Dato: 2025-06-26

Sammendrag: En mann var tiltalt for å ha voldtatt en kvinne etter en fest. Tiltalen gikk ut på at kvinnen hadde fått en «frysreaksjon» som gjorde henne ute av stand til å motsette seg samleiet.

I tingretten ble mannen frifunnet under dissens. Tingrettens flertall – de to meddommerne – mente at det ikke kunne utelukkes at samleiet var frivillig, slik mannen forklarte. Fagdommeren mente for sin del at det ikke var rimelig tvil om skyldspørsmålet, og stemte for domfellelse.

I lagmannsretten ble mannen enstemmig funnet skyldig i voldtekt. Lagmannsretten fant det bevist at kvinnen ikke klarte å reagere fordi hun «frøs til», og at mannen forsto dette.

Høyesterett er kommet til at lagmannsrettens dom oppheves på grunn av mangler ved begrunnelsen. Høyesterett peker på at terskelen for at en person skal være «ute av stand» til å motsette seg seksuell omgang, ligger høyt. Frysreaksjoner må vurderes på linje med andre tilstander som kan påvirke motstandsevnen, for eksempel søvn, beruselse eller sykdom. Lagmannsrettens knappe beskrivelse av frysreaksjonen viser ikke om lovens vilkår er oppfylt. Lagmannsretten må nå behandle saken på nytt.

Dommen klargjør hva som skal til for at en frysreaksjon skal omfattes av voldtektsbestemmelsen.

D O M
avsagt 26. juni 2025 av Høyesterett i avdeling med
justitiarius Toril Marie Øie
dommer Borgar Høgetveit Berg
dommer Erik Thyness
dommer Are Stenvik
dommer Eyvin Sivertsen
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)
Anke over Borgarting lagmannsretts dom 3. desember 2024
A (advokat John Christian Elden)
mot
Påtalemyndigheten (førstestatsadvokat Esben Kyhring)

2
S T E M M E G I V N I N G
(1) Dommer Sivertsen:
Sakens spørsmål og bakgrunn
(2) Saken gjelder anke over domfellelse i sak om voldtekt til samleie. Den reiser særlig
spørsmål knyttet til lagmannsrettens vurdering av om fornærmede var i en «frystilstand»
som gjorde henne ute av stand til å motsette seg samleiet.
(3) A ble 12. april 2023 tiltalt for voldtekt til samleie etter straffeloven § 292, jf. § 291.
Grunnlaget er beskrevet slik:
«Om morgenen torsdag 8. juli 2021, i ett musikkstudio i ---gata 0 i Oslo, førte han sin
penis og en finger inn i skjeden til B til tross for at B sov og/eller var så beruset at hun
var ute av stand til å motsette seg handlingen.»
(4) Bakgrunnen for saken kan oppsummeres slik:
(5) A og B ble kjent med hverandre på sosiale medier i 2019. Den 7. juli 2021 hadde B reist
fra X til Oslo for å treffe blant andre A. Han var knyttet til et musikkstudio der det var fest.
(6) Om morgenen 8. juli 2021, etter at de andre gjestene var dratt, hadde A og B samleie. B
har forklart at den seksuelle omgangen var ufrivillig. Hun hadde sovnet på en sofa i
studioet og våknet av at A hadde fingre i hennes skjede. Hun fikk da en «frysreaksjon»,
slik at hun ikke klarte å reagere da han penetrerte henne med penis. A har for sin del
forklart for domstolene at samleiet var frivillig.
(7) Ved Oslo tingretts dom 4. oktober 2023 ble A frifunnet for krav om straff og
oppreisningserstatning. Dommen ble avsagt under dissens. Tingrettens flertall – de to
meddommerne – mente at det ikke kunne utelukkes at den seksuelle omgangen hadde vært
frivillig. Det var heller ikke grunnlag for oppreisningserstatning. Mindretallet,
fagdommeren, stemte for domfellelse. Etter mindretallets syn var det bevist at fornærmede
hadde vært ute av stand til å motsette seg den seksuelle omgangen fordi hun sov.
(8) Påtalemyndigheten anket dommen til Borgarting lagmannsrett, som 3. desember 2024 avsa
enstemmig dom med slik domsslutning:
«1. A, født 00.00.1989, dømmes for overtredelse av straffeloven § 292,
jf. § 291 til fengsel i 3 – tre – år og 10 – ti – måneder.
2. A dømmes til å betale 250 000 – tohundreogfemtitusen – kroner i
oppreisningserstatning til B innen 2 – to – uker fra dommen forkynnes.»
(9) Lagmannsretten fant det bevist at fornærmede hadde vært ute av stand til å motsette seg
samleiet, og at A forsto dette.
(10) A har anket dommen til Høyesterett. Anken gjelder lagmannsrettens lovanvendelse og
saksbehandling. Det er også bedt om ny vurdering av oppreisningskravet.
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

