alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Metylenklorid

Metylenklorid eller diklormetan (kemikere foretrækker stavemåderne methylenchlorid og dichlormethan), er farveløs, flygtig væske med en stærkt sødlig aroma.

Fremstilling 
Metylenklorid fremstilles ved at lade klor reagere med enten metan eller metylklorid ved 400-500 °C. Resultatet er en blanding af Metylenklorid samt metylklorid, kloroform og tetraklorkulstof, som efterfølgende skilles fra hinanden ved destillation.

Tekniske anvendelser 
Metylenklorid flygtighed og evne til at opløse en lang række organiske forbindelser gør det til et idéelt opløsningsmiddel for mange kemiske processer. Desuden bruges det til at fjerne maling og fedt/olie.

Stoffet bruges også i fødevareindustrien, f.eks. til at fjerne koffein fra kaffebønner til fremstilling af koffeinfri kaffe, og som pesticid i forbindelse med oplag af korn og jordbær. Af helbredshensyn leder man dog efter alternativer til stoffet for disse anvendelser.

Sundhed og sygdom 
Selv om metylenklorid er det mindst giftige af de simple klorerede kulbrinter, er stoffet ikke helt uskadeligt: Laboratorieforsøg med dyr peger i retning af at kronisk påvirkning af stoffet kan give kræft i lunger, lever og bugspytkirtel. Det er et mutagen som kan forårsage fødselsdefekter hvis moderen påvirkes af stoffet under graviditeten. Stoffet virker stærkt affedtende, og kan ved hudkontakt give eksem eller revnedannelse.

Langvarig hudkontakt med metylenklorid kan give irritation eller sår, fordi stoffet opløser hudens talg. I mange lande er der lovkrav om mærkning af produkter der indeholder metylenklorid.

Historisk 
Metylenklorid blev fremstillet første gang af den franske kemiker Henri Victor Regnault, som isolerede det fra en blanding af metylklorid og klor, som havde stået i sollys.

Se også 
 Kemi
 Kemiske stofgrupper

Opløsningsmidler
Organiske klorforbindelser
Halomethaner
Tetraklorkulstof

Tetraklorkulstof,, tetraklor (Retskrivningsordbogen), tetrachlormethan, carbontetrachlorid (Kemisk Ordbog) eller tetra (trivialnavn) er en kemisk forbindelse mellem klor og kulstof: Ved stuetemperatur og atmosfærisk tryk er stoffet en klar, farveløs og i øvrigt giftig væske med en sød lugt som kan mærkes allerede ved lave koncentrationer.

Fremstilling 
Det meste tetraklorkulstof fremstilles ved at man lader klor og carbondisulfid reagere ved 105-130 °C. Tetraklorkulstof dannes desuden som biprodukt ved fremstillingen af methylenklorid og kloroform.

Tekniske anvendelser 
I begyndelsen af det 20. århundrede fandt tetraklorkulstof udbredt anvendelse som opløsningsmiddel på renserier, som medium i køleanlæg og til brandbekæmpelse. På et tidspunkt blev man klar over skadevirkninger ved påvirkning af stoffet, og siden omkring 1940 har man udfaset det til fordel for mindre skadelige alternativer. Tetraklorkulstof blev dog stadigvæk brugt som drivgas i spaydåser og som pesticid i kornoplag.

Før Montreal-protokollen blev tetraklorkulstof brugt til at fremstille kølemedierne freon R-11 og freon R-12, men disse stoffer søges nu udfaset fordi de skader det lag af ozon i atmosfæren som beskytter livet på Jorden mod Solens ultraviolette lys. Tetraklorkulstof bruges dog stadig i fremstillingen af mindre skadelige kølemedier.

Sundhed og sygdom 
Den akutte virkning af tetraklorkulstof kan sammenlignes med beruselse som følge af ætanol ("alkohol"): Svimmelhed, kvalme, søvnighed og hovedpine. I alvorlige tilfælde kan forgiftningen medføre koma og endda død.

Kronisk påvirkning af tetraklorkulstof kan skade lever og nyrer: Når leveren udsættes for stoffet, svulmer den op, og dens celler kan skades eller ødelægges. Risikoen for leverskader forøges, hvis man samtidig er påvirket af ætanol ("alkohol"). Er man for en periode udsat for lave doser af stoffet, kan organerne reparere skaderne på deres celler, og genoptage deres normale funktion.

Stoffet er muligvis kræftfremkaldende – hos dyr giver kronisk tetraklorkulstof-forgiftning gennem føden anledning til kræft. Selv om man ikke har direkte beviser for at længere tids indtagelse eller indånding giver mennesker kræft, går bl.a. de amerikanske sundhedsmyndigheder ud fra at det er tilfældet.

Man har i forsøg med rotter ikke kunne påvise nogen skadelig virkning af tetraklorkulstof på dyrenes reproduktionsevne. Der foreligger ingen undersøgelser af stoffets indvirkning på menneskers forplantning.

Der findes flere forskellige metoder til at undersøge indholdet af tetraklorkulstof i en persons ånde, blod, urin eller kropsvæv. Da stoffet bliver udskilt af kroppen temmelig hurtigt, kan disse test kun påvise stoffet hvis personen er blevet udsat for det for ganske nylig.

Se også 
 Kemi
 Kemiske stofgrupper

Fodnoter 

Organiske klorforbindelser
Opløsningsmidler
Halomethaner
Kalvebæreren (Moschophoros)

Kalvebæreren (græsk: Moschophoros) er en statue af en ung mand på en sokkel.

Den 2,11 m høje arkaiske (oldgræske) marmorstatue menes at være hugget omkring 560 f.Kr. på Akropolis i Athen. Figuren er et eksempel på et arkaisk smil.

Statuen blev fundet i 1864 og står på Akropolismuseet i Athen.

Eksterne henvisninger 

Skulpturer
Athen
Sølvregn-slægten

Sølvregn-slægten (Fallopia) er kendetegnet ved, at arterne har pil- eller spydformede blade, og ved at de hvide eller grønlige blomster sidder samlet i nøgler. Her omtales kun arter, som jævnligt kan ses i Danmark.

 Japanpileurt (Fallopia japonica)
 Kæmpepileurt (Fallopia sachalinensis)
 Snerlepileurt (Fallopia convolvulus)
 Sølvregn (Fallopia baldschuanica)
 Vingepileurt (Fallopia dumetorum)

Planteslægter
Arkitektens trøst

 
Arkitektens trøst (Fallopia baldschuanica) (eller som den også kaldes: Sølvregn) er en slyngende lian med en kraftig og frodig vækstform. Planten er meget tørketålende.

Beskrivelse 
Barken er først rødlig med grønne striber, men bliver senere grå. Knopperne er spredte, grønne og spidse. I vintertiden ses de afblomstrede toppe af blomster ved hver skudspids. Bladene er ægformede til hjerteformede, helrandede og glatte. Farven er lysegrøn på begge sider. Blomsterne er 6-8 mm i diameter og hvide. De sidder mange sammen i endestillede toppe. Frugterne er sorte, trekantede nødder af samme type som frøene af Boghvede. De modner godt og spirer villigt.

