Teosofi

Teosofi en fællesbetegnelse for en filosofi og en spirituel lære, der opstod i slutningen af ​​det 19. århundrede. Den blev grundlagt af Helena Petrovna Blavatsky, Henry Steel Olcott og William Quan Judge. Udtrykket "teosofi" kommer fra de græske ord "theos", der betyder "gud" og "sophia", der betyder "visdom", så teosofi i det væsentlige kan oversættes til "guddommelig visdom".

Teosofien søger at udforske de underliggende åndelige sandheder, der menes at være fælles for alle religioner og filosofier. Den kombinerer elementer fra østlige og vestlige spirituelle traditioner, der trækker fra kilder som hinduisme, buddhisme, gnosticisme og vestlig esoterisme. Teosoffer mener, ​​at der er en universel, altomfattende visdom, der ligger til grund for den synlige verden, og at mennesker kan få adgang til denne visdom gennem spirituelle praksisser, studier og personlig udvikling.

Hovedtræk 
Teosofien er ikke en religion, men et spirituelt og filosofisk system, der er udviklet fra skrifter forfattet af Helena Petrovna Blavatsky, T. Subba Row, A. P. Sinnett og andre. Sammen med Henry Steel Olcott, William Quan Judge m.fl. grundlagde Blavatsky Det Teosofiske Samfund i New York i 1875. Tilhængere af teosofi kaldes i dag almindeligvis for teosoffer.

Teosofien er en esoterisk, spirituel lære, som mener, den giver sine tilhængere dybere indsigt i åndelighedens natur. Teosofien beskæftiger sig bl.a. med en række parapsykologiske fænomener, såsom clairvoyance, telekinese og astrallegemer, og teosofi indgår ofte som ingrediens i new age-lignende trossystemer og andre nyreligiøse strømninger. En vigtig antagelse i teosofien, er at alle religioner er variationer over menneskelige forsøg på at nå frem til samme universelle visdom. 

Teosoffer anser ikke selv teosofien for at være en religiøs tro, men for at være "åndelig videnskab", dvs. en lære, der bygger på direkte spirituel udforskning af tilværelsens åndelige realiteter. Et citat fra Teosofisk Samfunds medstifter Blavatsky til illustration: 

Teosofien opfatter ikke sin lære som en ny åbenbaring, men som et system, der er i tråd med ældgamle sandheder, som i et vist omfang allerede har været fremlagt gennem utallige århundreder af verdens vise. Teosofien ser det som sin mission at organisere disse sandheder i et samlet system og udbrede spirituel viden mere åbent, end det tidligere er sket. I sidste reference fastlægges det også at teosofi ikke er andet en hver enkelte persons eller medlems helt egen frit fremlagte teori om livet og om det guddommelige. Med andre ord var teosofi, ikke en fastlagt Bibelsk lære indenfor Det Teosofiske Samfund, men ethvert menneskes lære om sandheden om livet sådan som ethvert menneske, hver for sig så den eller ser den. Teosofi er derfor ikke en sekterisk lære for hvert menneske har sin egen opfattelse af og teori om livet, sin egen teosofi. I Det Teosofiske Samfund blev der i de første år ikke påtvunget nogle medlemmer en bestemt lære af dets grundlæggere eller af andre medlemmer. Og Det Teosofiske Samfund havde medlemmer, som kom fra religioner som kristne, hinduer, buddhister, jainister, zoroastre, jøder, muslimer osv. var medlemmer i de tidlige år af Det Teosofiske Samfund. 