3
(11) Siden A ble frifunnet i tingretten, har han ankerett til Høyesterett, jf. straffeprosessloven
§ 323 første ledd tredje punktum.
(12) Ved Høyesteretts ankeutvalgs beslutning 11. april 2025 (HR-2025-674-U) ble en anførsel
om inhabilitet nektet fremmet. For øvrig ble anken fremmet til behandling.
(13) Utenfor anken har partene bedt om at Høyesterett tar stilling til hvilken betydning lov
20. juni 2025 nr. 86 om endringer i straffelovens bestemmelser om blant annet voldtekt har
for straffutmålingen i saken, jf. straffeprosessloven § 342 andre ledd nr. 2.
(14) Forsvarerens støtteskriv til Høyesterett inneholder en uttalelse fra As tidligere forsvarer i
saken, advokat Mette Yvonne Larsen. Ellers står saken i det vesentlige i samme stilling
som for lagmannsretten.
(15) A har lagt ned påstand om at lagmannsrettens dom med ankeforhandling oppheves.
(16) Påtalemyndigheten har lagt ned påstand om at anken forkastes.
Mitt syn på saken
Nærmere om saksforholdet
(17) Det er ikke bestridt at tiltalte og fornærmede hadde samleie. Anken gjelder
lagmannsrettens vurdering av om fornærmede var ute av stand til å motsette seg samleiet,
og om tiltalte hadde forsett i relasjon til dette.
(18) I lagmannsrettens dom er hendelsen oppsummert slik:
«Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at fornærmede var kraftig beruset
ut over natten til 8. juli 2021, og at hun på et tidspunkt la seg til å sove på det som er
kalt slangerommet. På et tidspunkt flyttet hun seg over til studiorommet, der hun la
seg på en sofa til å sove. Mens hun lå og sov der, kom tiltalte og trakk av henne bukse
og truse, hvorpå han førte fingre inn i skjeden hennes. Fornærmede lå da på magen.
Deretter stakk han penis inn i skjeden hennes bakfra. Etter å ha gjennomført noen
samleiebevegelser snudde han henne rundt og førte penis inn i skjeden hennes mens
hun lå på ryggen. Fornærmede hadde begynt å gråte, og tiltalte avsluttet samleiet.»
(19) Lagmannsretten har gitt følgende beskrivelse av fornærmedes tilstand under den seksuelle
omgangen:
«Da han stakk fingrene inn i skjeden hennes, sov hun. Hun kunne følgelig ikke gjøre
motstand. Også da han trengte penis inn i henne, må hun etter lagmannsrettens syn
anses å ha vært ute av stand til å motsette seg handlingen. Lagmannsretten betviler
ikke fornærmedes forklaring om at hun ‘frøs til’ og ikke klarte å reagere. Det er flere
omstendigheter som kan forklare reaksjonen. Samleiet skjedde tidlig om morgenen
umiddelbart etter at fornærmede hadde våknet. Fornærmede var alene med tiltalte, og
hun hadde tidligere på natten vært svært full. …»
(20) Lagmannsretten fant det altså bevist at fornærmede sov under den første delen av den
seksuelle omgangen, da tiltalte førte fingre inn i hennes skjede. Da tiltalte i neste fase
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

