Johannes V. Jensen

Johannes Vilhelm Jensen (kendt som Johannes V. Jensen, født 20. januar 1873 i Farsø i Nordjylland, død 25. november 1950 på Østerbro i København) var en dansk forfatter og modtager af Nobelprisen i litteratur i 1944.

Liv 
Johannes V. Jensens farfar var Jens Jensen Væver, hvis historie Johannes V. Jensen benyttede i en af Himmerlandshistorierne delvis på baggrund af optegnelser fra hans onkel, møller i Aalestrup.
Johannes V. Jensen var søn af dyrlæge Hans Jensen, der var af bondeslægt fra Vesthimmerland, og Marie Kirstine Jensen, der var fra Falster.
Forældrene havde mødt hinanden i København og blev gift i Lyngby Kirke den 17. marts 1871.
Johannes V. Jensen voksede op i Farsø i Himmerland som den næstældste i en søskendeflok på 11. Hjemmet var præget af farens store interesse for naturvidenskab og en stærk ateisme. Flere af børnene skrev, malede og fotograferede. Mest kendt er søsteren Thit Jensen, som også var forfatter. Søstrene Marie Louise Jensen og Anna Jensen forsøgte sig som skribenter, men de fik ikke succes. Broren Hans Deuvs (døbt Hans Otto Jensen) malede og forsøgte at blive uddannet på Kunstakademiet. Som ung malede Johannes V. Jensen også.

Sammen med sine søskende modtog Johannes V. Jensen undervisning i hjemmet, og i to år gik han i den lokale skole for til sidst at blive forberedt til gymnasiet af en præst. I første omgang dumpede han til optagelsesprøven, men blev alligevel optaget. I 1893 blev han student fra Viborg Katedralskole med en middelmådig eksamen. Han flyttede til København for at studere medicin på Københavns Universitet. Ved siden af studiet arbejdede han som journalist og romanforfatter til ugebladet Revuen. Efter tre års medicinstudier stoppede han og helligede sig forfatterhvervet.
Han havde da allerede udgivet 12 romaner.

I 1894 indledte han et forhold til sin kusine Jenny Andersen . Hun var på det tidspunkt gift med forretningsmanden Christian Andersen, der gav sin tilladelse til forholdet. Jenny blev separeret fra sin mand i 1896, og samme år blev hun og Johannes V. Jensen forlovede. Dette forhold blev skyld i den livsvarige konflikt mellem ham og søsteren Thit. Han ophævede selv forlovelsen i 1900.

Johannes V. Jensen var en kort tid i 1900 forlovet med forfatteren Edith Nebelong (senere Edith Rode) og blev i 1904 gift med Else Marie Ulrik. De fik tre sønner,
Jens, Villum og Emmerik. Jens blev kredslæge og Emmerik professor.
Villum skrev en erindringsbog om barndomshjemmet.
Emmerik døde i en bjergbestigningsulykke i 1972.

Forholdet til søsteren Thit blev så anspændt, at Eva Bendix erindrede en formaning fra Johannes V. Jensens kone under sit ophold i 1942 i familien Jensens sommerhus i Tibirke: "Ét navn må aldrig nævnes", indskærpede fru Else. "Det er navnet Thit, Johannes V's søster. Ikke engang melodien 'Nu titte til hinanden' må I nynne. Det tåler 'Den Gamle' ikke."

Johannes V. Jensen rejste til Paris, London, Berlin, Norge, Sverige, Chicago og New York.

Forfatterskab 
Johannes V. Jensen er kendt som en uhyre produktiv forfatter af digte, artikler, noveller og romaner.
Hans mest kendte er novellesamlingerne Himmerlandshistorier, romanerne Kongens Fald og Den lange Rejse.
Han har også skrevet skuespillet Trods med baggrund i hans egen novelle Cecil fra Himmerlandshistorier. Det blev opført i USA af danske indvandrere.

Digte 
Johannes V. Jensen skrev omkring 275 digte.
Blandt de kendteste er Danmarkssangen med begyndelseslinjen Hvor smiler fager den danske Kyst og digtene uden fast metrik fra 1906 som Interferens, Ved Frokosten og Paa Memphis Station.
Interferens kom allerede i dagbladet København den 21. august 1901.
Derudover skrev han også teksten til den populære sang En sømand har sin enegang.

Jensens første digte stammer fra 1893.
Han fik de første 4 digte udgivet i januar 1894 i tidsskriftet Journalen.

