Сливен (община)

Община Сливен се намира в Югоизточна България и е една от съставните общини на област Сливен. Общината е най-голямата по площ в България със своите 1366,63 km², след нея е Столична община с 1348,90 km²

География

Географско положение, граници, големина 
Общината заема централната и югоизточната част на област Сливен. С площта си от 1366,63 km² е най-голямата сред 4-те общини на областта, което съставлява 38,56% от територията на областта и същевременно най-голямата по площ община в България. Границите ѝ са следните:
 на североизток – община Котел;
 на изток – община Стралджа, област Ямбол;
 на югоизток и юг – община Тунджа, област Ямбол;
 на югозапад – община Нова Загора;
 на запад – община Твърдица;
 на северозапад – община Елена, област Велико Търново и община Антоново, област Търговище.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е разнообразен – равнинен и ниско хълмист в южната ѝ част, ниско и средно планински в северната. Поради голямата си територия тя заема части от пет физикогеографски области на България – Стара планина, Сливенската котловина, Средна гора, Горнотракийската низина, а крайният ѝ северозападен район в Предбалкана.

Към Старопланинската физикогеографска област в община Сливен попадат части от 5 орографски единици. Крайните ѝ западни райони, на запад от прохода Вратник, се заемат от най-източните части на Елено-Твърдишка планина (най-източната част на Средна Стара планина) В нея, на около 3 km западно от местността Агликина поляна, се издига връх Соуджака (1213 m), най-високата точка на цялата община. На изток от прохода Вратник се простира Източна Стара планина. В пределите на община Сливен попадат части от 4 нейни планини. Първата и най-високата е Сливенска планина с връх Българка (1180,5 m, най-високата точка на цялата Източна Стара планина), извисяващ се северно от град Сливен. Планината с много малко изключение изцяло влиза в пределите на общината. На север тя се простира до дълбоката и тясна долина на река Луда Камчия, на изток – до Сливенския проход, на юг със стръмни склонове се спуска към Сливенското поле, а на запад дълбоката долина на Беленска река я отделя от Елено-Твърдишка планина. На север от долината на Луда Камчия на територията на община Сливен се простират крайните южни най-високи части на Котленска планина – 1106,6 m до прохода Вратник. Районът източно от Сливенския проход и южно от долината се заема от най-западната част на Стидовска планина с връх Калинка (938,1 m). Югоизточно от Сливенския проход се простира планината Гребенец, която на изток достига до Марашки проход. С изключение на част от северните ѝ склонове, тя изцяло попада в пределите на община Сливен, а на юг се спуска стръмно към Сливенската котловина. Най-високата ѝ точка е връх Гаваните (1034,3 m), който се намира североизточно от село Сотиря.

Крайният северозапад на общината (землищата на селата Зайчари, Стара река и Средорек) попада в пределите на Предбалкана, като тук релефът е предимно хълмист.

Южно от Стара планина се простира обширната (830 km²) Сливенска котловина, чиято западна и средна част влиза в пределите на община Сливен. От ниското вътрешнокотловинно възвишение Хамамбаир (югоизточно от Сливен) котловината се разделя на две части – Сливенско поле на запад, което е по-високо и което изцяло е на територията на община Сливен, и Стралджанско поле на изток, което е по-ниско и западната част на което е в нейните предели. В него югоизточно от село Желю войвода, в коритото на река Тунджа, се намира най-ниската точка на община Сливен – 130 m н.в.

Южно от долината на река Тунджа и Сливенската котловина се простират крайните източни, най-ниски части на Сърнена Средна гора, която завършва в завоя на река Тунджа с уединеното възвишение Таушантепе (Зайчи връх, 256,7 m). Най-високата точка на Сърнена Средна гора на територията на община Сливен е връх Чаталджа (561,9 m), разположен югозападно от село Струпец, на границата с община Нова Загора.

Крайните южни райони на община Сливен, на юг от Сърнена Средна гора, се заемат от най-североизточната част на Горнотракийската низина – източната част на Новозагорското поле.

Води 
В северната част на община Сливен, по билото на Елено-Твърдишка, Сливенска и Стидовска планина преминава участък от главния вододел на България. По този начин около 85% от територията ѝ принадлежат към Беломорския водосборен басейн, а останалите 15% – към Черноморския водосборен басейн.

