Sammendrag: Tjomsland, Gjølstad, Gussgard, Oftedal Broch og justitiarius ScheiFornærmede, som var en 31 år gammel mann, var på besøk hos en kamerat. Også kameratens venninne, som var en god kjenning av fornærmede, var til stede. Etter at fornærmede sovnet i sofaen, tok kameratens venninne og holdt rundt fornærmedes kjønnslem og tok det i munnen. Overgrepet varte ikke lenge fordi fornærmede våknet.Høyesterett fastsatte - i likhet med lagmannsrettens flertall - straffen til fengsel i 8 måneder. Det ble vist til dommen i Rt. 2004 side 32.

NORGES HØYESTERETT
Den 11. januar 2006 avsa Høyesterett kjennelse i
HR-2006-00053-A, (sak nr. 2005/1681), straffesak, anke,
A (advokat Berit Reiss-Andersen)
mot
Den offentlige påtalemyndighet (statsadvokat Eirik Stolt-Nielsen)
S T E M M E G I V N I N G :
(1) Dommer Tjomsland: Saken gjelder straffutmåling for en overtredelse av straffeloven
§ 192 første ledd bokstav b i et tilfelle der en kvinne hadde tatt kjønnslemmet til en
sovende mann inn i munnen.
(2) Bergen tingrett avsa 27. april 2005 dom med slik domsslutning:
”A, født 00.00.1981, dømmes for en forbrytelse mot straffeloven § 192, 1. ledd, bokstav b
til en straff av fengsel i 9 – ni – måneder.
Sivilrettslig dømmes A til å betale oppreisningserstatning til B med kr 40.000,- –
kronerførtitusen – . Oppfyllelsesfrist er 2 – to – uker fra dommens forkynnelse.”
(3) Domfelte påanket dommen til Gulating lagmannsrett. Anken gjaldt bevisbedømmelsen
under skyldspørsmålet, lovanvendelsen og straffutmålingen. Lagmannsretten avsa
9. november 2005 dom med slik domsslutning:
”1. A, fødd 00 00 1981, er dømd for brot på strl. § 192 første ledd bokstav b til en
straff med fengsel i 8 – åtte – månader. Til frådrag ved fullføring av den
fastsette straffa går 3 – tre – dagar for tolt varetektsopphald.
2. A betalar innan 2 – to – veker frå tilseiing av domen, til B skadebot med
kr. 8 500,- – kroneråttetusenfemhundre – og oppreising med kr. 30 000,- –
kronertrettitusen.”
(4) Dommen ble avsagt under dissens. To av dommerne – en av de juridiske dommerne og en
av meddommerne – stemte for at straffen skulle settes til fengsel i seks måneder.