Mange af Johannes V. Jensens digte er portrætdigte som dem om Christoffer Columbus, Leonora Christine, Bjørnstjerne Bjørnson, Knud Rasmussen, Charles Darwin, H.C. Andersen og Steen Steensen Blicher.

Igennem tiderne har i alt 15 sange med tekst af Johannes V. Jensen været optaget i Højskolesangbogen.
Stæren og digtet om Bjørnstjerne Bjørnson ("Nu har i Alnaturens Arme") blev som de første sange optaget. Det var i 11. udgave fra 1926. I den seneste udgave fra 2006 har han 8 sange med. Dette inkluderer blandt andet Danmarkssangen og En Sømand har sin Enegang.

Kortprosa 
Blandt Johannes V. Jensens kortere prosa finder man Himmerlandshistorierne og tekster han udgav under betegnelsen myter.
Derudover skrev han tekster af novelistisk karakter der udkom i Intermezzo fra 1899 med teksterne Dolores, Forsvundne Skove og Louison, den lange Skovene fra 1904 og Eksotiske Noveller.

Romaner 

Johannes V. Jensen traf i slutningen af 1894 forlæggeren V. V. Kaufmann, der netop gennem giftermål havde overtaget ugebladet Revuen. Kort efter begyndte Johannes V. Jensen at skrive populære spændingsromaner, der udkom i bladet som føljetoner under pseudonymet Ivar Lykke. Han fik 45 kr. for en roman. På den måde tjente han til sine studier.
Blandt titlerne er Skatten paa Korsøgaard (1895), Blodfesterne i Arizona (1896) og Jim Blacksools Revolver (1896). Romanerne stemte overens med genrekravene, der kaldte på mord, mystiske hændelser og cliffhangere, der kunne holde publikum fanget uge efter uge. Johannes V. Jensen er tydeligt inspireret af sin forgænger ved bladet Ludvig Møller (Louis de Moulin, som var det navn, han skrev under).
Den eneste af romanerne, der siden er udgivet i bogform, er Milliontyvenes Høvding, der blev genudgivet næsten hundrede år senere i 1990.

Johannes V. Jensens første egentlige romaner var Danskere (1896) og Einar Elkær (1898), som Johannes V. Jensen senere gerne ville have strøget fra forfatterskabet.  De var stærkt præget af 1890'ernes symbolistiske litterære strømning efter forbilledet Johannes Jørgensen, som Johannes V. Jensen hurtigt vendte sig imod.

De tre små historiske romaner Foraarets Død (marts 1900), Den store Sommer (november 1900) og Vinteren (oktober 1901) blev med udgivelsen af den sidste samlet til en stor roman med titlen Kongens Fald.

Efter Kongens Fald kom de to Amerika-romaner: Madame d'Ora (1904) og Hjulet (1905), der var nyskabende og chokerende i samtiden, fordi de er præget af en rå sproglig tone og inspiration fra kriminalromanen. Derefter kom en række romaner, der til sidst blev den store romancyklus Den lange Rejse: Bræen (1908), Skibet (1912), Norne-Gæst (1919), Det tabte Land (1919), Christofer Columbus (1921) og Cimbrernes Tog (1922).

Mere end ti år senere kom de to romaner Dr. Renaults Fristelser (1935) og Gudrun (1936).
Sidstnævnte blev til en film med samme titel i 1963.

Oversættelser 
Johannes V. Jensen oversatte også flittigt. I Digte (1906) stod hans oversættelse af tre digte af Walt Whitman.
Sammen med Aslaug Mikkelsen oversatte han 1912–13 Rudyard Kiplings Fribytterbreve, De rædselsfulde Nætters By og andre Skizzer (1912) og Liv og Drøm (1913).
Hans måske mest kendte oversættelser er af de islandske sagaer (1930–1932) med blandt andet Sønnetabet fra Egils saga med begyndelseslinjerne "Det falder mig træls at røre tungen".

Johannes V. Jensen oversatte også William Shakespeares skuespil Hamlet.
Han havde allerede i 1924 skrevet den lille bog Hamlet. Til forklaring af Hamletsskikkelsen.
Han ville have et opgør med den traditionelle Hamlet-opfattelse, der så figuren som handlingslammet og reflektionssyg, og i stedet gøre Hamlet til helt og oprører som Askeladden og Klods-Hans.
Datiden havde dog noget svært med Jensens utraditionelle oversættelse.
Henning Kehler betegnede oversættelsen som "en Forbrydelse, der som kunstnerisk set er værre: en Smagsløshed" og Shakespeare-oversætteren Vilhelm Østerberg var forarget. Senere skrev Paul V. Rubow også kritisk om oversættelsen.
Revyer parodierede stykket.

