Patent HU-211381-B (HU)
Inventor: CSERCSA ATTILA
IPC: E02D29/14
Filed: 1993-12-23
Abstract: A szerkezetnek a csővéghez csatlakoztatott, fedél (9)
felvételére alkalmasan kiképzett kerete (5) van, és az a
lényege, hogy a keret (5) a lezárandó cső palástfelületétől
kinyúló rögzítő bordák (8) befogadását a keret
(5) és a cső egymáshoz viszonyított, ellentétes értelmű
elforgatásával lehetővé tevő, és ezáltal a keret (5) és a
csővég oldható kapcsolatának kialakítására alkalmas,
egymástól a rögzítő bordák (8) rajtuk történő átvezetését
biztosító nyílásokkal elválasztott hornyokkal (4)
rendelkezik.
CDHU 211 381
A leírás terjedelme: 8 oldal (ezen belül 3 lap ábra)
1 HU 211 381 Β 2
A találmány csővégek, különösen gravitációs szennyvízcsatornák
tisztítóhelyeinek a lezárására szolgáló
szerkezetre vonatkozik. A találmány elsősorban gravitációs
szennyvízcsatornák teleszkopikus kialakítású
üsztítóhelyeinek a lefedésére alkalmazhatú előnyösen.
A gravitációs csatornahálózatokkal történő szennyvízelvezetési
rendszerekben az utóbbi időben erőteljes
törekvés tapasztalható a hagyományos tisztítóaknák kiváltására,
azaz, könnyen szerelhető, kisebb méretű, kevésbé
költségigényes szerkezetekkel való helyettesítésére,
amelynek a térszínről kiinduló, és a csatornavezetékbe
torkolló tisztítónyílásokba kerülnek, és ezek lefedédére
szolgálnak azokban az időszakokban, amikor e
tisztítónyílásokat nem használják.
A tisztítóhelyek számának és méretének a csökkentését
az idomokkal könnyen szerelhető csatornaépítési
anyagok elterjedése, valamint a gépi csatornatiszítás
előtérbe kerülése teszi lehetővé. A kisebb méretű tisztítónyílások
- megfelelő kialakításuk esetén - átveszik a
hagyományos tisztítóaknák funkcióját, és nemcsak a
csatornarendszer tisztítására, hanem a tulajdonjogi elhatárolásra.
mintavételre, valamint csatornavezeték
csatlakoztatására is alkalmasak.
A csatornaaknákat helyettesítő tisztítóhelyek méretének
és tömegének a csökkentésével - nemkívánatos
módon - azok teherviselő és alaktartó képessége, valamint
stabilitása is csökken. A problémát súlyosbítja az
a körülmény, hogy a hagyományos csatornaaknáknál
kisebb méretű tiszítóhelyek lefedőszerkezetei - éppen
a viszonylag kis méreteik miatt - nehezen építhetők be
az útburkolatba úgy, hogy a járműforgalom által keltett
terhelést elmozdulásuk, valamint a tisztítóhelyet alkotó
szerelvények és anyagok károsodása nélkül el tudják
viselni. E nehézségek kiküszöbölésére - a teherbírás
növelésére - helyenként indokolatlanul nagy méretű
lefedéseket alkalmaznak, ami természetesen a költségek
növekedését vonja maga után. Ilyenkor a nagyméretű.
hagyományos aknafedlapot rendszerint egy tisztítóakna,
- önmagában ugyancsak ismert -felső szűkítőelemére
helyezik, amely a tisztítóhelynek a térszínre
kitorkolló nyílását körülveszik.
A tisztítóhelyek felső nyílását - a vízellátásban régóta
alkalmazott -tűzcsapszekrénnyel, vagy kerticsapszekrénnyel
is le szokták zárni. E megoldás hátránya, -
egyebek mellett - az, hogy megnehezíti a közmű azonosítását,
vagyis azt a tényt, hogy a csapszekrény csatornatisztító
nyílást takar.