2
(5) Domfelte har anket over straffutmålingen til Høyesterett. Det gjøres gjeldende at straffen
bør nedsettes. Aktor har for Høyesterett fastholdt påstanden – som var nedlagt i de
tidligere instanser – om en straff av fengsel i ti måneder.
(6) Jeg er kommet til at anken må forkastes.
(7) Domfelte, som på gjerningstidspunktet var 22 år, er dømt for omkring klokken 04.00 natt
til 4. januar 2004 å ha holdt fornærmedes kjønnslem og tatt det inn i sin munn mens
fornærmede sov. – Fornærmede, som var 31 år, var på besøk hos en kamerat. Også
domfelte, som var kameratens venninne, var til stede. Hun var en god kjenning av
fornærmede. Etter en stund sovnet fornærmede mens han satt i sofaen. Om det som
deretter skjedde, heter det i lagmannsrettens dom:
”Den krenkja som kan ha sove i 30–45 minuttar, høyrde i det han vakna at den tiltalte
uttalte noko slik som ”Treng du ta bilete av dette då?”. Han kjende vidare at den tiltalte
som hadde hovudet ned mot skrevet hans, hadde kjønnslemen hans inn i munnen sin.
Kameraten sat på den andre delen av sofaen med buksene på knea og tok seg på
kjønnslemen sin med den eine handa og held eit fotografiapparat i den andre handa.
Den krenkja reagerte med fortviling og sinne. Han treiv straks fotografiapparatet frå
kameraten og konfronterte dei to andre med hendinga, men den tiltalte og kameraten
gav uttrykk for at dette var noko han måtte ha drøymt eller fantasert om.
Lagmannsretten legg til grunn at medan den krenkja sov, opna den tiltalte beltet hans,
løyste knappen i bukselinninga, opna buksesmekka og drog ned linninga på underbuksa
til den krenkja slik at den vart liggande attom pungen hans. Kjønnslemen vart blotta og
stiv. Den tiltalte tok deretter kjønnslemen til den krenkja inn i munnen sin.
Overgrepet varde ikkje lenge i det lagmannretten legg til grunn at den krenkja vakna
etter kvart av den handsaminga han vart utsett for.”
(8) Det forhold saken gjelder, som tidligere ville vært straffbart etter
hjelpeløshetsbestemmelsen i straffeloven § 193, henføres etter lovendringen 11. august
2000 nr. 76 under voldtektsbestemmelsen i § 192. Den straffeskjerping som denne
lovendringen innebar, får dermed anvendelse på forholdet. Men selv om det er tale om en
relativt alvorlig krenkelse av fornærmede, gjelder saken – som også lagt til grunn av
lagmannsretten – en straffbar handling i det nedre sjikt av anvendelsesområdet for
straffeloven § 192 første ledd bokstav b.
(9) Det er begrenset rettspraksis knyttet til straffeloven § 192 første ledd bokstav b. Jeg er
enig med lagmannsretten i at det er naturlig å ta utgangspunkt i dommen i Rt. 2004
side 32, som gjaldt et overgrep begått av en sjåfør overfor en ukjent kvinnelig passasjer
som var bevisstløs på grunn av overstadig beruselse. Domfelte hadde i den saken stukket
hånden inn under fornærmedes strømpebukse og truse og ført sin pekefinger inn i hennes
skjede og beveget fingeren inn og ut to ganger. Han angret deretter og avsluttet
overgrepet. Straffen ble satt til fengsel i åtte måneder. Det er enkelte omstendigheter som
taler for at den saken må anses som noe mindre graverende enn vårt tilfelle, blant annet at
domfelte i saken i Rt. 2004 side 32 frivillig avsluttet overgrepet. På den annen side
fremsto overgrepet i saken i dommen 2004 som mer skremmende for fornærmede enn
tilfellet var i vår sak.
(10) Forsvareren har anført at det i formildende retning må tas hensyn til at domfelte ved
anledningen var sammen med sin venn som var 20 år eldre, og dermed hadde mer
livserfaring enn henne. Jeg kan imidlertid ikke se at hans forhold kan være en

3
formildende omstendighet ved bedømmelsen av domfeltes forhold. Etter mitt syn må det
snarere anses som en skjerpende omstendighet at domfelte begikk overgrepet med sin
venn som tilskuer.
(11) De psykiske reaksjonene til fornærmede som følge av overgrepet har vært forholdsvis
alvorlige, noe som må påregnes i en overgrepssak som den foreliggende.
(12) Det har vært atskillig presseomtale av saken knyttet til den omstendighet at domfelte er en
kvinne og fornærmede en mann. Presseomtalen har imidlertid vært av generell karakter,
og domfelte har ikke vært identifisert. Selv om saken utvilsomt har vært en betydelig
belastning også for domfelte, finner jeg ikke at presseomtalen kan tillegges vesentlig vekt
ved straffutmålingen.
(13) Det er to år siden overgrepet fant sted. Tiltalen ble tatt ut på dagen ett år etter overgrepet.
I betraktning av at domfelte ikke hadde tilstått forholdet og det derfor var nødvendig med
en mer omfattende etterforskning – herunder DNA-prøver, finner jeg ikke at tidsforløpet
kan tillegges vekt i formildende retning.
(14) Jeg er – i likhet med lagmannsrettens flertall – kommet til at straffen, som i saken i
Rt. 2004 side 32, bør settes til fengsel i åtte måneder.
(15) Jeg stemmer for denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.
(16) Dommer Gjølstad: Jeg er i det vesentlige og i resultatet enig med
førstvoterende.
(17) Dommer Gussgard: Likeså.
(18) Dommer Oftedal Broch: Likeså.
(19) Justitiarius Schei: Likeså.
(20) Etter stemmegivningen avsa Høyesterett denne
K J E N N E L S E :
Anken forkastes.