Vi havde troet, at hun havde været der til at tage imod os og vise os tilrette.
Vi mailede adskillige gange dagene op til afrejsen uden at få svar, men så sms'ede vi dagen før - og fik svar.
Da vi kom til lejligheden, ringede vi for at sige, at nu var vi der, men telefonen var lukket. Vi ventede ca. ½ time, før vi fik forbindelse, og hun fortalte, at der allerede var en person i lejligheden og hvor, vi skulle ringe på. Det var ikke hendes navn, der stod på dørtelefonen.
Vi fik nøglerne udleveret af en dame, der ikke talte engelsk.
Vi mødte Michela en enkelt gang, da internettet ikke fungerede hos naboen, men hun spurgte ikke til vores ophold.