Sammendrag: Bruzelius, Gussgard, Matningsdal, Stabel og AaslandSaken gjaldt utmåling av straff og oppreisning for et tilfelle der en 30 år gammel mann hadde ett samleie med en pike på 14 år og 11 måneder.Fornærmede oppsøkte domfelte i hans bolig, etter at han hadde invitert henne hjem til seg for å se på film. Hun satte seg i sofaen. Han dusjet og serverte henne to drinker. Domfelte tok initiativet til at de to kysset hverandre. Etter hvert begynte han å beføle henne og å kle av henne og seg selv. Han befølte og slikket henne deretter i skrittet, og gjennomførte et samleie med sædavgang. Han benyttet ikke prevensjon. Fornærmede gjorde ikke motstand, og forholdt seg passiv under samleiet. Hun turte ikke si fra om at hun ikke ønsket samleie med domfelte. Det forelå ikke noe kjærlighetsforhold mellom partene. Tingretten fastsatte straffen til ubetinget fengsel i seks måneder, mens lagmannsretten satte straffen til fengsel i 75 dager. Høyesterett mente at straffen var satt for lav, og satte den til fengsel i 120 dager. Det ble særlig vektlagt at det dreiet seg om en vesentlig eldre og mer erfaren manns utnyttelse av en ung jente - etter at han hadde servert henne alkohol. Den omstendighet at han ikke benyttet prevensjon - noe som utsatte fornærmede for å bli gravid, og iallfall for engstelsen for å bli det - bidro også til å gjøre forholdet alvorlig. Tingretten hadde utmålt oppreisningserstatningen til 45 000 kroner. Lagmannsretten satte beløpet til 20 000 kroner. Høyesterett mente dette var noe lavt, og satte det til 25 000 kroner.

NORGES HØYESTERETT
Den 8. februar 2005 avsa Høyesterett dom i
HR-2005-00207-A, (sak nr. 2004/1676), straffesak, anke,
Den offentlige påtalemyndighet (statsadvokat Jarle Golten Smørdal)
mot
A (advokat Arne Meltvedt)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Bruzelius: Saken gjelder utmåling av straff og oppreisning for et tilfelle der en
30 år gammel mann hadde samleie med en pike på 14 år og 11 måneder, jf. straffeloven
§ 196 første ledd.
(2) Midhordland tingrett avsa 5. mai 2004 dom med slik domsslutning:
”1 A født 00.00.73 dømmes for overtredelse av straffeloven § 196, 1 ledd til
fengsel i 6 – seks – måneder.
2 A født 00.00.73 pålegges å erstatte staten sakens omkostninger med kr 5.000 –
femtusen – .
3 A født 00.00.73 dømmes til innen 2 – to – uker å betale B erstatning med
45.000 – førtifemtusen – kroner.”
(3) Domfelte anket over straffutmålingen, herunder bevisbedømmelsen under
straffutmålingen, og avgjørelsen av det borgerlige rettskrav. Gulating lagmannsrett avsa
27. september 2004 dom med slik slutning:
”I tingrettens dom gjøres disse endringer:
1. Straffen settes til ubetinget fengsel i 75 – syttifem – dager
2. Oppreisningen settes til 20.000 – tjuetusen – kroner. Oppfyllelsesfristen er 2 –
to – uker fra forkynnelsen av lagmannsrettens dom.
3. Saksomkostninger for lagmannsretten idømmes ikke.”