4
penetrerte henne med penis – som er grunnlaget for å domfelle ham etter straffeloven
§ 292 om voldtekt til samleie – var hun våknet, men klarte ikke å reagere fordi hun «frøs
til».
Frystilstander – rettslige utgangspunkter
(21) Straffeloven § 291 bokstav b rammer den som har seksuell omgang med noen som er
«bevisstløs eller av andre grunner ute av stand til å motsette seg handlingen». Jeg ser først
på det generelle spørsmålet om en slik frystilstand som saken gjelder, kan oppfylle «ute av
stand»-vilkåret.
(22) I tråd med det som naturlig følger av ordlyden, har Høyesterett i HR-2023-2193-A
avsnitt 18 slått fast at straffeloven § 291 bokstav b omfatter alle tilfeller der fornærmede
reelt sett er ute av stand til å motsette seg den seksuelle omgangen. Det stilles ingen krav til
hva årsaken er. Den kan være knyttet til fornærmedes tilstand, for eksempel søvn, sterk
beruselse, fysiske funksjonsnedsettelser eller psykiske forhold, jf. Ot.prp. nr. 22
(2008–2009) side 216. Årsaken kan videre være situasjonen fornærmede er i, se for
eksempel HR-2023-2193-A om «overrumplingstilfeller». Det kan også dreie seg om flere
forhold som til sammen overstyrer evnen til å handle, se til illustrasjon Rt-2004-32 om en
kombinasjon av sterk frykt og alkoholpåvirkning.
(23) Det er ingen tvil om at psykiske tilstander kan være omfattet av vilkåret «ute av stand».
Dette er presisert i Rt-1993-963 og bekreftet i senere rettspraksis, se blant annet
HR-2024-897-A avsnitt 24. Jeg ser ingen grunn til at frystilstander skal vurderes på annen
måte enn andre typer psykiske reaksjoner.
(24) Det er et anerkjent fenomen at det i farlige situasjoner kan oppstå en frysreaksjon, typisk
på grunn av sterk frykt. I forskningen er tilstanden gjerne betegnet som «tonisk
immobilitet». Den er beskrevet som en – ofte siste – forsvarsmekanisme, når kamp eller
flukt («fight or flight») ikke er realistisk.
(25) Studier basert på egenrapportering kan tyde på at frysreaksjoner forekommer relativt
hyppig ved voldtekt. Straffelovrådet omtaler temaet i NOU 2022: 21 Strafferettslig vern av
den seksuelle selvbestemmelsesretten punkt 27.5.4, der det heter på side 182:
«Noen personer som opplever voldtekt forteller at de i situasjonen ikke klarte å yte
motstand eller si noe eller at de reagerte svakere enn de på forhånd ville trodd. Dette
omtales gjerne som ‘frystilfeller’. I forskningslitteraturen diskuteres dette som det
samme som eller en lignende respons som dyr utviser når de befinner seg i livsfare.
Dette omtales som ‘tonisk immobilitet’.»
(26) Straffelovrådet understreker at det ikke er forsket mye på fenomenet, og at frysreaksjoner
opptrer i ulike grader:
«Forskningslitteraturen om ‘tonisk immobilitet’ gir ikke en entydig beskrivelse av
dette fenomenet. Karakteristikken ‘tonisk immobilitet’ gis svært ulikeartede tilstander.
Hva som framkaller frykt hos mennesker kan være svært subjektivt, inkludert at det
kan henge sammen med tidligere overgrepserfaringer. Det er derfor viktig å ta med i
betraktning at situasjoner som kan være egnet til å skape frykt hos noen, ikke er det
for andre, og vice versa.»
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