Към Черноморския водосборен басейн на територията на общината протичат две основни реки. В северната ѝ част преминава участък от най-горното течение на река Луда Камчия (дясна съставяща на река Камчия). Тя води началото си от Котленска планина в непосредствена близост до прохода Вратник и тече на изток в дълбока, тясна и гориста долина. Минава през село Раково, за кратко навлиза в община Котел и отново се връща на територията на община Сливен. Преминава през село Ичера и на около 4 km североизточно от него навлиза в община Котел. В най-северозападната част на община Сливен протича най-горното течение на Стара река (десен приток на Янтра, която е десен приток на Дунав). Тя извира от местността Агликина поляна и до село Стара река тече на север в дълбока и залесена долина. След това навлиза в пределите на Предбалкана, където долината ѝ се разширява и северно от село Зайчари навлиза в област Търговище.

Основната водна артерия в община Сливен е река Тунджа (ляв приток на Марица), която принадлежи към Беломорския водосборен басейн и която протича през нея на протежение от около 70 km с част от средното си течение. Тя навлиза в общината югозападно от село Бинкос с последния си 3-километров участък от Межденишкия пролом. Източно от селото навлиза в най-западната част на Сливенската котловина и протича по нейната южна периферия. Минава покрай селата Струпец, Мечкарево, Самуилово, Крушаре и Желю войвода и югоизточно от последното навлиза в област Ямбол. На територията на община Сливен река Тунджа получава отляво два по-големи притока. Първият от тях е Беленска река. Тя води началото си южно от връх Вратник и тече на юг в дълбока долина. При село Бяла прави малко долинно разширение, остро завива на запад, като долината ѝ отново става тясна и дълбока и на около 3 km западно от селото навлиза в община Твърдица. Северозападно от село Бинкос реката отново се връща на територията на община Сливен, преминава през късия Шивачевски пролом и югоизточно от селото се влива отляво в Тунджа. Другият голям приток на Тунджа в община Сливен е Асеновска река (Куруча, 36 km). Тя извира източно от прохода Вратник и до град Сливен тече на юг и югоизток в много дълбока, на места каньоновидна и силно залесена долина. Навлиза в Сливенското поле, минава през центъра на града, след него завива на юг и югозападно от село Самуилово се влива отляво в Тунджа. В нейното горно течение, в най-тясната, каньоновидна част от долината ѝ, в близост до село Въглен е изграден големият язовир Асеновец, водите на който се използват основно за водоснабдяване на град Сливен и околните населени места.

Населени места 
Общината се състои от 45 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 през 1878 г. – преименувано е с. Яйла кьой на с. Николаево от населението без административен акт;
 – преименувано е с. Кьопеклии на с. Скобелево от населението без административен акт;
 през 1881 г. – преименувано е с. Дермен дере на с. Гавраилово без административен акт;
 Постановление на общинския съвет от 1882 г. – преименува с. Черкешлии на с. Михайлово;
 приказ № 183 от 10.11.1882 г. – преименува с. Бургуджии на с. Горно Александрово;
 през 1886 г. – заличено е с. Суфталари без административен акт поради изселване;
 през 1900 г. – заличени са колибите Макаклар, Мемиш махле и Хатин и са присъединени като квартали на м. Карамцалари без административен акт;