2
(4) Påtalemyndigheten anket over lagmannsrettens straffutmåling til Høyesterett. Domfelte
anket også over straffutmålingen. Fornærmede anket over oppreisningsbeløpet.
Høyesteretts kjæremålsutvalg tillot fremme av ankene fra påtalemyndigheten og
fornærmede, mens domfeltes anke ikke ble tillatt fremmet.
(5) Jeg er kommet til at påtalemyndighetens og fornærmedes anker må tas til følge, og
behandler først anken over straffutmålingen.
(6) Domfelte, som på gjerningstidspunktet var 30 år gammel, er funnet skyldig i å ha
gjennomført ett samleie med en 14 år og 11 måneder gammel pike. Samleiet fant sted i
begynnelsen av august 2003 hjemme hos domfelte. Lagmannsretten har lagt følgende
hendelsesforløp til grunn for straffutmålingen:
(7) Fornærmede oppsøkte domfelte i hans bolig, etter at han hadde invitert henne hjem til seg
for å se film. Hun satte seg i sofaen. Han dusjet, og serverte henne to drinker bestående av
brennevin utblandet i saft. Domfelte tok initiativ til at de to kysset hverandre. Etter hvert
begynte han å beføle henne og å kle av henne og seg selv. Og mens de fremdeles satt i
sofaen, befølte og slikket han henne i skrittet. Domfelte gjennomførte deretter vaginalt
samleie. Han fikk sædavgang, og det er uklart om han før det hadde trukket seg helt ut.
Han benyttet ikke prevensjon. Fornærmede gjorde ikke motstand, og forholdt seg helt
passiv under samleiet. Hun turte ikke å si fra om at hun ikke ønsket samleie med
domfelte. Det forelå ikke noe kjærlighetsforhold mellom partene.
(8) Aktor har gjort gjeldende at straffenivået ved overtredelser av straffeloven § 196 første
ledd bør høynes på bakgrunn av lovendringene 11. august 2000. Før jeg går nærmere inn
på straffutmålingen i den konkrete saken, vil jeg derfor si noe mer generelt om
straffutmålingen ved overtredelse av § 196 første ledd.
(9) Straffelovens kapittel 19 om seksualforbrytelser ble vesentlig revidert i 2000, men det ble
ikke foretatt noen realitetsendring av bestemmelsen i § 196 første ledd. Uttalelser i
forarbeidene om en generell skjerping av straffenivået ved seksuelle krenkelser overfor
barn har imidlertid betydning også for straffutmålingen etter denne bestemmelsen. Dette
er allerede fulgt opp i Høyesteretts praksis, jf. blant annet Rt. 2002 side 844 og Rt. 2004
side 278, to saker som aktor særlig har fremhevet og som begge gjelder overtredelse av
§ 196 første ledd begått etter lovendringen.
(10) På side 846 i Rt. 2002 side 844 peker førstvoterende på at straffeloven § 196 første ledd
omfatter ”forhold av svært forskjellig karakter og grovhet, beroende på fornærmedes og
lovbryterens alder og utvikling og omstendighetene for øvrig. Dette må straffutmålingen i
den enkelte sak reflektere”. Jeg er enig i dette og understreker at også i forarbeidene til
lovrevisjonen i 2000 fremheves at straffen må stå i forhold til lovbruddets grovhet.
(11) I skjerpende retning vektla lagmannsretten at domfelte tok initiativet til fornærmedes
besøk, og videre at ”fornærmede er en sårbar jente med dårlig selvtillit, og forholdet har
noe preg av at domfelte, som er vesentlig eldre og fremstår som mer ressurssterk enn
fornærmede, har utnyttet henne”. Det ble også vektlagt at domfelte skjenket fornærmede
alkohol og at det ikke ble benyttet prevensjon. Jeg er enig i at disse forhold må tillegges
vekt i skjerpende retning. Etter min vurdering veier særlig den omstendighet at det dreier
seg om en vesentlig eldre og mer erfaren manns utnyttelse av en ung jente – etter at han

3
hadde servert henne alkohol – tungt. Det forhold at domfelte ikke benyttet prevensjon –
noe som utsatte fornærmede for å bli gravid, og iallfall for engstelsen for å bli det – bidrar
også etter mitt syn til å gjøre forholdet alvorlig.
(12) Begge de tidligere instanser har – om enn i ulik grad – ellers lagt til grunn i skjerpende
retning at fornærmede i ettertid har vært preget av angst, som iallfall delvis er en følge av
overgrepet. Jeg går ikke nærmere inn på dette, men nøyer meg med å peke på at det
generelt er fare for at et samleie som fornærmede ikke ønsket, kan gi psykiske
skadevirkninger, og at dette må tillegges betydning ved straffutmålingen.
(13) Tingretten fastsatte straffen til ubetinget fengsel i seks måneder, mens lagmannsretten
satte straffen til ubetinget fengsel i 75 dager. Etter min mening har lagmannsretten satt en
for lav straff hensett til straffenivået i nyere høyesterettspraksis, og jeg mener den
passende kan settes til ubetinget fengsel i 120 dager. Jeg har da i likhet med de tidligere
instanser vektlagt at domfelte umiddelbart tilsto samleiet, men tok forbehold for de
nærmere omstendigheter.
(14) Lagmannsretten utmålte oppreisningserstatningen til 20 000 kroner. Beløpet er imidlertid
etter min mening blitt noe lavt, og kan passende settes til 25 000 kroner.
(15) Jeg stemmer for denne
D O M :
1. I lagmannsrettens dom, domsslutningens punkt 1, gjøres den endring at straffen
settes til fengsel i 120 – etthundreogtjue – dager.
2. A dømmes til innen 2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom å betale
oppreisning til B med 25 000 – tjuefemtusen – kroner.
(16) Dommer Gussgard: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(17) Dommer Matningsdal: Likeså.
(18) Dommer Stabel: Likeså.
(19) Dommer Aasland: Likeså.
(20) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
D O M :
1. I lagmannsrettens dom, domsslutningens punkt 1, gjøres den endring at straffen
settes til fengsel i 120 – etthundreogtjue – dager.
2. A dømmes til innen 2 – to – uker fra forkynnelsen av denne dom å betale
oppreisning til B med 25 000 – tjuefemtusen – kroner.