Sammendrag: Oftedal Broch, Matningsdal, Øie, Stabel, GussgardA ble i tingretten dømt til fengsel i 30 dager for overtredelse av merverdiavgiftsloven, ligningsloven og regnskapsloven. Han hadde drevet et lakkeringsverksted i tre år uten å føre regnskaper, registrere firmaet i avgiftsmanntallet eller oppgi firmaets inntekter til beskatning. Etter bokettersyn ble det lagt til grunn at han hadde unndratt 270 000 kroner fra beskatning og innkrevet merverdiavgift med ca. 41 500 kroner i løpet av perioden.A påanket straffutmålingen til lagmannsretten, som under dissens forkastet anken. En dommer stemte for å ilegge 30 timer samfunnsstraff. Etter anke til Høyesterett ble straffen fastsatt til 45 timer samfunnsstraff. Høyesterett uttalte at det straffbare forholdet i utgangspunktet måtte medføre en ubetinget fengselsstraff. I dette tilfellet forelå likevel så tungtveiende familiegrunner at utgangspunktet kunne fravikes. A hadde nylig overtatt eneansvaret for sin seks år gamle sønn, noe som medførte flytting til nytt miljø og ny skole. Barnets mor var blitt fratatt omsorgen for sine to yngre barn, og sønnen hadde levet i en omsorgssviktsituasjon, som hadde gitt ham skader og krevet ekstra oppfølging over lang tid. På det halve året etter omsorgsovertakelsen hadde sønnen på flere områder hatt en positiv fremgang. Hans situasjon var likevel uavklart ved at han fortsatt var under utredning av barnevernet. Nettverket rundt sønnen - når man så bort fra faren - var spinkelt.

NORGES HØYESTERETT
Den 18. februar 2005 avsa Høyesterett dom i
HR-2005-00259-A, (sak nr. 2004/1862), straffesak, anke,
A (advokat Berit Reiss-Andersen)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (statsadvokat Rune Høgberg)
S T E M M E G I V N I N G :
1) Dommer Oftedal Broch: Saken gjelder straffutmåling for brudd på merverdiavgiftloven,
ligningsloven og regnskapsloven, og reiser spørsmål om det bør dømmes til
samfunnsstraff, jf. straffeloven § 28 a.
2) Jæren tingrett avsa 1. april 2004 tilståelsesdom med slik domsslutning:
”A, fnr 00.00.64 -----, dømmes for overtredelse av merverdiavgiftsloven § 72 nr 2 annet
ledd jf merverdiavgiftsloven § 44 annet ledd, ligningsloven § 12–1 a jf nr 2 og
regnskapsloven § 8-5 første ledd første straffalternativ jf regnskapsloven § 1-2 annet
ledd jf regnskapsloven § 2-1, alt sammenholdt med strl § 62 første ledd til fengsel i 30 –
tretti– dager.”
3) A påanket straffutmålingen til Gulating lagmannsrett, som ved kjennelse
23. november 2004 forkastet anken. Kjennelsen er avsagt under dissens, idet en av
dommerne stemte for å ilegge 30 timer samfunnsstraff.
4) A har påanket straffutmålingen videre til Høyesterett. Han er domfelt for i perioden
1. januar 1999 til 31. desember 2001 å ha drevet et personlig firma – ---, med adresse
---vegen 000 i Sola – uten å registrere firmaet i avgiftsmanntallet, uten å oppgi inntekter
fra firmaet til ligningsmyndighetene og uten å føre regnskaper. Forholdet ble oppdaget
ved bokettersyn av fylkesskattekontoret. I bokettersynsrapporten ble det lagt til grunn at
A i løpet av de tre årene hadde innkrevet merverdiavgift med kr 41 518 og beholdt

