Dato: 2022-06-29

Sammendrag: Høyesterett har avsagt dom i tre saker (HR-2022-1301-A,HR-2022-1302-A,HR-2022-1303-A) om straffutmåling for ulovlig innførsel av sigaretter, brennevin og øl. Sakene gjaldt ulike mengder smuglervarer og ble behandlet av de samme dommerne. Bakgrunnen var et behov for å avklare straffenivået for denne typen tollovertredelser. I alle sakene var de domfelte polske statsborgere, som førte vogntog inn i Norge over Svinesund. Lasten var pakket i plast på paller i hengeren, den var forseglet, og det ble benyttet falske fraktdokumenter.

HR-2022-1303-A gjaldt smugling av 14 904 liter øl, 5 088 liter brennevin og 300 000 sigaretter. Det unndratte avgiftsbeløpet var rundt 4,2 millioner kroner. Straffen ble satt til fengsel i ett år og seks måneder.

Spørsmålet var særlig hvilken betydning det får for straffutmålingen at overtredelsen ikke er forsettlig, men grovt uaktsom. Høyesterett kom til at et riktig nivå for en forsettlig overtredelse ville vært fengsel i to år og seks måneder, men at den utviste skylden måtte føre til redusert straff. Straffen må settes markert lavere enn ved forsettlig overtredelse, fordi elementet av planmessig overtredelse mangler. Høyesterett mente at en reduksjon på 30 prosent var passende ut fra de konkrete omstendighetene i saken.

D O M
avsagt 29. juni 2022 av Høyesterett i avdeling med
dommer Hilde Indreberg
dommer Per Erik Bergsjø
dommer Arne Ringnes
dommer Cecilie Østensen Berglund
dommer Kine Steinsvik
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)
Anke over Borgarting lagmannsretts dom 17. november 2021
Påtalemyndigheten (statsadvokat Ingrid Vormeland Salte)
mot
A (advokat Øivind Sterri)

2
S T E M M E G I V N I N G
(1) Dommer Ringnes:
Sakens spørsmål og bakgrunn
(2) Saken gjelder utmålingen av straff for grovt uaktsom særlig grov overtredelse av tolloven
ved innførsel av større mengder brennevin, øl og sigaretter. Den er behandlet sammen med
HR-2022-1301-A og HR-2022-1302-A.
(3) A er født 00.00.1978 og er polsk statsborger. Han ble 5. juli 2021 siktet for overtredelse av
tolloven § 16-7, jf. § 16-2, jf. § 3-1 andre ledd. Grunnlaget er beskrevet slik:
«Søndag 2. mai 2021 ca. kl. 23:00 ved Svinesund tollsted i Halden, innførte han
14 904 liter øl, 5088 liter brennevin og 300000 stk. sigaretter fra Sverige til Norge.
Dette utgjør en avgiftsunndragelse på kr 4 213 419.»
(4) A samtykket til tilståelsesdom, og Søndre Østfold tingrett avsa 24. august 2021 dom med
slik domsslutning:
«1. A, født 00.00.1978, dømmes for overtredelse av tolloven § 16-7, jf. § 16-2,
jf. § 3-1 annet ledd til en straff av fengsel i 1 – ett – år. Utholdt varetekt
kommer til fradrag med 115 dager jf. straffeloven § 83.
2. A, født 00.00.1978, dømmes til tap av førerretten i Norge for alltid,
jf. vegtrafikkloven § 33 nr. 1, jf. tapsforskriften § 2-6 nr. 3,
jf. førerkortforskriften § 11-3.
3. A, født 00.00.1978, dømmes til å tåle inndragning av:
- 14 904 liter øl
- 5 088 liter brennevin
- 300 000 stk. sigaretter,
jf. straffeloven § 69, jf. § 75.»
(5) Tingretten tok utgangspunkt i en straff på fengsel i to år ved forsettlig overtredelse, som
ble redusert med omtrent 40 prosent som følge av at As skyld var grov uaktsomhet. Det ble
videre gitt et tilståelsesfradrag på to måneder.
(6) Påtalemyndigheten anket over straffutmålingen. Borgarting lagmannsrett avsa
17. november 2021 dom hvor anken ble forkastet.
(7) Lagmannsretten la, som tingretten, til grunn at straffen for forsettlig overtredelse ville være
fengsel i omtrent to år og trakk i den forbindelse frem at det skal skje en utflating av
straffenivået jo høyere det unndratte avgiftsbeløpet er. Lagmannsretten mente videre at As
skyld lå «i det øvre sjikt av hva som er grovt uaktsomt», og at handlingen, før det ble tatt
hensyn til formildende omstendigheter, kvalifiserte til en straff av fengsel i mellom ett år
og to måneder og ett år og tre måneder. Retten mente videre at tilståelsesfradraget burde gi
en reduksjon i straffen på mellom 15 og 20 prosent.
(8) Påtalemyndigheten har anket til Høyesterett over straffutmålingen. Ved Høyesteretts
ankeutvalgs beslutning 6. april 2022 ble det bestemt at saken skulle behandles sammen
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)

