Pædagogisk filosofi

Pædagogisk filosofi er den del af fagfilosofien, som forholder sig til det pædagogiske felt. Den pædagogiske filosofi er således en teoretisk fagdisciplin, som analyserer det filosofiske rum i pædagogikken. Disciplinen undersøger herunder pædagogikken karakter, formål og metoder samt pædagogikkens rolle i at forme individer og samfundet som helhed.

På engelsk betegner man almindeligvis pædagogisk filosofi som philosophy of education.

Emneområde 
Fokus er grundlæggende spørgsmål om dannelse, uddannelse, demokrati, undervisning, individets selvforståelse, normativitet samt opdragelse og barndom, såvel som viden, erkendelse, læring, argumentation og fx magt, køn og naturfilosofi.

Den pædagogiske filosofi undersøger således ikke blot menneskets forhold til sig selv, men ligeså forholdet mellem individ og (om)verden. Den pædagogiske filosofis historie strækker sig fra oldtiden og frem til i dag.

Den pædagogiske filosofi opererer på tværs af flere discipliner inden for filosofien: Man beskæftiger sig således med kropsfænomenologi (eksempelvis Hermann Schmitz), erkendelsesteori, etik (eksempelvis: Aristoteles, Immanuel Kant, K.E Løgstrup, Emmanuel Levinas) og samfundsteori (eksempelvis: Hal Koch, Platon, Rousseau).

Pædagogisk filosofi i Danmark 
I Danmark figurerer pædagogisk filosofi som et selvstændigt kandidatstudie og forskningsfelt ved DPU på Aarhus Universitet. Her findes også tidsskriftet Studier i pædagogisk filosofi.

Nikolai Frederik Severin Grundtvig (1783-1872) var en dansk forfatter, teolog, digter, filosof, historiker, præst ved Vartov i København, titulærbiskop, filolog, skolemand og politiker. Han lægger navn til grundtvigianismen og var en af initiativtagerne til folkehøjskolen. Grundtvig mente, at undervisningen ikke skulle bygges på bøgerne men på det levende talte ord. Undervisningens indhold skulle være "historisk-poetisk", og skolen for livet skulle blive til i mødet mellem lærer og elev.

Johan Nicolai Madvig(1804-1886) var en dansk klassisk filolog og politiker.Hans dannelsestanker var et forsøg på at forene den klassiske historiske dannelse med den moderne, både sproglige, nationale og naturvidenskabelige dannelse.

Knud Ejler Løgstrup (1905-1981) var berømt teolog og filosof, og han holdt i 1981 en forelæsning med titlen “Skolens formål”, hvor han mente, at skolens opgave var at oplyse tilværelsen. Det betød, at skolens formål ikke kun var forberedelse til arbejdsmarkedet.

Filosoffen Knud Grue-Sørensen fik også en væsentlig betydning for området. Han blev d.phil. på afhandlingen Studier over Refleksivitet. Han var professor i pædagogik ved Københavns Universitet 1955-1974. Han udgav flere værker, hvor kan skrev om pædagogik, pædagogisk filosofi og teoretisk pædagogik . Grue-Sørensen definerer dannelse på følgende måde : Dannelse betegner den proces gennem hvilken en person under indflydelse af ydre, i hovedsagen pædagogiske, sociale og kulturelle påvirkninger antager en bestemt beskaffenhed – desuden resultatet af denne proces, den omtalte beskaffenhed selv.Peter Kemp var teolog og fremsatte ideer, hvor han kiggede på verdensborgerskab og kritiserede tidens halvdannelse. Han var professor i pædagogisk filosofi og institutleder ved Danmarks Pædagogiske Universitet. Kemp var en kendt samfundsdebattør indenfor uddannelses- og skolepolitik.

Af nyere navne kan nævnes Pia Rose Bowadt. Hun har såvel kigget generelt på pædagogisk filosofi som specielt på livsduelighed. Anne-Marie Eggert Olsen har også gjort sig særligt gældende. Hun har til gengæld kigget på Platons pædagogiske filosofi, som hun skrev en doktorafhandling og lavet en bog om. Et andet navn er Merete Wiberg, der har kigget på normativitet. Det har blandt andet været gennem fokus på etik og myndighed i folkeskolen. Andre danske kvinder på området er Kirsten Hyldgaard og Mia Skjold Tvede Henriksen.

Alexander von Oettingen har både kigget indgående på Knud Grue-Sørensens pædagogiske forfatterskab, dannelse og pædagogiske tænkere. De emner har han lavet flere bøger omkring. Han er doktor i pædagogik og er en kendt stemme i debatten om skole og undervisning. Filosoffen Thomas Aastrup Rømer har desuden kigget undersøgende og opbyggeligt på pædagogiske forhold. Han har været en markant kritisk debattør om pædagogikkens udvikling. Et syn på den aktuelle udvikling findes i Rømers bog Pædagogikkens to verdener, der ser modsætningerne i pædagogikkens udvikling. Han kigger især på forholdet mellem konkurrencestat og traditionel pædagogik.

