Spørsmål om en kollektiv livrente, som representerer en overgangsordning for noen ansatte, er å anse som en kollektiv livrente i skattemessig forstand og at premiebetalingen derved er unntatt fra lønnsbeskatning (skatteloven §§ 5-1 og 5-10)
Dato: 2002-12-07

Sammendrag: Skattyter er gjennom arbeidsforholdet medlem av den kollektive livrenteforsikring, som gjelder for samtlige ansatte. Forsikringen dekker alders-, uføre-, ektefelle- og barnepensjon. Arbeidsgiver ønsker nå å endre forsikringsavtalen, slik at ektefellepensjonen bortfaller. Det er imidlertid ønskelig å etablere en overgangsordning som innebærer en skjerming av de som på tidspunktet for fjerning av ektefellepensjon har mindre enn ti år igjen til pensjonsalder. Dette ønskes løst gjennom en tilleggsavtale som gir dekning av ektefellepensjon for alle ansatte som er fylt 57 år på endringstidspunktet. Skattyter vil være dekket av tilleggsavtalen. Innsender har reist spørsmål om premien for forsikringen vil bli behandlet som skattepliktig lønn for skattyter, eller om premien er å anse som premie for en kollektiv livrente i arbeidsforhold. Innsender har opplyst at det er til sammen 77 aktive arbeidstakere i pensjonsordningen. Antallet arbeidstakere, som pr. 1. januar 2003 har fylt 57 år eller mer, er 31 arbeidstakere. Som begrunnelse for at ordningen bare skal omfatte medlemmer fra fylt 57 år eller mer fra omleggingen, så viser innsender til at slik grensesettingen bl.a. er å finne i lov om foretakspensjon av 24. mars 2000 (foretakspensjonsloven). Det følger av foretakspensjonsloven § 3-9 annet ledd at arbeidstakere som ved ansettelse har 10 eller færre år igjen til pensjonsalder (67 år), kan holdes utenfor pensjonsordningen eller opptas på reduserte vilkår. Innsender antar at det er denne bestemmelsen som har inspirert kunden til motsetningsvis å stille spørsmålet om eldre arbeidstakere kan stilles bedre enn øvrige arbeidstakere ved en endring av pensjonsplanen som i dette tilfellet. Dette er som kjent ikke mulig innenfor lov om foretakspensjon. Innsender har lagt ved forsikringsvilkårene av 1. januar 2001 for den kollektive pensjonsforsikring, ytelsesbasert pensjonsforsikring, som gjelder for skattyter.

Skattedirektoratets vurderinger Skattedirektoratet forutsetter at den eksisterende pensjonsordningen (hovedforsikringen) oppfyller kravene til å være en kollektiv livrente i arbeidsforhold. Direktoratet har imidlertid ikke tatt konkret stilling til dette. Hovedforsikringen omfatter alders-, uføre-, ektefelle- og barnepensjon. Ektefellepensjonen skal tas ut av hovedforsikringen. I det følgende skal det tas stilling til om arbeidsgivers premiebetaling for en tilleggsforsikring kan følge skattereglene for kollektive livrenter eller om premiebetalingen skal behandles som lønn for vedkommende. Tilleggsforsikringen består i å gi dekning i form av ektefellepensjon for alle ansatte som har fylt 57 år på endringstidspunktet. Det følger av fast og langvarig praksis at dersom arbeidsgiver ikke krever fradrag for premien til kollektiv livrente, skal premiebetalingen heller ikke anses som skattepliktig inntekt for ansatte. Kravene til en kollektiv livrente, som kan behandles skattemessig som skissert, er behandlet i Finansdepartementets brev av 21. februar 1996, som er inntatt i Utv. 1996 side 398: "For å kunne anses som en kollektiv livrente i skattemessig sammenheng antar departementet at forsikringsordningen må være obligatorisk. Dette innebærer at forsikringsavtalen må inneholde klart definerte objektive vilkår for medlemskap. Ordningen må være generell og omfatte alle som fyller vilkårene. Som foran nevnt er det imidlertid ikke nødvendig at ordningen omfatter alle ansatte i bedriften. Forsikringsavtaler som i realiteten ikke har et objektivt tilsnitt i vilkårene for medlemskap i ordningen må anses som individuelle livrenter." Av uttalelsen følger det også at kollektive livrenter skiller seg fra tjenestepensjonsordninger etter skatteloven (dvs., någjeldende