe som følge av deres kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk.

Høyesterett kom til at kommentarene tiltalte hadde kommet med på Facebook var kvalifisert krenkende og straffbare, på samme måte som tingretten og lagmannsretten. Straffen ble satt noe ned til betinget fengsel i 15 dager og en bot på 15 000 kroner.

Avgjørelsen er den første fra Høyesterett om hatefulle eller diskriminerende ytringer basert på en persons kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk. Dommen oppstiller retningslinjer for tolkningen av og straffutmålingen ved overtredelser av straffeloven § 185 andre ledd bokstav d.

D O M
avsagt 30. september 2022 av Høyesterett i avdeling med
dommer Bergljot Webster
dommer Ragnhild Noer
dommer Wenche Elizabeth Arntzen
dommer Ingvald Falch
dommer Erik Thyness
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)
Anke over Gulating lagmannsretts dom 13. mai 2022
A (advokat Jon Wessel-Aas)
mot
Påtalemyndigheten (statsadvokat Rudolf Martin Christoffersen)

2
S T E M M E G I V N I N G
(1) Dommer Noer: Saken gjelder spørsmålet om fire kommentarer på Facebook rammes av
straffeloven § 185 om hatefulle ytringer mot utsatte minoriteter. Mer konkret er spørsmålet
om ytringene er kvalifisert krenkende overfor personer på grunn av deres kjønnsidentitet
eller kjønnsuttrykk.
Sakens bakgrunn og hovedspørsmål
(2) A, født 00.00.1969, er tiltalt for brudd på straffeloven § 185 om hatefulle ytringer.
Grunnlaget er:
«Onsdag 24. mars 2021 i tidsrommet mellom kl. 18.00 og kl. 24.00 fra sin bopel i --- 0
i X eller andre steder, skrev han følgende kommentarer rettet mot B under et innlegg
på Facebook som potensielt var synlig for 585 personer:
- Perverse mannegriser som permalaiver at de er småpiker har vel strengt tatt
ingen injurierende kraft.
- Tror du virkelig at et eneste menneske tror du er et kvinnemenneske og ikke
en gubbe med rare fantasier.
- Det sagt er det uforståelig for meg at myndighetene fremdeles tillater at du
har omsorgsansvar for barn.
- ‘B’ eksisterer ikke. Det er en syk fantasi i Cs sinn.»
(3) Utsagnene som er gjengitt her, ble satt fram på den lukkede Facebook-siden til D, en felles
venn av tiltalte og fornærmede. D hadde 585 Facebook-venner, som kunne lese det som ble
skrevet.
(4) B – fornærmede i saken – er født 00.00.1973 og arbeidet som ingeniør i Y kommune på
Østlandet da dette skjedde. Hun og tiltalte var gamle kjente, og hadde tidligere blant annet
deltatt sammen på såkalte «laiv» – en form for improviserte rollespill.
(5) Fornærmede endret for noen år siden juridisk kjønn fra mann til kvinne. Hun skiftet
samtidig navn fra mannsnavnet C til kvinnenavnet B.
(6) Ved Hordaland tingretts dom 18. desember 2021 ble A dømt i tråd med tiltalen til betinget
fengsel i 21 dager og en bot på 15 000 kroner. Dommen har slik domsslutning:
«1. A, født 00.00.1969, dømmes for overtredelse av straffeloven § 185 første
ledd første punktum, jf. annet ledd til fengsel i 21 – tjueen – dager og et bot
på kr. 15.000 – femtentusen –, subsidiært fengsel i 15 – femten – dager.
Fullbyrding av fengselsstraffen utsettes med en prøvetid på 2 – to – år
jf. straffeloven § 34.
2. A, født 00.00.1969, dømmes til å betale sakens omkostninger med kr.
3.000 – tretusen –.»
(7) A anket til Gulating lagmannsrett, som forkastet anken i dom 13. mai 2022.
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

