Sammendrag: Oftedal Broch, Tjomsland, Gjølstad, Gussgard og justitiarius ScheiA, som på handlingstiden var ca. 22 år, ble dømt for å ha hatt fire samleier med to jenter under 14 år, ytterligere ti samleier med den ene av disse etter at hun hadde fylt fjorten år, og dessuten tre samleier med en tredje jente under 16 år. Samtlige samleier var frivillig fra jentenes side. Lagmannsretten satte straffen til fengsel i 2 år og 9 måneder, hvorav 9 måneder ble gjort betinget, særlig på grunn av hans tilståelse.De to jentene som var under 14 år hadde begge vært nær 14 års-grensen, men samlet representerte de fire samleiene likevel alvorlige overtredelser av § 195. Lagmannsretten karakteriserte domfeltes opptreden overfor de tre som et nærmest planmessig opplegg for å ha samleie med mindreårige jenter. Høyesterett fant ikke grunn til å nedsette straffen.

NORGES HØYESTERETT
Den 11. januar 2006 avsa Høyesterett kjennelse i
HR-2006-00054-A, (sak nr. 2005/1574), straffesak, anke,
A (advokat Erik Keiserud)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (førstestatsadvokat Lars Fause)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Oftedal Broch: Saken gjelder straffutmåling ved overtredelse av straffeloven
§ 195 første ledd annet straffalternativ og straffeloven § 196 første ledd. Domfelte, som
på gjerningstidspunktet var ca. 22 år, er dømt for å ha hatt fire samleier med to jenter
under 14 år og 13 samleier med to jenter under 16 år.
(2) Øst-Finnmark tingrett avsa 20. juni 2005 dom med slik domsslutning vedrørende
straffekravet:
”A, født 00.00.1981, dømmes for overtredelse av
- straffeloven § 195 første ledd annet straffalternativ og
- straffeloven § 196 første ledd,
sammenholdt med straffeloven § 62 første ledd og § 64 første ledd, til fengsel i 2 – to – år
og 6 – seks – måneder.”
(3) A ble i tillegg dømt til å betale oppreisning med 40 000 kroner til to av de fornærmede og
25 000 kroner til den tredje fornærmede.
(4) A anket over straffutmålingen til Hålogaland lagmannsrett som 11. oktober 2005 avsa
dom med slik domsslutning:
”I tingrettens dom gjøres disse endringer:
Straffen settes til fengsel i 2 – to – år og 9 – ni – måneder. Fullbyrdelsen av 9 – ni –
måneder utsettes etter reglene i straffeprosessloven §§ 52–54 med en prøvetid på 2 – to –
år.”

2
(5) Dommen ble avsagt under dissens idet to av de juridiske dommerne stemte for at straffen
ble satt til fengsel i 2 år og 6 måneder hvorav 9 måneder betinget.
(6) A har påanket straffutmålingen til Høyesterett.
(7) Utenfor anken har forsvarer påstått de tidligere instansers dommer opphevet på grunn av
uriktig rettsanvendelse og ufullstendige domsgrunner, jf. straffeprosessloven § 342 annet
ledd nr. 1 og 3. Anførselen knytter seg til om A visste at to av de fornærmede var under
14 år. Om dette skriver tingretten:
”Tingretten finner ikke å feste lit til tiltaltes forklaring at han ikke visste hvor gammel B
og D var da han hadde samleie med dem som beskrevet i post I a) og b). Ingen av de to
fremstod i retten som store for alderen. På gjerningstidspunktet må de ha fremstått som
ennå yngre. B er fra X. Det bor ca. 1 000 personer i X, og tiltalte har bodd her
sammenhengende fra 11-12-årsalderen. X er fra flere av vitnene beskrevet som ”et lite
sted hvor alle vet alt”. Ifølge D hadde hun forut for det første samleiet fortalt tiltalte at
hun var 13 år. Hvorvidt tiltalte var kjent med Bs og Ds alder er imidlertid ikke
avgjørende, idet villfarelse om alderen ikke utelukker straffskyld, jf. straffeloven § 195
tredje ledd.”
