Sammendrag: Flock, Bruzelius, Kaasen, Stabel og LundA vart i tingretten dømd til fengsel i 2 år og ti månader for grovt skadeverk, forsøk på grovt skadeverk, forsikringsbedrageri, forsøk på forsikringsbedrageri, trygdesvik m.m. Straffutmålinga vart ikkje endra i lagmannsretten. Høgsterett behandla anken over straffutmålinga.I samsvar med begge partane sitt syn la Høgsterett til grunn at skaden etter eldspåsetjinga utgjorde ca. 2,2 millionar kr. Dei tidlegare rettane hadde vist til den utbetalte forsikringssummen og operert med ein monaleg høgare sum. Domfelte sitt motiv var økonomisk. Ved straffutmålinga vart det lagt vekt på at han i dei to siste månadene før brannen i alt fire gonger hadde freista å setja fyr på bygningen med til dels ulike framgangsmåtar. Han hadde dermed i kvalifisert grad vist eit fast forsett om å gjennomføra det han hadde sett seg føre. Straffa for det grove skadeverket og dei fire forsøka kombinert med forsikringssvik ville åleine ha gjeve ei straff på rundt rekna eitt og trekvart års fengsel. I tillegg kom eit tidlegare forsikringssvik og eit trygdesvik. Samla vart straffa sett til fengsel i 2 år.

NORGES HØYESTERETT
Den 22. desember 2005 avsa Høyesterett dom i
HR-2005-02004-A, (sak nr. 2005/1555), straffesak, anke,
A (advokat Anders Brosveet)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (førstestatsadvokat Arnfinn Hval)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Flock: Saken gjelder straffutmåling hvor det dominerende forhold er grovt
skadeverk forøvet ved ildspåsettelse.
(2) I straffesak mot A avsa Skien og Porsgrunn tingrett 15. februar 2005 dom med slik
domsslutning:
”1. A, født 00.00.70 frifinnes for
en overtredelse av straffeloven § 292 jf. § 291 jf. § 49 og
en overtredelse av straffeloven § 272 første ledd jf. § 49, jf. tiltalebeslutningens
poster IIb og IVb.
2. A, født 00.00.70 dømmes for
en overtredelse av straffeloven § 292 jf. § 291,
tre overtredelser av straffeloven § 292 jf. § 291 jf. § 49,
to overtredelser av straffeloven § 272 første ledd,
tre overtredelser av straffeloven § 272 første ledd jf. § 49,
en overtredelse av straffeloven § 270 første ledd nr. 1 jf. annet ledd jf. § 271
jf. straffeloven § 166 første ledd og
en overtredelse av våpenloven § 33 første ledd første punktum jf. tredje ledd
§ 27a første ledd,
samholdt med straffeloven § 62 første ledd og § 63 annet ledd til en straff av
fengsel i 2 – to – år og 10 – ti – måneder.
Til fradrag går 38 – trettiåtte – dager for utholdt varetekt.
3. A, født 00.00.70 dømmes ved namsdom til innen 2 – to – uker fra forkynnelse
av denne dommen å betale slik erstatning til:

2
If Skadeforsikring kr. 12.229,-
– tolvtusentohundreogtjueni –.
Gjensidige NOR Forsikring kr 7.243.262,- –
sjumillionertohundreogførtitretusentohundreogsekstito –.”
(3) Med unntak for domfellelsen for et tilfelle av forsikringsbedrageri, et tilfelle av
trygdebedrageri ved bruk av egenmeldinger med uriktige opplysninger og en overtredelse
av våpenloven, anket domfelte dommen til Agder lagmannsrett. Anken gjaldt
bevisvurderingen under skyldspørsmålet. Påtalemyndigheten innga tilsvarende anke for så
vidt gjaldt de to forhold hvor domfelte var blitt frifunnet. Agder lagmannsrett avsa
14. oktober 2005 dom med slik domsslutning:
” 1. A født 00.00.1970 dømmes for en overtredelse av straffeloven § 292 jf § 291;
fire overtredelser av straffeloven § 292 jf § 291 jf § 49; en overtredelse av
straffeloven § 272, første ledd; fire overtredelser av straffeloven § 272, første
ledd jf § 49. Straffen for disse forhold – samt for de forhold som er
rettskraftig avgjort ved Skien og Porsgrunn tingretts dom 15 februar 2005 –
settes til fengsel i 2 – to – år og 10 – ti – måneder. Straffeloven §§ 62, første
ledd og 63, annet ledd får anvendelse. Til fradrag går 38 – trettiåtte – dager
for utholdt varetekt.
2. A betaler innen 2 – to – uker fra dommens forkynnelse 12 229 –
tolvtusentohundreogniogtyve – kroner til If Skadeforsikring.
3. A betaler innen 2 – to – uker fra dommens forkynnelse 1 700 000 –
enmillionsyvhundretusen – kroner til Gjensidige NOR Forsikring.”
(4) Lagmannsrettens dom ble avsagt under dissens idet to fagdommere og en meddommer
stemte for at straffen ble satt til fengsel i to år.
(5) Domfelte anket over lovanvendelsen og saksbehandlingen – mangelfulle domsgrunner –
samt straffutmålingen til Høyesterett. Høyesteretts kjæremålsutvalg besluttet å tillate
anken over straffutmålingen fremmet, mens den øvrige del av anken ikke ble tillatt
fremmet.
(6) Jeg er kommet til at anken bør tas til følge.
(7) Ved straffutmålingen vil overtredelsene av straffeloven § 292 etter en fullbyrdet
brannstiftelse 16. desember 2003 og fire forutgående forsøk på å sette fyr på den samme
bygningen måtte tillegges dominerende vekt. For disse handlinger ble domfelte også
funnet skyldig i overtredelse av straffeloven § 272 første ledd. De fire domfellelsene for
forsøk på grovt skadeverk er således kombinert med et tilsvarende antall domfellelser for
forsøk på forsikringsbedrageri etter straffeloven § 272 første ledd.
(8) Domfelte var på tiden for disse straffbare handlinger eneaksjonær i et selskap som hadde
fem års leiekontrakt med eieren av ---gaten 0 i X. Selskapet startet diskoteket ”Y” i
lokalene like før jul i 2002, og denne virksomheten ble drevet frem til brannen ett år
senere. Virksomheten gikk etter hvert dårlig, med utgifter som langt oversteg inntektene.
(9) I løpet av høsten 2003, fra oktober til desember, forsøkte domfelte ved fire anledninger å
sette fyr på bygningen. Ved det femte forsøket lyktes han, og den eldre trebygningen ble
totalskadet.