5
(27) Jeg går ikke nærmere inn på hva som ligger i uttrykket tonisk immobilitet. Det avgjørende
etter straffeloven § 291 bokstav b er om fornærmede faktisk – i det konkrete tilfellet – var
ute av stand til å motsette seg handlingen. Spørsmålet om en frystilstand omfattes av
bestemmelsen, vil måtte bero på en konkret vurdering etter samme retningslinjer som for
andre typetilfeller.
(28) En sentral avgjørelse i denne sammenheng er HR-2024-897-A, som gjaldt sterk omtåkethet
etter søvn. Etter å ha gjennomgått lovhistorien, forarbeider og rettspraksis presiserte
førstvoterende «ute av stand»-vilkåret slik i avsnitt 33:
«Det avgjørende er om offeret er ute av stand til å motsette seg den seksuelle
omgangen – årsaken har ingen betydning. I dette ligger at en som er sterkt omtåket
etter å ha sovet, etter omstendighetene kan være vernet. Det må bero på en konkret
vurdering om tilstanden gjør at personen faktisk er ute av stand til å motsette seg
handlingen. Terskelen ligger høyt; at det har vært vanskelig å motsette seg, er ikke
tilstrekkelig. På den annen side kan man være ute av stand til å motsette seg
handlingen selv om en viss evne til å snakke eller handle fysisk er i behold. Hvis det er
flere forhold som hver for seg svekker evnen til å motsette seg seksuell omgang, må
disse ses i sammenheng.»
(29) Terskelen ligger altså høyt. Dette er utdypet slik i avsnitt 34:
«En person som er trøtt etter å ha sovet, vil som den store hovedregel være i stand til å
motsette seg seksuell omgang. Men det kan tenkes tilstander hvor man i en
oppvåkningsfase likevel ikke forstår hva som skjer, og/eller ikke evner – fysisk eller
verbalt – å motsette seg handlingen. Jeg antar at dette først og fremst er aktuelt når
man nettopp har blitt vekket etter dyp søvn.»
Frystilstanden – den konkrete vurderingen
(30) Lagmannsretten har korrekt lagt til grunn at frystilstander kan være omfattet av
straffeloven § 291 bokstav b. Spørsmålet er om lagmannsretten har begått feil ved den
konkrete vurderingen av fornærmedes frystilstand.
(31) Tiltalte har påberopt feil ved både lovanvendelsen og saksbehandlingen. Det er blant annet
gjort gjeldende at domsgrunnene ikke viser at fornærmedes frysreaksjon var tilstrekkelig
inngripende til å oppfylle «ute av stand»-vilkåret, jf. HR-2024-897-A.
(32) Straffeprosessloven § 40 angir kravene til domsgrunnene. Første ledd gjelder kravene til
redegjørelsen for bevisresultatet. I saker der tiltalte domfelles, skal domsgrunnene
«bestemt og uttømmende angi det saksforhold retten har funnet bevist som grunnlag for
dommen». I dette ligger at retten må gjøre rede for alle de faktiske omstendighetene som er
nødvendige for å domfelle, både de objektive og subjektive vilkårene.
(33) Når det gjelder bevisvurderingen, skal retten «angi hovedpunktene», jf. straffeprosessloven
§ 40 fjerde ledd. Det som først og fremst kreves, er at retten gjør rede for de springende
– det vil si sentrale – punktene i vurderingen, slik at disse ikke blir stående uforklart,
jf. blant annet HR-2025-458-A avsnitt 42 med videre henvisning.
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