A tisztítónyílás-szerelvények süllyedéséből származó
hátrányok mérséklésére irányul az a megoldás,
amelynek megfelelően a lefedőszerkezet alá áttoló karmantyút.
vagy ezzel egyenértékű, rugalmasan elmozdítható
csatlakozó idomot építenek be. Ezzel a tisztítóhely
felső részének a süllyedése ugyan nem akadályozható
meg, viszont bizonyos határig elkerülhető a lejjebb
levő tisztítóhely-szerkezetrészek terhelésből adódó
káros alakváltozása. Ebből a'megállapításból értelemszerűen
az is következik, hogy a még megengedhető,
nem káros elmozdulás mértéke korlátozott, és ha ezt
a mértéket az elmozdulás meghaladja, a tisztíthely károsodása
elkerülhetetlen.
5
10
15
20
25
30
35
40
45
50
55
60
A gravitációs csatornahálózatok fejlesztése során
piacra kerültek ún. teleszkopikus tisztítónyílások, amelyeket
a kereskedelmi forgalomban teleszkopikus tisztítóaknáknak
is neveznek (noha kis átmérőjükből következően
nem járhatók). Az ilyen teleszkopikus tisztítóhelyek
közös tulajdonsága, hogy alsó (fix) és felső
(elmozduló) részből, valamint lefedő-szerkezetből állnak.
Az alsó rész és a felső rész közé rugalmasan
deformálható anyagból (általában gumiból) készült
mandzsetta vagy karmantyú van beiktatva, úgy, hogy a
két rész között függőleges elmozdulás lehetősége biztosítva
legyen. A teleszkopikus kialakításból következő
elmodulási lehetőség - gyakorlati határok között - biztonsággal
megóvja a tisztítóhelyet a terhelésből adódó
káros alakváltozásoktól. A teleszkopikus rendszer előnye
továbbá, hogy a kialakításából következően lehetővé
teszi - például útburkolat rekonstrukciója esetén - a
tisztítóhelyncK, illetve a tisztítóhely lefedőszerkezetének
a pontos, a meglevőnél akár alacsonyabb, akár
magasabb szintre való beállítását, mégpedig a felső
rész csonkolása, pótlása vagy esetleges cseréje nélkül.
A lefedőszerkezetet úgy csatlakoztatják a felső részhez,
hogy vagy arra egyszerűen ráültetik, vagy teherátadó
elem közbeiktatásával igyekeznek kiküszöbölni, hogy
a teleszkopikus csőpár felső részére túlságosan nagy
terhelés jusson. Ebben az utóbbi esetben a teleszkopikus
szerkezeti kialakítás elsődleges célja a szükséges
szintbeállítás lehetőségének a biztosítása.
A 133. számú magyar használati minta tárgya olyan
lefedőszerkezet, amely gravitációs csatornák tisztítónyílásainak
a vízzáró lezárására vonatkozik. A szerkezetnek
a nyílást körülvevő kerete, valamint abba illeszkedő
fedele van. A keret oldalfalának az alsó részén
rugalmasan deformálható tömítőgyűrű befogadására
szolgáló, körbenfutó fészek van, amely mellett belül a
lezárandó nyílással rendelkező cső fala húzódik. A fedélhez
a kereten felfekvő fedlapból lefelé kinyúló, és a
tömítőgyűrű vonalában elhelyezkedő fal csatlakozik. A
keret a fedélhez a zárási helyzet létrehozásához szükséges
művelet során a fedelet, és ezzel a falat a tömítőgyűrű
felé mozgásra kényszerítő, és a tömítőgyűrűt
rugalmasan deformálva a fészek és a cső falához szorító
kapcsolattal van csatlakoztatva.
Ez egyébként több vonatkozásban kedvező megoldás
a fent részletezett teleszkopikus szerkezetű tisztítóhelyek
lefedésére/lezárására nem megfelelő. A találmány
feladata, hogy elsősorban teleszkopikus csőpárokat
tartalmazó csatornatisztító helyek lefedésére
alkalmas szerkezetet szolgáltasson, amely lehetővé
teszi az ilyen teleszkopikus tisztítóhely-rendszerek
valamennyi előnyének a maradéktalan megtartását,
például a szintbeállítást, ugyanakkor olyan oldható
kapcsolat kialakítását eredményezi, amely biztosítja a
két elem - a fedél és a teleszkopikus csőpár felső
része - között az együttdolgozást terhelésből adódó,
valamint a szintbeállításkor bekövetkező elmozdulás
esetén is.