På trods af ståhejen omkring Hamlet tildelte Dansk Oversætterforbund Johannes V. Jensen deres ærespris i 1949.

Dramatiker 
Johannes V. Jensens virke som dramatiker er ikke specielt omfattende og har ikke været så skattet som hans arbejde i andre genre.
Han fik debut som skuespilforfatter i Chicago, hvor der fandtes en koloni af danske indvandrere.
Under tilskyndelse af A.Wm. Hansen bearbejdede han de to Himmerlandshistorier Cecil og Thomas fra Spanggaarden til et manuskript der blev på 79 sider og fik titlen Trods.
Johannes V. Jensen beskrev senere skuespillet som en dilettantkomedie omend den var noget dyster.
Stykket blev opført på dansk den 1. februar 1903 i Scandia Hall for et dansk-amerikansk publikum og omtalt i tidsskriftet Den Danske Pioneer.
Det blev udgivet første gang i 2003. Det var under redaktion af Sven Hakon Rossel.

Under sit ophold i USA skrev Johannes V. Jensen på hvad der senere skulle blive til skuespillet Sangerinden.
Det første gestalt, historien fik, var dog i en omarbejdning til romanen Madame D'Ora.
I 1914 blev skuespillet opført i Berlin, efter at han i februar 1912 havde rejst til Berlin og der fået stykket solgt til Max Reinhardts teater.
Stykket blev udgivet i Danmark den 12. oktober 1921.
Nogle år forinden, i 1917, var det udgivet på tysk under titlen Madame D'Ora. Drama in fünf Akten.

I 1936 forsøgte Johannes V. Jensen sig med et eventyrspil. Stykket med titlen Darduse fik premiere den 2. januar 1937
og var instrueret af Svend Methling.
Man havde bedt en længere række internationale komponister om at skrive musik til stykket.
Honegger, Poulenc og Prokofjev takkede nej, og man endte ved den danske Knudåge Riisager.
Mens Rissagers musik blev prist af datidens anmeldere, blev teksten ikke videre vel modtaget.
Senere dette år, 1937, fik hans forkætrede oversættelse af Hamlet også premiere på Det Kongelige Teater.

Skribent og redaktør 
Johannes V. Jensen bidrog ivrigt til aviser og tidsskrifter.
Han skrev et meget stort antal kronikker til danske dagblade, herunder cirka 450 til Politiken.

Omkring år 1900 var han i redaktionen med Mylius-Erichsen og L.C. Nielsen på tidsskriftet Vagten.
Han forsøgte sig også som redaktør på sin egen avis. Denne avis med titlen Pressen udkom dog kun en måned før Johannes V. Jensen gav op.
Efter brudet med Politiken i 1922 forsøgte Jensen sig igen som redaktør og udgiver,
da med tidsskriftet Forum: Tidsskrift for Literatur, Biologi og Samfundsspørgsmaal.
Tidsskriftet overlevede kun et halvt år.
Det indeholdt essays, fortællinger, tegninger, fotografier og digte. For de fleste tekster galdt at Johannes V. Jensen stod som forfatteren. Der var dog også bidrag fra for eksempel Aage Berntsen og Ludvig Holstein.
Året efter i 1923 udkom artiklerne i bogform.

Billedhugger 

Johannes V. Jensen skabte flere portrætbuster af familie, venner og bekendte.
Portrætbuster af Fritz Syberg (1929), Johannes Larsen (ca. 1932), Niels Bohr (1943), Frederik Hegel (1945) og Thorvald Mikkelsen (1946) er registrerede.
Foruden buster skabte han statuetter af familien og dyr.
Blandt skulpturerne er Lille svanger negerpige (før 1914), Kineserkvinde (1914–1915), Maske af mongolsk kvinde (1920'erne), Næsehorn (1939), Gorilla (1944), Anders Hvass (1946) og Else Johannes V. Jensen.
  