2
pengene selv, samt at han hadde unnlatt å oppgi inntekter fra firmaet til beskatning med
80 000 kroner for 1999, 90 000 kroner for 2000 og 100 000 kroner for 2001.
5) Vi står etter dette overfor et alvorlig brudd på regnskaps-, lignings- og
avgiftslovgivningen over betydelig tid. Selv om de beløp som er unndratt det offentlige
ikke er av de største, er det helt klart at disse forhold i utgangspunktet medfører en
ubetinget fengselsstraff. Jeg viser her til Rt. 1996 side 905 og fra den seneste tid Rt. 2004
side 1074.
6) A har imidlertid gjort gjeldende at det i denne saken foreligger så spesielle personlige
forhold at den bør avgjøres ved bruk av samfunnsstraff. Forholdene knytter seg til hans
sønn, B på seks år, som han nylig har overtatt eneansvaret for. De nærmere
omstendighetene omtales i brev 7. desember 2004 fra barneverntjenesten i Gjesdal
kommune:
”B har bodd hos sin mor frem til juni 2004. Fra dette tidspunkt ble omsorgen overført
til A, og gutten har deretter bodd hos far. Han har kun hatt sporadisk kontakt med sin
mor i denne perioden. Bakgrunnen for overføring av omsorg fra mor til far var at
barneverntjenesten i Klepp kommune fremmet sak for Fylkesnemnda om
omsorgsovertakelse av B. For å unngå dette, overlot mor omsorgen for B til far. Mor ble
i Fylkesnemnda fratatt omsorgen for sine to yngre barn.
Ut fra de opplysninger barneverntjenesten i Gjesdal har fått, har B levd i en
omsorgssviktssituasjon, noe som har gitt ham skader og som krever at han gis ekstra
oppfølging i lang tid. Noe av det viktigste for B fremover er stabilitet, forutsigbarhet og
tett oppfølging av nære omsorgspersoner. Dette er viktig for alle barn, men B vil ha et
større behov for dette enn mange andre. En ser at far i løpet av dette halve året har
klart å gi B god oppfølging og stabilitet i hverdagen, og B har hatt en positiv framgang
på flere områder. Barneverntjenesten ser det som helt avgjørende for Bs utvikling at far
makter å opprettholde denne stabiliteten og tryggheten i mange år framover.”
7) Det fremgår altså her at B tidligere var i en omsorgssituasjon som har påført ham skader,
og at da A i juni overtok omsorgen for ham, var alternativet omsorgsovertakelse av
barnevernet. Jeg nevner at det videre er opplyst at B får ekstra oppfølging på skolen, der
han også er under utredning av barnevernet.
8) Det må legges til grunn at B fortsatt er i en utsatt stilling, og barnevernet anser det altså
for sin del som helt nødvendig at far makter å opprettholde stabilitet og trygghet i lang tid
fremover. Det familienettverk B ellers har rundt seg, er spinkelt.
9) Det skal svært meget til før familiemessige forhold kan begrunne en reaksjon av
samfunnsstraff på dette området. Regnskaps- og skatteovertredelser er områder der sterke
allmennpreventive grunner tilsier bruk av ubetinget fengselsstraff ved alvorlige
overtredelser, slik som i denne saken. Jeg viser for så vidt til Rt. 2004 side 1074, som
gjaldt en domfelt med store psykiske problemer, og Rt. 2004 side 1061, som gjaldt
samboerens særlige omsorgsbehov, uten at disse forhold ga grunnlag for samfunnsstraff.
10) Jeg er likevel i dette tilfelle – og ikke uten atskillig tvil – kommet til at hensynet til As
sønn B, veier så tungt at det tilsier at samfunnsstraff bør komme til anvendelse. Jeg peker
spesielt på at hans far nylig overtok foreldreansvaret fordi han hadde vært utsatt for
omsorgssvikt, noe som gjorde at B måtte flytte til ny skole og nytt miljø, at han er spesielt
omsorgstrengende og at nettverket rundt B – når det sees bort fra hans far – er meget
spinkelt.

3
11) Når jeg er blitt stående ved en reaksjon på samfunnsstraff, mener jeg denne bør settes til
45 timer, at den subsidiære fengselsstraff settes til 30 dager, slik tingretten og
lagmannsretten er kommet til, og at gjennomføringstiden settes til 120 dager.
12) Jeg stemmer for denne
D O M :
I tingrettens dom gjøres den endring at straffen settes til 45 – førtifem – timer
samfunnsstraff. Gjennomføringstiden skal være 120 – etthundreogtjue – dager. Den
subsidiære fengselsstraffen settes til 30 – tretti – dager.
13) Dommer Matningsdal: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
14) Dommer Øie: Likeså.
15) Dommer Stabel: Likeså.
16) Dommer Gussgard: Likeså.
17) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
I tingrettens dom gjøres den endring at straffen settes til 45 – førtifem – timer
samfunnsstraff. Gjennomføringstiden skal være 120 – etthundreogtjue – dager. Den
subsidiære fengselsstraffen settes til 30 – tretti – dager.