 Указ № 462/обн. 21.12.1906 г. – преименува с. Бухалии на с. Биково;
 – преименува с. Генджалии на с. Младово;
 – преименува с. Мехрем бей на с. Старо село;
 МЗ № 2820/обн. 14.08.1934 г. – преименува м. Конезлери на м. Божевци;
 – преименува с. Аладаглии на с. Гергевец;
 – преименува м. Авдалари на м. Зайчари;
 – преименува с. Керменлии на с. Кермен;
 – преименува с. Налбантларе на с. Ковачите;
 – преименува с. Артаклари на с. Крушаре;
 – преименува с. Чибуклии на с. Лулица;
 – преименува с. Касанлии (Карсънлии) на с. Панаретовци;
 – преименува с. Чаирлии на с. Речица;
 – преименува м. Кочеклари на м. Ръченица;
 – преименува с. Турсунлии на с. Самуилово;
 – преименува м. Карамцалари на м. Сборище;
 – преименува с. Кара саралии на с. Селиминово;
 – преименува с. Каваклии на с. Тополчане;
 – преименува м. Тикен бунар (Трънен кладенец) на м. Търнен кладенец;
 – преименува с. Касъмово на с. Чинтулово;
 МЗ № 3008/обн. 01.09.1934 г. – преименува с. Исирлии (Есирлии) на с. Блатец;
 МЗ № 3775/обн. 07.12.1934 г. – преименува м. Сърт кьой на м. Било;
 – преименува с. Кюмюрджи чифлик на с. Въглен;
 – преименува с. Юренджик на с. Градско;
 – преименува с. Демирджилии на с. Камен;
 – преименува м. Баир махле на м. Кожух;
 – преименува м. Кечи дере на м. Козин дол;
 – преименува с. Ени кьой на с. Новачево;
 – преименува м. Мюслюмлери на м. Средорек;
 МЗ № 3287/обн. 11.10.1938 г. – преименува с. Михайлово на с. Желю войвода;
 Указ № 230/обн. 22.05.1950 г. – заличава с. Лулица и го присъединява като квартал на с. Желю войвода;
 Указ № 356/обн. 07.12.1954 г. – заличава с. Търнен кладенец и я присъединява като квартал на м. Зайчари. Признава м. Зайчари за с. Зайчари;
 Указ № 317/обн. 13.12.1955 г. – преименува м. Сборище на м. Изгрев и я признава за с. Изгрев;
 Указ № 57/обн. 05.02.1965 г. – заличава с. Ново село (Индже балкан) поради изселване;
 Указ № 881/обн. 30.11.1965 г. – заличава м. Кожух поради изселване;
 Указ № 743/обн. 08.10.1968 г. – преименува с. Джиново на с. Злати войвода;
 Указ № 1885/обн. 06.09.1974 г. – заличава с. Речица и го присъединява като квартал на гр. Сливен;
 Указ № 1942/обн. 17.09.1974 г. – признава с. Кермен за гр. Кермен;
 Указ № 2294/обн. 26.12.1978 г. – признава м. Божевци за с. Божевци;
 – признава м. Ръченица за с. Ръченица;
 – признава м. Средорек за с. Средорек;
 Указ № 3005/обн. 09.10.1987 г. – закрива община Блатец и присъединява селата Блатец, Глушник, Горно Александрово и Трапоклово заедно с техните землища към община Сливен;
 – закрива община Кермен и заедно с включените в състава ѝ населени места я присъединява към община Сливен;
 На основание §7 (т.3) от Закона за административно-териториалното устройство на Република България (ДВ, бр. 63/1995 г.) всички махали, колиби, гари, минни и промишлени селища придобиват статут на села;
 Реш. МС № 607/обн. 22.08.2006 г. – заличава селата Било и Мъсърлии и ги присъединява като квартали на с. Средорек;
 – заличава с. Ръченица и го присъединява като квартал на с. Зайчари;
 – заличава с. Козин дол поради изселване;

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Раждаемост, смъртност и естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на НСИ:

Коефициент на раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на НСИ (средно на 1000 души, в ‰):

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Политика

Общински съвет 

Състав на общинския съвет, избиран на местните избори през годините:

Транспорт 
През територията на община Сливен преминават два участъка с обща дължина 61,8 km от Железопътната мрежа на България:
 от запад на изток, през средата на общината, в т.ч. и през областния център град Сливен – участък от 46,4 km от трасето на жп линията София – Карлово – Зимница – Карнобат – Бургас.
 от запад на изток, в южната ѝ част – участък от 15,4 km от трасето на жп линията Пловдив – Стара Загора – Зимница.

През общината преминават изцяло или частично 10 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 248 km:
 участък от 19,7 km от автамагистрала Тракия (от km 253,7 до km 273,4);
 участък от 57,8 km от Републикански път I-6 (от km 375,1 до km 432,9);
 участък от 63,8 km от Републикански път II-53 (от km 70,3 до km 134,1);
 началният участък от 16,7 km от Републикански път II-66 (от km 0 до km 16,7);
 последният участък от 3,2 km от Републикански път III-484 (от km 24,8 до km 28,0);
 последният участък от 33,3 km от Републикански път III-488 (от km 4,8 до km 38,1);
 участък от 17,6 km от Републикански път III-555 (от km 13,3 до km 30,9);
 последният участък от 9,9 km от Републикански път III-5305 (от km 13,1 до km 23,0);
 целият участък от 8,8 km от Републикански път III-6007;
 началният участък от 17,2 km от Републикански път III-6601 (от km 0 до km 17,2).

Финанси на община Сливен

Топографска карта

Източници

Външни препратки