Zonă centrală, pe o stradă cu mulți mandarini încărcați de rod (sfârșit de februarie) și case vechi, cu o istorie ce se cerea cercetată. Aproape de metrou și de tot felul de unități în care se putea mânca ieftin.
Casa frumoasă, gazde ospitaliere și cu care, în pofida dificultăților de înțelegere a limbii spaniole, ne-am înțeles foarte bine. În penultima seară, chiar dacă nu aveau nicio obligație în acest sens, ne-au invitat la o cină în familie. Meniu tradițional spaniol, bineînțeles.
Pentru cine dorește să cunoască îndeaproape spiritul unui popor, o astfel de alegere de cazare este cea mai indicată. În pofida unor posibile și firești neajunsuri: baie la comun și, poate, o anume lipsă a intimității.