Filosoffen Jørgen Huggler har lavet flere skrifter om pædagogikkens filosofi og idehistorie. Herunder udarbejdede han skrifter om pædagogik i forhold til køn, magt og bæredygtighed. Han er dr. phil. på en afhandling om G. W. F. Hegel. Socialanalytikeren og filosoffen Lars Henrik Schmidt har blandt andet kigget på samfundsdiagnosticering i pædagogikkens fagområde, som han har lavet en bog om. Filosoffen Sune Frølund har især kigget filosofisk på naturens rolle i pædagogik og har udgivet flere bøger og artikler om emnet. Desuden har Brian Degn Mårtensson, Christian Aabroe og Morten Timmermann Korsgaard alle skrevet bøger inden pædagogisk filosofi, og der findes utallige andre danske repræsentanter som blandt andre Per Jepsen, Asger Sørensen, Oliver Kauffmann, Henrik Vase Frandsen og Carsten Fogh Nielsen. En anden figur er Anders Fogh Jensen, der arbejder som selvstændig og tilbyder kurser og foredrag om dannelse til offentlige og private virksomheder på hjemmesiden www.filosoffen.dk .

Der er en stigende interesse i Danmark for at kigge på marxisme, køn og feminisme, natur og klima, identitetspolitik og postkolonialisme. Andre har blandt andet kigget videnskabsteori , bevidsthed, og den pædagogiske grundholdning.

I 2010 blev Pædagogisk Filosofisk Forening grundlagt i Danmark.

Beslægtede områder 
Faget pædagogisk filosofi er beslægtet med uddannelsesvidenskab, generel pædagogik, pædagogisk sociologi, pædagogisk antropologi og pædagogisk psykologi. Desuden med den filosofiske pædagogik og pædagogikkens idehistorie.

Kvinder i pædagogisk filosofi 

Der er kommet mere fokus på kvindelige filosoffer i pædagogisk filosofi: Helen Parkhurst (1886-1973) var en amerikansk pædagog, forfatter og underviser, der var grundlægger af progressiv uddannelsesfilosofi, der understregede udviklingen af "hele barnet." De senere år har Hannah Arendt fået opmærksomhed i pædagogisk filosofi. Hun mener, at pædagogikken skal formidle mellem det gamle og det nye. Disse tanker kommer til udtryk i artiklen “The Crisis in Education” fra 1954. Martha Nussbaum står for en mere liberal tilgang, der er baseret på antik filosofi. Hendes pædagogiske filosofi er udgivet i bogen Cultivating Humanity: A Classical Defense of Reform in Liberal Education fra 1997. Her bruger hun blandt andet liberalisme til at forsvare multikulturalisme og pædagogik med fokus på race, køn og seksualitet. Sue Knight er en australsk filosof, underviser og akademiker, hvis forskning fokuserer på at undervise i ræsonneringsevner og indarbejdning af filosofi i skolens læseplaner.

Tilstedeværelsen af kvinder gælder også inden for den danske pædagogiske filosofi, hvor Anne-Marie Eggert Olsen og Dorthe Jørgensen er vigtige kvindelige filosoffer. Anne-Marie Eggert Olsen blev doktor i pædagogisk filosofi på en afhandling om Platon med titlen At forandre verden. Afhandlingen er en læsning af Platons bog Staten, der perspektiveres til den pædagogiske filosofi. Dorthe Jørgensen skrev den pædagogisk filosofiske bog Nærvær og eftertanke. Mit pædagogiske laboratorium. Bogen er et resultat af eksperimenter med undervisning, der ansporer til fælles udforskning af spørgen. Andre vigtige kvindelige filosoffer på området i Danmark er Pia Rose Bowadt, Merete Wiberg og Kirsten Hyldgaard. Böwadt har blandt andet skrevet om livets pædagogik, pædagogik filosofi og livsduelighed. Hyldgaard har blandt andet skrevet om videnskabsteori . Wiberg har skrevet om normativitet i pædagogik. I nordisk sammenhæng kan også nævnes Marie Hållander, Claudia Schumann, Karin Gunnarsson og Lovisa Bergdahl.

Særlige emner

Køn 
Køn er blevet et centralt emne for mange feministiske filosoffer som Jane Roland Martin, der mener, at uddannelse og pædagogik skal have et særligt fokus på køn. I Danmark har Jørgen Huggler været med til at redigere et temanummer af Studier i Pædagogisk Filosofi med titlen Gender. Her kigger forskellige skandinaviske forskere filosofisk på betydningen af køn i pædagogik og uddannelse.

Pædagogik for farvede og personer med anden etnisk baggrund 

Der er kommet en stigende interesse for sorte/farvede tilgange til pædagogisk filosofi .William Edward Burghardt Du Bois (1868–1963) bidrog for eksempel meget tidligt til en filosofisk forståelse af sortes situation i det amerikanske uddannelsessystem. Du Bois var en amerikansk sociolog, historiker, borgerretsforkæmper, forfatter og redaktør, der understregede nødvendigheden af, at videregående uddannelse inddrog sorte.

Identitet og identitetspolitik 
Der er voksende fokus på identitetspolitik og Linda Martin Alcoff er blandt de vigtige navne. Emnet har også fået en indflydelse på pædagogisk filosofi, blandt andet hos Deborah Youdell. Hun udgav bogen School Trouble: Identity, Power and Politics in Education i 2010.  De senere år er nogle begyndt at tale om en egentlig identitetspædagogik. I Danmark har blandt andre Mette Buchardt og Clas Haas beskæftiget sig med retningen.

Arven fra kolonitiden 
Der er opstået flere perspektiver på pædagogik og uddannelse, der gør op med arven fra kolonitiden. Grundtanken er, at arven fra kolonialismen fortsat påvirker pædagogik og uddannelse i Vesten. Derfor må nye perspektiver gøre op med de historiske uretfærdigheder.