Disse forhold med hensyn til hvad "teosofi" kunne siges at være og blevet antaget at være – kan siges at være blevet ændret mærkbart 1908-1911, hvor Det Teosofiske Samfund fik en anden organisations-struktur via dets nye formand (Præsident) som hed Annie Besant, og hvor den påståede kommende Messias-avatar J. Krishnamurti blev ført frem, på tilsyneladende sekterisk vis i december år 1911 på det Teosofiske Konvent i Benares i Indien. Og ind til nutidens Det Teosofiske Samfund har disse ændringer påvirket Det Teosofiske Samfund og været fastholdt af senere ledelsesgrupper i den nye ledelsesstruktur, som blev formet 1908-1911. Andre grupper har en anden opfattelse. Det Teosofiske Samfund fastholder f.eks. officielt stadig i dag, at ordet teosofi indebærer en ikke-sekterisk fremlæggelse af den enkeltes egne opfattelser af det guddommelige og livet. Men offentligheden fik derefter generelt en anden opfattelse som også kan spores i avisartikler fra tiden efter år 1911 og i dag.

I teosofien skelnes mellem eksoterisk (ydre, almenfattelig) og esoterisk viden (indre, for de indviede). Eksoterisk viden er f.eks. almen videnskabelig viden, hvor esoterisk viden er den form for spirituel viden, som Teosofien beskæftiger sig med.

Som nævnt har Teosofien været en (af flere) inspirationskilder for forskellige new age/nyreligiøse strømninger og er derfor blevet optaget og omformet på forskellige måder, der i større eller mindre omfang afviger fra grundlæggerne H. S. Olcott og H. P. Blavatsky oprindelige ideer.

Nøgleideer 
Teosofien er en samlebetegnelse for en række beslægtede filosofier og spirituelle bevægelser, der bygger på fire nøgleideer:

Reinkarnation og karma 
Teosofien indebærer en opfattelse af livets og dødens cykliske natur, hvor sjælen gennemgår flere reinkarnationer for at lære og vokse åndeligt. Karma refererer til loven om årsag og virkning, hvilket antyder, at vores handlinger i tidligere liv påvirker vores nuværende omstændigheder.

Teosofien lærer om reinkarnation, som er ideen om, at sjælen gennemgår en række på hinanden følgende liv i forskellige fysiske legemer. Hver inkarnation giver muligheder for åndelig vækst, læring og løsning af tidligere karma. Reinkarnation betragtes som en cyklisk proces, og det ultimative mål er åndelig udvikling og selvrealisering.

Karma er i teosofien princippet om årsag og virkning, der styrer de moralske og etiske konsekvenser af ens handlinger. Det understreger ideen om, at enhver tanke, ord og gerning har konsekvenser, og disse konsekvenser kan manifestere sig i fremtidige liv. Begrebet karma er tæt knyttet til forestillingen om åndelig vækst og ideen om, at individer er ansvarlige for deres egne fremskridt og evolution. Positive handlinger og intentioner fører til positive resultater, mens negative handlinger og intentioner resulterer i negative konsekvenser.

Spirituelle hierarkier 
Teosofi postulerer, at der findes et hierarki af spirituelle væsener, ofte omtalt som "Visdommens Mestre" eller "Mahatmas", som har opnået avancerede niveauer af åndelig udvikling og guider menneskehedens udvikling bag kulisserne.

Ideen om et spirituelt hierarki er således et centralt begreb i teosofien. Det refererer til en kosmisk orden af ​​væsener, som menes at bistå i den åndelige udvikling af menneskeheden og kosmos. Teosofien beskriver disse hierarkiske væsener som avancerede åndelige væsner, der har nået høje niveauer af åndelig udvikling og visdom.

Teosofien lærer desuden, at der er højt udviklede væsener, der ofte omtales som "Opstegne Mestre" eller "Mahatmaer". Disse mestre menes at have opnået en tilstand af åndelig oplysning, der overskrider begrænsningerne for almindelig menneskelig eksistens. De ses som eksempler på åndelig opnåelse og betragtes som guider for dem, som er på vej til åndelig udvikling. Ifølge teosofien kommunikerer medlemmerne af det spirituelle hierarki med individer, der er modtagelige for deres indflydelse. De menes at give esoterisk viden til at hjælpe individer med spirituelle fremskridt.

Esoterisk viden 
Teosofi hævder, at der er en skjult eller esoterisk viden tilgængelig for dem, der søger den gennem meditation, studier og indre åndelig udvikling. Denne viden siges at afsløre virkelighedens og eksistensens dybere natur.

