Антоново (община)

Община Антоново е разположена в Североизточна България и е сред съставните общини на област Търговище.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в югозападната част на област Търговище. С площта си от 478,775 km2 заема 3-то място сред 5-те общините на областта, което съставлява 17,67% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
 на север – община Попово;
 на североизток – община Търговище;
 на изток – община Омуртаг;
 на югоизток – община Котел, област Сливен;
 на юг – община Сливен, област Сливен и община Елена, област Велико Търново;
 на запад – община Златарица и община Стражица, област Велико Търново.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е хълмист и ниско планински. Територията ѝ изцяло попада в пределите на Източния Предбалкан.

В северните и северозападни части на община Антоново се простират източните разклонения на Антоновските височини, разположени между долината на Голяма река на север и изток, долината на река Карадере на юг и границата с община Стражица на запад. На около 400 m северно от село Девино се издига най-високата им точка – връх Лягулите 531,7 m.

Районът източно от долината на Голяма река и северно от язовир „Ястребино“ се заема от западните части на платото Кедикбалкан. На 1 km северно от село Любичево се намира най-високата му точка от 488,3 m на територията на общината.

Южно от Антоновските височини и платото Кедикбалкан е разположена хълмистата историко-географска област Сланник. В най-западната ѝ част, на около 2 km западно от село Стара речка, на границата с община Златарица, в коритото на Стара река се намира най-ниската точка на общината – 125 m н.в.

В крайните югозападни части на общината попадат най-източните разклонения на Еленските височини. В тях, на границата с община Елена, югозападно от заличеното село Саровци се намира най-високата точка на община Антоново – 832,1 m.

Районите разположени южно от областта Сланник се заемат от северозападните ридове на ниската Лиса планина (част от Източния Предбалкан). На 2 km североизточно от село Манушевци, на границата с община Котел се намира най-високата им точка в пределите на община Антоново – 810,6 m.

Води 
Цялата територия на община Антоново попада във водосборния басейн на Стара река (десен приток на Янтра), която протича през нея в югозападната ѝ част в дълбока проломна долина със средното си течение. В този си участък долината на реката е граница между Еленските височини на запад и Лиса планина на изток. През територията на общината протичат изцяло или частично два по-големи десни притока на Стара река:
 – Карадере (27 km). Реката извира на 1 km северозападно от с. Вельово. Тече на северозапад, а северно от село Орач завива на запад и преминава през историко-географската област Сланник в дълбока, на места каньоновидна долина. Влива се отдясно в Стара река, на 135 m н.в., на 1,3 km северозападно от село Стара речка. Последните 2,5 km служат за граница между Търговишка и Великотърновска области. Площта на водосборния ѝ басейн е 124 km2, което представлява 5,0% от водосборния басейн на река Стара река.
 – Голяма река (най-големият приток на Стара река). Тя води началото си от Лиса планина в община Омуртаг. До вливането си в югоизточната част на южния ръкав на язовир „Ястребино“ тече на север, а 2 km преди навлизането си в язовира – на запад също в община Омуртаг. След изтичането си от язовира продължава в северна посока, в близост до село Разделци завива на запад и служи за граница на община Антоново с община Попово. Северозападно от село Долна Златица напуска пределите на община Антоново. В целия този описан участък тече в дълбока, силно залесена, каньоновидна долина. Неин основен приток е река Казълдере (22 km, ляв). Тя извира под името Черна река на 745 m н.в. от Лиса планина, южно от село Глашатай. Тече в източна посока в дълбока долина със стръмни десни и полегати леви склонове. Югоизточно от село Илийно, община Омуртаг завива на север, преминава през язовир „Царевци“, пресича шосето София – Варна и заедно с Голяма река се влива в югоизточната част на южния ръкав на язовир „Ястребино“, на 340 m н.в. Площта на водосборния ѝ басейн е 63 km2, което представлява 7,3% от водосборния басейн на Голяма река.