I Danmark er der opstået flere postkoloniale perspektiver på pædagogik, som blandt andet mener, at Danmarks fortid som kolonimagt skal inddrages.Flere danske forskere er optaget af strukturel racisme og postkolonial kritik i pædagogik og uddannelse.

Natur 
De senere år er der kommet mere interesse for at forstå den rolle, som den pædagogiske filosofi kan spille i forhold til at udvikle tilgange til pædagogik og uddannelse, der kan forandre forholdet til naturen. Det omfatter blandt andet interesse for klima, økologi, miljø, natur og bæredygtighed.

I Danmark har Sune Frølund og Jørgen Huggler spillet en særlig rolle ved at udgive artikler samt redigere antologier omkring blandt andet natur og pædagogik, natur i uddannelse, naturviden, miljøteori og pædagogik og bæredygtighed.

Opdragelse og barndom 
Opdragelse har været en væsentlig del af den pædagogiske filosofi siden antikken. Knud Grue-Sørensen har skrevet bogen Opdragelsens historie, der gennemgår opdragelsens historiske udvikling samt bogen Opdragelsens filosofi, der ser mere filosofisk på spørgsmålet om opdragelsen.

John Locke udgav værket Tanker om opdragelse i 1693.Her lægger han vægt på barnets udvikling af en moralsk karakter. Al opdragelse har fire hovedformål, som er dyd, visdom, dannelse og lærdom. Med Jean-Jacques Rousseaus (1712-1778) udgivelse af Emile i 1762 rettes blikket mod opdragelsen af barnet til et frit menneske.

Dannelse 
Dannelsen har været et centralt fokus i pædagogisk filosofi.  Dannelse refererer til den proces, hvor en person udvikler intellektuelle, moralske og kulturelle kompetencer gennem uddannelse, erfaringer og personlig udvikling. Dannelse indebærer ofte udviklingen af kritisk tænkning, værdier, etik og en bred viden om verden. 

Begrebet "bildung" stammer fra det tyske sprog og har en lang historie inden for filosofi og uddannelse. Det er tæt knyttet til den tyske oplysningsbevægelse og filosofi fra det 18. og 19. århundrede og er mest kendt for sit bidrag til dannelsesfilosofien. Den tyske filosof Johann Gottfried Herder spillede en vigtig rolle i udviklingen af begrebet "bildung". Han betragtede dannelse som en proces med personlig og kulturel vækst, hvor individet stræber efter selvrealisering og etiske dyder.

Den vigtigste danske dannelsestænker var Johan Nicolai Madvig (1804-1886), som var klassisk filolog og politiker. Hans dannelsestanker var et forsøg på at forene den klassiske historiske dannelse med den moderne, både sproglige, nationale og naturvidenskabelige dannelse.

Samfund og politik 
Den pædagogiske filosofi har haft en forbindelse til den politiske filosofi siden antikken. Flere store filosoffer som Platon, Jean-Jacques Rousseau og John Dewey har kigget på den forbindelse. Vigtige retninger er blandt andet republikanisme, kosmopolitisme og marxisme samt kritisk teori og anarkisme.

Anne Marie Eggert Olsen viser i bogen At forandre verden, hvordan den oldgræske filosof Platon mente, at staten skulle varetage opdragelse af borgerne.

John Dewey betragtes som en af de vigtigste pædagoger i historien. Han lagde vægt på, at eleverne blev uddannet i demokrati og den kritiske tænkning, der ville gavne samfundet.

Desuden har socialanalytikeren Lars-Henrik Schmidt udgivet bogen Diagnosis 3, der kigger samfundsdiagnosticerende på det sociale i det pædagogiske. Socialanalytikkens ærke-kiasme er en artikulation af det sociale træf som konfliktuel gemenhed såvel som gemen konfliktualitet.

Etik 
Etik i uddannelse omhandler moralske principper og værdier, der styrer uddannelsespraksis. Den undersøger spørgsmål om, hvad der er rigtigt og forkert i uddannelse, pædagogernes rolle som moralske agenter og de etiske implikationer af forskellige undervisningsmetoder og politikker. I Danmark har blandt andre Merete Wiberg og Carsten Fogh Nielsen beskæftiget sig særligt med etik i pædagogik.

Epistemologi 
Dette emne fokuserer på videns natur og hvordan, den erhverves. Den udforsker spørgsmål om kilderne til viden, kriterierne for sandhed og forholdet mellem tro og beviser i uddannelsessammenhæng. Vigtige retninger er blandt andet positivisme, analytisk filosofi, strukturalisme, hermeneutik og poststrukturalisme.

Retninger

Feminisme 

Internationalt har især den amerikanske feministiske filosof Nel Noddings gjort sig bemærket. Hendes bog Pædagogisk filosofi er oversat til dansk. Nel Noddings har desuden skrevet om den feminine tilgang til omsorgens etik og moralske pædagogik. Hun mener, at omsorg er selve grundlaget for etik, hvilket er blevet overset i maskuline tilgange. Omsorgen spiller også en vigtig rolle i hendes pædagogiske filosofi, og omsorgens pædagogik må være selve kernen i forholdet mellem lærer og elev. Læreren må således drage omsorg for elevens behov, velfærd og velbefindende.

