Sammendrag: Stabel, Utgård, Lund, Tjomsland, GjølstadStraffutmåling og inndragning av vinning - kjøp og oppbevaring av 1200 gram heroin, av dette var halvparten videresolgt. Betydningen av tilståelse i politiforklaring som senere ble trukket tilbake.A ble i tingretten og lagmannsretten dømt til seks års fengsel for grov narkotikakriminalitet, kjøp og oppbevaring av 1,2 kg heroin og videresalg av 600 gram. Hun ble videre dømt til inndragning av 250 000 kroner. Forholdet skjedde over en periode på halvannet år i Tromsø, ved at hun kjøpte og videresolgte mindre kvanta til ulike personer i miljøet. Hun hadde vært heroinmisbruker i mange år, og videresalget skjedde for å finansiere eget bruk og håndtering av gammel narkotikagjeld. Høyesterett fant at straffen i utgangspunktet ikke lå over syv år. At A selv var misbruker og at salget var skjedd for å finansiere dette kunne ikke få særlig betydning. Det kunne heller ikke legges vekt på at det var tidligere ektefelle som hadde fått henne inn i virksomheten, eller at hun nå har ny samboer og er i gang med rehabilitering. Derimot måtte det få betydning at hun innledningsvis i saken samarbeidet med politiet, og blant annet selv oppga de kvanta heroin som lå til grunn for tiltalen. Selv om forklaringen senere ble trukket, ville hun ikke uten disse opplysningene ha blitt dømt for et på langt nær så stort kvantum som hun ble domfelt for. Straffen ble derfor redusert med ca. halvannet år, til fem år og seks måneder. Inndragningsbeløpet ble stående. Gateverdien av 600 gram heroin var beregnet til 1,5 millioner kroner. Det var derfor allerede gitt en betydelig reduksjon, hvor det særlig var tatt hensyn til As svake økonomi og til at hun skal sone en lengre fengselsstraff.

NORGES HØYESTERETT
Den 23. januar 2006 avsa Høyesterett dom i
HR-2006-00132-A, (sak nr. 2005/1679), straffesak, anke,
A (advokat Berit Reiss-Andersen)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (statsadvokat Stig Ole Haug)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Stabel: Saken gjelder straffutmåling og inndragning av vinning ved kjøp og
oppbevaring av 1200 gram og salg av 600 gram heroin.
(2) Nord-Troms tingrett avsa 16. juni 2005 dom med slik domsslutning:
”A, født 00.00.1967, dømmes for overtredelse av straffeloven § 162 første og tredje ledd
første straffalternativ,
straffeloven § 162 første og annet ledd,
straffeloven § 162 første ledd og
legemiddelloven § 31 annet ledd, jf. § 24 første ledd,
sammenholdt med straffeloven § 62 og § 63 annet ledd, til fengsel i 6 – seks – år.
Til fradrag i straffen går 4 – fire – dager for utholdt varetekt.
A dømmes i medhold av straffeloven § 34 og § 34a, jf. § 37d, til å tåle inndragning av
kr. 250.000,- – tohundreogfemtitusen –, herunder beslaglagte pengebeløp på kr. 23.307,-
– treogtyvetusentrehundreogsyv – og 190 – etthundreognitti – euro.”
(3) A anket over bevisbedømmelsen under skyldspørsmålet for de mest alvorlige
narkotikalovbruddene, og over straffutmålingen. Det som ble rettskraftig avgjort ved
tingrettens dom, var en overtredelse av straffeloven § 162 første og annet ledd –
oppbevaring av 31,13 gram heroin – , en overtredelse av straffeloven § 162 første ledd –
oppbevaring av 8,67 gram heroin – og overtredelse av legemiddelloven – bruk av heroin
og flunipam. Hålogaland lagmannsrett avsa 10. november 2005 dom med slik
domsslutning:

2
”A, født 00.00.1967, dømmes for overtredelse av straffeloven § 162 første og tredje ledd
første straffalternativ og straffeloven § 162 første og annet ledd, samt de forhold som er
rettskraftig avgjort ved Nord-Troms tingretts dom av 16.06.2005, jf. straffeprosessloven
§ 348 første ledd, alt sammenholdt med straffeloven § 62 første ledd, til fengsel i 6 – seks
– år.
Til fradrag i straffen går 6 – seks – dager for utholdt varetekt.
A dømmes i medhold av straffeloven § 34 og § 34a, jf. § 37d, til å tåle inndragning av
kr. 250.000,-
– tohundreogfemtitusen – kroner, herunder beslaglagte pengebeløp på kr. 23.307 –
treogtyvetusentrehundreogsyv – kroner og 190 – etthundreognitti – euro.”
(4) Grunnlaget for domfellelsen etter straffeloven § 162 første og tredje ledd første
straffalternativ var at hun i tiden fra høsten 2003 til 28. februar 2005 i Tromsø, ved flere
anledninger hadde kjøpt og oppbevart til sammen ca. 1200 gram heroin, og etter § 162
første og annet ledd at hun samme sted og i det samme tidsrommet hadde solgt ca.
600 gram heroin til mange forskjellige personer.
(5) Hun anket over saksbehandlingen, lovanvendelsen under skyldspørsmålet,
straffutmålingen og inndragningen. Høyesteretts kjæremålsutvalg tillot anken over
utmåling av straff og inndragning fremmet.
(6) A har ved sin forsvarer gjort gjeldende at lagmannsretten har tatt utgangspunkt i et for
strengt straffenivå for narkotikakriminalitet av denne type og omfang. Den har heller ikke
tatt hensyn til at A selv er misbruker, at hun kom inn i forholdet ved tvang fra tidligere
ektefelle, at hun er dømt ut fra sin egen tilståelse overfor politiet, og at hun nå er under
rehabilitering. Hun mener videre at det foreligger særlige grunner til at inndragningen
skal falle helt bort.
(7) Jeg er kommet til at anken fører frem ved at straffen reduseres noe.
(8) A er en 38 år gammel kvinne. Hun er uten arbeid og lever av sosialstønad. Hun har
misbrukt narkotika i mange år. Hun er bøtelagt en rekke ganger for overtredelser av
legemiddelloven, og har en betinget dom for heleri og naskeri fra 2004. Det helt
vesentlige ved det hun nå er domfelt for, er befatning med 1200 gram heroin, hvorav
600 gram er videresolgt. Lagmannsretten har tatt utgangspunkt i at det beslaglagte partiet
hadde en styrkegrad på 40%, men har tatt høyde for at den generelt kan ha vært noe
lavere. Overtredelsen har skjedd over en periode på halvannet år, ved at hun har kjøpt og
videresolgt mindre kvanta til ulike personer i miljøet i Tromsø. Lagmannsretten har lagt
til grunn at hun i perioden har stått for en betydelig del av heroinomsetningen i byen.
Salget har skjedd for å finansiere eget heroinmisbruk, og for å betjene gjeld hun har
pådratt seg i forbindelse med dette.
(9) A har forklart at hun begynte med heroin i 2000. Om dette sier lagmannsretten:
”Ut fra tiltaltes forklaring, må det legges til grunn at det var gjennom sin ektefelle at
tiltalte ble introdusert for heroin, først gratis og senere fikk hun tilgang til stoffet på
kreditt. For etter hvert å kunne tilfredsstille sitt eget behov for heroin og for å kunne
betjene sin narkotikagjeld, startet hun opp med salg av heroin i Tromsø høsten 2003.
Narkotikaen som ble omsatt eller tenkt omsatt i Tromsø, var hun selv og testet i
Amsterdam ved fire anledninger i perioden fra 17.10.2003 til 31. 01.2005 etter å ha fått
beskjed fra B om gjøre dette. Det kan ikke legges til grunn at tiltalte har hatt vesentlig

3
annen fortjeneste av sitt heroinsalg enn nok til å finansiere eget forbruk. At hun har
holdt på med et omfattet salg, må ses på bakgrunn av at hun har hatt behov for å kunne
betjene sin narkotikagjeld og for å tilfredsstille eget heroin-sug.”
(10) Lagmannsretten tok utgangspunkt i en straff av fengsel i overkant av syv år. Tingretten
uttalte for sin del at utgangspunktet ville ligge på syv år. Det alvorligste forholdet er de
600 grammene som er videresolgt. Under henvisning til Rt. 2005 side 314, og Rt. 2005
side 593 mener jeg at utgangspunktet ikke ligger over syv år.
(11) At A selv var misbruker, og at salget har skjedd for å finansiere eget misbruk og tidligere
narkotikagjeld, kan etter mitt syn ikke få særlig betydning i en sak som dette. Jeg kan
heller ikke legge vekt på at det var tidligere ektefelle som fikk henne inn i virksomheten.
Hun har nå fått ny samboer og er i gang med rehabilitering, men heller ikke dette kan få
særlig betydning i saken.
(12) Det som må vurderes, er betydningen av den tilståelsen hun ga innledningsvis i saken, og
at hun i noen grad har samarbeidet med politiet. A ble pågrepet 28. februar 2005, da hun
var i besittelse av 31,13 gram heroin. Dagen etter forklarte hun seg for politiet, og ga da
opplysninger om erverv, oppbevaring og salg av heroin tilsvarende det kvantum som er
beskrevet i tiltalen. Hun ga også noen opplysninger om sitt kontaktnett. Under
behandlingen i tingretten fragikk hun denne forklaringen. For lagmannsretten fastholdt
hun igjen det hun hadde sagt i politiforklaringen, med den forskjell at mengden heroin var
vesentlig lavere.
(13) Det foreligger ingen uforbeholden tilståelse som skal tas i betraktning etter straffeloven
§ 59 annet ledd. Forklaringen har heller ikke hatt noen prosessøkonomisk betydning. Jeg
finner likevel at A må få klar uttelling for de opplysningene om omfanget av sin
virksomhet hun opprinnelig ga politiet. Uten disse opplysningene ville hun ikke vært
dømt for et på langt nær så stort kvantum som hun nå er domfelt for. De øvrige
opplysningene hun ga, fikk mindre verdi etter at hun hadde fragått sin forklaring. Jeg
finner at straffen bør reduseres med ca. halvannet år, slik at den samlede straff blir fengsel
i fem år og seks måneder.
(14) A er dømt til inndragning av 250 000 kroner. Etter straffeloven § 34 første ledd skal
utbyttet av en straffbar handling inndras. Ansvaret kan likevel reduseres eller falle bort i
den grad retten mener at inndragning vil være klart urimelig. Lagmannsretten har, som
tingretten, beregnet utbyttet ved salg av 600 gram heroin til 1,5 millioner kroner. Beløpet
er redusert, vesentlig ut fra As svake økonomi, og fordi hun skal sone en lengre
fengselsstraff. Jeg kan ikke se det er grunnlag for en ytterligere reduksjon.
(15) Jeg stemmer for denne

4
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 5 – fem – år og 6 –
seks – måneder.
For øvrig forkastes anken.
(16) Dommar Utgård: Eg er i det hovudsaklege og i resultatet einig med
førstvoterande.
(17) Dommer Lund: Likeså.
(18) Dommer Tjomsland: Likeså.
(19) Dommer Gjølstad: Likeså.
(20) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
I lagmannsrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 5 – fem – år og 6 –
seks – måneder.
For øvrig forkastes anken.