3
(8) Tiltalte – A – har anket til Høyesterett. Anken gjelder lovanvendelsen og straffutmålingen.
I korte trekk er hans syn at terskelen for hva som rammes av straffeloven § 185 er høyere
for ytringer om kjønnsidentitet/kjønnsuttrykk enn for ytringer om blant annet hudfarge og
etnisitet. Dessuten er det feil når lagmannsretten mener at ytringene i saken – tolket i
sammenheng – er kvalifisert krenkende og dermed straffbare. I tillegg ankes det over
straffutmålingen.
(9) Påtalemyndigheten mener at lagmannsrettens lovanvendelse er riktig og at
straffutmålingen i alle fall ikke er for streng.
Mitt syn på saken
(10) Jeg har kommet til at anken over lovanvendelsen ikke fører fram, men at straffen må settes
noe ned.
Grunnleggende utgangspunkter ved tolkingen av § 185
(11) Straffeloven § 185 rammer den som setter fram hatefulle eller diskriminerende ytringer
mot utsatte grupper. Bestemmelsen lyder slik:
«Med bot eller fengsel inntil 3 år straffes den som forsettlig eller grovt uaktsomt
offentlig setter frem en diskriminerende eller hatefull ytring. Som ytring regnes også
bruk av symboler. Den som i andres nærvær forsettlig eller grovt uaktsomt fremsetter
en slik ytring overfor en som rammes av denne, jf. annet ledd, straffes med bot eller
fengsel inntil 1 år.
Med diskriminerende eller hatefull ytring menes det å true eller forhåne noen, eller
fremme hat, forfølgelse eller ringeakt overfor noen på grunn av deres
a. hudfarge eller nasjonale eller etniske opprinnelse,
b. religion eller livssyn,
c. seksuelle orientering,
d. kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk, eller
e. nedsatte funksjonsevne.»
(12) Bestemmelsen må ses i sammenheng med straffeloven § 266, som rammer «Hensynsløs
adferd». Den kan gi grunnlag for straff for hatefulle ytringer mer generelt, uavhengig av
om ytringene gjelder utsatte grupper.
(13) Høyesterett har hatt en rekke saker om straffeloven § 185. Det følger av rettspraksis at det
bare er de kvalifisert krenkende utsagnene som omfattes. Avgjørende er særlig om
ytringene inneholder en grov nedvurdering av den utsatte enkeltpersonens eller gruppens
menneskeverd på grunn av ett eller flere av diskrimineringsgrunnlagene i § 185 andre ledd.
Bestemmelsen må tolkes i lys av ytringsfriheten, og det er en relativt rommelig margin for
smakløse ytringer. Jeg viser til Høyesteretts dom HR-2022-1707-A avsnitt 18 til 22 om de
generelle prinsippene for tolkingen av paragrafen. Det er i saken her ikke tvilsomt at
ytringene er satt fram offentlig, jf. straffeloven § 10, og at det er handlet forsettlig.
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

4
(14) Anken gjelder lovanvendelsen. På samme måte som lagmannsretten skal Høyesterett
bygge på faktum i tingrettens dom, og kan ikke prøve bevisene. Men tolkingen av de
aktuelle ytringene er en del av rettsanvendelsen, jf. Rt-2012-536 avsnitt 17. Det betyr at
Høyesterett også kan trekke inn andre utsagn enn de som er sitert i tiltalen,
jf. Rt-1997-1821 på side 1826. Det avgjørende er hvordan den alminnelige leser vil
oppfatte dem. Domstolene må ikke legge mer i utsagnene enn det klart er grunnlag for. Jeg
viser til HR-2022-1707-A avsnitt 22.
Kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk
(15) Forbudet i straffeloven § 185 mot å sette fram hatefulle ytringer om personers
kjønnsuttrykk eller kjønnsidentitet ble vedtatt i 2020 og trådte i kraft 1. januar 2021.
(16) Formålet er å verne «transpersoner og andre som har en kjønnsidentitet eller et
kjønnsuttrykk som bryter med omgivelsenes forventninger», jf. Prop. 66 L (2019–2020)
punkt 8.3.3. Vernet gjelder derfor ikke personer som har en kjønnsidentitet eller
kjønnsuttrykk som samsvarer med det biologiske.
(17) Stortingets justiskomite begrunner lovforslaget slik i Innst. 41 L (2020–2021) kapittel 8:
«Flertallet viser til at personer som utfordrer samfunnets normer knyttet til
kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk, utgjør en utsatt gruppe når det gjelder
diskriminering, trakassering og vold, og mener det er nødvendig og viktig å verne
denne gruppen mot hatkriminalitet.»
(18) Komiteflertallet understreker at det bare er alvorlige krenkelser som skal straffes. Som
eksempler nevnes «[u]tsagn som oppfordrer eller gir tilslutning til integritetskrenkelser
overfor transpersoner, og utsagn som innebærer en grov nedvurdering av transpersoners
menneskeverd».
(19) Flertallet i komiteen peker på at det kan være vanskelige vurderinger knyttet til dette, blant
annet ved uenighet om bruk av garderober og treningssentre for transpersoner. Komiteen
skriver følgende:
«Flertallet er oppmerksom på at det har blitt stilt spørsmål om hvorvidt en transperson
som ikke har gjennomgått kjønnskonverterende eller kjønnsbekreftende behandling,
men som ser på seg selv som kvinne, kan nektes adgang til damegarderoben. Flertallet
erkjenner at spørsmålet om valg av garderobe setter en del prinsipielle spørsmål på
spissen, hvor flere interesser kan kollidere. Spørsmålet må vurderes etter likestillings-
og diskrimineringsloven, og utfallet beror på en konkret vurdering. Straffeloven vil
ikke komme til anvendelse i situasjoner der en transperson blir henvist til å bruke en
bestemt garderobe. Å nekte en transperson adgang til et treningssenter, en svømmehall
eller liknende på grunn av vedkommendes kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk er
derimot en handling som rammes av straffeloven § 185.»
(20) Et annet flertall i komiteen advarte samtidig mot at straffebestemmelsen ble trukket for
langt:
«Komiteens flertall, medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, har
merket seg for eksempel utviklingen i Canada, hvor debatten har vist at lovregulering
knyttet til kjønnsidentitet og kjønnspronomen kan komme i konflikt med
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