En anden vigtig feministisk pædagogisk filosof er amerikaneren Jane Roland Martin. Hun har gjort op med den traditionelle pædagogiske filosofi, som hun ikke mener inkluderer kvinders problemstillinger i pædagogik og uddannelse. Hun mener, at spørgsmål om køn skal indgå i forståelsen af viden og pædagogiske mål.

Feministisk pædagogik er til dels pædagogik, der er baseret på eller anvendelse af feministisk filosofi  . I feministisk pædagogik har følelser, identitet og det sociale stor betydning, og der fokuseres på kvinders frigørelse. Meget feministisk pædagogik forsøger således at nedbryde klassiske magtstrukturer i undervisningen. Noget af den feministiske pædagogik er i den forbindelse baseret på Paulo Freire og den kritiske pædagogik. Den feministiske pædagogik findes hos den amerikanske lærer Ileana Jiménez. Hun taler blandt andet for, at uddannelser skal give plads til LGBT-personer og -litteratur. For hende har undervisningen et mål om at fremme social retfærdighed. Et andet navn er filosoffen Card Claudia. Hun bruger den feministiske pædagogik i sin undervisning på universitetet, hvor de studerende sidder i rundkreds og diskuterer deres erfaringer med køn og sexisme. En tredje vigtig repræsentant er den amerikanske filosof bell hooks, der mener, at lærere skal mindske brug af magt og kontrol. Der skal således være en ligeværdig magtbalance i undervisningen, der gør op med undertrykkende strukturer. Hendes pædagogik er både kritisk, feministisk og anti-kolonialistisk. Både lærere og elever skal undersøge og kritisere stereotype forestillinger om køn, seksualitet og race mv. og skabe fællesskab.  Særlige områder har blandt andet været identitet, feministisk opdragelse, feministisk dannelse, feministisk livskunst, feministisk læring, feministisk undervisning, feministisk kunstpædagogik og Black Queer Feminist-pædagogik

Skandinaviske repræsentanter for den feministiske tilgang til pædagogisk filosofi omfatter blandt andet Sheila Bakshi. Hun har formidlet de pædagogiske erfaringer fra de svenske feminister Gender troubles.

Queerteori 

Queer-tilgang til pædagogisk filosofi og pædagogik er blandt andet baseret på Judith Butler og Michel Foucault samt marxisme og kritisk teori. Tilgangen ser på identiteter omkring køn og seksualitet og sætter fokus på at gøre op med heteronormative strukturer i undervisning og på uddannelse. Queer-pædagogikken er normkritisk og gør også op med, at det ciskønnede er normen i klasserummet. Således skal læreren kunne tage højde for, at nogle elever ikke identificerer sig med det biologiske mande- og kvindekøn og for eksempel ikke kun bruge “han” og “hun” som betegnelser om eleverne. Queer pædagogikken er filosofisk, idet den fokuserer på at fremme elevernes kritiske bevidsthed om normer.

Queer-pædagogik er blandt andet repræsenteret af Cris Mayo, der er direktør for The LGBTQ+ Center ved West Virginia University i USA, hvor hun også er professor i kvinde- og kønsstudier. Mayo udgav i 2019 bogen Queer Pedagogies, der både ser på den teoretiske og praktiske side af Queer-pædagogikken. Bogen kigger på betydningen og praktiseringen af queer-pædagogik inden for forskellige uddannelsesmæssige sammenhænge. Desuden arbejder den med spørgsmål, der er relateret til politik. Tidligere har Mayo i 2013 udgivet bogen LGBTQ Youth and Education: Policies and Practices, der giver anbefalinger til praksis. En anden vigtig figur er Damiano Finah, der i 2018 udgav bogen The Dance of Eros and Thanatos: Butoh and Queer Pedagogy. Denne bog introducerer en filosofisk tilgang til queer-pædagogik. Hendes metode har blik for at give en mulighed for, at mennesket kan få et frit udtryk for den sandhed, som hver organisme genkender i sin egen dybde i en dans mellem Erosog Thanatos. Queer-pædagogik er beslægtet med: (1) Normkritisk pædagogik der er kritisk over for efterleven af undertrykkende normer i uddannelse.(2) Kønspædagogikken, der i bredere forstand sætter køn på den pædagogiske dagsorden

Der er opstået flere perspektiver på pædagogik og uddannelse, der gør op med arven fra kolonitiden. Grundtanken er, at arven fra kolonialismen fortsat påvirker pædagogik og uddannelse i Vesten. Derfor må nye perspektiver gøre op med de historiske uretfærdigheder.

Anarkisme 
Judith Susissa giver i Anarchy and Education en filosofisk redegørelse for den anarkistiske tradition for om pædagogik og uddannelse. Selvom kun få anarkistiske tænkere skrev systematisk om pædagogik og uddannelse, rekonstruerer bogen den anarkistiske pædagogik ud forskellige etiske, filosofiske og populære skrifter. Bogen trækker på anarkistteoretikere som Mikhail Bakunin, Peter Kropotkin og Proudhon, Noam Chomsky, Paul Goodman, Daniel Guerin og Colin Ward.

Marxisme 
Noget pædagogisk filosofi er baseret på marxisme og har et materialistisk livssyn. I Danmark er tilgangen blandt andet repræsenteret af Anne-Marie Eggert Olsen

Marxisme er en socioøkonomisk og politisk teori udviklet af Karl Marx og Friedrich Engels i midten af det 19. århundrede. Den tjener som grundlaget for kommunismens ideologi. Marxismen analyserer og kritiserer det kapitalistiske system, dets iboende modsætninger og de sociale uligheder, det genererer.