(8) Forsvarer anfører at den siste setning i det siterte gir uttrykk for feil rettsanvendelse.
Høyesterett har i plenumsdom i Rt. 2005 side 833, som ble avsagt etter tingrettens dom,
fastslått at det strider mot uskyldspresumsjonen i Den europeiske
menneskerettighetskonvensjon artikkel 6 nr. 2 å anvende § 195 tredje ledd etter sin
ordlyd, uten hensyn til om tiltalte på noen måte kan bebreides at han ikke kjente til at
fornærmede var under 14 år. Den bevisvurdering tingretten foretar i det siterte kan ha blitt
påvirket av den uriktige rettsanvendelsen. Lagmannsretten har ikke kommentert dette
punkt i sin dom. Da hefter tingrettens feil også ved denne dom.
(9) Anførselen kan etter min mening ikke føre frem.
(10) I plenumsdommen fastslo Høyesterett at det må innfortolkes en tilsvarende reservasjon i
§ 195 som i § 196 tredje ledd. Denne bestemmelsen fastslår at villfarelse om alder ikke
utelukker straffeskyld ”med mindre ingen uaktsomhet foreligger i så måte”.
(11) Sitatet fra tingrettens dom viser at retten har foretatt en bevisvurdering, der konklusjonen
er at det ikke festes lit til tiltaltes forklaring. Det fremgår at det har vært foretatt
bevisførsel om denne problemstilling, og tingretten trekker frem momenter fra denne. At
tingretten i tillegg gjengir regelen i § 195 tredje ledd, medfører ikke at det kan stilles
spørsmål ved den bevisvurdering retten har foretatt. Når det gjelder lagmannsrettens dom,
gjaldt anken straffutmålingen, og lagmannsretten hadde ingen foranledning til å
kommentere skyldkravet i § 195.
(12) Jeg går etter dette over til anken over straffutmålingen, og finner at heller ikke denne kan
føre frem.
(13) De faktiske forhold fremgår av tingrettens dom, som lagmannsretten viser til, der det
blant annet heter:
”Tiltalte kom på en fest i begynnelsen av desember 2003 i kontakt B, født 00.00.1990.
Frem til 28. desember 2003 traff de hverandre flere ganger. Søndag 28. desember 2003

3
var B på besøk hos tiltalte på hans bopel i ---, X. Etter ønske fra B hadde de samleie.
Tiltalte benyttet kondom.
31. desember 2003 ble tiltalte kjent med at B er født 00.00.1990. I perioden fra 2. januar
til august 2004 hadde tiltalte, avbrutt av en periode på en måned sommeren 2004 hvor B
var på ferie, samleie med henne minst ti ganger i sin bolig. Det er noe uklart hvem som
tok initiativ til samleiene. men det var frivillig fra dem begge. Ved disse samleiene ble
det ikke benyttet prevensjonsmidler. Tiltalte var ved samtlige samleier med henne i
perioden fra 28. desember 2003 til høsten 2004 alkoholpåvirket, mens B var edru.
Tiltalte og B betraktet seg som kjærester fra mars/april 2004 og til høsten 2004, og er
fortsatt gode venner.
C, født 00.00.1989, ble kjent med tiltalte vinteren 2003. I løpet av første halvår 2004
hadde hun samleie med tiltalte tre ganger på hans bopel. Forut for det første samleiet
spanderte tiltalte alkohol på C, med følge at hun ble betydelig alkoholpåvirket. Ved de
to neste samleiene var hun edru, mens han var alkoholpåvirket. Samleiene var frivillig
fra hennes side, men det var tiltalte som tok initiativet. Tiltalte var kjent med hennes
alder. Det var ikke noe kjæresteforhold mellom dem, selv om C var forelsket i ham.
Ikke ved noen av samleiene ble det benyttet prevensjonsmidler.