A találmány azon a felismerésen alapszik, hogy a
kitűzött feladat úgy valósítható meg, hogy a lefedő
szerkezet keretét és a tisztítóhely teleszkopikus cső-ár2
1 HU 211 381 Β 2
jának a felső tagját egymásba illeszthető, és egymáshoz
elfordítással rögzíthető módon alakítjuk ki.
E felismerés alapján a kitűzött feladatot a találmány
értelmében olyan szerkezettel oldottuk meg, amelynek
a csővéghez csatlakoztatott, fedél felvételére alkalmasan
kiképzett kerete van, és amely szerkezetre az jellemző,
hogy a keret a lezárandó cső palástfelületétől
kinyúló rögzítő bordák befogadását a keret és a cső
egymáshoz viszonyított, ellentétes értelmű elforgatásával
lehetővé tevő, és ezáltal a keret és a csővég oldható
kapcsolatának kialakítására alkalmas, egymástól a rögzítő
bordák rajtuk történő átvezetését biztosító nyílásokkal
elválasztot hornyokkal rendelkezik.
A szerkezet egy előnyös kiviteli alakjára az jellemző,
hogy a hornyok a keret belső íves felülete mentén
vannak oly módon kialakítva, hogy az említett íves
felületből folyamatosan körbefutó felső perem, attól
távközzel egymástól pedig oldalirányú távközökkel
több alsó perem van kiképezve, és a hornyok az alsó
peremek és a felső perem között húzódnak. Az is lehetséges,
hogy a hornyok a keret belső palástfelületébe
vannak bemélyítve. Ezekben az esetekben a lezárandó
csővégnek a külső palástfelületétől kifelé nyúló, a hornyokba
beforgatható, és azok keresztmetszeti alakjának
megfelelő alakú rögzítő bordái vannak. Ilyenkor a
lezárandó csővéget a keret kívülről veszi körül.
Egy további találmányi ismérvnek megfelelően a
hornyok és a rögzítő bordák - az összeforgatásukat
követően befeszülést és önzárást eredményező módon
- az egyik végüktől a másik végük felé egyenletesen
csökkenő magassággal vannak kialakítva.
Célszerű, ha a keretnek a hornyokat tartalmazó
palástfelülete körhenger alakú.
Egy másik kiviteli példa szerint a hornyok a keret
külső hengeres palástfelülete mentén vannak kialakítva,
a beléjük forgatható rögzítő bordák pedig a csővég
belső palástfelületéből a cső belseje felé nyúlnak ki.
Ebben az esetben a keret a csővégen belül helyezkedik
el. Ez a megoldás elsősorban nagyobb átmérőjű csöveknél
javasolható alkalmazásra.
Végül célszerű, ha a lezárandó csővég egy gravitációs
térszín alatti csatorna rugalmasan deformálható anyagból
készült mandzsetta közbeiktatásával teleszkópikusan
egymásba illeszkedő függőleges, vagy lényegében függőleges
csőtaggal rendelkező tisztítóhelye felső csőtagjának
a térszín, például az útburkolat közelében elhelyezkedő
végrésze és a keretbe illeszkedő fedél, előnyösen útburkolat
síkjának a tartományában fekszik.
A találmányt a továbbiakban a csatolt rajzok alapján
ismertetjük részletesen, amelynek a szerkezet előnyös
kiviteli példáit és néhány szerkezeti részletmegoldást
tartalmazzák. A rajzokon az
1. ábrán a szerkezet egy gravitációs csatoma-tisztítóhelyhez
előirányzott kivitali alakja függőleges
tengelymetszetben látható;
a 2. ábra szerinti szerkezet keretét nagyobb méretarányban,
ugyancsak függőleges a - 3. ábrán
bejelölt A-A vonal mentén vett - tengelymetszetben
tüntettük fel;
a 3. ábra a 2. ábra szerinti keret alulnézete;
5
10
15
20
25
30
35
40
45
50
55
60
a 4. ábrán a 2. ábra szerintivel azonos méretarányban
ábrázoltuk a keret egy másik lehetséges kiviteli
alakját;
az 5. ábra az 1. ábra szerinti szerkezet felső csőtagja
egy részének nagyobb méretarányú oldalnézete;
a 6. ábra az 5. ábra szerinti csőtag felülnézete.