Den marxistiske pædagogiske filosofi er en teori og tilgang til pædagogik, der er baseret på Karl Marx og Friedrich Engels, grundlæggerne af marxismen. Den betragter pædagogik og uddannelse som en grundlæggende komponent i samfundet og analyserer, hvordan uddannelsessystemer og institutioner påvirkes af den større socioøkonomiske struktur.  

Marxismen er en metode til at analysere pædagogik og uddannelse, som mener, at udviklingen af ​​pædagogikken og uddannelsessystemerne er formet af de materielle forhold og klasseforhold i et samfund. Historisk materialisme er herunder ideen om, at produktionsmåden og de resulterende klassekampe påvirker alle aspekter af menneskelivet, inklusive uddannelse. 

En af grundtankerne er, at pædagogik både kan reproducere kapitalismen og har potentialet til at underminere den. Marxistiske teoretikere hævder således, at pædagogik og uddannelse kan fungere som et redskab til reproduktion af klasseulighed. De hævder, at uddannelsessystemet i kapitalistiske samfund ofte fastholder den herskende klasses dominerende ideologi og værdier, og forbereder arbejderklassens individer til deres fremtidige roller som arbejdere i stedet for at opmuntre til kritisk tænkning eller social mobilitet. Marxistisk pædagogisk filosofi lægger vægt på sammenhængen mellem teori og praksis. Den går ind for en uddannelse, der er relevant for arbejderklassens behov og har til formål at give individer mulighed for at udfordre undertrykkende sociale strukturer.

Marxistisk pædagogik er en pædagogisk tilgang baseret på marxismens principper og ideer. Den understreger uddannelsens rolle i at fremme kritisk tænkning, social bevidsthed og klassebevidsthed. Denne tilgang har til formål at udfordre den dominerende sociale orden og give eleverne mulighed for at forstå og udfordre sociale uligheder. Den kritiserer ofte traditionelle uddannelsessystemer for at fastholde klasseopdelinger og søger at fremme et mere retfærdigt og transformativt læringsmiljø.

Kritisk teori og kritisk pædagogik 
Noget pædagogisk filosofi er baseret på kritisk teori og i Danmark er tilgangen blandt andet repræsenteret af Anne-Marie Eggert Olsen og Asger Sørensen samt Per Jepsen.

Den mest kritiske tilgang til pædagogisk filosofi er ofte forbundet med kritisk teori og dens forskellige udløbere. Kritisk teori er en filosofisk og sociologisk ramme, der søger at undersøge og udfordre de underliggende strukturer af magt, undertrykkelse og ulighed i samfundet. Inden for pædagogisk filosofi analyserer kritisk teori magtstrukturer og uligheder i samfundet og opmuntrer undervisere til at fremme social retfærdighed og lighed i uddannelse.

Når den anvendes i pædagogik og uddannelse, omtales den kritiske tilgang almindeligvis som kritisk pædagogik, der måske er den mest kontroversielle tilgang til pædagogik. Den særlige kritiske pædagogik blev grundlagt af den brasilianske filosof Paulo Freire som et modsvar til undertrykkelse.  Kritisk pædagogik udfordrer traditionelle uddannelsesstrukturer og lægger vægt på undersøgelsen af magtdynamikker og sociale uligheder inden for uddannelsessystemet. Den tilskynder eleverne til at stille spørgsmålstegn ved autoriteter, analysere samfundsnormer kritisk og blive i stand til at skabe forandringer. Fortalere hævder, at dette giver eleverne mulighed for at tænke kritisk og fremmer en følelse af socialt ansvar. Målet er at fremme elevernes kritiske bevidsthed med henblik på at give dem mulighed for frigørelse: Det er ikke nok at leve et materielt og tilpasset liv, man må dannes til at blive kritisk samfundsborger.

Psykoanalyse 

Psykoanalysen er en retning, der blev grundlagt af den østrigske læge Sigmund Freud. Psykoanalysen tager udgangspunkt i en antagelse om, at mennesket til dels er motiveret af det ubevidste.

Psykoanalytisk pædagogisk filosofi er psykoanalyse i pædagogisk filosofi. Dette perspektiv findes i K. Daniel Chos bog Psychopedagogy.

I Danmark er tilgangen repræsenterer af Kirsten Hyldgaard, der har skrevet bogen Pædagogiske umuligheder: Psykoanalyse og pædagogik. Heri går hun i rette med tanken om, at der kan opstilles klare mål for undervisningen, der bør have en psykoanalytisk forståelse for den pædagogiske relation.

Socialanalytik 
Socialanalytikken er et teoretisk perspektiv, der er udviklet af Lars-Henrik Schmidt og blevet videreført af Jens Erik Kristensen. Tilgangen beror på samtidsdiagnose og ser det pædagogiske forhold som et særligt socialt forhold. Den pædagogiske dimension findes blandt andet i Lars-Henrik Schmidts bog Diagnosis 3.