Rodnettet består af en forveddet og meget omfangsrig rodknold med vidtrækkende, tykke hovedrødder og mange tynde siderødder. Planten er meget tørketålende.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 15 x ? m (100 x ? cm/år).

Hjemsted 
Arkitektens trøst stammer fra Tajikistans bjergskove, hvor den optræder som lian sammen med flere arter af bl.a. Poppel og Pil.

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 

Lianer
Hvide blomster
Blomster i juli/august
Sølvregn-slægten
Skotskternet

Skotskternet er et vævet mønster af symmetrisk farvede firkanter. Skotskternet kaldes også klantern, fordi skotske klaner havde et eller flere særegne mønstre i klanens farver.

Oprindelse 
Mønsteret er kendt fra oldtiden og er bevaret længere i skotsk end andre steder. De mange farvetoner fremkommer, fordi trend og islæt har vekslende farver.

Eksterne henvisnigner 

mønstre
Gejser

En gejser eller springkilde er en speciel form for varm kilde, som periodisk kommer i udbrud og sender en søjle af varmt vand og vanddamp op i luften.

Gejsere er ret sjældne og kræver en kombination af geologi og klima, som kun eksisterer nogle få steder på jorden. Der er seks store gejserområder i verden: Yellowstone National Park, Wyoming i USA; Island; Taupo Volcanic Zone, New Zealand; Kamtjatka, Rusland; El Tatio, Chile; og Umnak Island, Alaska i USA.

Der har før været to steder mere i Nevada, kaldet Beowawe og Steamboat Springs, men de ophørte i 1980'erne pga. opførelsen af et nærliggende geotermisk kraftværk, som reducerede mængden af varme og sænkede det lokale grundvandsspejl, hvilket resulterede i at gejserne ophørte.

Der er flere enkeltstående gejsere rundt om i verden, i Californien, Peru, Bolivia, Mexico, Dominica, Azorerne, Kenya og Japan, men der er ingen andre større gejserklynger.

Ordet gejser stammer fra Geysir ("Sprøjter"), der er navnet på en særligt aktiv gejser i Island. Det er igen afledt af verbet gjósa, der på islandsk betyder "at sprøjte, strømme".

Nogle kendte gejsere 

 Echinus Geyser
 Excelsior Geyser
 Geysir
 Old Faithfull
 Pohutu
 Steamboat Geyser
 Strokkur

Se også 

 Hydrotermisk væld
 Norris Geyser Basin
 Rotorua
 Upper Geyser Basin
 Vulkan

Eksterne henvisninger 

 2004-06-01, ScienceDaily: Quake In Alaska Changed Yellowstone Geysers
 2 June, 2004, BBC News: Quake unblocked distant geysers
 2 February 2007, ing.dk: Concrete 'to stem Java mud flow' Citat: "...The disaster, which began on 29 May 2006 in the Porong subdistrict of Sidoarjo in Eastern Java, close to Indonesia's second city of Surabaya, is thought to have been triggered by the drilling work..."

 
Geotermiske områder
Yellowstone

Navnet Yellowstone er anvendt flere steder:

 Yellowstone National Park – en nationalpark i USA.
 Yellowstone Caldera – en caldera (en såkaldt supervulkan) under Yellowstone National Park.
 Yellowstonefloden – en flod i USA, som gennemløber nationalparken.
 Yellowstone Falls – to vandfald på Yellowstonefloden.
Bevis

Bevis kan henvise til flere artikler:
Bevis (matematik) – er en matematisk metode
Bevis (naturvidenskab) – benyttes ofte om naturvidenskabelige resultater.
Anekdotisk evidens – er et bevis ud fra et enkelt tilfælde, som beskrives som værende sandheden.
Bevis (jura) – bruges juridisk som f.eks. i en retssag.
Bevis (dokument) – om et dokument der dokumenterer opnåelse af en uddannelse e.l.; jf. eksamensbevis.
Viktimologi

Viktimologi er studiet af, hvorfor nogle mennesker bliver ofre for en forbrydelse, og hvordan livsstil påvirker risikoen for at blive offer for en forbrydelse. Viktimologiens felt dækker et bredt antal discipliner, herunder sociologi, psykologi, strafferet og retsvidenskab.

Et velkendt eksempel på en gruppe mennesker, der har en særlig risiko for at blive udsat for forskellige former for vold, er de prostituerede. Disse mennesker har været kendt anekdotisk som havende en usædvanlig høj forekomst af voldelige forbrydelser og en lav opklaringsprocent. Viktimologiske studier af dette kan f.eks. undersøge samfundsnormer (forventninger, roller, social status), prostitueredes juridiske status, typiske livs- og arbejdsvilkår, statistisk analyse af den faktiske øgede risiko og sekundære risikofaktorer, og de prostitueredes økonomiske aktivitet.

Ved seksuelt misbrug af børn er viktimologi det forskningsparadigme, hvor seksuelle forhold imellem børn og voksne a priori betragtes som misbrug. Et særskilt forskningsområde er Victim blaming, dvs. det fænomen, at offeret for en forbrydelse eller et overgreb gøres ansvarlig eller medansvarlig for hændelsen. Eksempler herpå findes bl.a. i forbindelse med voldtægt og hævnporno.

Se også 
 Kriminologi
 Stockholmsyndromet

Referencer 

Kriminologi
Udvaskning

Man taler om udvaskning, når nedbørsmængden er så stor, at netto-vandbevægelsen i jorden er nedadgående. Derved flyttes de opløste salte nedad sammen med vandet, og slutresultatet bliver, at de øverste jordlag tømmes for de stoffer, som planterne har brug for.

Udvaskning finder kun sted i kølige egne med lav evapotranspiration (fordampning) eller i varme egne med store nedbørsmængder. Der kan også opstå udvaskningsproblemer i forbindelse med kunstvanding, hvis den tilførte vandmængde pr. arealenhed overstiger samme areals fordampningstab. I reglen er der dog for lidt vand til rådighed for det dyrkede areal, sådan at der opstår den modsatte virkning, nemlig at saltene føres med vandet opad og aflejres i jordoverfladen.

Den naturlige udvaskning har den uheldige bivirkning, at også kunstigt fremstillede stoffer (kunstgødning, bekæmpelsesmidler, kulbrinter osv.) bliver ført med vandet nedad. Det er årsagen til, at vores dybtliggende grundvand bliver forurenet med menneskeskabte gifte.

Litteratur

Se også 
 Økologi

Økologi
Vand
Køkkenmødding

En køkkenmødding er en affaldsdynge (skaldynge) af skaller fra især østers og  blåmuslinger, hjertemuslinger og strandsnegle. Det er især måltidsrester fra  ertebøllekulturen i slutningen af jægerstenalderen, men også fra bondestenalder, jernalder og vikingetid. Skallerne består af kalk og giver fine bevaringsforhold for knogler, ja endog helt små fiskeben. Østers blev spist fra marts til april, og køkkenmøddingerne var tydeligt lagdelte og viser, hvor længe bopladsen var i brug.