6
(34) Kravene til domsgrunnene må forstås i lys av formålet med begrunnelsen, som særlig er å
«sikre en reell og samvittighetsfull vurdering, etterprøvbarhet og en effektiv rett til
overprøving», jf. plenumsdommen i Rt-2009-750 avsnitt 35. Det innebærer at
begrunnelsen må være tilstrekkelig til at Høyesterett kan prøve om lovanvendelsen er riktig
– både når det gjelder anvendelsen av beviskravet og de enkelte straffbarhetsvilkårene.
(35) Domfellelsen i lagmannsretten bygger i stor grad på fornærmedes forklaring. Det
avgjørende for saken er det hun har forklart om frystilstanden da samleiet ble innledet. Det
lagmannsretten har funnet bevist om tilstanden, må da være beskrevet i dommen på en slik
måte at det er mulig å overprøve om «ute av stand»-vilkåret, slik det er tolket i rettspraksis,
er oppfylt. Det må også fremgå at retten har etterprøvd fornærmedes forklaring om dette
springende punktet på en betryggende måte, jf. HR-2025-458-A avsnitt 38.
(36) Som det går frem av det jeg tidligere har sitert fra lagmannsrettens dom, er beskrivelsen av
fornærmedes frystilstand nokså kortfattet. Den består i en henvisning til fornærmedes
forklaring om at «hun ‘frøs til’ og ikke klarte å reagere». Utover denne overordnede
beskrivelsen sier lagmannsretten ikke noe om graden av frysreaksjonen – det er ikke
presisert om evnen til å handle fysisk var helt borte, om hun klarte å bevege seg, om hun
var i stand til å bruke stemmen mv.
(37) Lagmannsretten fremhever enkelte forhold som kan forklare fornærmedes frysreaksjon.
Det er vist til at samleiet skjedde rett etter at fornærmede våknet, og at hun tidligere om
natten hadde vært svært full. Det er også vist til at hun var alene med tiltalte. Derimot er
frykt ikke særskilt fremhevet. I den forskningen som er gjennomgått for Høyesterett, er
frykt beskrevet som den sentrale utløsende årsaken til frysreaksjoner.
(38) Lagmannsretten har vist til LB-2019-178835. Jeg kan imidlertid ikke se at redegjørelsen
for fryktrelaterte reaksjoner i den dommen – som gjaldt et saksforhold av en annen
karakter – er egnet til å kaste lys over fornærmedes tilstand i saken her.
(39) Lagmannsrettens omtale av det rettslige utgangspunktet for vurderingen bidrar ikke til å
klargjøre om terskelen for anvendelse av straffeloven § 291 bokstav b er lagt tilstrekkelig
høyt. Lagmannsretten gjengir lovens ordlyd, men presiserer ikke innholdet nærmere, for
eksempel ved å vise til HR-2024-897-A.
(40) Samlet sett er det etter min oppfatning slike mangler ved begrunnelsen at det er til hinder
for å prøve om lovanvendelsen er riktig, jf. straffeprosessloven § 343 andre ledd nr. 8. Jeg
mener derfor at dommen må oppheves.
(41) Etter dette er det ikke nødvendig å gå inn på de øvrige innsigelsene mot dommen. Av
hensyn til den videre behandlingen av saken vil jeg likevel kort kommentere enkelte andre
anførsler fra tiltaltes side.
Saksopplysning og kontradiksjon
(42) Lagmannsretten har i sin bevisvurdering lagt vekt på at tiltalte har endret forklaring ved at
han i første politiavhør nektet for å ha hatt samleie med fornærmede, mens han senere – da
han var blitt kjent med de tekniske bevisene – har erkjent dette. Tiltalte anfører at hans
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

