Sammendrag: Lund, Tjomsland, Stabel, Utgård, GjølstadDomfelte hadde fulgt med A i drosje til dennes bosted, men var blitt sittende i drosjen etter at A hadde gått inn. Etter en tid forlot domfelte drosjen. Da A så ut av vinduet oppdaget han at hans bil, som hadde vært parkert med håndbrekket på i en åpen garasje med fronten ut mot en bratt innkjørsel, stod utfor en mur på framsiden av huset ned mot en vei. Han gikk ut og fant domfelte sittende inne i bilen. Nøklene til bilen lå inne i huset. Tingretten fant det bevist at domfelte hadde satt seg inn i bilen og løsnet håndbrekket, eventuelt satt bilen i fri, slik at den rullet rett fram i en lengde på 10-15 meter og utfor en mur. Videre la tingretten til grunn at domfelte var åpenbart beruset - 2,03 promille - og ikke selv husket noe fra episoden. Domfelte ble dømt til 21 dagers fengsel, 10000 kroner i bot og tap av føreretten.Domfelte anket straffutmålingen og tap av føreretten til lagmannsretten som gjorde fengselsstraffen betinget. Domfelte anket på samme grunnlag til Høyesterett, som i forbindelse med at anken ble tillatt fremmet, ba aktor og forsvarer vurdere å ta opp lovanvendelsen under skyldspørsmålet. Under ankeforhandlingen i Høyesterett påstod forsvareren frifinnelse, mens aktor nedla påstand om at tingrettens og lagmannsrettens dommer måtte oppheves fordi tingretten ikke hadde vurdert domfeltes subjektive forhold, jf. straffeprosessloven § 342 annet ledd nr.4, jf. § 343 annet ledd nr. 8. Høyesterett var enig med aktor i at dommene måtte oppheves på dette grunnlaget.

NORGES HØYESTERETT
Den 23. januar 2006 avsa Høyesterett kjennelse i
HR-2006-00133-A, (sak nr. 2005/1637), straffesak, anke,
A (advokat Knut Henning Larsen – til prøve)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (kst. statsadvokat Jostein Johannessen)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Lund: Lister tingrett avsa 28. mai 2005 dom med denne domsslutning:
”1. A, f. 00.00.1959, dømmes for en overtredelse av vegtrafikkloven § 31, første til
tredje ledd, jfr § 22, første ledd til en straff av fengsel i 21 – tjueen – dager,
samt en bot til statskassen stor kr 10.000 – titusenkroner – subsidiært 15
dagers fengsel.
2. A, f. 00.00.1959, fradømmes retten til å føre motorvogn i 2 – to – år regnet fra
15.01.2005.
3. A, f. 00.00.1959, pålegges å avlegge full ny førerprøve som vilkår for
gjenerverv av førerretten.
4. A, f. 00.00.1959, pålegges å betale saksomkostninger med kr 1.500 –
femtenhundrekroner.”
(2) Domfelte anket over straffutmålingen og fradømmelsen av føreretten. Agder
lagmannnsrett avsa 30. september 2005 dom med slik domslutning:
”I tingrettens dom gjøres følgende endringer:
1. Fullbyrdelsen av fengselsstraffen utsettes med en prøvetid på 2 – to – år etter
straffeloven §§ 52–54.
2. Fristutgangsdatoen 15. januar 2005 i domsslutningens pkt. 2 utgår. Det skal
gjøres fradrag i perioden for tap av førerrett med 28 – tjueåtte – dager.”

