Карлово (община)

Община Карлово се намира в Южна България и е една от съставните общини на област Пловдив. Административен център е град Карлово.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в северната част на област Пловдив. С площта си от 1059,182 km2 е най-голямата сред 18-те общините на областта, което съставлява 17,67% от територията на областта. Община Карлово е една от най-големите общини в България като заема 8-о място. Границите ѝ са следните:
 на юг – община Брезово, община Калояново и община Хисаря;
 на запад – община Копривщица и община Антон, Софийска област;
 на север – община Тетевен, община Троян и община Априлци, област Ловеч и община Сопот;
 на изток – община Павел баня, област Стара Загора.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е разнообразен – от равнинен в централната част, през средно планински в южната, до високо планински в северната. Територията ѝ попада в пределите на три орографски единици: Карловската котловина, Стара планина и Средна гора.

От запад при град Клисура на изток до село Куртово на протежение от 37 km се простира обширната и равна Карловската котловина. Нейната площ е 280 km2, което съставлява повече от 1/4 от територията на община Карлово, а ширината ѝ варира от 2 – 3 km на запад до 15 km на изток. В най-южната ѝ част, южно от град Баня, в началото на Стремския пролом на река Стряма се намира най-ниската ѝ точка – 264 m н.в.

Районите северно от Карловската котловина до границата с Ловешка област се заемат от южните склонове на най-високите части на Средна Стара планина. Тук от запад на изток се редуват три от най-високите дялове на планината. Най-на запад до Рибаришкия проход (1570 m) в пределите на общината попадат южните склонове на източната, най-висока част на Златишко-Тетевенска планина със своя първенец връх Вежен (2198,1 m), разположен северозападно от град Клисура, на границата с община Тетевен. Между Рибаришкия проход на запад и дълбоката долина на Стара река (ляв приток на Стряма) на изток се простират южните склонове на Троянска планина. Нейният най-висок връх Левски (Амбарица, 2165,5 m) се издига северно от град Карлово на границата с община Троян. Районът на изток от долината на Стара река се заема от най-високия дял на Стара планина – Калоферска планина. Тук на границата с община Априлци се извисява най-високият връх на община Карлово и цялата Стара планина – връх Ботев (Юмрукчал 2375,4 m).

Районите южно от Карловската котловина се заемат от най-високите части на Средна гора. На запад от Стремския пролом на река Стряма, до границите с община Хисаря и община Копривщица се простират северните склонове на Същинска Средна гора. На границата с община Копривщица се намира най-високата точка на Същинска Средна гора и на цялата Средна гора – връх Богдан (1604 m). Източно от Стремския пролом в пределите на общината попадат крайните северозападни части на Сърнена Средна гора. Тук най-високата точка от 982,8 m се намира североизточно от село Мраченик.

Води 
Основна водна артерия на община Карлово е река Стряма, която протича през нея с горното си течение и отводнява близо 90% от територията ѝ. Реката извира от южното подножие на връх Вежен и се насочва на юг. При гара Стряма завива на изток, минава южно от град Клисура и навлиза в най-западната част на Карловската котловина. Там завива на югоизток и тече по южната периферия на котловината. Южно от град Баня завива на юг, навлиза в Стремския пролом и напуска пределите на общината, като навлиза в община Калояново. По своето течение в община Карлово река Стряма получава отляво двата си най-големи притока – Стара река (20 km) и Бяла река (37 km).

Стара река води началото си от рида Равнец (част от Калоферска планина) и до град Карлово тече в много дълбока каньоновидна долина, минава през центъра на града, навлиза в Карловската котловина и югоизточно от село Войнягово се влива отляво в Стряма.

Бяла река извира североизточно от връх Ботев и тече на юг също в дълбока проломна долина. Западно от град Калофер завива на югозапад и навлиза в най-източната част на Карловската котловина. Минава последователно покрай селата Куртово, Ведраре (тук завива на юг), Бегунци и Пролом (тук завива на запад) и на около 2 km западно от последното се влива отляво в Стряма. Неин основен приток е Свеженска река (26 km), чието горно течение е в община Брезово. В пределите на община Карлово в началото реката тече на север, а след това на запад и югозапад, минава през село Домлян и югоизточно от село Бегунци се влива отляво в Бяла река.

Най-североизточната част на община Карлово (около 10% от територията ѝ) се отводнява от най-горното течение на река Тунджа. Тя води началото си от южното подножие на връх Юрушка грамада в Калоферска планина и тече на юг в дълбока и залесена долина. Минава през центъра на град Калофер, завива на изток и навлиза в община Павел баня.