I teosofien spiller begrebet esoterisk viden således en central og grundlæggende rolle. Esoterisk viden, også kendt som "okkult visdom", refererer til en spirituel, metafysisk og mystisk lære, der anses for at være skjult for den brede offentlighed og kun tilgængelig for dem, der er åndeligt forberedt og indviet. Denne skjulte vide indeholder indsigt i virkelighedens natur, den menneskelige sjæl, universet og den åndelige vej.

Teosofien lærer, at individer kan få adgang til esoterisk viden, efterhånden som de udvikler sig på deres spirituelle rejse og udvikler sig åndeligt. Det er ikke noget, man fuldt ud kan forstå eller værdsætte, før man har nået et vist niveau af åndelig udvikling.

Enhed af alle religioner 
Teosofien hævder, at kernesandhederne i alle religioner er de samme, på trods af deres ydre forskelle. Den har til formål at afsløre og formidle disse universelle sandheder, der menes at være kernen i forskellige spirituelle traditioner.

Teosofien lærer således, at der i enhver større religiøs tradition er en fælles åndelig sandhed, der overskrider kulturelle, historiske og doktrinære forskelle. Denne underliggende sandhed menes at være evig og uforanderlig. Teosofien tilskynder til det sammenlignende studie af religioner for at afdække de fælles principper, der kan findes i de forskellige trosretninger. Målet er at anerkende den væsentlige enhed af religiøse oplevelser.

Indflydelse 
Teosofien havde en bemærkelsesværdig indflydelse på den vestlige kultur i slutningen af ​​det 19. og begyndelsen af ​​det 20. århundrede. Den introducerede og populariserede en række spirituelle, filosofiske og mystiske ideer, der efterlod en varig indvirkning på vestlig tankegang, spiritualitet og kultur. Den formåede at bidrage til udbredelsen af ​​østlige spirituelle ideer, udviklingen af ​​holistiske tilgange til sundhed og spiritualitet og sammensmeltningen af ​​forskellige mystiske og filosofiske traditioner. Mens teosofien selv har udviklet sig og diversificeret sig, kan dens indvirkning på den vestlige kultur fortsat mærkes gennem dens bidrag til spiritualitet, kunst, litteratur og interreligiøs dialog.

I Danmark 
Teosofien har især haft en udbredelse i Danmark fra efterkrigstiden og frem.  Teosofisk Forening København blev stiftet i august 1989 og udbyder foredrag og uddannelse på området. Flere værker af Alice Bailey, Annie Besant og Helena Blavatsky er oversat til dansk. Danske Søren Hauge giver i bogen Det skjulte menneske en introduktion til teosofien.

Kritik og modsvar 
I årenes løb er nogle grupper forbundet med teosofi blevet anklaget for at udvise kultlignende adfærd. Herunder kan den hierarkiske struktur og det forhold, at medlemmer bliver fastholdt i mangeårige kursusforløb, føre til en kultagtig atmosfære. Disse beskyldninger har rejst bekymringer om etik og praksis i teosofiske organisationer.

Teosofi bliver ofte kritiseret for sin hemmelighedsfulde natur. Kritikere hævder, at bevægelsens afhængighed af skjult viden, der er forbeholdt de indviede, kan skabe en atmosfære af elitarisme blandt teosoffer. Kritikere hævder også, at teosofien har sekteriske tendenser, idet den lægger stærk vægt på sin egen lære og overbevisninger og ikke er egentlig åben for andre synsvinkler. Det kan føre til lukkethed over for andre religiøse og filosofiske traditioner.

Teosofi er også blevet beskyldt for at appropriere og misrepræsentere forskellige religiøse og kulturelle traditioner, især dem fra østlige religioner og oprindelige trossystemer. Helena Blavatsky, grundlæggeren af ​​teosofien, er desuden blevet beskyldt for plagiering af kritikere som William Coleman. De hævder, at hun i vid udstrækning lånte fra andre religiøse og filosofiske traditioner uden ordentlig angivelse af kilderne i sine skrifter.