3
med HR-2022-1301-A. Ankeutvalget besluttet 24. mai 2022 at HR-2022-1302-A skulle
behandles sammen med de to andre sakene.
Mitt syn på saken
Nærmere om problemstillingen og saksforholdet
(9) Saken gjelder som nevnt straffutmåling for ett tilfelle av grovt uaktsom særlig grov
overtredelse av tolloven, jf. tolloven § 16-7. A er dømt for ulovlig innførsel av
14 904 liter øl, 5 088 liter brennevin og 300 000 sigaretter fra Sverige til Norge over
Svinesund. Det unndratte avgiftsbeløpet er 4 213 419 kroner.
(10) Saken reiser to hovedspørsmål: for det første hva som er et riktig straffenivå for ulovlig
innførsel i et tilfelle som dette, og for det andre hvilken betydning det skal få for
straffutmålingen at den ulovlige innførselen ikke var forsettlig, men grovt uaktsom.
(11) A er tidligere ustraffet i Norge.
(12) Det fremgår av lagmannsrettens dom at A har arbeidet som yrkessjåfør i mange år. Han
krysset grensen til Norge med et uvanlig stort volum av ulovlige varer i bilen, og han
hadde med seg falske fraktdokumenter. Innførselen skjedde med et vogntog hvor
smuglervarene var lastet på paller i hengeren. Pallene var pakket i hvit plast, slik at
innholdet ikke var synlig. Lasten var forseglet.
Rettslige utgangspunkter ved straffutmålingen
(13) Tolloven § 16-7 har denne ordlyden:
«(1) Straffen for særlig grov overtredelse av §§ 16-2 til 16-6 er bøter eller fengsel
inntil 2 år, men fengsel inntil 6 år ved forsettlig eller grovt uaktsom
overtredelse.
(2) Ved avgjørelsen av om overtredelsen skal regnes som særlig grov, legges
vekt på om overtredelsen har stort omfang, om inn- og utførsel av varen er
forbudt eller underlagt særlige vilkår, om de varer overtredelsen gjelder var
bestemt til å omsettes av lovovertrederen, om denne tidligere er dømt for
overtredelse av tollovgivningen eller om det foreligger andre omstendigheter
av særlig skjerpende art.»
(14) Paragraf 16-7 videreførte § 66 i tolloven av 1966, se Ot.prp. nr. 58 (2006−2007) side 107. I
HR-2022-1301-A, som er votert tidligere i dag, er det i avsnitt 14 følgende redegjort for
hevingen av strafferammen i § 66 fra to til seks års fengsel ved en lovendring i 2003. Jeg
viser generelt til fremstillingen i den avgjørelsen, men finner grunn til å sitere følgende fra
avsnitt 17:
«Jeg konstaterer at lovgiver ønsket en straffskjerpelse for mer effektivt å kunne
bekjempe smugling, særlig av sigaretter, alkohol og kjøtt. Dette ble ansett som viktig
for å motvirke betydelige avgiftsunndragelser, for å unngå at Norge ble et attraktivt
land for smugling og for å motarbeide annen alvorlig kriminalitet.»
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)