Az 1. ábrán látható szerkezet kisebb d külső átmérőjű
felső csőtagja a nagyobb D belső átmérőjű 2 alsó
csőtagba az a kettős nyílnak megfelelően fel-le mozgathatóan
teleszkópikusan illeszkedik a rugalmasan
deformálható anyagból, előnyösen gumiból készült 3
karmantyú közbeiktatásával. Az 1 felső csőtag és a két
alsó csőtag együttesen egy (nem ábrázolt) egy gravitációs
szennyvízcsatorna-vezeték tisztítóhelyének a kialakítására
szolgálnak, amely a t terepszintet köti össze
a csatornavezetékkel, amelybe a 2 alsó csőtag torkollilk.
Az 1 felső csőtag felső végét - amely a t térszín,
például útburkalot szintje alatt m mélységben helyezkedik
el - a felülnézetben kör alakú 5 keret veszi körül,
amelynek a belső oldalához az 1 felső csőtag oldható
kapcsolattal van csatlakoztatva; az 1. ábrán az 5. keret
és az 1 felső csőtag összeszerelt állapotban láthatók. A
továbbiakban részletesen ismertetésre kerülő kapcsolat
elemei az 5 kerethez tartozó 6 felső peremek és a 7
alsó peremek, valamint a 4 horony, továbbá az 1 felső
csőtag részét képező 8 rögzítő bordák. Az 1. ábrán az 5
keretbe felülről illeszkedő, és onnan kiemelhető 9 fedelet
is feltüntettük; a 13 fedlap jobb teherelosztást biztosít.
A 2. és 3. ábrán nagyobb méretarányban, részletesebben
tüntettük fel az 1. ábra szerinti 5 keretet. Ezekből
az ábrákból kitűnik, hogy a kiviteli példa esetében
a felülről a körbenfutó 6 felső peremmel, alul pedig a
szakaszosan, egymástól azonos - íven mért -H távközökkel
elhelyezkedő négy 7 alsó peremmel határolt
négy 4 horony változó keresztmetszetű, amint ez a 2.
ábrán jól látható, vagyis a horony egyik végétől a
másik vége felé a magassága egyenletesen csökken
/tj-ről h2 értékre, mégpedig azáltal, hogy a 6 felső
peremnek a 4 hornyokat felülről határoló 6a szakaszai
fokozatosan meg vannak vastagítva abba az irányba,
amelybe a 4 horony magassága csökken.
Az 5 keret 2. és 3. ábra szerinti kiviteli alakjával
való együttműködésre alkalmasan van az 1 felső csőtag
végének az 5. és 6. ábrán látható kiviteli alakja kiképezve,
nevezetesen egyrészt a csőelem külső palástfelületétől
kinyúló négy 8 rögzítőborda kerületmenti kiosztása
a 4 hornyok 3. ábra szerinti kiosztásának felel
meg az 5 keretben, másrészt a 8 rögzítőbordák magassága
ugyanúgy Λ,-ről h2 értékre csökken, ahogy a 4
hornyoké, de ellentétes irányban. A 8 bordák egyenes
felső ferde felületét az 5. ábrán 8a hivatkozási betűvel
jelöltük. A leírt kialakítások eredményeként az 1 felső
csőtag az 5 kerethez a 8 rögzítőbordáknak köszönhetően
elforgatással csatlakoztathatók, hiszen a 4 hornyok
és a 8 rögzítőbordák menetszerűen találkoznak egymással.
Ha tehát a például függőleges helyzetű 1 felső
csőtagra az 5 keretet úgy helyezzük el, hogy a 8 rögzítő
bordák a kisebb h2 magasságú végükkel a 4 hornyok
3
1 HU 211 381 Β 2
nagyobb Λ, magasságú végükkel szemben helyezkednek
el (a 8 rögzítő bordákat a 10 nyílásokon át vezetjük
a 4 hornyok felé), majd a 8 rögzítőbordákat a 4 hornyokba
beforgatjuk, az oldhatóan rögzített kapcsolat az
1 felső csőtag és az 5 keret között - kényszerű záróhatás
eredményeként -létrejött, és fordított értelmű elforgatással
e kapcsolat - az elemek szétválasztása - roncsolásmentesen
végrehajtható, az elemek cserélhetők,
esetleg újra használhatók. A 2. ábrán az 5 keret felső
felületébe mélyített, az 1. ábrán látható 9 fedél felfektetésére
szolgáló vállat 12 hivatkozási számmal jelöltük.