Населени места 
Общината се състои от 59 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 през 1886 г. – заличено е с. Юсеинлери (Юсеинлер) без административен акт поради изселване;
 през 1887 г. – заличени са с. Базаурт, м. Горни Чобан кьой (Чобан кьой) и с. Къшла кьой без административен акт поради изселване;
 – заличени са махалите Куру махле и Орта махле и са присъединени като квартали на с. Балабанлари без административен акт;
 през 1892 г. – заличено е с. Айдън махле и е присъединено като квартал на с. Куру Вели кьой без административен акт;
 – заличени са с. Иолджи кьой (Юлджу кьой) и Семет кьой и са присъединени като квартали на с. Джумалъ кьой без административен акт;
 през 1902 г. – заличена е м. Семис кьой без административен акт поради изселване;
 – заличена е м. Юренджи без административен акт поради изселване;
 през 1908 г. – заличено е с. Тестеджи кьой (Чешнеджи, Чешнеджи кьой) и е присъединено като квартал на с. Джумалъ кьой без административен акт;
 Указ № 192/обн. 21 април 1923 г. – преименува с. Кешкекчилери на с. Извор;
 МЗ № 2820/обн. 14 август 1934 г. – преименува с. Хоранлари на с. Божица;
 – преименува м. Каваджик на м. Виданово;
 – преименува м. Османлар на м. Висино;
 – преименува м. Муссаллар на м. Височка;
 – преименува м. Сефер махле на м. Возарци;
 – преименува с. Горно Мастънлари на с. Горна Златица;
 – преименува м. Урум бей (Уруш Боохчу, Румбоолу) на м. Греевци;
 – преименува м. Гювенлии (Гювемлии) на м. Гълъбинка;
 – преименува м. Ики евелер на м. Две къщи;
 – преименува с. Къзлар кьой (Казлар кьой) на с. Девино;
 – преименува с. Доброджелари на с. Добротица;
 – преименува с. Долно Мастънлари на с. Долна Златица;
 – преименува м. Текеджилери на м. Дъбравица;
 – преименува с. Ходжа кьой на с. Китино;
 – преименува м. Софулар на м. Ковил;
 – преименува м. Бенли кьой на м. Крушолак;
 – преименува с. Кьосе кьой на с. Кьосевци;
 – преименува с. Ашиклар на с. Любичево;
 – преименува м. Ени махле на м. Любка;
 – преименува м. Макаклари на м. Макак;
 – преименува с. Чикръкчилари на с. Малка Черковна;
 – преименува с. Палазлари на с. Малоградец;
 – преименува с. Айдън кьой на с. Мечово;
 – преименува с. Демирджилери на с. Моравица;
 – преименува с. Кара дърлъ на с. Моравка;
 – преименува с. Албалари на с. Орач;
 – преименува м. Юте махле на м. Отсрещна;
 – преименува м. Кюлюджа на м. Пепелка;
 – преименува с. Ходжа махле на с. Пиринец;
 – преименува с. Яйла кьой на с. Поляне;
 – преименува с. Караселер на с. Поройно;
 – преименува с. Калайджилари на с. Присойна;
 – преименува м. Хаджи ахматлари на м. Пчеларци;
 – преименува с. Куванджилар на с. Пчелно;
 – преименува с. Балабанлари на с. Разделци;
 – преименува м. Чалджи кьой на м. Свирчово;
 – преименува с. Семерлер (Семерлери) на с. Семерци;
 – преименува м. Кая бунар на м. Скални кладенец;
 – преименува с. Исаклари на с. Слънчовец;
 – преименува м. Софулари (Софулар) на м. Собина;
 – преименува м. Дуран кьой на м. Стойново;
 – преименува м. Халваджилари на м. Халваджийско;
 – преименува м. Дуранлари на м. Чеканци;
 – преименува с. Джумалъ кьой на с. Черни бряг;
 – преименува с. Тюркеше (Тюркюше) на с. Шишковица;
 – преименува с. Кокарджа на с. Язовец;
 – преименува с. Чели кьой на с. Яребична;
 – преименува с. Дуванлар на с. Ястребино;
 МЗ № 3072/обн. 11 септември 1934 г. – преименува с. Узунджа алан на с. Длъжка поляна;
 МЗ № 3775/обн. 7 декември 1934 г. – преименува м. Хамза кьой на м. Банковец;
 – преименува с. Софу юрт на с. Богомолско;
 – преименува с. Хаджи кьой на с. Букак;
 – преименува м. Вели кьой на м. Великовци;
 – преименува с. Куру Вели кьой на с. Вельово;
 – преименува м. Делял кьой на м. Глашатай;
 – преименува м. Дере кьой на м. Голямо Доляне;
 – преименува м. Пахчелари на м. Градинка;
 – преименува м. Ахмедоолу на м. Долнени;
 – преименува м. Халил ходжа махле (Хаджи махле) на м. Драговци;
