alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Danegæld

Danegæld var den skat, som fremmede områder betalte til danske vikingekonger for ikke at blive overfaldet og plyndret.

Befolkningen i England og Frankrig betalte, men givetvis har landene omkring Østersøen også betalt danegæld til den danske konge frem til Svend Estridsen, som Adam af Bremen antyder. Det første eksempel findes i 991, hvor Ethelred 2. den Rådvilde betalte 10.000 romerske pund (3.300 kg) sølv til en invaderende vikingehær for at stoppe deres plyndringer, efter et nederlag under slaget ved Maldon.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 – Danegæld

Vikingetogter
Skatter
Elektrisk spænding

Elektrisk spænding er et udtryk for den energi, som afgives eller optages pr. enhed ladning. Fx leverer en strømkilde en spænding for at flytte ladninger rundt i et elektrisk kredsløb.

Ud fra ovenstående definition bliver dimensionen for elektrisk spænding energi pr. enhed ladning, og i grundlæggende SI-enheder bliver dette til joule pr. coulomb. Denne enhed har fået sit eget navn, volt (symbol: V), opkaldt efter den italienske fysiker Alessandro Volta.

I modsætning til strømstyrken, som er defineret i et punkt, så giver det ikke mening at tale om spændingen i et punkt. Man taler altid om spændingsforskellen i et interval, fx fra A til B, eller endnu mere præcist, et spændingsfald. Hvis et elektrisk potential  defineres som den potentielle energi pr. ladning, er spændingen  altså forskellen i potential: 

I Danmark anbefaler stærkstrømsbekendtgørelsen §525 at spændingsfaldet fra forsyningspunktet til forbrugeren ikke overstiger 4% af den nominelle spænding. Spændingsfaldet kan kontrolleres ved beregning af installationen ved at kende belastning, spænding og modstand i kabellængden  .

Se også 
 Elektrisk strøm

Kilder

Elektriske fænomener
Elektromagnetisme
Fysisk størrelse
Klippe-røn

 
Klippe-Røn (Sorbus rupicola) er en busk eller op til 5 meter højt træ, der i Danmark kun er vildtvoksende på Bornholm. Frugterne smager melet-sødt.

Beskrivelse 
Klippe-Røn er en løvfældende busk eller et lille træ, som har en tætgrenet, opret vækst. Barken er først helt dækket af gråhvide hår, men snart efter bliver den gråbrun og spættet af barkporer. Ældre grene og stammer får efterhånden en bark, som er grå og opsprækkende. Knopperne er spredte og ægformede, brune med grå hår langs randen af knopskællene.

Bladene er hele og omvendt ægtformede med 7-9 par sideribber. Bladranden er dobbelt savtakket, oversiden er mørkegrøn og undersiden er næsten snehvid på grund af en tæt behåring. Blomstringen sker i maj-juni, hvor man ser de hvide blomster sidde samlet i halvskærme fra bladhjørner eller skudspidser. Frugterne er runde til elliptiske, røde bæræbler.

Rodnettet er groft og højtliggende.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 5 x 4 m (25 x 20 cm/år).

Voksested 
Arten (eller underarten) er sjælden i Danmark, hvor den kun findes i klipperne på Bornholm. I Sverige findes den spredt fra Skåne til Uppland.

Ved Helligdomsklipperne på Bornholm findes den sammen med bl.a. Ahorn, Ask, Benved, Bøg, Ene, Hassel, Alm. Hvidtjørn, Alm. Hyld, Alm. Røn, Avnbøg, Engriflet Hvidtjørn, Fugle-Kirsebær, Navr, Selje-Røn, Skov-Elm, Slåen, Spids-Løn og Stilk-Eg.

Note

Eksterne henvisninger 

 Eksternt billede
 Den virtuella floran: Klippe-Røn

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Buske
Røn
Folketingsvalget 1960

Folketingsvalg den 15. november 1960. Spærregrænsen lå på 60.000 stemmer. Det foregående valg fandt sted den 14. maj 1957.

Valgresultat

Personlige stemmer 
Følgende kandidater fik flest personlige stemmer:

 Viggo Kampmann (A): 32.641
 Poul Møller (C): 22.207
 Aksel Larsen (F): 18.471
 Edel Saunte (A): 11.798
 Erhard Jakobsen (A): 10.273
 Lis Groes (A): 9.904
 Erik Eriksen (D): 9.444
 Hanne Budtz (C): 8.777
 Nina Andersen (A): 8.475
 Viola Nørløv (A): 8.439

Noter 
Referencer

1960
Politiske valg i 1960
Folketingsvalget 1957

Folketingsvalget 1957 var det 48. valg til Folketinget i Kongeriget Danmark og fandt sted 14. maj 1957, samt den 21. maj på Færøerne og 2. juli i Grønland. Valget blev udskrevet 10. april 1957. Tabellen viser kun antallet på de 175 politikere valgt i selve Danmark. Spærregrænsen lå på 60.000 stemmer. Valgdeltagelsen var på 83,7% i Danmark.

Socialdemokratiet vedblev det største parti i Danmark, dog med en tilbagegang på 4 mandater, medens Venstre forblev det største borgerlige parti og gik 3 mandater frem i forhold til valget i september 1953. Både Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre fik respektivt samme mandattalg som ved det forrige folketingsvalg, medens Danmarks Retsforbund gik frem med 3 mandater, og Danmarks Kommunistiske Parti tabte 2 mandater.

