Sammendrag: Stabel, Coward, Bruzelius, Øie og LundGrovt aktlaus valdtekt til samleie med kvinne som var medvitslaus av rus.A, som var tiltalt for forsettleg valdtekt, vart i tingretten dømd til fengsel i 10 månader, av dei 5 månader på vilkår, for grov aktlaus voldtekt. Domfellinga omfatta òg tjuveri av mobiltelefonen til den krenkte og ulovleg inntrenging i huset der ho låg og sov. Lagmannsretten heldt domfellinga ved lag etter at påtalemakta hadde anka over skuldspørsmålet, og sette straffa til fengsel i eitt år. A og den krenkte hadde møtt kvarandre tilfeldig på byen då ho var sterkt rusa og måtte køyrast heim. Han sytte for skyss, lånte eit kondom av ein kamerat, skjulte seg frå veninna til den krenkte, som følgde henne inn, sneik seg inn i huset gjennom eit vindauga etter at veninna var gått, og fann den krenkte sovande i senga, der han kledde av henne og gjennomførde samleie med henne. Høgsterett meinte at tilhøvet var ei grov utnytting av at den krenkte var hjelpelaus, og at det objektivt sett var alvorleg. Straffa for grovt aktlaus valdtekt skal liggje tydeleg under det straffa ville vore for forsettleg krenking, jf. Rt. 2004 side 1553. Det vart vist til at A var etter måten sterkt å klandre for at han ikkje forstod at den krenkte var så rusa at ho ikkje kunne setje seg imot samleiet, og straffa vart sett til fengsel i 9 månader.

NORGES HØYESTERETT
Den 24. april 2006 avsa Høyesterett dom i
HR-2006-00685-A, (sak nr. 2006/96), straffesak, anke,
A (advokat Erling O. Lyngtveit)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (kst. førstestatsadvokat Randi Lucie
Gabrielsen)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Stabel: Saken gjelder utmåling av straff for grovt uaktsom voldtekt til samleie
med en kvinne som var bevisstløs på grunn av beruselse.
(2) Statsadvokatene i Hordaland satte 13. april 2005 A under tiltale for overtredelse av
straffeloven § 192 første ledd bokstav b jf. annet ledd bokstav a. Tiltalen omfattet også
overtredelse av straffeloven § 257 og § 355 første ledd. Ved Voss tingretts dom 17. juni
2005 ble han frifunnet for deler av tyveritiltalen, men dømt for å ha borttatt en
mobiltelefon fra fornærmede B. Han ble videre dømt for overtredelse av § 355 første ledd
ved at han uberettiget hadde sneket seg inn i huset der hun lå og sov. Tingretten fant ikke
grunnlag for domfellelse for forsettlig voldtekt, men dømte ham for grovt uaktsom
voldtekt og satte straffen til fengsel i 10 måneder, hvorav 5 måneder ble gjort betinget.
Han ble videre dømt til å betale oppreisningserstatning til B med 50 000 kroner.
(3) Påtalemyndigheten anket over bevisbedømmelsen under skyldspørsmålet, for så vidt A
ikke var dømt for forsettlig voldtekt, og B begjærte ny behandling av det borgerlige
rettskravet. Lagretten svarte nei på spørsmål om forsettlig voldtekt, og ja på spørsmål om
grovt uaktsom voldtekt, og A ble ved Gulating lagmannsretts dom 7. desember 2005
idømt en straff på fengsel i ett år, i sin helhet ubetinget. Oppreisningserstatningen ble satt
til 75 000 kroner. Dommen hadde for straffekravet slik domsslutning:
”1. A, f. 00.00.83 dømmes for overtredelse av straffeloven § 192, 1. ledd bokstav b,
jf. 2. ledd bokstav a, jf. 4. ledd samt de forhold hvor skyldspørsmålet er
rettskraftig avgjort ved Voss tingretts dom av 17.06.2005 under iakttakelse av
straffeloven § 63, 2. ledd, til en straff av fengsel i 1 – ett – år.”