5
ytringsfriheten. Flertallet vil sterkt advare mot at Norge går i en retning hvor det kan
bli kriminalisert å omtale en person ut fra hvordan vedkommende fremstår, selv om
vedkommende måtte føle seg som noe annet. Det må settes en klar avgrensning
mellom hatefulle og straffbare ytringer og ytringer som ikke faller inn under disse
kategoriene.»
(21) Det følger av dette at det er et stort rom for ytringer knyttet til kjønnsidentitet og
kjønnsuttrykk. Det bestemmelsen rammer, er typisk hets og mobbing med grov
nedvurdering av en person eller en gruppe personer som følge av deres kjønnsidentitet eller
kjønnsuttrykk.
Terskelen for straff
(22) Tiltaltes forsvarer gjør gjeldende at terskelen for å bli dømt for diskriminerende eller
hatefulle ytringer på grunn av kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk er høyere enn for ytringer
som gjelder andre grupper vernet av bestemmelsen. Han viser til at Norge ikke er forpliktet
etter internasjonale konvensjoner til å straffe slik diskriminering. Han peker videre på at
endring av kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk i en viss forstand er et personlig valg, i
motsetning til for eksempel etnisitet og hudfarge.
(23) Slik straffeloven § 185 er formulert, gir den imidlertid ikke noe grunnlag for å skille
mellom de ulike gruppene som er vernet av bestemmelsen. Forarbeidene sier at
likebehandlings- og rettferdighetshensyn har vært bærende for lovendringen, og at
personer med annerledes kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk bør behandles likt som andre
utsatte grupper med mindre tungtveiende hensyn tilsier noe annet, jf. Prop. 66 L
(2019–2020) punkt 8.3.1 og 8.3.3.
(24) Mitt syn er dermed at terskelen for straff er lik for alle de gruppene som er vernet etter
straffeloven § 185. Den konkrete vurderingen av straffbarheten kan imidlertid bli påvirket
av sårbarheten til den gruppen eller de personene som rammes, eksempelvis ved hatefulle
ytringer mot barn, jf. HR-2022-1707-A avsnitt 28 til 30.
De enkelte ytringene som tiltalen gjelder
(25) De kommentarene saken gjelder, ble som nevnt postet på Facebook-veggen til en felles
venn av tiltalte og fornærmede, D. Han la ut et humoristisk innlegg om at han hadde sett
feil da han leste en avisartikkel om at Tromsø kommune hadde kjøpt tjenester ulovlig for
nær 100 millioner kroner. D hadde lest «tjenester» som «hester» og hadde fundert på «hvor
i all verden gjemmer man så mange hester?»
(26) Deretter utviklet kommentarene seg slik:
«En tredjeperson:
‘Kan være en veldig dyr hest da.’
Fornærmede:
‘Hestebiff!’
Tiltalte:
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