Postmodernisme 
Postmodernisme er en filosofisk og kulturel bevægelse, der opstod i slutningen af ​​det 20. århundrede og udfordrede og kritiserede modernitetens grundlæggende antagelser, værdier og overbevisninger. Tilgangen bliver ofte forbundet med filosoffer som Jean Francois Lyotard og Jean Baudrillard. Inden for pædagogisk filosofi stiller postmodernismen kritiske spørgsmålstegn ved traditionelle pædagogiske praksisser, udfordrer faste fortællinger og fremmer forskellige perspektiver og videnkilder.

Pragmatisme 
Pragmatisme er en filosofisk tilgang, der opstod i USA i slutningen af ​​det 19. og begyndelsen af ​​det 20. århundrede. Den bliver ofte forbundet med filosoffer som Charles Sanders Peirce, William James og John Dewey. Pragmatisme understreger de praktiske konsekvenser af ideer og handlinger, med fokus på deres anvendelighed og effektivitet i virkelige situationer. Inden for pædagogisk filosofi lægger pragmatismen vægt på praktisk og relevans i uddannelse, og forbinder læring med virkelige oplevelser og problemløsning. I Danmark har blandt andre Oliver Kauffmann og Jørgen Huggler skrevet om John Deweys pædagogiske filosofi.

Kosmopolitisme 
Kosmopolitisme lægger vægt på ideen om globalt medborgerskab og sammenhængen mellem alle individer på tværs af verden. Inden for pædagogisk filosofi fremmer kosmopolitisme et inkluderende og globalt perspektiv på læring. Den antyder, at uddannelse ikke bør begrænses af geografiske eller kulturelle grænser og bør sigte mod at fremme en følelse af ansvar og empati over for alle mennesker, uanset deres nationalitet eller baggrund. En vigtig dansk repræsentant var Peter Kemp.

Analytisk filosofi 
Analytisk filosofi er en filosofisk tilgang, der er kendetegnet ved dens vægt på præcision, klarhed og logisk analyse i filosofiske undersøgelser. Selvom analytisk filosofi traditionelt har haft mere indflydelse inden for filosofi og sprogvidenskab, har den også haft indflydelse på pædagogisk filosofi.

I pædagogisk filosofi refererer analytisk filosofi til anvendelsen af analytiske metoder og tænkning til at undersøge spørgsmål relateret til uddannelse og undervisning. Den analytiske tilgang fremhæver nøjagtige definitioner, logisk ræsonnement og en skarp forståelse af begreber og argumenter.

Pædagogiske tænkere

Jean-Jacques Rousseau 
Jean-Jacques Rousseau, den schweizisk-franske filosof fra det 18. århundrede, havde en indflydelsesrig pædagogisk filosofi, der blev præsenteret i hans værk Emile, eller Om opdragelse, udgivet i 1762.  Han argumenterede for at lade barnet udvikle sig naturligt og understregede vigtigheden af erfaring og frihed i uddannelse. Rousseau satte fokus på barnets behov og interesser og dannede grundlaget for romantisk pædagogik. Hans pædagogiske tanker havde stor indflydelse på senere pædagoger og har fortsat betydning i uddannelsesdebatter.

Andre pædagogiske tænkere 
 Platon
 Sokrates
 Immanuel Kant
 Alexander Sutherland Neill
 Johann Friedrich Herbart
 Johann Heinrich Pestalozzi
 Rudolf Steiner
 Wolfgang Klafki
 John Dewey
 N. F. S. Grundtvig
 Alfred North Whitehead
 K.E Løgstrup
 Nel Noddings
 Jane Roland Martin
 bell hooks
 Hannah Arendt
 Martha Nussbaum
 William Edward Burghardt Du Bois
 Paulo Freire