4
(15) I dommen er det videre – i avsnitt 19 til 25 – redegjort for straffutmålingsmomentene og de
hensyn som kommer inn ved straffutmålingen i denne type saker. I avsnitt 25 heter det:
«Allmennpreventive hensyn veier tungt på dette området. Det har blant annet
sammenheng med en lav oppdagelsesrisiko og at smuglervirksomheten er sterkt
samfunnsskadelig, også ut fra hensynet til folkehelsen. Dessuten kan den bygge opp
under annen kriminell virksomhet og virke konkurransevridende. Ved
straffutmålingen har overtredelsens omfang og størrelsen på avgiftsunndragelsen stor
betydning. For øvrig må det legges vekt på om overtredelsen har et organisert eller
planmessig preg, og om den er utført på en måte som gjør den vanskelig å avdekke.
Også spredningsfaren må tas i betraktning. I tillegg kommer mer alminnelige
straffutmålingsprinsipper inn, slik at blant annet domfeltes rolle i overtredelsen får
betydning.»
(16) I drøftelsen av straffenivået peker førstvoterende i avsnitt 27 på at det har interesse å se på
straffenivået for unndragelse av skatt og merverdiavgift, men at avgjørelser om dette må
brukes med en viss forsiktighet ved straffutmåling for tollovertredelser. Dette har
sammenheng med at hensynet til folkehelsen kommer relativt tungt inn ved smugling av
alkohol, tobakk og kjøtt, i motsetning til ved unndragelse av skatt og merverdiavgift,
jf. avsnitt 29. I samme avsnitt heter det så at dette isolert sett kan tilsi en noe strengere
straff for avgiftsunndragelser ved brudd på tolloven i slike saker enn ved unndragelser av
skatt og merverdiavgift på samme nivå.
Straffenivået ved forsettlig overtredelse
(17) Jeg går etter dette over til å se på hva som ville være et riktig utgangspunkt for straffen
dersom overtredelsen hadde vært forsettlig. Lagmannsretten har som nevnt tatt
utgangspunkt i et straffenivå på fengsel to år. Aktor har gjort gjeldende at dette bør heves
til fengsel i to år og ni måneder.
(18) Ved vurderingen tar jeg i betraktning HR-2022-1302-A, som også er votert tidligere i dag.
Den saken gjaldt ulovlig innførsel av 540 000 sigaretter, 12 089 liter brennevin og 648 liter
øl med et samlet unndratt avgiftsbeløp på i overkant av 7,5 millioner kroner.
Lagmannsretten hadde satt straffen til fengsel i to år og åtte måneder. Førstvoterende
uttaler i avsnitt 22 at det ut fra allmennpreventive hensyn kan være grunn til å heve
straffenivået noe for ulovlig innførsel der det unndratte avgiftsbeløpet er på nivåer opp mot
ti millioner kroner. Høyesterett kom til at straffen i den saken skulle settes til fengsel i tre
år.
(19) Som i HR-2022-1301-A og HR-2022-1302-A, skal det også i vår sak utmåles straff for en
sterkt samfunnsskadelig virksomhet. Særlig omfanget av øl og brennevin er stort. Aktor
har opplyst at kvantumet av øl utgjør i overkant av 16 prosent av det totale volum av
alkoholholdig øl som ble beslaglagt i 2021, og for brennevin er den tilsvarende andelen i
overkant av åtte prosent. Selv om avgiftsbeløpet som er unndratt statskassen er en del
lavere enn i HR-2022-1302-A, dreier det seg også i saken her om et betydelig beløp.
(20) Jeg viser videre til at smuglingen var profesjonelt gjennomført. Jeg legger til grunn at det
ved smugling av slike kvanta må finnes et godt organisert apparat både på avsendersiden
og mottakersiden.
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)

5
(21) Som sjåfør har A hatt en helt nødvendig rolle ved å transportere smuglervarene til Norge.
På den andre siden ville straffverdigheten av forholdet vært høyere dersom han også hadde
deltatt i planlegging og organisering.
(22) Det unndratte avgiftsbeløpet er lavere enn i HR-2022-1302-A, og dette må få utslag i
straffens lengde. Det skal videre skje en utflating av straffenivået etter hvert som
overtredelsene blir mer alvorlige, og «kvantumsrabatten» i saken her bør derfor være
mindre enn i HR-2022-1302-A.
(23) Etter mitt syn ville fengsel i to år og seks måneder vært et riktig utgangspunkt for straffen
dersom overtredelsen var forsettlig.
Betydningen av at skyldgraden er grov uaktsomhet
(24) I Høyesteretts dom i Rt-2005-185, som gjaldt grovt uaktsomt grovt trygdebedrageri, heter
det i avsnitt 11 at «[d]et er samtidig på det rene at straffen ved grovt uaktsomme handlinger
skal ligge markert lavere» enn ved domfellelse for forsettlig overtredelse. Dette prinsippet
er utdypet i HR-2017-553-A. Saken gjaldt blant annet grovt uaktsom skatteunndragelse, og
i avsnitt 37 heter det:
«Når skyldgraden er grov uaktsomhet, foreligger imidlertid ikke elementet av
planmessig skatteunndragelse. I Rt-2003-320 – som gjaldt bedrageri av sosialtjenester
– fremholdt førstvoterende i avsnitt 14 at det er ‘innlysende at skyldgraden vil måtte
stå helt sentralt ved bedømmelsen av straffverdigheten av et bedrageri’. Selv om
selvangivelsesprinsippet innebærer at straffebud rettet mot skattyters grove
uaktsomhet må straffes strengt, må skyldgraden ha vekt også ved vurderingen av
straffverdigheten ved skattesvik.»
(25) Til forskjell fra straffelovens straffebud mot forsettlig og grovt uaktsomt skattesvik, som er
regulert i separate bestemmelser med forskjellig strafferamme – se §§ 378 og 380, er
strafferammen etter tolloven § 16-7 den samme for forsettlig og grovt uaktsom særlig grov
tollovertredelse.
(26) Jeg finner ikke holdepunkter for at lovgiver med dette har ønsket å likestille forsettlig og
grovt uaktsom overtredelse ved straffeutmålingen. Som det fremgår av det jeg har sitert fra
tidligere avgjørelser, er det et generelt prinsipp at den utviste skyld har betydning ved
straffutmålingen. Når elementet av planmessig overtredelse ikke foreligger, slik
situasjonen er når tiltalte har handlet grovt uaktsomt, jf. HR-2017-553-A avsnitt 37, må
dette føre til en markert lavere straff enn ved forsettlig overtredelse.
(27) Størrelsen på reduksjonen vil måtte bero på et skjønn. I vår sak har lagmannsretten uttalt at
uaktsomheten ligger i det øvre sjikt. Etter mitt syn vil en reduksjon på 30 prosent være
passende i lys av dette.
Tilståelsesfradraget
(28) Lagmannsretten uttaler dette om tilståelsesfradraget:
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)