6
‘Vel, kanskje ikke så ute likevel. Y Kommune har vel sikkert brukt 50x så
mye på sine kjepphester. Tror de gjemmer dem i kjellerne til nedlagte
restauranter, men regningen kommer nok til de innfødte som julekvelden på
kjerringene.’
Fornærmede:
‘Men hva med whataboutism, er ikke det også et alvorlig problem?’
Tiltalte:
‘Ta deg en bolle C [fornærmedes navn før hun skiftet kjønn]. Du trenger
ikke alltid være et humørløst forumtroll....’
En annen tredjeperson:
‘Bruk riktig navn på riktig person, din bolle.’
Fornærmede:
‘Jajamen, A [tiltalte], der puttet du deg selv ufravikelig i drittsekk-båsen.
Håper du har det dårlig med å være drittsekk.’»
(27) Kort tid etter skrev tiltalte det første utsagnet han er tiltalt for:
«Perverse mannegriser som permalaiver at de er småpiker har vel strengt tatt ingen
injurierende kraft.»
(28) Kommentarene på veggen utviklet seg deretter slik det er beskrevet i tiltalebeslutningen.
Til sammen skrev tiltalte rundt 17 meldinger og fornærmede 19. Også noen andre personer
deltok i ordvekslingen.
(29) To forhold er av en viss betydning for sammenhengen. For det første var fornærmedes
kommentarer postet med hennes profilbilde – som viste en kvinne – og med hennes
kvinnenavn. Som det går fram av kommentarene, svarte tiltalte henne imidlertid med det
mannsnavnet som hun hadde hatt tidligere.
(30) For det andre brukte tiltalte uttrykket «permalaiver». Som nevnt hadde han og fornærmede
tidligere deltatt på laiv – rollespill – sammen. Uttrykket må dermed forstås som en form for
permanent rollespill.
(31) Spørsmålet er om tiltaltes første kommentar – «Perverse mannegriser som permalaiver at
de er småpiker har vel strengt tatt ingen injurierende kraft» – er kvalifisert krenkende på
grunn av fornærmedes kjønnsidentitet.
(32) Etter min mening er svaret på dette ja. Kommentaren gir en svært nedsettende
karakteristikk av fornærmede. Beskrivelsen av henne som en pervers mannegris knytter
seg direkte til hennes skifte av kjønn. Det er tiltalte som trekker inn kjønnsidentiteten
hennes, uten at dette var noe tema innledningsvis i Facebook-tråden.
(33) Tiltalte er i sin fulle rett til å uttrykke seg negativt om retten til kjønnsskifte. Men det
kunne han ha gjort uten å komme med grovt nedvurderende karakteristikker av
transpersoner.
(34) Jeg kan heller ikke se at fornærmedes tidligere kommentarer på tråden, blant annet om at
tiltalte opptrådte som en «drittsekk», kan gjøre tiltaltes uttalelser straffrie. Som
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

7
understreket i HR-2018-674-A avsnitt 20, må også den som deltar i en krangel være
omfattet av diskrimineringsvernet. Fornærmede reagerte på at tiltalte brukte hennes
tidligere mannsnavn i tråden. Utbruddet fra henne må forstås som en klar markering av at
hun syntes dette var ugreit. Tiltalte svarte likevel med å karakterisere henne i sterkt
nedsettende vendinger nettopp knyttet til hennes nye kjønnsidentitet.
(35) Andre og fjerde utsagn fra tiltalte kom litt seinere i tråden og har omtrent samme
meningsinnhold. Han skrev:
«Tror du virkelig at et eneste menneske tror du er et kvinnemenneske og ikke en gubbe
med rare fantasier.»
«‘B’ eksisterer ikke. Det er en syk fantasi i Cs sinn.»
(36) Selv om disse utsagnene isolert sett ikke er like grovt nedvurderende som den første
kommentaren, er også disse etter mitt syn straffbare når de leses i sammenheng med den
første kommentaren. Riktignok trenger det ikke å nå opp til terskelen for straffbarhet å si at
fornærmede ikke kan anses som kvinne. Men her bruker tiltalte i tillegg nedsettende
karakteristikker av henne og skriver hva han tror alle andre mener om henne. Etter mitt syn
kan kommentarene karakteriseres som grov hån og latterliggjøring av fornærmede
begrunnet i kjønnsskiftet hennes.
(37) Min konklusjon er dermed at også disse utsagnene – tolket i sammenheng med de andre
kommentarene på tråden – er straffbare. Jeg føyer likevel til at man her nok er i det nedre
sjikt for det straffbare. Som nevnt er det et relativt stort rom for smakløse ytringer før det
når opp til terskelen for straffbarhet.
(38) Tredje utsagn fra tiltalte lød slik:
«Det sagt er det uforståelig for meg at myndighetene fremdeles tillater at du har
omsorgsansvar for barn.»
(39) Tiltaltes forsvarer gjør gjeldende at denne kommentaren ikke kan straffes fordi den ikke er
knyttet til fornærmedes kjønnsidentitet. Han viser til at domstolene ikke skal legge mer i et
utsagn enn «det som med rimelig stor grad av sikkerhet kan utledes av sammenhengen»,
jf. HR-2022-1707-A avsnitt 22 – det såkalte «forsiktighetsprinsippet». Begrunnelsen fra
forsvarers side er at diskusjonen mellom fornærmede og tiltalte etter hvert utviklet seg til å
gjelde mer enn fornærmedes kjønn. Jeg gjengir derfor noe av diskusjonen som kom før
kommentaren:
«Tiltalte:
‘Tror du virkelig at et eneste menneske tror du er et kvinnemenneske og ikke
en gubbe med rare fantasier. … ja de tør sikkert ikke å fortelle deg det, men
de vet og de tenker det. … hele tiden .. selv om de har medynk og politisk
samlingspunkt.’
Fornærmede:
‘Nei, men det er uvant at noen er så utilslørt drittsekk, og prøver å gå såpass
iherdig inn for det. Pussig at du også påstår at du er ok med det etter alt det
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

