Vurdering av om en internasjonal stiftelse ved sin filial i Norge kan anses som en skattefri institusjon (skatteloven § 2-32 første ledd)
Dato: 2005-01-16

Sammendrag: Skattedirektoratet fant at en utenlandsk institusjon som er skattepliktig til Norge etter skatteloven § 2-3 er et skattesubjekt av en slik art som omfattes av skatteloven § 2-32 første ledd. Det avgjørende er om den internasjonale stiftelsen kan sies å ikke ha erverv til formål etter den norske bestemmelsen. Aktiviteten i filialen må deretter vurderes konkret i forhold til § 2-32. Etter en samlet vurdering fant direktoratet at den internasjonale stiftelsen gjennom filialen i Norge ikke ville ha erverv tils formål. Den ville derfor være fritatt for formues- og inntektsskatt.

Innsenders fremstilling av faktum og jus Innsender opplyser at X er et programkontor som arbeider med humanitære spørsmål. I dag er X en del av Den norske stiftelsen, som er opplyst å være en skattefri institusjon etter skatteloven § 2-32 første ledd. X skal bli en filial av Den internasjonale stiftelsen, som har sete i et europeisk land. Etter omorganiseringen vil X derfor ikke bli en ”innretning eller forening under selvstendig bestyrelse”, jf. skatteloven § 2-2 første ledd bokstav h. X vil bli bundet av Den internasjonale stiftelsens vedtekter. Innsender har gitt opplysninger om Den internasjonale stiftelsens humanitære arbeid i en rekke land. Det er videre opplyst at den internasjonale stiftelsen mottar betydelig offentlig støtte fra myndighetene i en rekke land, i tillegg til bidrag fra ulike hjelpeorganisasjoner. Innsender ber på denne bakgrunn om en bindende forhåndsuttalelse der Skattedirektoratet tar stilling til om filialen X i Norge kan anses som en skattefri institusjon etter skatteloven § 2-32. Skattedirektoratets vurderinger Skattedirektoratet skal ta stilling til om X som en norsk filial av en utenlandsk institusjon, kan fritas for skatt på formue og inntekt etter skatteloven § 2-32. X ligger i dag under Den norske stiftelsen og dennes styre og vedtekter. Den norske stiftelsen er opplyst å være fritatt for skatt etter skatteloven § 2-32. Det vurderes nå å overføre X fra Den norske stiftelsen til Den internasjonale stiftelsen, slik at X blir en filial av Den internasjonale stiftelsen. X vil derfor ikke være under selvstendig bestyrelse i Norge, men underlagt Den internasjonale stiftelsen. Direktoratet forstår det slik at Den norske stiftelsen fortsatt vil eksistere som en selvstendig stiftelse, mens Den internasjonale stiftelsen vil være representert i Norge gjennom X. Den internasjonale stiftelsens skatteplikt for aktiviteten i Norge vil følge av skatteloven § 2-3 første ledd, der det bl.a. heter at innretning som ikke har skatteplikt etter § 2-2 plikter å svare skatt bl.a. av formue i og inntekt av fast eiendom og virksomhet som utøves i Norge. De planlagte organisatoriske endringene har sammenheng med at X i dag rapporterer til Den internasjonale stiftelsen. Det er derfor ønskelig at også det faktiske og juridiske ansvaret blir liggende hos denne. Etter skatteloven § 2-32 første ledd er ”…. selskap eller innretninger som ikke har erverv til formål”, fritatt for formues- og inntektsskatt. Uttrykket ”selskap eller innretning” må i utgangspunktet forstås slik at den aktuelle juridiske person må være under selvstendig bestyrelse, jf. skatteloven § 2-2 første ledd. Direktoratet har ovenfor lagt til grunn at X, som en filial av Den internasjonale stiftelsen, ikke vil være under selvstendig bestyrelse i Norge. Problemstillingen er etter dette om en utenlandsk institusjon som er skattepliktige til Norge etter skatteloven § 2-3 kan fritas for skatt av formue og inntekt etter skatteloven § 2-32. Ordlyden i skatteloven § 2-32 første ledd er ikke til hinder for en slik fortolkning. Det er lite med rettskilder om temaet. I juridisk teori har Gjems-Onstad i Bedriftsskatterett (6. utgave) side 370 gitt uttrykk