6
«I formildende retning må det legges vekt på at A allerede i sitt første politiavhør 3.
mai 2021 erkjente straffskyld for grov uaktsom overtredelse av tolloven.
Lagmannsretten mener at tilståelsen bør gi en reduksjon i straffen på mellom 15 og
20 %. Det må tas i betraktning at A ble stoppet på grensen med de ulovlig innførte
varene i egen bil, og at tilståelsen dermed har hatt begrenset betydning for
etterforskningen og oppklaringen av saken. Hans erkjennelse har likevel gitt en viss
prosessøkonomisk gevinst ved at straffesaken kunne pådømmes ved forenklet
behandling i tingretten.»
(29) Etter mitt syn er fradraget som lagmannsretten har gitt, noe for høyt. Når tilståelsen
hovedsakelig har hatt en «viss prosessøkonomisk gevinst», vil utgangspunktet være at det
gjøres et fradrag på ti prosent. I saken her kan det likevel være grunn til å gi et noe større
fradrag, jf. momentene lagmannsretten har pekt på. Jeg er kommet til at det kan gis et
fradrag i fengselsstraffen på tre måneder.
Oppsummering av straffutmålingen
(30) På bakgrunn av det som er gjennomgått, er jeg kommet til at straffen bør settes til fengsel i
ett år og seks måneder.
Spørsmålet om straffen skal anses sonet i sin helhet ved utholdt frihetsberøvelse
(31) A har vært frihetsberøvet i 233 dager, og aktor har nedlagt påstand om at straffen skal
anses avsonet ved denne frihetsberøvelsen.
(32) Det er bestemt i straffeloven § 83 andre ledd siste punktum at «[s]elv om frihetsberøvelsen
har vart noe kortere enn den fastsatte straffen, kan straffen anses utholdt i sin helhet». Ved
vurderingen av hvor lang tid som gjenstår av straffen etter fradrag for utholdt
frihetsberøvelse, er det ikke adgang til å legge vekt på muligheten for prøveløslatelse,
jf. Rt-2011-100 avsnitt 19.
(33) I den samme dommen la Høyesterett videre til grunn at forskjellen mellom varetektstiden
på 462 dager og en straff på fengsel i to år var for stor til at straffen kunne anses sonet ved
frihetsberøvelsen. I vår sak er restperioden i overkant av ti måneder. Dette er for lang tid til
at frihetsberøvelsen har vart «noe kortere», jf. § 83 andre ledd siste punktum, og straffen
kan derfor ikke anses avsonet ved frihetsberøvelsen.
Konklusjon
(34) Jeg er etter dette kommet til at straffen settes til fengsel i ett år og seks måneder.
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)

7
(35) Jeg stemmer for denne
D O M :
1. I tingrettens dom, domsslutningen punkt 1, gjøres den endring at straffen settes til
fengsel i 1 – ett – år og 6 – seks – måneder.
2. Til fradrag i straffen kommer 233 – tohundreogtrettitre – dager for utholdt
frihetsberøvelse.
(36) Dommer Steinsvik: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(37) Dommer Østensen Berglund: Likeså.
(38) Dommer Bergsjø: Likeså.
(39) Dommer Indreberg: Likeså.
(40) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
1. I tingrettens dom, domsslutningen punkt 1, gjøres den endring at straffen settes til
fengsel i 1 – ett – år og 6 – seks – måneder.
2. Til fradrag i straffen kommer 233 – tohundreogtrettitre – dager for utholdt
frihetsberøvelse.
HR-2022-1303-A, (sak nr. 21-179659STR-HRET)