Mesolitiske køkkenmøddinger indeholder generelt flere redskaber og fund end neolitiske, der ofte næsten udelukkende består af skaller, kogesten og askelag foruden lidt dyreknogler og enkelte redskaber og keramik.

Historik 
Nationalmuseet fik i 1837 tilsendt flintredskaber fundet i en dynge gamle østersskaller ved Limfjorden. Det startede en debat om, hvorvidt skaldyngerne var naturligt aflejrede østersbanker, der var kommet oven vande ved landhævning, eller om de var levn fra forhistoriske menneskers aktiviteter. I 1848 nedsattes den 1. køkkenmøddingkommission for at undersøge spørgsmålet. Den bestod af geologen G. Forchhammer, zoologen Japetus Steenstrup og arkæologen J.J.A. Worsaae. Der blev foretaget en udgravning ved Meilgaard på Djursland i 1851. Kommission kunne konkludere, at skaldyngerne var fortidsmenneskers affald – eller ”Kjøkkenmøddinger”, som de blev kaldt.

Den 2. køkkenmøddingkommission 1893-1895 skulle på initiativ af Nationalmuseet stå for en grundigere, tværvidenskabelig undersøgelse af fænomenet. Den bestod af arkæologerne A.P. Madsen, Carl Neergaard og Sophus Müller, zoologerne C.G. Johannes Petersen og Herluf Winge, geologen K.J.V. Steenstrup og botanikeren Emil Rostrup. Skaldyngen ved Ertebølle ved Limfjorden blev grundigt undersøgt. Kommissionen lod udgrave 314 kvadratmeter. Der blev fundet mængder af flintredskaber og potteskår, i alt 8.608 arkæologiske genstande. Derudover 20.300 dyreknogler, som Herluf Winge artsbestemte og 563 fragmenter af trækul, som Emil Rostrup bestemte botanisk. De omfangsrige resultater blev udgivet i værket "Affaldsdynger fra Stenalderen i Danmark."

Låneord i andre sprog 
På andre sprog end dansk bruges udtrykket køkkenmødding i arkæologisk faglitteratur af og til som direkte lån – "kokkenmodding" – eller som oversættelseslån – fx engelsk "kitchen midden". Oftere bruges dog fagudtrykket sambaqui om forhistoriske skaldynger.

Litteratur 

Stenalder
Arkæologi
Giber Å

Giber Å syd for Aarhus har siden middelalderen fungeret som en del af sognegrænsen mellem Beder og Mårslet Sogne og er i dag nordgrænse for lokalområdet Beder-Malling-Ajstrup.

Giber Å har en længde på 12 kilometer, og den udspringer i Testrup Mose syd for Tranbjerg. Åen gennemløber Mårslet by, fortsætter forbi herregården Vilhelmsborg og har sit udløb i Kattegat umiddelbart nord for Fiskerhuset ved Moesgård Strand . Åen er ureguleret på store dele af strækningen, selvom åens vand gennem tiderne har været udnyttet til vandkraft (vandmøller) både ved Vilhelmsborg, Fulden Mølle og Skovmøllen.

Åen har følgende, naturlige tilløb (og hertil kommer tilløb fra områdets rensningsanlæg):
 Ballebæk.
 Morsebæk fra højre.
 Beder Bæk fra højre.
 Hovedgrøften fra højre.
 Kapelbæk fra venstre.

Åen løber ud gennem Moesgård Strandpark. Nord for udløbet ligger en flad dal, der strækker sig op til stendigerne ved Moesgård Skov. Området er åbent og udlagt som et overdrevslignende, rekreativt område med spredte træer og solitære Almindelig Ene (Juniperus communis). Syd for Giberåens udløb finder man en indhegnet og fåregræsset eng med rekonstruktion af et jernalderhus og en langdysse.

Havstranden har flere gange været ramt af badeforbud som følge af et for højt antal fækale kolibakterier. Bakterierne stammer fra de kommunale rensningsanlæg, der bruger åen som recipient - afløb for renset spildevand. Alligevel finder havørreden vej op gennem Giber Å til dens tilløbsbække. Der er fundet havørredyngel helt op i både Hovedgrøften og Kapelbæk, der kommer fra Hørret Skov.

Laksefiskenes gydeforhold i åen er forbedret ved at etablere fiskepassager i Giber Å. Der er også skabt omløb ved møllerne, hvor stemmeværker tidligere fungerede som hindringer for fiskenes frie vandring op og ned ad åen. Disse omløb er blevet smukke naturperler, hvor vandet fosser i høj fart.

Vandstæren, som besøger landet om vinteren, kan ses både ved Giber Å og dens tilløb.

Giberåen kan i perioder have en meget lille vandføring som følge af vandboringer i åens opland. Der pumpes grundvand op til både markvanding og drikkevand. Det daværende Århus Amt besluttede, at afhjælpe den lave vandføring ved at supplere åen med vand fra et regnvandsmagasin i Tranbjerg, og, hvis det ikke slår til, også med grundvand, men kun ved meget lav naturlig vandføring.

Henvisninger 

Vandløb i Aarhus Kommune
Naturområder i Aarhus
Natura 2000-planer
Daglilje

Daglilje (Hemerocallis) er en stor plantegruppe, som vokser vildt i Østasien. Her nævnes kun de arter og hybrider, der dyrkes i Danmark.

 Citrongul daglilje (en) (Hemerocallis citrina)
 Gul daglilje (en) (Hemerocallis lilioasphodelus)
 Gulbrun daglilje (en) (Hemerocallis fulva)
 Orangerød daglilje (Hemerocallis aurantiaca)

 Hemerocallis x hybrida

Litteratur 

 Ted L. Petit og John P. Peat: The Color Encyclopedia of Daylilies, 2000, 

Planteslægter
Daglilje-familien
Hemerocallis x hybrida

 
Hemerocallis x hybrida er en Daglilje-krydsning med gule, orange, røde eller brune blomster. Planten har en tueformet vækst og blomsterstænglerne hæver sig højt op over bladtuen.

Beskrivelse 
Stængler og blade er glatte og grønne. Bladene er rosetstillede, overhængende og linjeformede med hel rand. Oversiden er glat med en dyb fure langs midterribben. Undersiden er glat med en tydeligt fremhævet midterribbe. Begge bladsider er lysegrønne. Blomsterne er gule, orange, røde eller brune. De sidder i en svikkel, hvor de enkelte blomster springer ud skiftevis, fra dag til dag. Frøene dannes hvert år, men modner åbenbart ikke ordentligt.

Rodstokken er kort og lodret. Herfra udgår blade, blomsterstilke og trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,75 x 1 m (75 x 5 cm/år). Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Hjemsted 
Da planten er en krydsning, har den intet hjemsted. Men alle de arter, der er indgået i krydsningsarbejdet stammer fra engstrækninger med monsunregn i Japan, Korea, Østsibirien og Kina.

