Sammendrag: Støle, Matningsdal, Gussgard, Stang Lund, AaslandSaka galdt straffutmåling ved brotsverk mot straffeloven § 195 første ledd andre straffalternativ, der ein 20 år gammal mann hadde samleie med ei jente på 13 år og 9 månader, samt brotsverk mot straffeloven § 229 første ledd og brot på drukkenskapsloven § 17.A var i tingretten dømd til ei straff av fengsel i 2 år og 1 månad, av det 1 år og 4 månader på vilkår med ei prøvetid på 2 år. Lagmannsretten gjorde den endringa at den delen av straffa som var på vilkår, blei sett til 1 år og 8 månader. Påtalemakta anka over straffutmålinga til Høgsterett, og la ned påstand om at straffa skulle setjas som i tingrettens dom. Høgsterett kom samrøystes til at anken måtte takas til følgje. Lengda på fengselsstraffa blei fasthalden - 2 år og 1 månad. Det låg føre omstende i saka som gjorde det forsvarleg å seie deldom.Men eit fleirtal på fire dommarar fann at den delen av fengselsstraffa som var på vilkår, måtte setjas høgare enn det som følgde av påstanden til aktor, og sette den vilkårslause delen til 1 år. Det blei vist til Rt. 2003 side 128, der det med tilvising til førearbeida til lovendringa 11. august 2000 nr. 76, blei uttala at lengda på minstestraffa til vanleg skal målas ut som ei fellesstraff utan vilkår, og at det berre unntaksvis kan vere tale om å bøte på urimelege resultat av minstestraff med ein deldom. Saka skilde seg både frå avgjerdene i Rt. 2003 side 128 og Høgsteretts dom 19. januar 2004, der straffa blei sett til fengsel utan vilkår i kvar for seg 2 år og 1 månad og 2 år, og frå avgjerdene i Rt. 2002 side 785 og Rt. 2002 side 1350, som galdt kjærasteforhold. Mindretalet røysta for at delen utan vilkår skulle setjas til 9 månader i samsvar med påstanden til aktor, og la blant anna vekt på at begge høyrde til eit ungdomsmiljø og at det ikkje dreidde seg om noka planlagd utnytting av den krenkte.

NORGES HØYESTERETT
Den 30. april 2004 avsa Høyesterett dom i
HR-2004-00803-A, (sak nr. 2004/371), straffesak, anke,
Den offentlige påtalemyndighet (statsadvokat Petter Sødal)
mot
A (advokat Gunnar K. Hagen)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Støle: Saken gjelder straffutmåling ved forbrytelse mot straffeloven § 195 første
ledd annet straffalternativ, der en 20 år gammel mann hadde samleie med en jente på
13 år og 9 måneder, samt forbrytelse mot straffeloven § 229 første ledd og overtredelse av
drukkenskapsloven § 17.
(2) Skien og Porsgrunn tingrett avsa 1. oktober 2003 dom som for straffekravet hadde slik
domsslutning:
”A, født 00.00.81, dømmes for overtredelse av straffeloven § 195, 1. ledd 2.
straffalternativ, straffeloven § 229, 1. ledd og drukkenskapsloven § 17, alt sammenholdt
med strl § 62 og 63, 2. ledd til fengsel i 2 – to – år og 1 – en – måned, hvorav 1 – ett – år
og 4 – fire – måneder av straffen gjøres betinget med en prøvetid på 2 – to – år.
Til fradrag i straffen går 1 – en – dag for utholdt varetekt.”
(3) A anket over straffutmålingen til Agder lagmannsrett, som 23. januar 2004 avsa dom med
slik domsslutning:
”I tingrettens dom gjøres den endring at den betingede del av fengselstraffen settes til
fengsel i 1 – ett – år og 8 – åtte – måneder.
Til fradrag i den ubetingede del av straffen går 1 – en – dag for utholdt varetekt.”
(4) Dommen var avsagt under dissens, idet rettens formann og en av de øvrige lagdommerne
stemte for å forkaste anken.
(5) Påtalemyndigheten har anket til Høyesterett over straffutmålingen og nedlagt påstand om
at straffen settes som i tingrettens dom.

2
(6) Jeg er kommet til at anken må tas til følge.
