Der er efter­hån­den gået nog­le år med at tæn­ke på et liv på lan­det. Der er også gået nog­le år med at tæn­ke, at det var for stort et skridt. År, der bare gik og gik med ube­slut­som­hed, mang­len­de mulig­he­der og over­vej­el­ser, der blev sta­digt svæ­re­re at sor­te­re i pri­o­ri­te­ret ræk­ke­føl­ge. For hvad med bar­net, bedste­for­æl­dre­ne, job­mu­lig­he­der­ne og de gode restau­ran­ter, ej at forg­lem­me metro­en, når man har druk­ket eller bare lige vil se til byen? Læs hele ind­læg­get