Flerårige urter
Gule blomster
Blomster i juni/juli
Fodbolddommer

En fodbolddommer er en dommer, der dømmer fodboldkampe ved at håndhæve Fodboldloven. Dette gøres ofte i samarbejde med to linjedommere og evt. en 4. dommer. På højeste internationale plan er desuden introduceret 5. og 6. dommere.

Uddannelse 
Man får ret til at fungere som fodbolddommer ved at bestå en dommereksamen, hvor aspiranter testes i kendskabet til Fodboldloven. I Danmark udbydes dommereksaminer af Dansk Boldspil-Union.
Nyuddannede dommere starter deres dommergerning i de laveste lokale ungdomsrækker, og kan herfra rykke op i seniorkategorien. Som seniordommer har man mulighed for videre avancement op gennem serierækkerne. Det højeste niveau man kan opnå som fodbolddommer i Danmark er en indplacering i Superligaen. De bedste fra denne kategori kan blive indstillet til kampe i Europa, og man rangerer således som FIFA-dommer. På nuværende tidspunkt råder Danmark over 6 mandlige FIFA-dommere og 10 FIFA-linjedommere. Herudover råder Danmark over 2 kvindelige FIFA-dommere og 3 kvindelige FIFA-linjedommere. Den højest indrangerede danske FIFA-dommer er Jakob Kehlet, som er indrangeret i FIFA-category 2. De 4 andre mandelige FIFA-dommere er alle i FIFA-category 3.

Organisation 
I Danmark er fodbolddommere organiseret i Dansk Fodbolddommer-Union, som dækker de regionale områder.
Dommere over hele Danmark er ligeledes medlemmer af fodbolddommerklubber i deres område.
De lokale dommerklubber står for påsætningen af dommere til titusindvis af lokale kampe hvert år. Der har i de senere år været en stigende mangel på dommere til at påtage sig dommergerningen i lokaluniorne, hvilket har medført mange dommerløse kampe.. Dansk Boldspil-Union har i de senere år iværksat mange initiativer til rekruttering af nye dommere, bl.a. det såkaldt "Projekt Anspirantjæger", der indtil videre har skaffet en del nye dommere til dommerklubberne .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Dansk Fodbolddommer-Union 
 Nyheder for fodbolddommere 

Fodboldregler
Stillingsbetegnelser
EM i fodbold (mænd)

Europamesterskabet i fodbold (EM i fodbold) er det største fodbold-landsholdsmesterskab for herrelandsholdene i UEFA. Mesterskabet har fundet sted hvert fjerde år siden 1960. Regerende europamester er , der vandt turneringen i 2021. 

Indtil 1976 deltog kun fire hold i slutrunden, fra 1980 deltog otte hold og fra 1996 seksten hold. I 2016 blev turneringen yderligere udvidet til 24 hold. De deltagende hold vælges ved hjælp af en række kvalifikationskampe. Værtslandet for mesterskaberne er automatisk kvalificeret.

Det seneste mesterskab var Euro 2020 i 11 forskellige byer i Europa. 

Det eneste hold, der har vundet titlen to gange i træk er , der vandt turneringen i 2008 og igen vandt finalen i 2012 på  det Olympiske Stadion i Kyiv, hvor  vandt med 4-0 over  hvilket er den største finalesejr i historien.

EM-slutrunder gennem tiden

Medaljevindere 
19 forskellige lande har vundet medaljer ved EM-slutrunder.

Flest EM-slutrunder 
Denne tabel viser de 30 hold, der har deltaget i EM-slutrunderne gennem tiden, sorteret efter flest deltagelser, samt holdenes resultater i slutrunderne.

Se også 
 EM i fodbold for kvinder
 VM i fodbold

Noter

Eksterne henvisninger 

 EM begyndte i folketingssalen  – politiken.dk 3. januar 2007

 
Etableret i 1960
Klatrehortensia

 
Klatrehortensia (Hydrangea anomala ssp. petiolaris), også skrevet Klatre-Hortensia, er en stor, løvfældende busk med en klatrende vækstform. grenene er svære og krogede. Som fritstående kan busken udmærket bære sine egne grene. Klatrehortensia danner et tæt bladdække, smykket af hvide blomster.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrøn og glat, men senere bliver den rødlig, og til sidst er den mørkebrun og flosset. De unge skud og grene bærer tætte klatre- og luftrødder. Knopperne er modsatte og ægformede, lysegrønne med rødlige rande på knopskællene. 

Bladene er ægformede med savtakket rand. Oversiden er glat og mørkegrøn, mens undersiden er mere mat og lysegrøn. Blomsterne sidder samlet i store, løse skærme. De enkelte blomster er hvide. De sterile randkroner er åbne og brede, mens de fertile midterkroner er næsten rørformede. Der ses meget sjældent frugter på denne plante.

Rodnettet er hjerteformet med kraftige og tæt forgrenede hovedrødder og mange, fine siderødder. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 10 x 2 m (40 x 8 cm/år), men 2 x 2 m (8 x 8 cm/år) som fritstående.

Hjemsted 
Klatrehortensia vokser som skovbrynsplante eller helt frit på klipperne i de regnvåde bjergskove i Kina, Korea og Japan. 

På Hokkaido vokser den bl.a. sammen med japansk vinstok, kalopanax, kurilermagnolia og Sasa veitchii.

Underart 
Man ser udelukkende den her omtalte, klatrende underart i Danmark. Den normale form af arten Hydrangea anomala er så vidt vides aldrig nået hertil.

Kilde 
Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Haveplanter
Buske
Hvide blomster
Blomster i juli/august
Blomster om efteråret
Hortensia

Hortensia (Hydrangea) indeholder mange arter, som er udbredt Østasien og Nordamerika. Her nævnes blot de arter, som dyrkes i Danmark.

 Hydrangea anomala
 Klatrehortensia (Hydrangea anomala subsp. petiolaris)
 Træagtig hortensia (Hydrangea arborescens)
 Sølvbladet hortensia (Hydrangea arborescens subsp. radiata)
 Rubladet hortensia (Hydrangea aspera)
 Almindelig hortensia (Hydrangea macrophylla)
 Havehortensia (Hydrangea paniculata)
 Egebladet hortensia (Hydrangea quercifolia)

{|
|
 Hydrangea bretschneideri
 Hydrangea chinensis
 Hydrangea chungii
 Hydrangea cinerea
 Hydrangea davidii
 Hydrangea dumicola
 Hydrangea heteromalla
 Hydrangea hirta
 Hydrangea integrifolia
 Hydrangea involucrata
 Hydrangea kwangsiensis
 Hydrangea liukiuensis
 Hydrangea longipes
|
 Hydrangea luteovenosa
 Hydrangea petiolaris
 Hydrangea radiata
 Hydrangea robusta
 Hydrangea sargentiana
 Hydrangea scandens
 Hydrangea seemannii
 Hydrangea serrata
 Hydrangea serratifolia
 Hydrangea strigosa
 Hydrangea stylosa
 Hydrangea xanthoneura
|}
 Litteratur 
 C.J. van Gelderen og D.M. van Gelderen: Encyclopedia of Hydrangeas'', 

Hortensia-familien
Kranspulsåre

Kranspulsårerne (arteria coronaria) er højre og venstre arterie, der forsyner hjertemuskulaturen med iltrigt blod. De udgår fra hovedpulsåren (aorta). Ved åreforkalkning af kranspulsårerne ses hjertekrampe og ved tilstopning ses blodprop i hjertet (akut myokardieinfarkt).
Kranspulsårerne kan udskiftes ved by-pass kirurgi.