На територията на община Карлово има изградени няколко язовира, водите на които основно се използват за напояване на земеделските земи в Карловската котловина. Най-големи са „Домлян“ (на Свеженска река), „Марино поле“ (северозападно от село Соколица), „Климент“ (западно от село Климент) и др.

Населени места 

Общината се състои от 27 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 през 1886 г. – заличени са селата Бекирлии и Севишлие (Севишлии) поради изселване без административен акт;
 през 1887 г. – заличени са селата Доробас (Дар Обас), Исак Факъ (Исак Факово) и Узун Смаил поради изселване без административен акт;
 през 1888 г. – заличено е с. Мранчево поради изселване без административен акт;
 през 1893 г. – заличено е с. Ютакларе поради изселване без административен акт;
 през 1906 г. – заличено е с. Карачево (Карачово) поради изселване без административен акт;
 МЗ № 2820/обн. 14.08.1934 г. – преименува с. Маджаре (Маджере) на с. Бегунци;
 – преименува с. Дерелии на с. Богдан;
 – преименува с. Куфаларе на с. Ведраре;
 – преименува с. Горни Омаробас (Горни Омарбас) на с. Горни Домлян;
 – преименува с. Долни Омаробас (Долни Омарбас) на с. Домлян;
 – преименува с. Горно Кюселере (Горна Кюселери) на с. Каравелово;
 – преименува с. Митиризово на с. Левски;
 – преименува с. Гиллере на с. Мали Богдан;
 – преименува с. Минтишлии на с. Марино поле;
 – преименува с. Татаре на с. Московец;
 – преименува с. Ашикларе на с. Певците;
 – преименува с. Богаз на с. Пролом;
 – преименува с. Овчеларе на с. Свети Климент;
 – преименува с. Доганджа (Дуганджии) на с. Соколица;
 – преименува с. Кара сарлии на с. Столетово;
 – преименува с. Текия на с. Христо Даново;
 – преименува с. Арапово на с. Черничани;
 МЗ № 3302/обн. 26.09.1934 г. – преименува с. Рахманларе на с. Божидар;
 МЗ № 3287/обн. 11.10.1938 г. – преименува с. Левски на с. Васил Левски;
 МЗ № 3042/обн. 26.02.1944 г. – заличава с. Мали Богдан и го присъединява като квартал на с. Каравелово;
 МЗ № 934 – 11/обн. 28.04.1944 г. – отделя кв. Мали Богдан от с. Каравелово и го възстановява като отделно населено място – с. Мали Богдан;
 МЗ № 2736/обн. 27.04.1945 г. – преименува с. Черничани на с. Сушица;
 Указ № 334/обн. 13.07.1951 г. – преименува с. Божидар на с. Розино;
 Указ № 622/обн. 4 януари 1952 г. – заличава с. Мали Богдан и го присъединява като квартал на с. Каравелово;
 Указ № 59/обн.27.02.1953 г. – преименува гр. Карлово на гр. Левскиград;
 Указ № 516/обн. 22.12.1961 г. – заличава с. Калугерово (Кишиш махле) поради изселване;
 Указ № 21/обн. 19 януари 1962 г. – възстановява старото име на гр. Левскиград на гр. Карлово;
 Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – преименува с. Свети Климент на с. Климент;
 Указ № 1885/обн. 06.09.1974 г. – заличава с. Сушица и го присъединява като квартал на гр. Карлово;
 Решение на МС № 582/обн. 10.09.2002 г. – признава с. Баня за гр. Баня;
 Указ № 318/обн. 05.09.2003 г. – отделя гр. Сопот и с. Анево от община Карлово и ги включва в новообразуваната община Сопот с административен център гр. Сопот.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Транспорт 
През територията на общината преминават два участъка от Железопътната мрежа на България с обща дължина 83,1 km.
 от запад на изток, по цялото протежение на общината преминават два участъка от трасето на жп линията София – Карлово – Бургас от 42,3 km до Община Сопот и още 24,5 km след Община Сопот – общо 66,8 km;
 последният участък от 16,3 km от трасето на жп линията Пловдив – Карлово.

През общината преминават изцяло или частично 5 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 124,2 km:
 участък от 55,3 km от Републикански път I-6 (от km 226,1 до km 260,4) и (от km 266 до km 287,0);
 последният участък от 22,7 km от Републикански път II-35 (от km 103,6 до km 126,3);
 началният участък от 9,6 km от Републикански път II-64 (от km 0 до km 9,6);
 началният участък от 28,1 km от Републикански път III-607 (от km 0 до km 28,1);
 целият участък от 8,5 km от Републикански път III-641.

Топографски карти

Източници

Външни препратки