Teosofien vedkender sig til gengæld dens mystiske og esoteriske elementer, men hævder, at disse aspekter er nødvendige for at udforske dybere åndelige sandheder. Den antyder, at spirituelle indsigter ofte overskrider grænserne for konventionel empiri og videnskab, og at sådanne oplevelser er en del af en bredere spirituel udforskning.

Teosofi-tilhængere hævder, at teosofiske organisationer tilskynder til åben undersøgelse, undersøgelse og dialog. De understreger, at individer opmuntres til at engagere sig kritisk i læren, og at skepsis og spørgsmålstegn hilses velkommen som en del af den spirituelle rejse.

Teosofi præsenteres som et filosofisk perspektiv snarere end en religion, og dens tilhængere hævder, at den ikke søger at erstatte eller konkurrere med traditionelle religiøse overbevisninger. De hævder, at individer er frie til at udforske teosofien sideløbende med deres øvrige religiøse eller spirituelle praksis.

Teosofi-tilhængere hævder, at selvom der kan være ligheder mellem teosofisk lære og andre traditioner, afspejler disse ligheder universelle åndelige sandheder, der findes på tværs af forskellige kulturer og trossystemer. De hævder, at Helena Blavatskys skrifter syntetiserede disse universelle principper i stedet for at plagiere dem.

Se også 
 Antroposofi
 Rosenkreutzerne
 Martinus
 Frimureri
 Spiritualisme
 Sufisme

Litteratur på dansk 
 Bailey, Alice (1996): En afhandling om Kosmisk Ild, ECF
 Bailey, Alice (1989&1993): Esoterisk Psykologi, 1-2, ECF 
 Bailey, Alice A: Kristi tilsynekomst, ECF 1994.
 Bailey, Alice A: Indvielse, ECF 1987
 Bailey, Alice A: Hierarkiets fremtræden, ECF 1992.
 Bailey, Alice A: Nationernes skæbne, ECF 1982.
 Besant, Annie: Bevidstheden og dens udvikling, Blytt & Lund, 1910.
 Besant, Annie & C.W. Leadbeater: Mennesket: Hvorfra, Hvorledes og Hvorhen, NTF 1913.
 Blavatsky, H.P: Den hemmelige lære, 1-4, Strubes forlag 1987.
 Blavatsky, H.P: Hendes egne og andres erindringer, SAF 1990.
 Blavatsky, Helena (2016): “Guddommelige mysterier - en syntese af videnskab, religion & filosofi”. Lemuel BookS
 Blavatsky, Helena (2023): “Nøgle til Teosofien”. Lemuel Books
 Hauge, Søren (2000): “Landskabstempler”. Null
 Hauge, Søren (2014): “Sidhe - elverkraften”. Lemuel Books
 Hauge, Søren (2016): “Det skjulte menneske”. Lindhardt & Ringhof
 Hodson, G. (2013): “Engle & naturånder”. Lemuel Books
 Kapel, A. T. (2022): “Teosofisk ordbog”. Imprimatur

Andre eksterne kilder og henvisninger 
 H. P. Blavatsky Nøglen til Teosofien, 2udg. 1890 – (dansk overs. 2009 af en anonym gruppe)
 H. P. Blavatsky's Collected Writings, 15 bind online.

Eksterne henvisninger 
 The Theosophical Society, the original one
 Center for Levende Visdom – teosofi, åndsvidenskab, filosofi og esoterisk psykologi
 Global Theosophy (på dansk)
 Theosophical Topics In Depth: Theosophy and Related Subjects (onlineskrifter)
 Blavatsky Study Center
 Theosophy Library Online
 Blavatsky Net
 Books by HP Blavatsky at Theosophical University Press
 Links to books by HP Blavatsky 
 Articles and books by Helena Blavatsky and other theosophists

Referencer 

 
Esoterik
Spiritualitet
Filosofi

he:האגודה התאוסופית#תאוסופיה