Kranspulsårerne kategoriseres histologisk som muskulære arterier. De er mindre end de elastiske arterier (aorta, a. subclavia etc.) og større end arteriolerne.

Arterier

eo:Koronaria angio#Koronariaj arterioj
Dorte Futtrup

Dorte Futtrup (født 1948) er en dansk fortæller. – formidler af den gamle mundtlige fortælletradition uden brug af bog eller manuskript.

I sit repertoire har hun bl.a. Hustruen – en fortælling om Margrete ud fra Jan Kjærstads romantrilogi: Forføreren, Erobreren og Opdageren

Kilder/henvisninger 
 Dorte Futtrups hjemmeside 

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Øgenavn

Øgenavn er et navn, som ikke er officielt iflg. kirkebogen – men som gives af venner og fjender til en person eller en virksomhed.

Ordet stammer fra oldnordisk aukanafn = "øgenavn". Herfra er ordet lånt i middelengelsk som ekename (eke = "udvide"), og det blev senere til nickname ved en misforstået orddeling (an ekename → a nickname).

Et øgenavn får fuld effekt, når det bliver hængende – og kan være svært at komme af med lige som en tatovering.

Mere ondskabsfulde øgenavne anvendes sommetider som et led i mobning.

Eksempler på øgenavne for personer: Sophus "Krølben" Nielsen – en lille fodboldspiller med stort format i starten af 1900-tallet.

Eksempler på øgenavne for virksomheder: "Dalle Valle" (for Daells Varehus).

Litteratur 
 Kristian Kristiansen, Danske øgenavne, Forlaget Danmark. .

Se også 
 Pseudonym
 Kaldenavn

Navne
Landshold

Landshold er et nationalt hold i en sportsgren ved fx de Olympiske lege, Europamesterskaber eller Verdensmesterskaber.

Fx Danmarks fodboldlandshold, Danmarks basketballlandshold og Danmarks håndboldlandshold.

Se også
Hold

En menneskegruppe eller et hold består af flere personer, som har noget til fælles (kultur, musiksmag, ønsker, mål for livet osv.). I nogle sammenhænge bruges synonymet team.

Eksempler på gruppe eller hold kan være fra skoler (kursushold), fra idræten, sporten (holdsport, fodboldhold) osv.

Relaterede begreber 
 besætning (på fly, skibe)
 socialgruppe
 teamwork
 teambuilding

Mellemmenneskelige forhold
Japansk lærk

 
Japansk lærk (Larix kaempferi) er et op til 40 m højt nåletræ med en bred, kegleagtig vækstform. Det er almindeligt plantet i Danmark i haver og skove.

Beskrivelse 
Japansk Lærk er et løvfældende nåletræ med en bred, kegleagtig vækstform. Stammen er ret og gennemgående til toppen, og hovedgrenene er svære og vandrette. Barken er først rødbrun og senere gråbrun og skællet. Stammebark bliver efterhånden opsprækkende og furet. Knopperne sidder dels på étårsskud, og så finder man dem enkeltvis ud langs skuddet, og dels på ældre grene, hvor de sidder i bundter à 20-30 stykker på ganske korte, vorteagtige dværgskud (se billedet i boksen til højre).

Nålene er bløde og lysegrønne. Høstfarven er gul. Hanblomsterne sidder på undersiden af vandrette skud, men de ses ikke meget. Hunblomsterne sidder derimod i oprette, røde stande, som er meget iøjnefaldende. Koglerne er korte, brede og oprette med tilbagekrængede skæl. Frøene spirer villigt.

Rodnettet består af kraftige, dybtgående hovedrødder. Siderødderne ligger højt i jorden og er fint forgrenede. Alle Lærkearter har samliv, mycorrhiza, med svampe, f.eks. lærkens rørhat.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 30 × 10 m (40 × 30 cm/år).

Hjemsted 
Japansk lærk findes i blandede løv- og nåletræsskove på den japanske hovedø, Honshū, i op til 3000 m højde. Her er jorden vulkansk, dvs. porøs og næringsrig. Nedbøren er rigelig: 2000 mm/år.

Anvendelse 
Den japanske lærk kom første gang til Danmark i 1889 og er fra tyverne blevet plantet ret almindeligt i vore skove, hvor den synes at trives godt. Den har den fordel frem for europæisk lærk, at den ikke angribes af svampesygdommen lærkekræft. Japansk Lærk har ofte grove grene, der giver store knaster, hvilket gør veddet mindre anvendeligt. Men til gengæld så plantes den ofte i læhegn.

Lærkearterne er lystræer. Løvet er meget surt (pH=3!), så det omsættes kun langsomt. Frugtlegemer af lærkens rørhat, der vokser i symbiose med lærk, er velsmagende og de ses ofte under træet.

I julehandlen kaldes koglerne fra japansk lærk for "Rosenkogler", og de foretrækkes til pynt.

Sorter 
 Japansk lærk 'Diana' (Larix kaempferi 'Diana')
 Japansk lærk 'Pendula' (Larix kaempferi 'Pendula')

Kilde 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Hækplanter
Nåletræer
Lærk (planteslægt)
Perikon

Perikon (Hypericum) er en slægt af flerårige planter med modsatte, helrandede blade, der er besat med nedsænkede kirtler. Blomsterne er gule og 5-tallige med mange støvdragere.

 Bærperikon (Hypericum androsaemum)
 Hypericum beanii
 Storblomstret perikon (Hypericum calycinum)
 Smalbladet perikon (Hypericum erectum)
 Stinkende perikon (Hypericum hircinum)
 Lodden perikon (Hypericum hirsutum)
 Kinesisk perikon (Hypericum hookerianum)
 Dværgperikon (Hypericum humifusum)
 Kantet perikon (Hypericum maculatum)
 Bjergperikon (Hypericum montanum)
 Japansk perikon (Hypericum patulum)
 Prikbladet perikon (Hypericum perforatum)
 Topgrenet perikon (Hypericum prolificum)
 Smuk perikon (Hypericum pulchrum)
 Vinget perikon (Hypericum tetrapterum)
Storblomstret perikon

 
Storblomstret Perikon (Hypericum calycinum) er en stedsegrøn dværgbusk med en lav, opret vækstform og talrige udløbere, der gør planten tæppedannende. Hele planten er tæt besat med kirtler, der giver den kendte, skarpe Perikon-lugt.  Storblomstret Perikon er en populær bunddækkeplante.