Under ferieopphold i X sommeren 2004 kom D, født 00.00.1990, via en venninne i
kontakt med tiltalte. I anledning at D og venninnen var hos tiltalte for å låne filmer,
påspanderte ham dem rusbrus, men D ble ikke beruset. Etter initiativ fra tiltalte hadde
han og D samleie. I ettertid kontaktet han henne flere ganger per mobiltelefon, og hun
var to ganger på besøk hos ham. Ved begge disse anledningene hadde de etter initiativ
fra ham samleie, slik at han og D totalt hadde samleie tre ganger i løpet av juli og august
2004. Ved samtlige tre samleier var tiltalte alkoholpåvirket. Han var ved samtlige
samleier kjent med Ds alder, og det ble ikke benyttet prevensjonsmidler.”
(14) Det fremgår av mitt tidligere sitat fra tingrettens dom at retten ikke festet lit til
opplysningen om at tiltalte først ble kjent med Bs alder 31. desember 2003.
(15) Ved straffutmålingen er de alvorligste forholdene samleiene med B og D før de fylte
14 år. Riktignok er det av betydning at de begge var nær 14 år, men samlet representerer
de fire samleiene med to fornærmede alvorlige overtredelser av § 195 første ledd annet
straffalternativ. Etter lovendringen 11. august 2000 er minstestraffen for samleie med
barn under 14 år fengsel i 2 år. I denne saken kommer i tillegg overtredelsen av § 196
første ledd i forhold til to av de tiltalte. Her dreier det seg om et betydelig antall samleier.
Forsvarer har anført at de fleste av disse samleiene – minst 10 – var med B, og at de to fra
mars/april 2004 til utpå høsten betraktet seg som kjærester. Jeg peker likevel på at
forgåelsene mot de to andre jentene like fullt skjedde i samme tidsrom. Lagmannsretten
karakteriserer domfeltes opptreden som et nærmest planmessig opplegg for å ha samleie
med mindreårige jenter. Jeg er enig i dette, og mener det må ha vesentlig betydning ved
straffutmålingen.
(16) Lagmannsretten konstaterer at aldersforskjellen mellom A og de fornærmede – mellom
7 år og 6 måneder og 9 år – var for stor til at den kan trekke i formildende retning. Også
dette er jeg enig i.
(17) Domfelte har opplyst at han har psykiske vansker og at han medikamentelt behandles for
uttalte angstsymptomer samt depresjoner. De personlige forhold kan generelt tillegges
liten vekt i en sak av denne type, jf. Rt. 2005 side 559 og 2005 side 564.

4
(18) Forsvarer har trukket frem tidsmomentet i saken. Jeg anser ikke at dette kan trekke i
formildende retning. De straffbare forhold pågikk fra desember 2003 til august 2004. Fra
dette tidspunkt er det gått mindre enn 1 1/2 år før saken avgjøres i Høyesterett.
(19) Et sentralt moment ved straffutmålingen i seksualovertredelser mot barn er om domfelte
har erkjent forholdet. Ut over de hensyn som generelt bærer regelen i straffeloven § 59
annet ledd, hvoretter en ubetinget tilståelse skal tillegges vekt, er det av betydning at
barnet skal slippe den ytterligere belastning det er å frykte ikke å bli trodd. En slik
tilståelse har i flere saker ført til at en del av straffen er gjort betinget, jf. Rt. 2005
side 559 og 2005 side 564. I denne saken har domfelte erkjent de faktiske forhold da han
ble konfrontert med anklagene.
(20) Lagmannsrettens flertall har satt straffen til fengsel i 2 år og 9 måneder, men har, særlig
på grunn av tilståelsen, gjort 9 måneder betinget. Jeg er blitt stående ved ikke å nedsette
straffen.
(21) Jeg stemmer for denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.
(22) Dommer Tjomsland: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(23) Dommer Gjølstad: Likeså.
(24) Dommer Gussgard: Likeså.
(25) Justitiarius Schei: Likeså.
(26) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.