Ved sommerhuset i Tibirke opmurede Johannes V. Jensen i 1920 en stor mammutskulptur i mørtel og mursten.
Han tømrede også en norsk stabbur.
Johannes V. Jensen anså sit billedhuggerarbejde som privat.
En enkelt buste ejes af Ny Carlsberg Glyptotek: barneportrættet Burmand, som museet erhvervede i 1993,
og mange buster er til skue på Johannes V. Jensen Museet.

Nogle få malerier fra Johannes V. Jensens hånd er også bevaret.

Priser og eftermæle 
Johannes V. Jensen modtog en mængde priser og legater.

 Carl Møllers Legat 1902
 Statens treårige arbejdslegat 1908
 Livsvarig kunstnerydelse 1909
 Det anckerske Legat 1912
 Holger Drachmann-legatet 1918
 Otto Benzons Forfatterlegat 1923
 Æresdoktor ved Lunds Universitet, 1929
 Dansk Oversætterforbunds Ærespris 1949

I 1944 blev han tildelt Nobelprisen i litteratur "for sin poetiske fantasis sjældne styrke og frugtbarhed, kombineret med en intellektuel nysgerrighed med en stor rækkevidde og en modig, friskt kreativ stil".
Jensen havde været indstillet adskillige gange.
I januar 1925 havde Frederik Poulsen sendt en indstilling til Svenska Akademiens Nobelkomite hvor det hed "Den nu 52 Aar gamle Digter er ubestrideligt Danmarks største Digterbegavelse og en af de originaleste og frodigste Digtere i Nutidens Europa".

Hans roman Kongens Fald blev ved læserafstemninger i 1999 i dagbladene Politiken og Berlingske Tidende kåret til 'århundredets roman'. Den er senere optaget i Kulturkanonen.

I 1991 blev Johannes V. Jensen Museet indviet i hans fødehjem i Søndergade 48 i Farsø.
Barndomshjemmet eksisterer ikke mere, men i bygningen Søndergade 19 er indmuret en mindesten.
Der ligger en anden mindesten udført af Mogens Bøgild 1956–1960 ved vejen syd for Farsø Stenen. Den viser et vers fra "Danmarkssangen".

"Johannes V. Jensens Vej" forekommer flere steder: I Aalborg Kommune, Hjørring Kommune, Skanderborg Kommune, Mariager Kommune, Gribskov Kommune og i Farsø, Vesthimmerlands Kommune.
"Johannes V. Jensens Alle" forekommer på Frederiksberg.

Johannes V. Jensen Forum 
På initiativ af professor Erik M. Christensen oprettedes den 23. april 1994 Johannes V. Jensen Forum på Nordisk Institut ved Aarhus Universitet for at samle og styrke forskningen i Johannes V. Jensen.
Gruppen omkring centret udgav i 2006 Johannes V. Jensens samlede digte i to bind – i alt omkring 275 digte. I 2014 udgav Aage Jørgensen desuden: Ord og virkelighed. Forfatterskabets hidtil ikke-optrykte artikler, bind 1–5, ca. 2200 s.

Ikonografi 
Der findes skulpturer der viser Johannes V. Jensen:
En buste af Niels Hansen Jacobsen fra 1906,
og en buste af den danske billedhugger Siegfried Wagner fra 1933.
Blandt de første portrætter af Johannes V. Jensen er Kristian Kongstad Rasmussens træsnit fra Vore Dages Digtere udgivet 1898.

Et bomærke knytter sig til Johannes V. Jensen: en triskele.
Bomærket ses for eksempel på forsiden af Æstetik og Udvikling fra 1923.

Filmografi 
Johannes V. Jensen medvirkede i Svend Methlings 7 minutter lange portrætfilm fra 1943.
Heri læser Johannes V. Jensen digtet Som Dreng skar jeg Skibe.
I 1947 medvirkede forfatteren i Jørgen Roos' 8 minutter lange portrætfilm med en oplæsning af essayet Grundtanken i mit forfatterskab.