Beskrivelse 
Storblomstret Perikon er en stedsegrøn dværgbusk, der dog efter hårde vintre snarere kan kaldes en løvfældende halvbusk. Skuddene er firkantede. Barken er først glat og lysegrøn, og senere bliver den brun med lysegrønne striber. Til sidst får gamle hovedskud brun, afskallende bark. Knopperne er modsatte, udspærrede og lysegrønne. 

Bladene er ægformede eller elliptiske med hel rand. Oversiden er glat og matgrøn, mens undersiden er lysegrøn. Blomsterne sidder enkeltvis ved skudspidsen. De er forbavsende store, gule med et meget stort antal støvdragere. Frugterne er tørre kapsler, der ikke modner ordentligt i Danmark.

Rodnettet består dels af de krybende, overfladiske udløbere, og dels af vandrette hovedrødder med masser af siderødder. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 x 0,50 m (5 x 5 cm/år), heri ikke medregnet skud fra udløberne! 9 planter dækker 1 m² på ét år.

Hjemsted 
Storblomstret Perikon hører hjemme i bøgeskovene i det sydøstlige Europa og det nordlige Lilleasien. Her danner den skovbund sammen med f.eks. Himmelblå Lungeurt, Musetorn og Russisk Skilla under bl.a. Valnød, Frynse-Eg, Kirsebær-Kornel, Laurbær-Kirsebær og Mispel.

Kilde 
Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Haveplanter
Buske
Gule blomster
Blomster i juli
Perikon
Russiske alfabet

Det russiske alfabet er baseret på det originale kyrilliske alfabet.

Noter: Hårdt og blødt tegn påvirker medlyden der står foran. Når en selvlyd med J-lyd (jE, jO, jU, jÆ) står efter en medlyd bliver j-lyden blandet med medlyden (f.eks. som spansk Ñ).
Det hårde tegn indikerer at dette ikke sker for den foranstående medlyd.
Står det bløde tegn efter en medlyd får medlyden sin egen j-lyd, medlyden bliver altså ekstra ”blød”.

Eksterne henvisninger 

 Det Kongelige Bibliotek – Translitteration fra kyrillisk til latinsk alfabet 
 Statsbiblioteket – Translitteration og kyrilliske tastaturer
 CyrAcademisator  Online translitteration til bl.a. ISO og efter Dansk Sprognævns anbefalinger.

Alfabeter
Translitteration af det Kyrilliske alfabet
Alfabet
Oxyhæmoglobin

Oxyhæmoglobin er hæmoglobin, der har optaget alle de fire mulige oxygenatomer. Oxyhæmoglobin er den tilstand, hæmoglobin findes i, når blodet forlader lunger eller gæller.
Blod
Panacea

Panacea er et legendarisk lægemiddel der helbreder alle sygdomme.
Navnet kommer af den græske gudinde Panacea (Πανάκεια, Panakeia "al helbredelse"), der var gudinde for helbredelse.

Panacea kan sammenlignes med De vises sten og livseliksir.
Betegnelsen benyttes i Adam Homo, niende sang, hvor Homo møder "Excellencen", der affærdiger "Fuldkommenheds-idealet":

"Den Panacee, der Statens Kraft forøger,
Og redder Landet, som nu sygt vi see.
Aa, svared Excellencen: meget gjerne!
Den Panacee er skjult i Statsmænds Hjerne."

Lægemidler
Græsk mytologi
Spredningskorridor

Man taler om spredningskorridorer inden for økologien, når man vil beskrive de formationer i landskabet, der gør det muligt for en population at spredes fra ét levested til et andet. Det er også via spredningskorridorerne, at udveksling foregår mellem to populationers genpuljer inden for samme art.

Korridorerne er blevet mere og mere afgørende for plante- og dyrearters overlevelse i takt med, at landskabet bliver opstykket af menneskers infrastruktur. Det har været udtrykt sådan: "Jo bedre forbindelser, vi får lavet for vores logistik, jo mindre bliver de arealer, som er til rådighed for de vilde arter."

Eksempler på spredningskorridorer:
 Læhegn
 Vejkanter
 Diger
 Vandløb
 Grøfter

På et mere overordnet niveau kan man også tale om spredningskorridorer. Den guldsjakal, der i 2015 blev fundet i Jylland, er således sandsynligvis kommet via en sådan "grøn korridor", der går gennem Tyskland fra Sachsen mod nordvest.

Kilder

Se også 
 faunapassage
 fredning
 ø-teori (økologi)

Eksterne links 
 Spredningskorridorer og faunapassager
 Hollandsk naturforvaltning i stor skala

Litteratur 
 

Økologi
Nordiske sprog

Nordiske sprog omfatter dansk, svensk, norsk, færøsk og islandsk. Nordiske sprog tilhører den germanske sprogfamilie, der igen tilhører den indoeuropæiske sprogæt.

Lingvistiske betegnelser 

Dannelserne af nutidens nordiske sprog skyldes de sproghistoriske forhold og udviklinger, der adskiller de nordiske sprog fra deres fælles urgermanske modersprog (der udviklede sig til urnordisk). Dette er eksempelvis  de urnordiske diftonger der blev trukket sammen på dansk og svensk. Det sees i 'ø' - "et land i havet" - , hvorimod diftongen er bevaret i  og  - i øvrigt også den nu med et engelsk tilhørsforhold -ey endelse, såsom i stednavnet Surtsey.

Sproghistoriske betegnelser 

De første  er gammeldansk og gammelsvensk, bestemt ca. 1100-1550. Før det arbejdes med delvist konstruerede sprogformer i den historiske lingvistik: ca. 800-1100, runedansk, eller olddansk,  samt norrønt (Norge, Island og Færøerne for perioden 800-1300); ca. 200-700 urnordisk; ca. 2000 f.Kr. - 200 e.Kr. urgermansk og ca. år. 4000?-2000 f.Kr. indoeuropæisk.

Som sprogbetegnelse forekommer også 'oldnordisk' der i dag må siges at være forældet. Dels anvendtes ordet som synonym til 'norrøn', dels med den betoning at være det fællesnordiske sprog.

Nutidige betegnelser 
Nordiske sprog grupperes i vestnordisk og østnordisk, hvor vestnordisk er norsk, færøsk og islandsk, mens østnordisk er dansk og svensk.

Alligevel vil de fleste dansk- og svensksprogede have lettere ved at forstå norsk end færøsk og islandsk, så man derfor kan tale om ønordisk - færøsk og islandsk - og fastlandsnordisk - østnordiske sprog og norsk - der så også afspejler den sproglige virkelighed som nordisktalende selv oplever.