 – преименува с. Дюлгер махле на с. Зидари;
 – преименува м. Чамурлу кьой на м. Калнище;
 – преименува с. Тюлбе на с. Капище;
 – преименува с. Кулфалар на с. Коноп;
 – преименува с. Кулазлари на с. Крайполе;
 – преименува м. Къна кьой на м. Кънино;
 – преименува с. Кадър кьой на с. Къпинец;
 – преименува м. Дере кьой ІІ на м. Малко Доляне;
 – преименува м. Чинаджик на м. Манушевци;
 – преименува с. Керемедин на с. Милино;
 – преименува м. Карши махле на м. Насрещна;
 – преименува м. Дура боглу на м. Равно село;
 – преименува м. Хасъ кьой на м. Свободица;
 – преименува м. Средна махала на м. Средна;
 – преименува с. Алван кьой на с. Стара речка;
 – преименува м. Пирелери на м. Старчище;
 – преименува м. Кеманлари на м. Стройновци;
 – преименува с. Тюлбе каралар на с. Таймище;
 – преименува с. Касъргалар на с. Трескавец;
 – преименува м. Гюндюзлери на м. Черна вода;
 МЗ № 1695/обн. 27 септември 1937 г. – заличава м. Ереселер поради изселване;
 МЗ № 2916/обн. 16 януари 1943 г. – заличава махалите Две къщи и Собина и ги присъединява като квартали на с. Добротица;
 – заличава м. Средна и я присъединява като квартал на с. Долна Златица;
 – заличава м. Киселец (Хасанлари) и я присъединява като квартал на с. Къпинец;
 – заличава махалите Висино и Ковил и ги присъединява като квартали на с. Малоградец;
 – заличава м. Насрещна и я присъединява като квартал на с. Разделци;
 – преименува м. Стойново на м. Стойновци;
 – признава н.м. Тиховец (Менет кьой, от с. Букак) за отделно населено място – с. Тиховец;
 – заличава м. Скални кладенец и я присъединява като квартал на с. Ястребино;
 между 1946 и 1956 г. – заличена е м. Возарци и е присъединена като квартал на с. Поройно без административен акт;
 Указ № 949/обн. 8 декември 1949 г. – преименува с. Поляне на с. Антоново;
 – преименува с. Извор на с. Изворово;
 през 1956 г. – възстановено е старото име на м. Стойновци на м. Стойново без административен акт;
 Указ № 463/обн. 2 юли 1965 г. – заличава м. Височка, с. Зидари и м. Малко Доляне поради изселване;
 Указ № 959/обн. 18 декември 1965 г. – заличава махалите Любка, Отсрещна и Пепелка и ги присъединява като квартали на с. Кьосевци;
 Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – осъвременява името на с. Яребична на с. Яребично;
 Указ № 757/обн. 8 май 1971 г. – заличава м. Долнени поради изселване;
 Указ № 1942/обн. 17 септември 1974 г. – признавас. Антоново за гр. Антоново;
 Указ № 2076/обн. 27 септември 1974 г. – заличава селата Божица, Еревиш и Семерци и ги присъединява като квартали на гр. Антоново;
 Указ № 2552/обн. 26 ноември 1974 г. – заличава с. Ястребино и го присъединява като квартал на гр. Антоново;
 Указ № 2294/обн. 26 декември 1978 г. – заличава махалите Виданово, Гълъбинка, Драговци, Кънино, Макак и Пчеларци поради изселване;
 Указ № 2081/обн. 23 ноември 1979 г. – отделя кв. Ястребино от гр. Антоново и го възстановява като отделно населено място – с. Ястребино;
 На основание §7 (т. 3) от Закона за административно-териториалното устройство на Република България (ДВ, бр. 63/1995 г.) всички махали, колиби, гари, минни и промишлени селища придобиват статут на села;
 Указ № 328/обн. 24 септември 1996 г. – отделя кв. Семерци от гр. Антоново и го възстановява като отделно населено място – с. Семерци;
 Реш. МС № 599/обн. 14 август 2015 г. – заличава с. Градинка поради изселване.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Икономика 
Община Антоново според класификацията за районите е селски тип община – има превес селското стопанство, следвано от дърводобивната, дървообработващата и леката промишленост. Широко застъпено е хлебопроизводството и сладкарството, следвани от търговията с хранителни стоки и ресторантьорството. В общината има завод за пътни знаци и съоръжения – единственото по рода си предприятие в България.