A 4. ábra szerinti kiviteli példa esetében az 5 keret
belső palástfelületébe van négy horony bemélyítve,
amelynek h magassága ebben az esetben állandó. A 4
hornyok kiosztása ebben az esetben is (mint a 2. és a 3.
ábra szerinti megoldásnál) 90 °-os középponti szögeknek
megfelelően történik. A 4 hornyokat alulról itt is a
szakaszosan kialakított 7 alsó peremek, felül pedig az 5
keret oldalfalának bevágásával kialakított körbenfutó
váll által alkotott 11 felső perem határolják. A szomszédos
7 alsó peremek között 10 nyílások vannak.
A 4. ábra szerinti 5 kerethez csatlakoztatandó (nem
ábrázolt) felső csőtag felső vége tartományában - hasonlóan
az 5. és a 6. ábra szerinti megoldáshoz - kifelé
nyúló rögzítő bordák vannak kiképezve, amelyek azonban
ebben az esetben ugyancsak állandó keresztmetszetüek,
de magasságuk valalmivel kisebb a 4 hornyok
h magasságánál. Az 5 keret és a felső csőtag csatlakoztatása
ebben az esetben is a felső csőtag rögzítőbordáinak
a 4 hornyokba való beforgatásával történik, de itt a
rögzítő bordák nem feszülnek be a 4 hornyokba, így az
elfordítás szöge gyakorlatilag tetszőleges lehet, azzal a
megszorítással, hogy a rögzítő bordáknak természetesen
a hornyokon belül kell maradniok. A felső
csőtag és az 5 keret minden elfordított helyzetben való
együttdolgozása abban az esetben a legvalószínűbb, ha
a 7 alsó peremek - következésképpen a 10 nyílások -
egymástól eltérő hosszúságúak. Természetesen a felső
csőtag rögzítő bordái is ennek megfelelően - csatlakoztatásra
alkalmasan - kell kialakítani.
Megjegyezzük, hogy mindkét fent említett kiviteli
példa esetében legalább két-két 7 alsó peremmel 10
nyílással kell rendelkeznie, hogy a kapcsolat létrehozható
legyen, egyébként ezek száma - gyakorlati határok
között -tetszőleges lehet.
Megjegyezzük továbbá, hogy az 5 keret elméletileg
az 1 felső csőtagon belül is elhelyezkedhet. Ebben az
esetben a 4 hornyoknak az 5 keret oldalfalának a külső
oldalán kell kialakítva lenniök, és az 1 felső csőtag
belső palástfelületéből befelé kell nyúlniok azoknak a
rögzítő bordáknak, amelyek - a 4 hornyokba forgatva -
biztosítják az oldhatóan rögzített kapcsolatot a keret és
a csőtag között.
A 1-6. ábrákon látható szerkezet segítségével a
csővég lezárása a következőképpen történik:
az 5 keretbe behelyezzük az 1 felső csőtagot úgy,
hogy ez utóbbi 8 rögzítő bordáit (5. és 6. ábra) a 10
nyílásokon át az 5 keret belsejébe vezetjük, illetve a kél
elemet ily módon egymásba toljuk, és amikor a 8
rögzítő bordák a 4 hornyokkal szemben helyezkednek
5
10
15
20
25
30
35
40
45
50
55
60
el, a két elemet egymáshoz képest, egymással ellentétes
irányban elforgatjuk. így a rögzítő bordák a hornyokba
kerülve biztosítják a két elem nem oldható,
biztonságos kapcsolatát. A roncsolásmentes szétszerelés
az elemek fent leírttal ellentétes irányú elfogatásával
történik, miáltal a 8 rögzítő bordák a 4 hornyokból
kikerülnek, és a 10 nyílásokon át a bordák kihúzhatók a
keretből, és a csőtag és keret egymástól eltávolítható.