2
(4) Lagmannsrettens dom var avsagt under dissens, idet to av de juridiske dommerne mente
at 6 måneder av straffen burde gjøres betinget.
(5) A har anket straffutmålingen til Høyesterett, og gjort gjeldende at straffen er for strengt
utmålt.
(6) Jeg er kommet til at anken må tas til følge, slik at straffen settes noe ned.
(7) A er en nå 23 år gammel tidligere ustraffet mann. Forholdet det skal utmåles straff for,
fant sted natt til lørdag 23. oktober 2004. A og B, som da var 17 år gammel, hadde hver
for seg og i følge med venner vært på ulike utesteder i X sentrum, og drukket mye
alkohol. Da de ut på natten møttes, uten å kjenne hverandre fra før, var B så beruset at
hennes venninner fant at hun burde kjøres hjem til en av dem, der det var avtalt at hun
skulle overnatte. A tilbød seg å skaffe skyss, og en edru slektning av ham kjørte deretter
ham, en kamerat, B og venninnen hjem. Venninnen hjalp B inn i huset og la henne fullt
påkledd i sengen. Hun låste døren etter seg og dro tilbake til sentrum. A, som hadde
kommet med visse tilnærmelser til B i bilen, ba kameraten om å få låne et kondom, og
gikk ut av bilen og skjulte seg bak garasjen mens venninnen var inne. Da bilen med alle
de andre var kjørt, gikk han inn i huset gjennom et åpent vindu, og fant B sovende i
sengen.
(8) Han kledde av henne og seg selv, påførte kondomet og gjennomførte samleie med henne.
Da kondomet sprakk, tok han det av seg slik at han hadde utløsning mot hennes
kjønnsorgan og mage. Han kledde så på seg, gikk inn i stuen, tok seg en øl, og ringte til
kameratene for å bli hentet. Da han dro, tok han med seg Bs mobiltelefon. Forholdet ble
oppdaget da venninnen kom tilbake.
(9) Objektivt sett vil jeg karakterisere overtredelsen som en klar utnyttelse av Bs
hjelpeløshet, understreket ved at A tok med seg mobiltelefonen hennes da han gikk. Det
dreier seg derfor om et alvorlig forhold.
(10) A er dømt for grovt uaktsom voldtekt. Straffen for dette skal ligge markant under hva
straffen ville vært for en forsettlig overtredelse, jf. Rt. 2004 side 1553 avsnitt 17. I denne
forbindelse viser jeg til Rt. 2002 side 1288 og Rt. 2002 side 1295 som gjelder forsettlig
voldtekt ved utnyttelse av noens bevisstløshet, der straffen ble satt til henholdsvis to år og
6 måneder, hvorav ett år betinget og to år og en måned hvorav ett år og en måned
betinget. Ved den nærmere vurderingen må det ses hen til graden av uaktsomhet. Det som
bebreides A, er at han ikke forsto at B var så beruset at hun ikke var i stand til å motsette
seg samleiet. Jeg må her legge til grunn at han må ha oppfattet at årsaken til at B ble kjørt
hjem, var at hun åpenbart var så sterkt beruset at hun måtte i seng. I betraktning av at hun
ikke på noe tidspunkt hadde gitt uttrykk for noe ønske om seksuell kontakt med ham, og
hele tiden forholdt seg passiv til hans tilnærmelser, mener jeg han er forholdsvis sterkt å
klandre for dette.
(11) Jeg finner at straffen passende kan settes til fengsel i 9 måneder, som også inkluderer de
forhold han er rettskraftig dømt for ved tingrettens dom. Jeg har ikke funnet å legge vekt
på at A, etter noen tid, erkjente å ha hatt samleie med B slik jeg her har beskrevet det.
Han har hele tiden fastholdt at samleiet var frivillig fra hennes side. Han har dermed ikke
gitt en uforbeholden tilståelse som skal tas i betraktning etter straffeloven § 59 annet ledd.
Som påpekt i Rt. 2005 side 559 avsnitt 19, må en slik tilståelse – selv om det ikke kreves

3
at den siktede har erkjent straffeskyld – dekke alle de faktiske forhold som gjør
handlingen straffbar – både av objektiv og subjektiv art. Jeg kan heller ikke se andre
formildende elementer det bør tas hensyn til i saken.
(12) Jeg stemmer for denne
DOM:
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 9 – ni – måneder.
(13) Dommer Coward: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(14) Dommer Bruzelius: Likeså.
(15) Dommer Øie: Likeså.
(16) Dommer Lund: Likeså.
(17) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 9 – ni – måneder.