7
tidligere forsvarer, advokat Larsen, kunne ha belyst bakgrunnen for den endrede
forklaringen. Det er påberopt som en saksbehandlingsfeil at lagmannsretten ikke sørget for
at advokaten ble innkalt som vitne, jf. straffeprosessloven § 294.
(43) Anførselen kan etter mitt syn ikke føre frem. Lagmannsretten har forholdt seg til det tiltalte
selv forklarte om bakgrunnen for den uriktige forklaringen til politiet – at han fryktet eks-
samboerens reaksjon, og at hans daværende forsvarer frarådet ham å gi en ny og korrigert
forklaring til politiet.
(44) Det advokat Larsen har opplyst om bakgrunnen for den uriktige forklaringen i sin uttalelse
for Høyesterett, stemmer ikke med det tiltalte har oppgitt som begrunnelse. Det fremgår
blant annet ikke noe om at hun frarådet ham å gi ny forklaring. Jeg nevner at tiltaltes
forsvarere for både tingretten og lagmannsretten har frafalt advokat Larsen som vitne.
(45) Jeg kan etter dette ikke se at advokat Larsens forklaring utgjør et bevis av en slik karakter
at lagmannsretten skulle ha sørget for at det ble innhentet. Det foreligger ikke brudd på
saksopplysningsplikten etter straffeprosessloven § 294.
(46) Tiltalte har videre påberopt som saksbehandlingsfeil at lagmannsretten ikke la til rette for
kontradiksjon om fornærmedes frystilstand. Det er vist til at spørsmålet om frystilstand
ikke er behandlet i tingrettens dom, og heller ikke var et særskilt bevistema ved
lagmannsrettens ankebehandling.
(47) Til dette bemerker jeg at fornærmede har beskrevet en frysreaksjon gjennom hele
saksforløpet, både på overgrepsmottaket, for politiet og i sine forklaringer for tingretten og
lagmannsretten. Dette ga en klar foranledning for tiltalte og hans forsvarer til å gå nærmere
inn på temaet.
Nye bestemmelser om straffutmålingen
(48) Bestemmelsene om voldtekt i straffeloven § 291 og § 292 er endret ved lov 20. juni 2025
nr. 86, blant annet ved nye bestemmelser om seksuell omgang uten samtykke. Endringene
trer i kraft 1. juli 2025.
(49) Straffebestemmelsen som saken her gjelder, er videreført i straffeloven § 291 nytt andre
ledd bokstav c. Uttrykket «bevisstløs» er fjernet, slik at bestemmelsen nå rammer den som
har seksuell omgang «med noen som er ute av stand til å motsette seg handlingen». Den
endrede ordlyden er en teknisk forenkling som ikke er ment å ha noen realitetsbetydning,
jf. Prop. 132 L (2024–2025) side 87.
(50) Det er derimot gjort endringer som kan ha betydning for straffutmålingen. Straffeloven
§ 292 om minstestraff på tre år for voldtekt til samleie mv. er opphevet. Videre er det ikke
lenger gitt føringer om normalstraffenivåer i forarbeidene. Formålet er å gi domstolene
større rom for å tilpasse straffen til forholdene i den enkelte sak, jf. proposisjonen side
72–73.
(51) Hvis tiltalte blir domfelt ved den nye behandlingen av saken, må lagmannsretten vurdere
om straffutmåling etter den nye bestemmelsen i straffeloven § 291 andre ledd bokstav c vil
føre til et gunstigere resultat for ham. I så fall må denne bestemmelsen legges til grunn for
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)

8
dommen, jf. straffeloven § 3 første ledd andre punktum. Det er ikke tvilsomt – og ikke
bestridt – at lovendringene knyttet til straffutmålingen, med tilhørende føringer i
forarbeidene, gir uttrykk for «et endret syn» på bruken av strafferettslige reaksjoner.
Oppsummering og konklusjon
(52) Jeg er kommet til at lagmannsrettens dom må oppheves på grunn av mangler ved
domsgrunnene. I samsvar med hovedregelen i straffeprosessloven § 347 må opphevingen
omfatte ankeforhandlingen. Også oppreisningskravet må behandles på nytt.
(53) Ved den nye behandlingen av saken vil det være sentralt å få utdypet hva som ligger i
fornærmedes frystilstand. Hvordan dette skal gjøres, har jeg ikke grunnlag for å gå
nærmere inn på. Dette bør i første omgang vurderes av påtalemyndigheten i samråd med
forsvareren.
(54) Jeg stemmer for denne
D O M :
Lagmannsrettens dom med ankeforhandling oppheves.
(55) Dommer Stenvik: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(56) Dommar Høgetveit Berg: Det same.
(57) Dommer Thyness: Likeså.
(58) Justitiarius Øie: Likeså.
(59) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
Lagmannsrettens dom med ankeforhandling oppheves.
HR-2025-1237-A, (sak nr. 25-030238STR-HRET)