(7) Det er seksuallovbruddet som blir det dominerende ved straffutmålingen. A er dømt for å
ha hatt samleie med et barn under 14 år. Om saksforholdet heter det i lagmannsrettens
dom:
” Samleiet fant sted i tiltaltes hjem natt til lørdag 16. mars 2002. Tiltalte hadde
permisjon fra militærtjeneste og befant seg fredag kveld hjemme sammen med en
kamerat. De fikk besøk av kameratens søster og hennes venninne, fornærmede B.
Tiltalte og fornærmede var ukjente for hverandre, bortsett fra et møte på kafe i selskap
med andre tidligere samme uke. Det ble drukket en del øl og både tiltalte og
fornærmede ble beruset. Det utviklet seg til klining og kyssing, med fornærmede som
aktiv deltaker. Fornærmede ønsket ikke å bli med venninnen da hun skulle gå, og
ønsket heller ikke å reise hjem. Det ble da til at hun overnattet i tiltaltes seng, mens han
la seg på gulvet. Etter at hun hadde spurt om det var nødvendig at han lå på gulvet,
flyttet han seg opp i sengen. Det utviklet seg da til et frivillig samleie som beskrevet.
Samleiet ble ikke fullført. Tiltalte trakk seg etter kort tid tilbake, da han oppdaget at
fornærmede hadde menstruasjon.”
(8) Minstestraffen for samleie med barn under 14 år er etter lovendringen 11. august 2000
nr. 76 fengsel i to år, jf. straffeloven § 195 første ledd. Lagmannsrettens mindretall tar
utgangspunkt i førstvoterendes uttalelse i Rt. 2003 side 128 om at ”en straff av
minstestraffens lengde i alminnelighet skal utmåles som en ubetinget fengselsstraff, og at
det bare unntaksvis kan være tale om å ”avbøte urimelige resultater av minstestraff” med
en deldom, jf. Ot.prp. nr. 28 (1999–2000) side 24”. Jeg er enig i at dette må være
utgangspunktet. Det første spørsmålet i saken blir da om det foreligger omstendigheter
som gjør at deler av straffen kan gjøres betinget.
(9) Før jeg går nærmere inn på de konkrete forhold som må tillegges vekt ved
straffutmålingen, finner jeg det nødvendig å si noe generelt om straffenivået ved denne
type seksuallovbrudd.
(10) Høyesterett har i to avgjørelser som gjaldt forbrytelser mot straffeloven § 195 første ledd
annet straffealternativ etter at lovendringen trådte i kraft, ikke funnet grunnlag for å gjøre
noen del av minimumsstraffen på 2 års fengsel betinget, jf. Rt. 2003 side 128 og
Høyesteretts dom 19. januar 2004 (HR-2004-00036-A). Straffen ble i de to sakene fastsatt
til henholdsvis 2 år og 1 måned og 2 år ubetinget fengsel. I Rt. 2003 side 128 var
domfelte i tillegg dømt for en forbrytelse mot straffeloven § 196 første ledd. Felles for
disse sakene var at domfelte var betydelig eldre enn i vår sak – henholdsvis 25 og 33 år –
samt ikke minst det forhold at domfelte hadde innledet sitt bekjentskap med de
fornærmede ved såkalt” chatting” på Internet, og at det således hadde foreligget et forsett
over lengre tid. Disse sakene atskiller seg klart fra vår sak.
(11) I Rt. 2002 side 785 og Rt. 2002 side 1350 ble det reagert med deldom, og da slik at den
ubetingede del ble fastsatt til henholdsvis 30 dager og 3 måneder. I begge sakene var det
tale om et kjæresteforhold, og dette er tillagt vekt ved straffutmålingen. Betydningen av
kjæresteforholdet er spesielt fremhevet i Rt. 2002 side 785, der førstvoterende peker på at
forarbeidene til lovendringen 11. august 2000 ikke drøfter straffutmålingen i saker som
gjelder seksuell omgang mellom kjærester med en aldersforskjell som er noe for stor til å
kunne gi straffefritak etter straffeloven § 195 fjerde ledd.

3
(12) Lagmannsrettens flertall har tillagt de sistnevnte avgjørelsene betydelig vekt ved
utmålingen av straffen i vår sak, og uttaler at det” vanskelig (kan) se at spørsmålet om de
to personene kan betegnes som kjærester skal tillegges avgjørende vekt ved vurderingen
av den ubetingede fengselsstraffen.” Dette er etter min mening klart uriktig, og jeg slutter
meg til mindretallet i lagmannsretten som uttaler at” faktum i denne saken ikke er
sammenlignbart med” saksforholdene i de nevnte sakene.