2
(3) Domfelte har påanket straffutmålingen og fradømmelsen av føreretten til Høyesterett. I
forbindelse med at anken ble tillatt fremmet, ble partene bedt om å vurdere om
lovanvendelsen under skyldspørsmålet burde tas opp utenfor anken,
jf. straffeprosessloven § 342 annet ledd nr.1.
(4) Under ankeforforhandlingen for Høyesterett anførte forsvareren at det forhold som er
beskrevet i tingrettens og lagmannsrettens domsgrunner, viser at de subjektive vilkårene
for straff ikke er oppfylt, og at betingelsene for å avsi frifinnende dom i Høyesterett er til
stede. Aktor anførte at det ikke fremgår av tingrettens domsgrunner at de subjektive
vilkårene er vurdert, og at tingrettens og lagmannsrettens dommer derfor må oppheves,
jf. straffeprosessloven § 342 annet ledd nr 4, jf. § 343 annet ledd nr. 8.
(5) Jeg er kommet til at tingrettens og lagmannsrettens dommer må oppheves.
(6) Domfelte er funnet skyldig i ha kjørt bil under påvirkning av alkohol med en promille på
2,03. Om det straffbare forhold og opptakten til det, heter det i tingrettens dom at
”tiltalte ble med B og en kamerat i drosje til Bs bopel … . Tiltalte ble, ifølge sjåføren,
sittende igjen i drosjen en stund etter at de andre hadde gått ut av bilen. Hun kunne
ikke helt bestemme seg for om hun skulle bli med drosjen tilbake. Etter en tid gikk hun
ut av drosjen.
B har forklart at han etter en halv times tid hørte et smell og at han kikket ut av
vinduet. Han så at bilen hans stod utfor en mur på framsiden av huset ned mot en vei.
Han gikk ut og fant tiltalte sittende inne i bilen. B hadde parkert bilen inne i garasjen
med håndbrekket på. Oppkjørselen til garasjen er ganske bratt. Bilen var rygget inn i
garasjen og stod med fronten utover. Nøklene til bilen lå inne i huset. … .
Ut fra Bs forklaring, finner retten det bevist at tiltalte satte seg inn Bs bil og løsnet
håndbrekket, eventuelt satte bilen i fri, slik at den rullet rett fram i en lengde på 10-15
meter og utfor en mur.”
(7) Videre har tingretten lagt til grunn at domfelte var åpenbart beruset og ikke selv husket
noe fra episoden.
(8) Domfellelse etter vegtrafikkloven § 22 første ledd forutsetter forsett eller uaktsomhet.
Spørsmålet om domfeltes skyld er ikke drøftet av tingretten. Av det som er gjengitt fra
domsgrunnene, fremgår bare det rent objektive at hun har løsnet håndbrekket eller satt
bilen i fri. Lagmannsretten har på sin side uttalt at hun uforvarende er kommet til å gjøre
dette, uten at hun var seg det bevisst på grunn av at hun sov eller var sterkt beruset.
(9) På grunnlag av det saksforholdet tingretten legger til grunn, jf. også lagmannsrettens
uttalelse, synes det å fremgå at domfelte ikke har handlet bevisst. Spørsmålet vil da være
om hun, vurdert som edru, handlet uaktsomt. I vurderingen av dette skulle tingretten ha
tatt stilling til om hun, eventuelt ved å sette seg i bilen for å sove, burde ha forstått
risikoen for et forløp som det inntrufne. Jeg viser i denne forbindelse til avgjørelsene i
Rt. 1970 side 984, Rt. 1984 side 863 og Rt. 1985 side 380.
(10) Tingrettens domsgrunner har etter dette mangler som hindrer prøving av anken.
Tingrettens og lagmannsrettens dommer må derfor oppheves, jf. straffeprosessloven
§ 343 annet ledd nr. 8, jf. § 342 annet ledd nr. 4.

3
(11) Jeg stemmer for denne
K J E N N E L S E :
Tingrettens og lagmannsrettens dommer med hovedforhandlinger oppheves.
(12) Dommer Tjomsland: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(13) Dommer Stabel: Likeså.
(14) Dommar Utgård: Det same.
(15) Dommer Gjølstad: Likeså.
(16) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
K J E N N E L S E :
Tingrettens og lagmannsrettens dommer med hovedforhandlinger oppheves.