Litteratur

Litteratur på engelsk 
 Beck, L. G. (1994). “Reclaiming educational administration as a caring profession”. New York: Teachers College Press.
 Bingham, C. (2001): “Schools of Recognition. Identity Politics and Classroom Practices”. Rowman & Littlefield Publishers
 Darby, Derrick (2018): “The Color of Mind: Why the Origins of the Achievement Gap Matter for Justice (History and Philosophy of Education Series)”. University of Chicago Press
 Dewey, John (1909). “Moral Principles in Education”. Cambridge: The Riverside Press
 Dewey, John (1929). “The Sources of a Science of Education”. The Kappa Delta Pi Lecture Series
 Diller, A., Houston, B., Pauly Morgan, K., & Ayim, M. (1996). “The gender question in education: Theory, pedagogy, and politics”. Boulder: Westview
 Du Bois, W.E.B. (2001): “The Education of Black People: Ten Critiques, 1906–1960 “. ISBN: 9781583670439
 Freire, Paulo (1973): “Education for critical consciousness”: New York, Seabury Press.
 Freire, Paulo (1976). “Education, the practice of freedom”. London, Writers and Readers Publishing Cooperative.
 Freire, Paulo (1985). The politics of education: culture, power, and liberation. South Hadley, Mass., Bergin & Garvey.
 Freire, Paulo and A.M.A. Freire (1994). “Pedagogy of Hope: Reliving Pedagogy of the Oppressed”. New York, Continuum
 Freire, Paulo and A.M.A. Freire (1997). “Pedagogy of the heart”. New York, Continuum.
 Freire, Paulo (1998). “Pedagogy of freedom: ethics, democracy and civic courage”. Lanham, Rowman & Littlefield Publishers.
 Freire, Paulo (1998). “Politics and education”. Los Angeles, UCLA Latin American Center Publications
 Freire, Paulo (1998). Teachers as cultural workers: letters to those who dare teach. Boulder, Colo., Westview Press.
 Freire, Paulo (2004).” Pedagogy of Indignation”. Boulder, CO: Paradigm Publishers.
 Frølund, Sune (2016). Nature in Education. Lit Verlag
 Gregory, M. et al (2017): “In Community of Inquiry with Ann Margaret Sharp. Childhood, Philosophy and Education“. Routledge
 hooks, bell (1994). “Teaching to transgress: education as the practice of freedom”. New York: Routledge. . OCLC 30668295
 .hooks, bell (2003): “Teaching Community. A pedagogy of hope”. New York: Routledge
 Huggler, Jørgen mfl (red)(2017). “Gender”. Tidsskrift. Dansk Pædagogisk Filosofisk Forening
 Huggler, Jørgen (red)(2019). “Sustainability and Education”. Studier i Pædagogisk Filosofi
 Huggler, Jørgen (2020). “The Educative Process and Its Relation to Truth, Knowledge, Culture and Critique: Epistemological and Metaphysical Premises for Formation”. In Rethinking Ethical-Political Education (pp. 237-250). Springer. Contemporary Philosophies and Theories in Education Vol. 16
 Laird, S. (2008). “Mary Wollstonecraft: Philosophical mother of coeducation”. New York: Continuum.
 Martin, Jane Roland (1985): “Reclaiming a Conversation: The Ideal of the Educated Woman”. New Haven: Yale University Pres
 Martin, Jane Roland (1994): “Changing the Educational Landscape: Philosophy, Women, and Curriculum”. New York: Routledge
 Martin, Jane Roland (2000): “Coming of Age in Academe: Rekindling Women's Hopes and Reforming the Academy”. New York: Routledge
 Mayo, Chris (2019):” Queer Pedagogies: Theory, Praxis, Politics” (Critical Studies of Education Book 11). Springer
 Noddings, Nel (1984).” Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education”. Berkeley: University of California Press
 Noddings, Nel (1999). “Justice and Caring: The Search for Common Ground in Education”. New York: Teachers College Press
 Nussbaum, Martha C.(1997): “Cultivating Humanity: A Classical Defense of Reform in Liberal Education”. Cambridge, MA: Cambridge University Pres
 Nussbaum, Martha (2010): “Not for profit”. Princeton, N.J: Princeton University Press
 Pinar, William (1998). “Queer theory in education”. Mahwah, NJ: Lawrence Erlbaum
 Stone, Lynda (1994). “The Education Feminism Reader”. Routledge
 Suissa, Judith (2010): “Anarchism and Education: A Philosophical Perspective”. PM Press
 Thayer-Bacon, B., Stone, L., & Sprecher, K. M. (Eds.). (2013).” Education feminism: Classic and contemporary readings”. New York: State University of New York Press.
 Watras, J. (2015): "Philosophies of Environmental Education and Democracy: Harris, Dewey, and Bateson on Human Freedoms in Nature". PalgraveMacMillan
 Youdell, Deborah (2010): “School Trouble: Identity, Power and Politics in Education (Foundations and Futures of Education)”. Routledge