A találmányhoz fűződő előnyös hatások az alábbiakban
foglalhatók össze:
A teleszkopikus csövekkel rendelkező szennyvízcsatorna-tisztítóhely
felső csőtagja és a fedlapot tartalmazó
keret függőleges értelemben mindkét irányban
együttdolgoznak egymással, ahogy erre a gyakorlatban
ténylegesen szükség van egyrészt a terhelés felvétele,
másrészt a szintbeállítás miatt. A felső csőtag és a keret
kapcsolata rendkívül egyszerűen - gyakorlatilag egyetlen
mozdulattal - lérehozható, emellett az oldható kapcsolat
elmozdulásmentes.
A kapcsolat oldása is egyszerű módon, roncsolásmentesen
történhet, így a bontott elem cserélhető, vagy
újra felhasználható. A szerkezet gazdaságos, emellett
könnyen azonosítható, és alkalmazása nem jelent a
szokásosnál nehezebb, igényesebb kivitelezői és üzemeltetői
feladatot.
A találmány természetesen nem korlátozódik a
szerkezet fentiekben részletezett kiviteli példáira, hanem
az igénypontok éltal definiált oltalmi körön belül
többféle módon megvalósítható.
SZABADALMI IGÉNYPONTOK
1. Szerkezet csővég létrehozására, különösen gravitációs
szennyvízcsatorna tisztítóhelyének a kialakításához,
amely szerkezetnek a csővéghez csatlakoztatott,
fedél (9) felvételére alkalmasan kiképzett kerete (5)
van, azzal jellemezve, hogy a keret (5) a lezárandó cső
palástfelületétől kinyúló rögzítő bordák (8) befogadását
a keret és a cső egymáshoz viszonyított, ellentétes
értelmű elforgatásával lehetővé tevő. és ezáltal a keret
(5) és a csővég oldható kapcsolatának kialakítására
alkalmas, egymástól a rögzítő bordák (8) rajtuk történő
átvezetését biztosító nyílásokkal (10) elválasztott hornyokkal
(4) rendelkezik.
2. Az 1. igénypont szerinti szerkezet azzal jellemezve,
hogy a hornyok (4) és a keret (5) belső íves felülete mentén
vannak oly módon kialakítva, hogy az említett íves felületből
folyamatosan körbenfutó belső perem (6), attól távközzel
(hb h2) pedig egymástól oldalirányú távközökkel (H)
több alsó perem (7) van kiképezve, és a hornyok (4) az alsó
peremek (7) és a felső perem (6) között húzódnak.
3. Az 1. igénypont szerinti szerkezet azzaljellemezve,
hogy a hornyok (4) és a keret (5) belső palástfelületébe
vannak bemélyítve.
4. A 2. vagy 3. igénypont szerinti szerkezet azzal
jellemezve, hogy a lezárandó csővégek külső palástfelületétől
kifelé nyúló, a hornyokba (4) beforgatható, és
azok keresztmetszeti alakjának megfelelő alakú rögzítő
bordái (8) vannak.
4
1 HU 211 381 Β 2
5. Az 1- 4. igénypontok bármelyike szerinti szerkezet
azzal jellemezve, hogy a hornyok (4) és a rögzítő
bordák (8) - az összeforgatásukat követően a befeszülést
és önzárást eredményező módon - az egyik végüktől
a másik végük felé egyenletesen csökkenő magassággal
(hb h2) vannak kialkítva.
6. Az 1-5. igénypontok bármelyike szerinti szerkezet
azzal jellemezve, hogy a keretnek (5) a hornyokat
(4) tartalmazó palástfelülete körhenger alakú.
7. Az 1-6. igénypontok bármelyike szerinti szerkezet
azzal jellemezve, hogy a hornyok (4) a keret (5) külső
hengeres palástfelülete mentén vannak kialakítva, a beléjük
forgatható rögzítő bordák (8) pegig a csővég belső
palástfelületéből a cső belseje felé nyúlnak ki.
8. Az 1-7. igénypontok bármelyike szerinü szerkezet
azzal jellemezve, hogy a lezárandó csővég egy
5 gravitációs térszín alatti csatorna rugalmasan deformálható
anyagból készült mandzsetta (3) közbeiktatásával
teleszkópikusan egymásba illeszkedő füg