8
oppkastet av alt-right munnbæsj du sprutet ut over. Men jeg har jo skjønt at
på internett opererer du på en helt annen planet. Planet Drittsekk, åpenbart.’
Litt seinere svarer tiltalte:
‘Ja jeg er drittsekk her, helt klart, men hvorfor skal du absolutt trolle og
provosere i stedet for å argumentere i enhver tråd?
Det er jo totalt drittsekk det også.
Jeg har svart belte i å være drittsekk, men jeg bruker ikke superkreftene uten
grunn.
‘oppkast’, ‘bæsj’ og ‘sprut’ er vel strengt tatt litt barnehagenivå. Det sagt er
det uforståelig for meg at myndighetene fremdeles tillater at du har
omsorgsansvar for barn.’»
(40) Det går fram her at tiltalte er kritisk til flere sider ved fornærmede. Det kan nok dermed
være at fornærmedes sterke ordbruk på «barnehagenivå» er blant de tingene som gjør ham
kritisk til hennes evne til å oppdra barn. Men sett i sammenheng med de andre
kommentarene på tråden, er det etter mitt syn ikke tvil om hva som var hovedpoenget for
tiltalte. Det er at fornærmede etter hans syn hører under kategorien «perverse mannegriser»
og er en «gubbe med rare fantasier» som later som han er en småpike. Disse
karakteristikkene er utgangpunktet for angrepene mot henne og går som en rød tråd
gjennom ordvekslingen. På samme måte som tingretten og lagmannsretten mener jeg
derfor at tiltaltes kommentar primært var knyttet til fornærmedes kjønnsidentitet.
(41) Jeg mener videre at også denne kommentaren er kvalifisert krenkende. Det gjelder på tross
av at fornærmede også her hadde kommet med saftige karakteristikker av tiltaltes
skriverier på forhånd. Å bli stemplet som en som ikke er egnet til å ta seg av egne barn
begrunnet i forhold rundt ens kjønnsidentitet, er en alvorlig anklage som gjelder
grunnleggende egenskaper – menneskeverdet – ved en person. Sett i sammenheng med de
andre kommentarene må det lede til at også denne ytringen rammes av straffeloven § 185.
Straffutmålingen
(42) Tiltalte ble i lagmannsretten dømt til betinget fengsel i 21 dager og til å betale en bot på
15 000 kroner.
(43) Ved straffutmålingen tar jeg utgangspunkt i Høyesteretts dom HR-2020-184-A Kakerlakk.
Der ble en person dømt til betinget fengsel i 24 dager og en bot på 25 000 kroner for en
rasediskriminerende kommentar på en Facebook-gruppe.
(44) Jeg oppfatter ytringen i den saken som noe grovere enn ytringene samlet sett i saken her.
Det er også noen andre forskjeller: For det første er tiltalte og fornærmede i vår sak to
voksne personer som kjente hverandre fra før. Kakerlakkdommen gjaldt til sammenligning
grove karakteristikker av en ung samfunnsdebattant. Angrep på unge mennesker som deltar
i samfunnsdebatten er alvorlig. Jeg viser til Likestillings- og diskrimineringsombudets
rapport «Hatefulle ytringer på nett», 2021 side 11, som påpeker at trakassering på nettet er
«en alvorlig trussel mot ytringsfriheten og den demokratiske deltakelsen for svært mange
mennesker».
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