Litteratur på dansk 
 Aabro, Christian (2010). “Pædagogers etik”. Bupl
 Andersen, Kirsten Margrethe, Merete Wiberg, Carsten Fogh Nielsen og Anders Petersen (2018). Dannelsen af etisk myndighed i den danske folkeskole: rapport fra pilotprojekt november 2017 - januar 2018. DPU, Aarhus Universitet.
 Böwadt, Pia Rose (2007). “Livets pædagogik”. København: Gyldendal
 Böwadt, Pia Rose (2017). “Pædagogisk filosofi”. København: Hans Reitzels Forlag
 Bowadt, Pia Rose (2019). “Livsduelighed fra Grundtvig til konkurrencestat”. HRF
 Dewey, John (2005). Demokrati og uddannelse. Klim
 Dewey, John (2008). Erfaring og opdragelse. Hans Reitzels Forlag
 Dræby, Anders (2016): “Opdragelsens filosofi”. Statsbiblioteket
 Frandsen, Henrik Vase (2020). Det pædagogiske paradoks – mellem Delfi og Sinai. Studier i Pædagogisk Filosofi, 8, 2019(2), 44-57
 Frølund, Sune (2014): “Naturviden”. Studier i pædagogisk filosofi.
 Frølund, Sune og Jørgen Huggler (2014). “Natur og pædagogik”. Studier i pædagogisk filosofi
 Grue-Sørensen, Knud (1965). “Pædagogik mellem videnskab og filosofi”. København: Gyldendal
 Grue-Sørensen, Knud: Almen pædagogik. Gjellerup, 1975
 Kauffmann Oliver (2020). Bevidsthed. En udfordring for pædagogik og læring. Dansk Universitetspædagogisk Tidsskrift.
 Huggler, Jørgen (red) (2014):”Magt, pædagogik og erfaring”. Studier i pædagogisk filosofi
 Huggler, Jørgen (2017). John Deweys kritik af liberal education. Studier I Pædagogisk Filosofi, 5(2), 79–93.
 Huggler, Jørgen (red)(2018):”Knud Grue Sørensen”. Studier i Pædagogisk filosofi
 Husted, Jørgen (2015). “Etik og værdier i pædagogers arbejde”. København: Hans Reitzels Forlag
 Hyldgaard, Kirsten (2006). Videnskabsteori - en grundbog til de pædagogiske fag. Roskilde Universitetsforlag
 Hyldgaard, Kirsten (2010): Pædagogiske umuligheder. Psykoanalyse og pædagogik. Aarhus Universitetsforlag
 Jensen, Anders Fogh (2013): ”Hvordan skal jeg leve mig liv, Kierkegaard?”. AF
 Jepsen, Per (2018). Hvad var dannelse?. Studier i Pædagogisk Filosofi, 6(2), 95–109
 Jørgensen, Dorthe (2015). “Nærvær og eftertanke. Mit pædagogiske laboratorium”. Forlaget Wunderbuch
 Kemp, Peter (2013). “Verdensborgeren”. København: Hans Reitzels Forlag
 Kemp, Peter (2016). “Løgnen om dannelse”. Tiderne Skifter
 Korsgaard, Morten Timmermannn (2014): Hannah Arendt og pædagogikken. Aarhus Universitetsforlag
 Korsgaard, Ove, Hans Siggaard Jensen og Jens Erik Kristensen (2017): Pædagogikkens idéhistorie. Aarhus: Aarhus Universitetsforlag, 1. udgave
 Knudsen, Lars Emmerik (2009): “Skab dig!”. UP
 Lyngseth, Øyvind. (2014). Strygerspillets fænomenologi. Studier I Pædagogisk Filosofi, 3(2), 35–60.
 Mårtensson, Brian Degn (2016). “Videnskab og pædagogik”. Akademisk Forlag
 Mårtensson, Brian Degn (2018): "Mennesket som mål". Akademisk Forlag
 Nielsen, Carsten Fogh (2017). Det almene myndighedsbegreb. Forskning I Pædagogers Profession Og Uddannelse, 1(2), 16. 
 Nielsen, Carsten Fogh (2019): Kant og pædagogik – mellem natur og normativitet. I Alexander von Oettingen (red): Pædagogiske tænkere. Hans Reitzels Forlag 
 Nielsen, Carsten Fogh (2021). Personlig myndighed og professionel fagudøvelse. I K. K. B. Dahl (red.), Professionspsykologi  (s. 389-414). Aarhus Universitetsforlag. 
 Noddings, Nel (1998). “Pædagogisk filosofi”. Aarhus: Klim
 Oettingen, Alexander von (2006). “Pædagogisk filosofi som reflekteret omgang med pædagogiske antinomier”. Aarhus: Klim
 Oettingen, Alexander von (2010): “Almen pædagogik”. Hans Reitzels
 Oettingen, Alexander von (2018). “Undervisning er dannelse”. Aarhus Universitetsforlag
 Oettingen, Alexander von (red) (2019): “Pædagogiske tænkere”. HRF
 Olsen, Anne-Marie Eggert (2011). “Pædagogiske værdier og etik”. Aarhus: Aarhus Universitetsforlag
 Olsen, Anne-Marie Eggert (2018). “At forandre verden”. Aarhus: Aarhus Universitetsforlag
 Pecseli, Benedicta (2003): “Idehistorie for pædagogiske fag”. Gyldendal
 Prange, Klaus (2013). “Pædagogikkens etik”. Aarhus
 Rousseau, Jean-Jacques (2014): “Emile”. Gyldendal
 Rømer, Thomas Aastrup (2010): “Uddannelse i spænding: åbenhjertighedens, påmindelsens og tilsynekomstens pædagogik”. Klim
 Rømer, Thomas Aastrup (2015): “Pædagogikkens to verdener”. Aalborg universitetsforlag
 Rømer, Thomas Aastrup (2017): “Ballade i pædagogikkens forsamlingshus”. Fjordager
 Schmidt, Lars Henrik (1989): “Diagnosis 3 - pædagogiske forhold’. AUF
 Steiner, Rudolf (1989): “Almen menneskekundskab som grundlag for pædagogikken”. Antroposofisk forlag. Oversat fra tysk af Ilse Marie Harries og Kate Larsen.
 Stensmo, Christer (2012). “Indføring i pædagogisk filosofi”. Aarhus: Klim
 Vestergaard, Ebbe (2005). “Pædagogisk filosofi”. København: Hans Reitzels Forlag
 Wiberg, Merete & Ane Qvortrup (2013): Læringsteori og didaktik. HRF
 Wiberg, Merete (red)(2016). “Pædagogik, normativitet og videnskab”. Tidsskrift. Studier i Pædagogisk Filosofi
 Wiberg, Merete (2019). Dannelse af etisk myndighed i skolen. Religionslaereren, (4), 4-5
 Wiberg, Merete (2019). Dannelse i skolen i et etisk perspektiv. Liv i skolen : tidsskriftet om lærernes hverdag og det gode arbejde i skolen, 21(3), 14-23

Kilder, noter og henvisninger 

 Pædagogisk Filosofi/ på kandidat.au.dk
 http://edu.au.dk/forskning/forskningsenheder/paedagogisk-filosofi/
 https://hansreitzel.dk/products/padagogisk-filosofi-et-overblik-bog-43616-9788741266800
 http://www.werkshop.dk/producenter/33-paedagogisk-filosofi/25-hvorfor-paedagogisk-filosofi/
 https://en.wikipedia.org/wiki/Philosophy_of_education
 https://plato.stanford.edu/entries/education-philosophy/

Videregående uddannelser i Danmark
Pædagogik
Praktisk filosofi
Filosofi
Uddannelsesvidenskab