3
(10) Lagmannsretten har lagt til grunn at domfelte handlet ut fra et økonomisk motiv. Dels
ønsket han å få utbetalt forsikringssummen for det inventar og utstyr som han hadde i de
lokaler som ble leiet. Og dels ønsket han å bli løst fra en leiekontrakt som var tyngende
for ham.
(11) Forsvareren har for Høyesterett pekt på at lagmannsrettens flertall ved straffutmålingen
har vist til tingrettens begrunnelse, hvor det ble lagt til grunn et skadeomfang på
bygningen tilsvarende en utbetalt forsikringssum på ca. 7 millioner kroner. Det gjøres
gjeldende at skadeomfanget er vesentlig mindre, og dette må tillegges betydelig vekt ved
straffutmålingen.
(12) Det er for Høyesterett fremlagt takst over eiendommens omsetningsverdi forut for
brannen. Fratrukket tomteverdien viser taksten en bygningsverdi på knapt to millioner
kroner. Til dette kommer utgifter til rydding av branntomten. Aktor har for Høyesterett
sagt seg enig i at man ved straffutmålingen kan legge til grunn en samlet skade ved
brannen på ca. 2,2 millioner kroner. På bakgrunn av de få opplysninger som ellers
foreligger, legger jeg dette til grunn.
(13) De fire forsøkene på grovt skadeverk og forsikringsbedrageri utgjør selvstendige
straffbare forhold i tiltalebeslutningen og i lagmannsrettens dom. Ved straffutmålingen
finner jeg det likevel naturlig å legge vekt på sammenhengen med det skadeverk som til
slutt ble fullbyrdet, og se disse forutgående forsøk som skjerpende omstendigheter ved
utmålingen av straff for dette skadeverket.
(14) Som allerede nevnt hadde domfelte et økonomisk motiv for det han gjorde. De ulike
forsøkene høsten 2003 omfattet antennelse på forskjellige steder i bygningen. De ble til
dels utført på forskjellige måter, noe som åpenbart tilsier en ikke ubetydelig planlegging.
Domfelte har således både vist oppfinnsomhet, besluttsomhet og iherdighet, og dermed i
kvalifisert grad et fast forsett om å gjennomføre det han hadde satt seg fore. På dette
punkt skiller saken seg fra de mange tilfeller hvor brannstiftelsen er resultat av en mer
eller mindre umotivert innskytelse.
(15) Jeg nevner som et ytterligere straffskjerpende moment at det ved ett av de mislykkede
forsøkene på antennelse ble benyttet mer enn 10 liter bensin plassert i diverse plastposer,
noe som medførte en overhengende fare for meget rask brannutvikling og eksplosjon.
Selv om det i tiden etter dette forsøket ikke befant seg personer nær dette åstedet, har den
brannsakkyndige i sin rapport påpekt den faren som personell under slukningsarbeidet
befant seg i før man fikk oversikt over situasjonen.
(16) Jeg er etter dette kommet til at de forhold som jeg nå har nevnt, alene ville ha medført en
straff på rundt regnet ett og tre kvart års fengsel. I tillegg kommer for det første et
forsikringsbedrageri begått i august/september 2003, hvor domfelte etter å ha vært utsatt
for et grovt tyveri innga uriktig skademelding og fikk utbetalt mellom 60 000 og 100 000
kroner for meget. Videre kommer et trygdebedrageri ved bruk av uriktig utfylte meldekort
– straffeloven §§ 270 og 271 samt § 166 første ledd – hvor domfelte i 2003 uberettiget
fikk utbetalt kr 161 590 i arbeidsledighetstrygd.
(17) Ved den samlede straffutmåling er jeg kommet til at de to års fengsel som
lagmannsrettens mindretall har utmålt, i dette tilfelle vil være passende.

4
(18) Jeg stemmer for denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen fastsettes til fengsel i 2 – to – år.
(19) Dommer Bruzelius: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(20) Kst. dommer Kaasen: Likeså.
(21) Dommer Stabel: Likeså.
(22) Dommer Lund: Likeså.
(23) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen fastsettes til fengsel i 2 – to – år.