Образование 
 Начално училище „Д-р Петър Берон“, с. Изворово
 Основно училище „Н. Й. Вапцаров“, с. Стеврек
 Основно училище „Н. Й. Вапцаров“, с. Трескавец
 Средно общообразователно училище „Св. св. Кирил и Методий“, гр. Антоновоwww.sou-antonovo.orgfree.com

През 2007 г. е закрито училището в с. Добротица, а през 2008 г. – училището в с. Таймище.

Култура 
 Музеи
В с. Ястребино има 2 постоянни фотоизложби, както и музейна сбирка в с. Малоградец и картинна галерия в квартал Божица.

 Читалища
В селищата на община Антоново основни културно-просветни институции са читалищата, всички 11 от тях работещи. Те разполагат с 83 838 библиотечни единици.

Към 5 от читалищата са организирани самодейни състави:
 НЧ „Христо Ботев“, гр. Антоново
 НЧ „Пробуда“, с. Стеврек
 НЧ „Касърга“, с. Трескавец
 НЧ „Кольо Савов“, с. Любичево
 НЧ „Христо Ботев“, с. Ястребино

Редовни събития 
 17 януари, Антоновден – годишнина от обявяването на Антоново за град, Ден на междуетническата толерантност;
 традиционен пролетен панаир (50 дни след Великден).

В селата на общината се провеждат местни събори:
 24 май – в селата Стеврек и Ястребино,
 около Гергьовден – в Изворово и Семерци,
 май – в село Любичево,
 около Петковден – в Моравица,
 след празника Свети дух – в Длъжка поляна.

Транспорт 
През общината преминават изцяло или частично 8 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 123,9 km:
 участък от 25,7 km от Републикански път I-4 (от km 173,6 до km 199,3);
 последният участък от 15,7 km от Републикански път III-204 (от km 59,2 до km 74,9);
 началният участък от 2,4 km от Републикански път III-407 (от km 0 до km 2,4);
 участък от 24,9 km от Републикански път III-408 (от km 5,4 до km 30,3);
 участък от 9,9 km от Републикански път III-409 (от km 7,6 до km 17,5);
 целият участък от 9,7 km от Републикански път III-2042;
 целият участък от 14,2 km от Републикански път III-4006;
 началният участък от 21,4 km от Републикански път III-4082 (от km 0 до km 21,4)

Топографска карта

Източници

Външни препратки