for at også utenlandske institusjoner som er skattepliktige hit etter § 2-3 må kunne fritas for skatt etter skatteloven § 2-32 dersom vilkårene for dette foreligger. Det avgjørende må etter Gjems-Onstads oppfatning være om institusjonen kan sies å ikke ha erverv til formål etter den norske bestemmelsen, ikke om institusjonen anses skattefri etter reglene i hjemlandet. Skattedirektoratet er enig i denne forståelsen og legger etter dette til grunn at Den internasjonale stiftelsen er et skattesubjekt (”selskap eller innretning”) av en slik art som omfattes av skatteloven § 2-32 første ledd. Direktoratet mener videre at aktiviteten i filialen også må vurderes konkret. Det skal først tas stilling til om Den internasjonale stiftelsen har erverv til formål etter skatteloven § 2-32 første ledd. Ved vurderingen av om Den internasjonale stiftelsen har erverv til formål eller ikke, vil mange momenter være av betydning, herunder det vedtektsbestemte formål, organisasjonens  oppbygning og dens faktiske virksomhet. Det sentrale vurderingstemaet er om stiftelsen kan sies å være egnet til å fremme egne eller andres økonomiske interesse, og ved vurderingen er det naturlig å ta utgangspunkt i vedtektene. Stiftelsens vedtekter gir uttrykk for et ikke ervervsmessig formål. Videre er Den internasjonale stiftelsens arbeid med humanitære spørsmål av ikke-ervervsmessig karakter. Ved en eventuell oppløsning, skal Den internasjonale stiftelsens midler tilfalle det humanitære formålet, noe som også taler for at organisasjonens formål er ikke-ervervsmessig. Det forhold at stiftelsens aktivitet i stor grad er basert på gaver og offentlige tilskudd, peker i samme retning. Skattedirektoratet finner etter en samlet vurdering at Den internasjonale stiftelsen ikke vil ha erverv til formål, jf. skatteloven § 2-32 første ledd. Skattedirektoratet vil så vurdere om aktiviteten som skal utøves i Norge gjennom X vil endre Den internasjonale stiftelsens skattemessige stilling. Det er opplyst at Den internasjonale stiftelsen gjennom X vil drive humanitært arbeid både i Norge og utlandet. Finansieringen vil hovedsakelig skje gjennom tilskudd fra det offentlige, og støtte fra privatpersoner. X tar ikke sikte på å gå med overskudd, og eventuelle fremtidige overskudd vil bli brukt til humanitært arbeid. Etter Skattedirektoratets syn vil det humanitære arbeidet ha et ikke-ervervsmessig formål. Basert på sakens opplysninger, er ikke aktiviteten egnet til å gi økonomiske fordeler, verken til Den internasjonale stiftelsen eller til andre. Den internasjonale stiftelsens aktivitet gjennom X tar heller ikke sikte på å gå med økonomisk overskudd. Det forhold at X mottar offentlig støtte, taler også for at den aktiviteten som skal utøves i Norge er av ikke-ervervsmessig art. Det fremgår av saksforholdet at X’s midler ved en eventuell nedleggelse av filialen i Norge skal tilfalle Den internasjonale stiftelsen. Skattedirektoratet har ovenfor kommet til at Den internasjonale stiftelsen ikke har erverv til formål. Ved en eventuell oppløsning av X vil midlene derfor bli overført til Den internasjonale stiftelsen og bli brukt til ulike humanitære formål. Basert på det ovenstående, har Skattedirektoratet kommet til at  Den internasjonale stiftelsens aktivitet i Norge gjennom X ikke vil ha erverv til formål. Den vil derfor være fritatt for formues- og inntektsskatt, jf. skatteloven § 2-32 første ledd. Direktoratet gjør oppmerksom på at fremtidige endringer i Den internasjonale stiftelsens vedtekter og aktivitet og endringer i X’s faktiske aktivitet, herunder anvendelse av eventuelle fremtidige overskudd, kan føre til endringer i Den internasjonale stiftelsens og X’s skattemessige stilling. Konklusjon Basert på ovenstående forutsetninger, vil Den internasjonale stiftelsen gjennom filialen X  ikke ha erverv til formål og derfor være fritatt for formues- og inntektsskatt, jf. skatteloven § 2-32 første ledd.