Oversigt over vigtige dialekter  
 Historiske dialekter
 Norn der taltes på Shetlandsøerne og Orkneyøerne indtil 1700-tallet
 Gammelgutnisk der taltes på Gotland indtil omkring år 1600.
 Vestnordiske sprog
 'Rigsnorsk'
 Bokmål og Nynorsk (og Riksmål)
 De 4 norske dialektgrupper
 Nordnorsk, , , 
 Østnordiske sprog
 Danske dialekter
 Jyske
 Sønderjysk, Vestjysk, Østjysk, Vendelbomål
 Ømål
 Langelandsk, Fynsk, Sjællandsk, Lollandsk, Falstersk, Mønsk
 Østdansk ~ Bornholmsk
 De 6 svenske dialektgrupper
 , , , , , 
 Dialekter der krydser sproggrænser
  - en slags norsk, hører til den syvende svenske dialektgruppe, "Övriga mål"
 Skånsk - en slags dansk, hører til den sydsvenske dialektgruppe
  - svensk dialekt med indslag af trøndsk, hører til den nordlandske dialektgruppe
 Finlandssvensk
 Estlandssvensk
 Komplicerede dialekter
 Elvdalsk - betragtes af nogle lingvister som et sprog
 Gutnisk - traditionelt gotlandsk, betragtes af nogle lingvister som en konstrueret dialekt, ved sprogforskeren Carl Säve

Eksterne henvisninger 
 DR's tema om de nordiske sprog
 Diskussion på de nordiske sprog 
 Særnordiske Ord - Scandinavian-only words

Noter
Faunapassage

En faunapassage er en kunstigt skabt spredningskorridor. Den skal give dyrene passage forbi de forhindringer, der opstår, når mennesker udnytter landskabet.

Passagen kan bestå i 
 fisketrapper (fisk)
 betonrør under veje (padder, ræv, grævling). Er den forholdsvis lille kaldes den  paddetunnel, mens større konstruktioner kan kaldes faunatunnel.
 broføring hen over udyrket jord (hjort)
 broføring i mindst 12 m bredde, hvor "naturen" føres over vej, kanal eller bane (storvildt)

En af de mere kendte faunapassager, er faunapassagen der går over Svendborgmotorvejen (primærrute 9) der går mellem Odense og Svendborg. Den kostede 18 mio. kr og skulle være med til at den truede og sky hasselmus, der lever i Ravnebjerg Skov nord for Svendborg kunne komme over motorvejen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Økologi
Fauna
Niger (flod)

Niger er en vigtig flod i Vestafrika, hvor den løber 4.000 kilometer igennem eller på grænsen af landene Guinea, Mali, Niger, Benin og Nigeria. Niger er Afrikas tredjelængste flod kun overgået af Nilen og Congofloden.

Floden har givet navn til landet Niger, og det stammer sandsynligvis oprindeligt fra betegnelsen Egerou n-Igereou, som betyder "flodernes flod", et navn som Tuareg-folket (en beduingruppe) har givet floden, eller fra Gher n-Gheren i Tamashek-sproget (et andet beduin sprog), som betyder det samme. 

Vandløb i Afrika
Guineas geografi
Malis geografi
Flod
Benins geografi
Nigerias geografi
Mæthæmoglobin

Hæmoglobin omdannet af nitrit til mæthæmoglobin, som modsat hæmoglobin ikke er i stand til at transportere ilt rundt i kroppen. Ved spædbørn kan dette fremkalde fænomenet "blå børn".

Blod
Yahoo!

Yahoo! () er en søgemaskine og samtidig også et Linkkatalog. Ifølge Alexa er Yahoo.com den fjerde mest besøgte side på internettet (17. februar 2011). Heraf har Yahoo's e-mailservice (mail.yahoo.com) 51% af trafikken.

Yahoo! blev lanceret i januar 1994 på Stanford University (som også er stedet hvor Google har sin oprindelse) af studenterne Jerry Yang og David Filo. 2. marts 1995 blev firmaet Yahoo! Inc. oprettet og har den dag i dag adresse i Sunnyvale, Californien.

Den danske hjemmeside blev lukket ned 31. december 2013 grundet dårligt annoncesalg. Fremover bliver de danske brugere videresendt til den internationale side.

Reference

Eksterne henvisninger 

 Yahoo! Danmark
 Yahoo! International
 Yahoo! Linkkatalog 

 
Skyen
Søgemaskiner
Etableret i 1994
Internetportaler
Thanatos

Thanatos er i græsk mytologi navnet på guden for den naturlige død. Han blev engang fanget af Sisyfos og lagt i lænker. Sisyfos gjorde det for at ingen mere skulle dø. Ares fandt ud af det og fangede Sisyfos og frigjorde Thanatos. Inden Sisyfos skulle til underverdenen sagde han til sin kone at hun ikke skulle ofre ham noget. Sisyfos kom til underverdenen og klagede til Hades over, at hans død ikke blev retfærdigjort, og Hades sendte ham tilbage hvor han levede længere, men til sidst så Zeus det som om Sisyfos nedgjorde guderne og straffede Sisyfos ved at lade ham rulle en sten, der var større end ham selv, op ad et højt bjerg. Hver gang han nåede toppen, smuttede stenen fra ham, og han måtte begynde forfra.

Thanatos ses tit afbildet som en ung og smuk dreng med mørkt hår i den romerske mytologi, hvor han hedder Mors.

Mange mener, at han er baggrunden for manden med leen, men faktisk fik han først leen i den romerske mytologi, fordi i den græske version ligner han en stor kriger fra Sparta med sværd, fuldskæg og er atletisk bygget. I den romerske er døden blevet en mere smuk ting som skal værdsættes, derfor er han afbildet med vinger, ligesom Cupid også er.

Eksterne henvisninger 

 

Græske guder
Dødsguder
Aiolos

Aiolos er i græsk mytologi gud for alle vinde. Han er søn af Poseidon. Han bor ikke på Olympen med de andre guder, men holder sig for sig selv. Han kan dog godt blande sig i gudernes affærer, hvis han anser det for påkrævet. Et eksempel herpå er blandt andre i fortællingen om Jason og Argonauterne.

Aiolos har lagt navn til udtrykkene æolisk (stormfuld) og æolsharpe (vindharpe).

Æolus 

I romersk mytologi er Aiolos optaget som Æolus eller Aeolus.

Han optræder flere gange hos de romerske forfattere som Vergil. Han bor i den grotte på De Lipariske Øer (de æoliske øer). I Æneiden hjælper han Juno i kampen mod Æneas, da han sender trojanernes skib ud af kurs, så det rammer Karthago. I Holbergs digt om Peder Paars slipper Æolus vinde, der bringer Paars ud af kurs.

Græske guder
Romerske guder
Noam Chomsky

Dr. Avram Noam Chomsky (født 7. december 1928 i Philadelphia, Pennsylvania) er en amerikansk forfatter, filosof, politisk aktivist og professor i lingvistik. Chomsky betegner sig selv som libertærsocialist og er erklæret anarkist, og han er særligt kendt for sine venstreorienterede debatindlæg og bøger. Chomsky er kritiker af kapitalismen.

