4 tagú családként, két tinédszer gyerekkel utaztunk autóval Velencébe. Mivel a parkolás nem a legkönnyebb Velencében, ezért úgy döntöttünk, hogy még a város határában letesszük az autót 4 napra egy örzött parkolóban. Ennek az ára összesen volt annyi, mintha egy napot a Velencében parkoltunk volna. Busszal, vaporettoval közlekedtünk ezek után.
A szálláshoz az 5.2 vaporettoval mentünk az állomástól, ami a legközelebb tesz le a szálláshoz San Pietro megállónál.
Ugyan személyes kontakt nem volt a szállásadóval, de nagyon jól leírták, hogy hogy lehet bejutni, mit hol találunk, semmilyen problémánk nem volt a bejutással.
A szállás fantasztikus volt. Egy autentikus velencei 500 éves ház felső szintjén lakni, rálátni a kanálisra felülmúlhatatlan. A 2 hálószoba kényelmes volt, jól elfértünk, ezen felül a nagy nappaliba kanapék voltak, ahol kényelmesen lehetett pihenni, tévét nézni. Az ágyak kényelmesek voltak, az ágyneműk, törölközők tiszták, nem utolsósorban a fürdőszoba jó illatú, makulátlan. A konyha nagyon jól felszerelt, modern berendésekkel. A kávé, tea, cukor, só alapvető élelmiszerek az átmeneti hiányt pótolták.
Ahogy lementünk a házból, a bejárattal szemben van egy nem túl kicsi bolt, bármit meg lehet venni, egész héten nyitva van. Mi csirkés paradicsomos tésztához vettünk hozzávalókat, és a konyhában minden felszerelés adott az elkészítéséshez.
A Szent Márk térre, a belvárosba, nem messze a főbb látványosságoktól, egy nagy sétálóutcán keresztül mentünk (Garibaldi), ahol leginkább a helyiek élnek, túristák alig voltak.
Így a helyiek életébe is betekintést nyertünk. Ezen a sétálóutcán mindent meg lehet találni. Reggelenként, olyan hajót kikötve, ami piacként funkcionált, szinte végig éttermek, pizzázók (mi a Nevodiban ettünk, ez elviteles volt) kiülős, bulis helyeket, ahol így februárban is nagyon sokan voltak. Egy nagyobb bolt is volt (Coop).
Velence csodálatos, a szállásunk, és a vendéglátónk is az volt. Bármikor visszamennénk.