Sammendrag: Mitsem, Utgård, Oftedal Broch, Rieber Mohn og LundA, fødd i 1978, blei ved tilståingsdom i Oslo tingrett dømd til 18 dagars fengsel på vilkår og ei bot på kr. 15.000 for å ha kjørt personbilen sin i 102 km/t i ei 50-sone. Etter anken frå påtalemakta, blei fengselsstraffa gjort vilkårslaus mens bota fall bort.As anke til Høgsterett over straffutmålinga blei forkasta. Høgsterett peika på at rettspraksis har etablert grenser for når eit fartsbrot vert vurdert som så grovt at det i utgangspunktet fører til fengsel utan vilkår. I ei 50-sone ligg grenseområdet i overkant av 90 km/t. Det kan vere rom for å reagere med samfunnsstraff ved eit brot ned mot grenseområdet. Men i dette tilfellet var farten så høg at det ikkje var grunnlag for nokon annan reaksjon enn fengsel utan vilkår. Tilståinga til den dømde kunne ikkje få nemneverdig vekt.

NORGES HØYESTERETT
Den 17. november 2004 avsa Høyesterett kjennelse i
HR-2004-01914-A, (sak nr. 2004/1482), straffesak, anke,
A (advokat Lorentz Stavrum)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (kst. førstestatsadvokat Morten Holmboe)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Mitsem: Saken gjelder straffutmåling ved en fartsovertredelse, særlig
spørsmålet om det bør idømmes samfunnsstraff.
(2) Oslo tingrett avsa 9. januar 2004 tilståelsesdom med slik domsslutning:
”A, født 00.00.1978, -----gt. 0, 0000 Oslo, dømmes for overtredelse av vegtrafikkloven
§ 31, 1. ledd, jf. § 5 første ledd, jf. annet ledd, jf. skiltforskriften § 8 til fengsel i 18
– atten dager.
Fullbyrdelsen av straffen utsettes i medhold av straffeloven §§ 52-54 med en prøvetid på
2 – to – år. Han dømmes videre til en bot på 15.000 – femtentusen – kroner, subsidiært
fengsel i 15 – femten – dager.”
(3) Etter påtalemyndighetens anke over straffutmålingen, avsa Borgarting lagmannsrett
24. september 2004 dom med slik domsslutning:
”I tingrettens dom gjøres følgende endringer:
1. Bestemmelsen om at fengselsstraffen skal være betinget utgår.
2. Boten utgår.”
(4) Domfelte har anket til Høyesterett over straffutmålingen, idet han gjør gjeldende at han
bør idømmes samfunnsstraff. I Høyesterett er saken behandlet sammen med to andre
saker om fartsovertredelse, sakene HR-2004-01913-A og HR-2004-01915-A .

2
(5) Jeg er kommet til at anken ikke kan føre frem.
(6) Den fartsovertredelse A har gjort seg skyldig i, fant sted lørdag 9. august 2003 noe før kl.
03.00. Han førte da sin personbil på en strekning der fartsgrensen var skiltet til 50 km/t
med en hastighet på 102 km/t, målt med laser.
(7) Det fremgår av lagmannsrettens dom at kjøreforholdene var gode, med tørr veibane, godt
lys og ingen trafikk. Veibanen på stedet er seks meter bred, det er flere avkjørsler, og det
er fortau langs hele strekningen. Det dreier seg om en rett veistrekning, og det skal ikke
ha oppstått faremomenter utover den risiko som farten i seg selv innebærer.
(8) Rettspraksis har etablert grenser for når en fartsovertredelse vurderes som så grov at den i
utgangspunktet vil føre til en ubetinget fengselsstraff. I en 50-sone ligger grenseområdet i
overkant av 90 km/t, jf. blant annet Rt. 1988 side 1212 og Rt. 1994 side 1045.
(9) Allmennpreventive hensyn taler til fordel for en streng og konsekvent
straffutmålingspraksis. Men slik det også fremgår av Høyesteretts dom i sak
HR-2004-01915-A, avsagt i dag, kan det være rom for å reagere med samfunnsstraff ved
en overtredelse ned mot det nevnte grenseområdet.
(10) Å kjøre i 102 km/t i en 50-sone er imidlertid så vidt klart over grenseområdet at det etter
mitt syn ikke er grunnlag for noen annen reaksjon enn ubetinget fengsel. Det dreier seg
om en typisk og alvorlig fartsovertredelse, og uten særskilte formildende omstendigheter
eller personlige forhold som kan tilsi et fravik fra dette utgangspunktet. Den omstendighet
at domfelte tilsto forholdet – slik at det også kunne avsies tilståelsesdom i tingretten – kan
ikke tillegges nevneverdig vekt.
(11) Idet jeg heller ikke finner grunn til å fravike lagmannsrettens fastsettelse av
fengselsstraffens lengde, stemmer jeg for denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.
(12) Dommar Utgård: Eg er i det hovudsaklege og i resultatet einig med
førstvoterande.
(13) Dommer Oftedal Broch: Likeså.
(14) Dommer Rieber-Mohn: Likeså.
(15) Dommer Lund: Likeså.

3
(16) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.