Bibliografi 

 Danskere (roman, 1896)
 Einar Elkær (roman, 1898)
 Himmerlandsfolk (noveller, 1898)
 Intermezzo (noveller, 1899)
 Foraarets død (1900) (1. del af Kongens Fald)
 Den store Sommer (1900) (2. del af Kongens Fald)
 Vinteren (1901) (3. del af Kongens Fald)
 Den gotiske Renaissance (reportage, 1901)
 Madame D'Ora (roman, 1904)
 Nye Himmerlandshistorier (noveller, 1904)
 Skovene (noveller, 1904)
 Hjulet (roman, 1905)
 Ravna. Et Himmerlandssagn (i: Ord och Bild, 1905)
 Digte (digte, 1906)
 Myter og Jagter (myter, 1907)
 Den ny Verden (reportage, 1907)
 Singaporenoveller (noveller, del af de Eksotiske Noveller, 1907)
 Nye Myter (1908)
 Bræen (roman, del af Den lange Rejse, 1908)
 Lille Ahasverus (noveller, del af de Eksotiske Noveller, 1909)
 Myter. Ny Samling (myter, 1910)
 Himmerlandshistorier. Tredje Samling (noveller, 1910)
 Nordisk Aand (essays, 1911)
 Rudyard Kipling (portræt, 1912)
 Skibet (roman, del af Den lange Rejse, 1912)
 Myter. Fjerde Samling (1912)
 Introduktion til vor tidsalder (reportage, 1915)
 Olivia Marianne (noveller, del af de Eksotiske Noveller, 1915)
 I Det indiske Ocean (myter, 1916)
 Skrifter 1-8 (1916)
 Aarbog 1916 (essays, 1916)
 Aarbog 1917 (essays, 1917)
 Norne-Gæst (roman, del af Den lange Rejse, 1919)
 Det tabte Land (roman, del af Den lange Rejse, 1919)
 Johannes Larsen og hans Billeder (portræt, 1920)
 Christofer Columbus (roman, del af Den lange Rejse, 1921)
 Sangerinden (skuespil, 1921)
 Digte. Tredje Udgave (1921)
 Cimbrernes Tog (roman, del af Den lange Rejse, 1923)
 Forum (tidsskrift, 1922–23)
 Æstetik og Udvikling (essays, 1923)
 Aarstiderne (digte, 1923, illustreret af Johannes Larsen)
 Myter I-III (1924)
 Hamlet (essays, 1924)
 Evolution og Moral (essays, 1925)
 Aarets Højtider (digte, 1925)
 Thorvaldsens Portrætbuster (portræt, 1926)
 Verdens Lys (digte, 1926)
 Jørgine. Himmerlandshistorie (1926)
 Nordevejen. Indtryk af norsk Natur (rejseskildring, 1927)
 Dyrenes Forvandling (essays, 1927)
 Aandens Stadier (essays, 1928)
 Ved Livets Bred (myter, 1928)
 Retninger i Tiden (essays, 1930)
 Form og Sjæl (portræt, 1931)
 Den jyske Blæst (digte, 1931)
 Paa danske Veje (essays, 1931)
 Pisangen (myter, 1932)
 Kornmarken (myter, 1932)
 Sælernes Ø (myter, 1933)
 Det Blivende (essays, 1934)
 Dr. Renaults Fristelser (roman, 1935)
 Gudrun (roman, 1936)
 Darduse. Brylluppet i Peking. Eventyrkomedie (1937)
 Paaskebadet (digte, 1937)
 Jyske Folkelivsmalere (portræt, 1937)
 Thorvaldsen. Haandværkeren og Manden (portræt, 1938)
 Fra Fristaterne (rejseskildring, 1939)
 Gutenberg (essays, 1939)
 Mariehønen (myter, 1940)
 Vor Oprindelse (essays, 1941)
 Mindets Tavle (portræt, 1941)
 Kvinden i Sagatiden (portræt, 1942)
 Om Sproget og Undervisningen (essays, 1942)
 Digte. 1901-1941 (1943)
 Folkeslagene i Østen (essays, 1943)
 Møllen (myter, 1944)
 Johannes V. Jensen (julebog, 1944)
 Den gode Urt (1946)
 Digte (samlet udgave, 1948)
 Afrika. Opdagelsesrejserne (essays, 1949)
 Swift og Oehlenschlæger (portræt, 1950)
 Tilblivelsen (revideret udg. af Dyrenes Forvandling, essays, 1951)
 Bøgernes Bjerg (essays, 1956)
 Mytens Ring (Efterladte Myter, 1957)
 Milliontyvenes Høvding (roman, 1990)
 Samlede Digte, bind 1–2 (udgivet af Anders Thyrring Andersen, Erik M. Christensen, Per Dahl og Aage Jørgensen, Gyldendal, 2006)

 Føljetonromaner 
I årene 1895 til 1898 skrev Johannes V. Jensen en række populære romaner til ugebladet Revuen under pseudonymet Ivar Lykke.