(13) Med dette som bakgrunn ser jeg nå nærmere på om de konkrete omstendigheter i denne
saken tilsier at deler av straffen kan gjøres betinget.
(14) Jeg peker da først på at aldersforskjellen mellom domfelte og fornærmede er atskillig
mindre enn i Rt. 2003 side 128 og Høyesteretts dom 19. januar 2004, jf. det jeg allerede
har fremhevet ved henvisning til rettspraksis. Videre må det i formildende retning
tillegges vekt at domfelte har avgitt en uforbeholden tilståelse, jf. straffeloven § 59 annet
ledd. I saker om seksuallovbrudd har dette betydning fordi det fritar fornærmede fra
frykten for ikke å bli trodd. På denne bakgrunn er det etter min mening grunnlag for å
gjøre en del av minimumsstraffen betinget.
(15) I skjerpende retning må det på den annen side legges vekt på at det var domfelte og hans
kamerat som hadde gitt fornærmede den alkoholen som medførte at hun ble beruset. Selv
om dette ikke ble gjort for å oppnå seksuell kontakt med fornærmede, får overgrepet en
alvorligere karakter når han deretter ikke tar hensyn til hennes reduserte hemninger som
følge av beruselsen.
(16) Når jeg etter dette skal søke å plassere vår sak i forhold til den øvrige rettspraksis, er jeg
kommet til at den ubetingede del av fengselsstraffen må settes høyere enn det som følger
av aktors påstand. Foruten de konkrete omstendigheter jeg har nevnt, viser jeg til mine
bemerkninger innledningsvis om det som må være utgangspunktet ved straffutmålingen
etter bestemmelsen om minstestraff i straffeloven § 195 første ledd annet straffalternativ
etter lovendringen 11. august 2000 nr. 76.
(17) Domfellelsen omfatter også legemsbeskadigelse begått overfor en annen fornærmet. Det
straffbare forholdet besto i at A slo fornærmede C minst to ganger i ansiktet, slik at en av
Cs tenner ble slått løs og to andre tenner løsnet. Det er tale om en alvorlig straffbar
handling som må føre til at det fastsettes en strengere reaksjon enn om domfellelsen
hadde vært begrenset til seksuallovbruddet.
(18) Jeg finner at straffen passende kan settes til fengsel i 2 år og 1 måned, og da slik at den
betingede del settes til 1 år og 1 måned. Det er da tatt hensyn til at det er gått relativt lang
tid siden de straffbare handlinger fant sted uten at dette kan lastes domfelte.
(19) Jeg stemmer for denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres disse endringer:
Den ubetingede del av straffen settes til fengsel i 1 – ett – år med fradrag for 1 – en – dag
for varetektsfengsel.

4
Fullbyrdelsen av 1 – ett – år og 1 – en – måned utsettes etter reglene i straffeloven §§ 52–
54 med en prøvetid på 2 – to – år.
(20) Dommer Matningsdal: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(21) Dommer Gussgard: Likeså.
(22) Dommer Stang Lund: Likeså.
(23) Dommer Aasland: Jeg er enig med førstvoterende i at seksuallovbruddet er dominerende
ved straffutmålingen, og i at påtalemyndighetens anke må tas til følge ved at en større del
av straffen gjøres ubetinget. Imidlertid anser jeg det tilstrekkelig at den ubetingede del
settes til 9 måneder, i samsvar med tingrettens dom, lagmannsrettens mindretalls syn og
påtalemyndighetens påstand for Høyesterett. Selv om aldersforskjellen mellom domfelte
og fornærmede var klart for stor til at straffritaksregelen i straffeloven § 195 fjerde ledd
kan komme til anvendelse, må det legges vekt på at de begge tilhørte et ungdomsmiljø.
Jeg legger også vekt på at domfelte straks erkjente de faktiske forhold, og på at det nå er
gått mer enn to år siden seksuallovbruddet fant sted. Videre – og ikke minst – må det ha
betydning at det har preg av en impulshandling i en situasjon som domfelte ikke hadde
fremkalt; det dreier seg ikke om noen planlagt utnyttelse av fornærmede.
(24) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres disse endringer:
Den ubetingede del av straffen settes til fengsel i 1 – ett – år med fradrag for 1 – en – dag
for varetektsfengsel.
Fullbyrdelsen av 1 – ett – år og 1 – en – måned utsettes etter reglene i straffeloven §§ 52–
54 med en prøvetid på 2 – to – år.