Пресиян

Кан Пресия̀н I или Персиан/Персиян е български владетел от Крумовата династия, управлявал Първата българска държава от 836 до 852 г. Той е син на болярина Звиница, внук на кан Омуртаг и племенник на хан Маламир. По времето на управлението му намалява византийската мощ на Балканския полуостров, преди всичко Македония е анексирана от българското ханство. Пресиян е баща на Борис I.

В Надписът от Филипи е титулуван „На многото българи от Бога архонт“.

Управление

Война с Византия 

След възкачването си на престола Пресиян продължава войната с Византия, като изпраща българска войска под командването на кавхан Исбул в посока към Солун. Целта е да подкрепи бунта срещу византийската власт на славянското племе смоляни, населяващо Западните Родопи. Край древния град Филипи (837 г.) българите извоюват победа над предвожданите от кесаря Алексий Мозеле византийци. За това събитие свидетелства надписът от Филипи от времето на кан Пресиян (836 – 852).
 
В резултат на тези събития България овладява Родопската област и за пръв път достига бреговете на Бяло море, като по този начин на византийците е прекъсната сухопътната връзка между столицата Константинопол и Солун.

Присъединяване на Македония 
Вероятно в периода 837 – 842 г. българите присъединяват славяните от Македония, западно от река Струма.

Война със Сърбия 

Успехите на българското оръжие се дължат до голяма степен на обстоятелството, че славянското население в споменатите области отдавна гравитира към българската държава. Разтревожена от проникването на българите в Македония, императрица Теодора, регент на малолетния си син Михаил III, се опитва да настрои срещу тях сръбските племена, които са се обединили под управлението на княз Властимир. През 842 г. между българи и сърби, които до този момент живеели в мир, избухва конфликт. Българите нахлуват в сръбските земи, но в продължилата три години война претърпяват поражение. Мирът е възстановен без териториални промени.

Отношения с франките 
През 843 г. се случва събитие със съдбовни последствия за Западна Европа. Владетелят на Франкската държава и император на Запада, Людовик Благочестиви умира, след което управлението на франкските земи е разделено между синовете му. През 845 г. при владетеля на Източнофранкското кралство, Лудвиг Немски в Падерборн пристигат български пратеници, които потвърждават мирния договор, който съществува между двете страни.

Край на управлението 
Така през 843 г. (при разделението на Франкската държава) България вече е на три морета. Персиан умира през 852 г. и е наследен на престола от сина си Борис I Покръстител.

Близки роднини на ПресиянMedieval Lands

Литература 
 Йордан Андреев, „Българските ханове и царе VII-XIV век“, „Петър Берон“, София, 1998, стр. 208 – 217, ISBN 954-402-034-9
 „Христоматия по история на България“ под ред. на П. Петров и В. Гюзелев, Т. 1. С. 1978, с. 113, 116 и 187.
 Продължителят на Георги Монах (ГИБИ).
 Продължителят на св. Теофан Изповедник (ГИБИ).
 Георгиев, П., „Първобългарският надпис от Филипи в нова светлина. Исторически преглед“, 1990, № 3.
 Павлов, Пл., Забравени и неразбрани (Събития и личности от българското Средновековие). С., 2010.
 Йордан Андреев/Иван Лазаров/Пламен Павлов: Кой кой е в средновековна България, София 1999.
 Йордан Андреев, България през втората четвърт на XIV век, Велико Търново 1993.
 Веселин Бешевлиев, Die protobulgarische Periode der bulgarischen Geschichte. Amsterdam 1981.
 Васил Златарски, История на българската държава, 1:1, София, 1918.
 Иван Божилов, Фамилията на Асеневци (1186 – 1460). София 1985.
 John V. A. Fine, Jr., The Early Medieval Balkans. Ann Arbor: University of Michigan Press 1991. ISBN 978-0-472-08149-3.
 Константин Иречек, Geschichte der Bulgaren, Georg Olm Verlag, 1977 (Orig.: Verlag von F. Tempsky, Prag, 1876)
 Gerhard Podskalsky, Theologische Literatur des Mittelalters in Bulgarien und Serbien 815 – 1459. München 2000. ISBN 3-406-45024-5

Бележки 

Монарси на Първата българска държава
Крумова династия
История на Македония