Liv og karriere 
Noam Chomsky blev født i East Oak Lane i Philadelphia, Pennsylvania. Hans far, William Chomsky, var oprindeligt ukrainer og arbejdede som professor i hebraisk, og moderen hed Elsie Chomsky (født Simonofsky). Jiddisch var forældrenes første sprog, men det var forbudt i hjemmet.

Som professor i lingvistik ved Massachusetts Institute of Technology blev han skaber af Chomsky-hierarkiet, en klassifikation af formelle sprog.

De seneste år har han desuden markeret sig som deltager i den globaliseringskritiske bevægelse.

Bøger 
Bogudgivelser på dansk af Noam Chomsky:

 Amerikas magt og de nye mandariner 2.bd. (Gyldendals Uglebøger, 1970)
 Bind 1: Objektivitet og liberal videnskab
 Bind 2: Magt og modstand
 Amerikas krig mod Asien (Gyldendals Logbøger, 1971)
 Sprog og bevidsthed (Gyldendals Uglebøger, 1974)
 Om sprog (Gyldendal, 1977)
 Erkendelse og frihed (Gyldendals Uglebøger, 1977)
 Den femte frihed: Om magt og ideologi i USA's udenrigspolitik (Forlaget Tiden, 1988)
 11. september (Forlaget Bindslev, 2002)
 Magt og terror (Forlaget Bindslev, 2003)
 Hegemoni eller overlevelse – Amerikas jagt på verdensherredømmet (KLIM, 2006)

Film 
 Requiem for the American Dream (Dokumentarfilm af Peter D. Hutchison, Kelly Nyks og Jared P. Scott, 2016)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Noam Chomsky  Personressourse (linksamling) på Tidsskriftcentret.dk
 Chomsky.info Officiel hjemmeside

Filosoffer fra USA
Lingvister fra USA
Alumni fra Massachusetts Institute of Technology
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Femininum

Femininum er grammatisk hunkøn. Et ord kan sagtens være hunkøn, uden at det betegnede har et fysisk køn. Ko er f.eks. femininum, hvad der er forståeligt ud fra dyrets faktiske køn. Det er sol også, hvad der kan synes mere mærkeligt. Men i de nordlige egne har solen været regnet som livgivende. Det modsatte finder du i latinske sprog, hvor månen (luna) er hunkøn. Tysk der Mond er hankøn. 

På dansk er femininum og maskulinum slået sammen til fælleskøn. På sønderjysk, schweizertysk og engelsk er alle tre køn slået sammen.

På visse danske dialekter, f.eks. vendelbomål og samsømål, er de tre grammatiske køn bibeholdt, og det er dér, man kan se, hvilke af fælleskønsordene der er hun- henholdsvis hankøn.

Se også
 Maskulinum (grammatisk hankøn)
 Neutrum (grammatisk intetkøn)
 Kollektivum (grammatisk flerhed)
 Grammatisk køn

Grammatik
Kollektivum

Kollektivum refererer til grammatisk flerhed. Ord som vand og sand anses grammatisk som en masse og kan derved kun bøjes i ental. Selvom kollektivum-ord kan deles op i fx sandkorn, molekyler eller andet, er det ikke muligt at sætte denne type ord i flertal, med mindre man tilføjer et støtteord som fx "et sandkorn" eller "en dråbe vand".

Se også 
 maskulinum (grammatisk hankøn)
 femininum (grammatisk hunkøn)
 neutrum (grammatisk intetkøn)

Kilder/henvisninger
 jki, ordbogen A/S

Grammatik
Almindelig bingelurt

 
Almindelig bingelurt (Mercurialis perennis) er en 15-40 cm høj urt, der vokser i løvskove. Førne af Bingelurt står øverst på regnormes spiseseddel.

Beskrivelse 
Almindelig bingelurt er en flerårig, tvebo urt, der har en opret og bestanddannende vækst. Stængelen er opret, rund i tværsnit og ugrenet. Bladene er samlet i den øverste halvdel af skuddet, og de er modsat stillede, bredt elliptiske og behårede med savtakket rand og ca. 2 mm lange fodflige. Begge bladsider er græsgrønne.

Blomstringen foregår i april-maj, og da planten er tvebo, findes der fladedækkende kloner med udelukkende hunlige eller hanlige blomster. Blomsterne sidder samlet i sidestillede aks. Hunblomsterne bæres ud fra aksen på stilke, der er meget længere end den modne frugt. Hanblomsterne er ganske små. Begge typer blomster er 3-tallige og reducerede. Frugten er en dunhåret kapsel med lysegrå og ovale frø.

Rodsystemet består af en krybende jordstængel og et trævlet rodnet.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 x 0,15 m (30 x 15 cm/år), heri ikke medregnet rodskud fra samme jordstængel.

Voksested 

Almindelig bingelurt er udbredt i Nordafrika, Mellemøsten, Kaukasus og store dele af Europa, herunder også det østlige Danmark, mens den er meget sjælden i Nord – og Vestjylland. Bingelurt foretrækker skyggede voksesteder med fugtig, næringsrig muldbund. Den er karakteristisk for løvskove, men ses sjældent i nåleskove.

I naturparken Medvenica, Kroatien, findes skove, domineret af bøg i 300-820 m højde. I disse skove er arten en del af bundfloraen sammen med bl.a. ahorn, ask, himmelblå lungeurt, Knautia drymeia (en art af blåhat), kongetvetand, laurbærdafne, peberbusk, spidsløn, storbladet elm, storblomstret kodriver, tungeblad og ægte alpeviol

Konstant surhedsgrad 
Svenske undersøgelser i 1910'erne viste, at pH er konstant (omkring 7) under Bingelurt-bevoksninger. Det førte i første omgang til en påstand om, at arten er bundet til jordbundsnicher med neutralt pH. Ved kontrolmålinger i 1970'erne viste det sig dels, at Bingelurt flyttede voksested og dels, at pH flyttede med Bingelurt! Dette har – sammenholdt med viden om, at førne af netop Bingelurt står øverst på regnormes spiseseddel – ført til den hypotese, at regnormene flytter med Bingelurt, og at de så i næste omgang er årsag til det høje pH.

Note

Kilder/Henvisninger 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Bo Mossberg og Lennart Stenberg: Den store nordiske flora, 2. udg. 1999, 
 Signe Frederiksen, Finn N. Rasmussen og Ole Seberg: Dansk flora, 2006 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Skovbundsplanter
Bingelurt
Hemikryptofyt

Hemikryptofyt er sammensat af tre græske ord:

hemi = halv; krypto- = skjult og phyton = en plante, altså ordret: "den halvskjulte plante"

En hemikryptofyt er en plante, der har rhizomer eller knolde under jorden, eller som har knopskydning under vand. I daglig tale kaldes den slags planter for stauder.

Se også 
 Livsformer (planter)

Kilder/Henvisninger 
 E. Lawrence, Henderson´s dictionary of biological terms, Longman Scientific & technical. 1994.

Plantetyper

he:מורפולוגיה של הצמח - מונחים#צורות חיים ושלבי חיים של צמחים