 Skatten paa Korsøgaard (1895)
 Dødssejleren (1895/96)
 Blodfesterne i Arizona (1896)
 Jim Blacksools Revolver. Roman fra det fjerne Vesten (1896)
 Falskmønterbandens blodige Bog. Kriminal-Roman (1896)
 Nihilistens Ed (1896)
 Taterkongens ni Sønner og deres Blodhævn (1896/97)
 Milliontyvenes Høvding eller Den røde Tiger (1897)
 Hakon Blodøxes Bedrifter (1897/98)
 Ridder Tages Dødsridt eller De blodige Sporer (1898)

 Litteratur 

Der er udgivet mange literaturhistoriske værker om Johannes V. Jensen og hans arbejder.
Aage Jørgensen har ad flere omgange udgivet oversigter over den omfattende litteratur.
I 1989 havde han registreret omkring 400 numre.

 
 Andersen, Anders Thyrring, Per Dahl & Aage Jørgensen (red.): På tværs af grænser. Johannes V. Jensen i europæisk og genremæssigt perspektiv. Amsterdam: Amsterdam Contributions to Scandinavian Studies, Volume 6, 2011.
 Christensen, Erik C.: "Modernist Self-Management in Johannes V. Jensen’s Myter". In: Scandinavian Studies, 1998, Vol. 70, Nr. 1, s. 1–25.
 Christensen, Peter G.: "Johannes V. Jensen’s Den lange rejse: A Blochian Approach". In: Scandinavian Studies, 1996, Vol. 68, Nr. 1, s. 51–76.
 Elbrønd-Bek, Bo & Aage Jørgensen (red.): Jordens elsker – synspunkter på Johannes V. Jensen. København: Akademisk Forlag, 1989.
 
 
 Jeppesen, Bent Haugaard: Johannes V. Jensen og den hvide mands byrde. København: Rhodos, 1984.
 Jørgensen, Aage & Anders Thyrring Andersen (red.): Et spring ind i et billede. Om Johannes V. Jensens mytedigtning. Odense: Syddansk Universitetsforlag, 2000.
 Jørgensen, Aage & Helene Kragh-Jakobsen (red.): Columbus fra Himmerland. Bidrag til et Johannes V. Jensen-symposium i Farsø. Farsø: Farsø Bibliotek, 1994.
 Jørgensen, Aage & Sven Hakon Rossel (red.): ”Gelobt sei das Licht der Welt…” Der dänische Dichter Johannes V. Jensen. Eine Forschungsanthologie. Wien: Praesens Verlag, 2007.
 Jørgensen, Aage: Tilblivelsens digter. Nedslag i Johannes V. Jensens forfatterskab. København: Underskoven, 2013.
 Krysztofiak, Maria: "Völkische Ideologeme in Johannes V. Jensens ’Himmerlandsgeschichten‘". In: Traditionen und Traditionssuche des deutschen Faschismus. Halle, 1987, s. 157–65.
 
 Nies, Martin: „‚Stimme‘ und ‚Identität‘: Das Verschwinden der ‚Geschichte‘ in Knut Hamsuns Pan, Johannes V. Jensens Skovene, Joseph Conrads Heart of Darkness und Robert Müllers Tropen.“ In: Andreas Blödorn, Daniela Langer & Michael Scheffel (red.): Stimme(n) im Text - Narratologische Positionsbestimmungen. Berlin: Walter de Gruyter, 2006, s. 267–95.
 Rossel, Sven Hakon (red.): Der Norden im Ausland – das Ausland im Norden. Wien: Praesens Verlag, 2006. (Heri flere JVJ-bidrag.)
 Schiøttz-Christensen, Aage: Om Sammenhængen i Johannes V. Jensens Forfatterkskab. København: Borgens Forlag, 1956.
 Wolf, Jakob: ”Urdyret – Om Johannes V. Jensens ”Dyrenes forvandling.” Bidrag til en rehabilitering”. In: Kritik'', Nr. 113. København: Gyldendal, 1994, s. 6–14.

Johannes V. Jensen-Centrets skriftserie

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 
 Officiel website for Johannes V. Jensen Museet 
 
 Johannes V. Jensen på Dansk Forfatterleksikon
 

 
Nobelprismodtagere i litteratur
Nobelprismodtagere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Personer med enkeltværker i Kulturkanonen
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Romanforfattere fra Danmark
Personer fra Farsø
Debattører fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Dansk Oversætterforbunds Ærespris
Studenter fra Viborg Katedralskole