Foretakspensjonsordninger) ved at forsikringsavtalen ikke oppfyller vilkårene som gjelder for foretakspensjonsordninger. Det er vist til at dette kan skyldes at størrelsen på pensjonene blir for høye, at ikke ordningen vil omfatte samtlige ansatte eller at man opererer med en lavere pensjonsalder enn lovbestemt pensjonsalder. Det følger av forsikringsvilkårene § 14 A at retten til ektefellepensjon inntrer første dagen i den måned medlemmet dør med mindre annet er bestemt i avtalen. Med medlem forstås arbeidstaker som har rettigheter etter avtalen, jf. definisjonene som er inntatt i forsikringsavtalen. Pensjonen utbetales til og med måneden etter gjenlevende ektefelles død. Bestemmelsen skal altså fjernes og erstattes med en overgangsregel som innebærer at bare ansatte som har fylt 57 år på endringstidspunktet får rett til ektefellepensjon. Øvrige medlemmer og eventuelt nyansatte over 57 år omfattes ikke av overgangsordningen. Skattedirektoratet forutsetter som nevnt at det foreligger en kollektiv livrente som dekker alders-, uføre-, ektefelle- og barnepensjon. Vilkårene gjelder likt for samtlige forsikrede. Det at man eventuelt fjerner ektefellepensjon fra ordningen, vil få lik virkning for samtlige medlemmer, og endrer ikke forutsetningene om at ordningen fortsatt er å anse som en kollektiv forsikring. Problemstillingen knytter seg derfor bare til tilleggsforsikringen. Slik det fremgår vil tilleggsavtalen reelt sett fungere som en overgangsregel i forbindelse med fjerning av ektefellepensjonen fra hovedforsikringen. Tilleggsavtalen synes å være av generell karakter i og med den er knyttet til medlemmer i den eksisterende pensjonsordning. Det må imidlertid tas stilling til om det er forhold ved tilleggsavtalen som endrer dette. Det er derfor av interesse å kartlegge hvorfor man har satt skjæringstidspunktet til medlemmer som har fylt 57 år og hvordan denne begrensingen rent faktisk treffer i forhold til medlemmene. Når det gjelder det sistnevnte forholdet så har innsender opplyst at det til sammen er 77 aktive arbeidstakere i pensjonsordningen. Antallet arbeidstakere, som pr. 1. januar 2003 har fylt 57 år eller mer, er 31 arbeidstakere. Når det gjelder begrunnelsen for å sette skjæringspunktet til fylte 57 år har innsender vist til at grensesettingen bl.a. er å finne i lov om foretakspensjon. Det følger av foretakspensjonsloven § 3-9 annet ledd at arbeidstakere som ved ansettelse har 10 eller færre år igjen til pensjonsalder på 67 år kan holdes utenfor pensjonsordningen eller opptas på reduserte vilkår. Det er opplyst at dette trolig har inspirert forsikringstaker til motsetningsvis å stille spørsmålet om eldre arbeidstakere kan stilles bedre enn øvrige arbeidstakere ved en endring av pensjonsplanen, som er ønskelig i dette tilfellet. Finansdepartementet har i en uttalelse av 22. mars 2002, inntatt i Utv. 2002 side 883, forutsatt at dersom forsikringsvilkårene er tilpasset individuelt behov, skal også ordningen skattemessig kategoriseres som en individuell livrente. Slik det fremgår av det ovennevnte foreligger det ikke forhold som tyder på at forsikringsvilkårene er tilpasset individuelt behov, og vi legger det til grunn som en forutsetning for vedtaket. Skattedirektoratet er også av den oppfatning at det er rimelig at man i en overgangssituasjon kan avvikle deler av pensjonsordningen på omhandlede måte og samtidig tilrettelegge for en hensiktsmessig overgangsordning. Etter en samlet vurdering er Skattedirektoratet av den oppfatning at den planlagte tilleggsavtalen som i praksis viderefører ektefellepensjon fra "hovedforsikringen" for arbeidstakere som er fylt 57 år på endringstidspunktet, skattemessig skal behandles etter reglene om kollektive livrenter. Konklusjon X ASs premiebetaling for NNs tilleggsforsikring, som viderefører ektefellepensjon fra hovedforsikringen for arbeidstakere som har fylt 57 år på endringstidspunktet, skal skattemessig behandles etter reglene om kollektive livrenter.