9
(45) For det andre var ytringen i Kakerlakkdommen skrevet på en side med over
20 000 medlemmer. Det var dermed flere potensielle lesere enn i saken her. På den annen
side var fornærmede i den saken ikke medlem av Facebook-gruppen, og hun opplevde
dermed ikke å bli «avslørt» og mobbet personlig og direkte slik som i saken her.
(46) I formildende retning legger jeg også noe vekt på at tiltalte slettet den første kommentaren
på eget initiativ mens replikkvekslingen på Facebook var i gang. Ved å gjøre dette viste
han vilje til å trekke utsagnet tilbake. Han begrenset dermed faren for at innlegget ble
liggende ute «til evig tid». At fornærmede etterpå postet et skjermbilde av kommentaren,
har ikke betydning for vurderingen.
(47) Både tingretten og lagmannsretten la vekt på hvordan fornærmede opplevde krenkelsen.
Om dette skrev tingretten:
«De fire ytringene som tiltale domfelles for, har alle som underliggende premiss at
fornærmede og gruppen som ytringene rettes mot, utsettes for forhånelse på grunn av
det faktum som loven gir beskyttelse mot, nemlig ‘kjønnsidentitet’ eller
‘kjønnsuttrykk’. … Fornærmede har bekreftet at ytringene ble opplevd som svært
sårende, og at hun også oppfattet det som såkalt ‘deadnaming’ og ‘outing’, ved at
tiltalte avslørte fornærmede til de som ikke hadde kunnskap om hennes bakgrunn.»
(48) Jeg er enig i det tingretten skriver her.
(49) Strafferammen for den typen brudd på straffeloven § 185 som saken her gjelder, er bot
eller fengsel inntil 3 år. Hatefulle ytringer på nett er som nevnt et ganske vanlig fenomen.
Straffverdigheten vil imidlertid kunne variere mye, avhengig blant annet av om ytringene
inneholder oppfordring til vold eller om de mer har karakter av mobbing på nett. I mange
tilfeller vil det derfor kunne være tilstrekkelig å reagere med bot alene. Når jeg finner det
nødvendig med betinget fengsel i saken her, er det særlig på grunn av den første ytringen,
som ligger klart innenfor det som rammes av § 185, og at tiltalte satte fram flere andre
straffbare ytringer. Den betingede fengselsstraffen settes ned til 15 dager.
(50) Ved fastsettelsen av botens størrelse må det blant annet tas hensyn til domfeltes inntekt og
formue, jf. straffeloven § 53 andre ledd. Det er opplyst at tiltalte har en inntekt i form av
arbeidsavklaringspenger på vel 200 000 kroner i året. Tingretten og lagmannsretten satte
boten til 15 000 kroner, og jeg finner ikke grunn til å endre dette.
(51) For enkelhets skyld utformer jeg ny domsslutning for punkt 1 i tingrettens dom.
Konklusjon
(52) Jeg stemmer for denne
D O M :
Tingrettens dom, domsslutningen punkt 1, endres til å lyde:
A, født 00.00.1969, dømmes for overtredelse av straffeloven § 185 første ledd første
punktum, jf. annet ledd til fengsel i 15 – femten – dager. Fullbyrding av fengselsstraffen
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)

10
utsettes med en prøvetid på 2 – to – år, jf. straffeloven § 34. Han dømmes videre til en bot
på 15 000 – femtentusen – kroner, subsidiært fengsel i 15 – femten – dager.
(53) Dommer Arntzen: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(54) Dommer Thyness: Likeså.
(55) Dommer Falch: Likeså.
(56) Dommer Webster: Likeså.
(57) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
Tingrettens dom, domsslutningen punkt 1, endres til å lyde:
A, født 00.00.1969, dømmes for overtredelse av straffeloven § 185 første ledd første
punktum, jf. annet ledd til fengsel i 15 – femten – dager. Fullbyrding av fengselsstraffen
utsettes med en prøvetid på 2 – to – år, jf. straffeloven § 34. Han dømmes videre til en bot
på 15 000 – femtentusen – kroner, subsidiært fengsel i 15 – femten – dager.
HR-2022-1843-A, (sak nr. 22-085322STR-HRET)