Valget gav ikke mandatter nok til sædvanlige regeringskonstellationer. Fungerende statsminister H.C. Hansen var forhandlingsleder og fungerende finansminister Viggo Kampmann argumenterede for en regering bestående af Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Danmarks Retsforbund, til trods for at sidstnævnte havde peget på en borgerlig regering, og at Radikale havde afvist blankt at gå i regering med Retsforbundet. Radikale ønskede et samarbejde mellem Socialdemokratiet og Venstre, i strid med den gængse blokpolitik, hvorimod Venstre holdt på at danne regering med Konservative og stå i opposition til Socialdemokratiet. Radikale ville kun en Venstreregering uden Konservative, og var imod at en regering bestående af Venstre og Konservative kom til magten.

28. maj 1957 dannede Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, og Danmarks Retsforbund den såkaldte trekantsregering, med H.C. Hansen som genvalgt statsminister.

Det foregående valg fandt sted den 22. september 1953.

Valgresultat

Personlige stemmer 
Følgende kandidater fik flest personlige stemmer:

 H.C. Hansen (A): 36.474
 Aksel Møller (C): 17.178
 Poul Møller (C): 13.676
 Johan Strøm (A): 12.964
 Erik Eriksen (D): 12.324
 Edel Saunte (A): 12.166
 Thorkil Kristensen (D): 11.706
 Viola Nørløv (A): 10.302
 Alsing Andersen (A): 8.701
 Jens Sønderup (D): 8.646

Noter 
Henvisninger

1957
Politiske valg i 1957
Tibenede krebsdyr

De tibenede krebsdyr (Decapoda) bliver sædvanligvis betragtet som en orden, selv om nogen betragter dem som en underklasse eller en underorden.

De tibenede krebsdyr omfatter mange velkendte krebsdyr: krabber, hummere, rejer, flodkrebs og eremitkrebs.
Som navnet indikerer har tibenede krebsdyr ti ben.

 Orden Decapoda (tibenede krebsdyr)
 Underorden Dendrobranchiata
 Overfamilie Penaeoidea (Penaeide rejer)
 Familie Penaeidae (Slægt Parapenaeus, Penaeus)
 Familie Aristeidae (Slægt Gennadas, Hepomadus)
 Familie Solenoceridae (Slægt Hadropenaeus, Haliporoides, Hymenopenaeus, Mesopenaeus, Pleoticus, Solenocera)
 Familie Sicyoniidae (Slægt Sicyonia)
 Overfamilie Sergestoidea (Sergestoide rejer)
 Familie Sergestidae (Slægt Acetes)
 Underfamilie Sergestinae (Slægt Sergestes)
 Underfamilie Luciferinae (Slægt Lucifer)
 Underorden Pleocyemata
 Infraorden Caridea Ægte rejer (tidligere Natantia) (Atyopsis moluccensis, (Glasreje Phasiphaea tarda), Knipsereje, (Grønlandsreje Dybvandsreje Nordsøreje Pandalus borealis)
 Infraorden Stenopodidea
 familie Stenopodidae
 Infraorden Thalassinidea
 Overfamilie Thalassinoidea
 Infraorden Astacidea
 Overfamilie Parastacoidea
 Overfamilie Astacoidea (flodkrebs)
 Overfamilie Nephropoidea ( hummer, (Jomfruhummer, dybvandshummer Nephrops norvegicus)...)
 Infraorden Palinura (Languster)
 Overfamilie Glypheoidea
 Overfamilie Eryonoidea
 Overfamilie Palinuroidea
 Infraorden Anomura (Eremitkrebs, Troldkrabbe...)
 Overfamilie Coenobitoidea (Palmetyv)
 Overfamilie Paguroidea
 Overfamilie Galatheoidea (Kiwa hirsuta...)
 Overfamilie Hippoidea
 Infraorden Brachyura (krabber, strandkrabbe...)

Referencer/kilder 
 Systema Naturae 2000: Order Decapoda 
 Fødevaredirektoratet: handelsbetegnelser  (kun navne)
 Lars Skipper: Dyreriget  (navne og lidt taksonomi)

Eksterne henvisninger 

 Prinzapolka.dk: Billeder > Andre dyr > Andre mærkelige Ferskvandskrabbe fra Nicaragua.
 Robyn's Shrimp (Prawn), Crayfish, and Crab Page

Henvisninger
Storkrebs

Storkrebs (Malacostraca) er den største undergruppe af krebsdyr.

Klassifikation 
 Klasse: Storkrebs (Malacostraca)
 Underklasse Phyllocarida
 Orden Leptostraca
 Underklasse Eumalacostraca
 Overorden Hoplocarida
 Stomatopoda Søknælere
 Overorden Syncarida
 Orden Bathynellacea
 Orden Anaspidacea
 Overorden Eucarida
 Orden Lysrejer Euphausiacea (krill, Meganyctiphanes norvegica...)
 Orden Amphionidacea
 Orden Tibenede krebsdyr Decapoda (krabber, troldkrabbe, strandkrabbe, hummer, hestereje, (Knipsereje pistolreje Alpheus heterochaelis)...)
 Overorden Peracarida
 Orden Pungrejer Mysida (Kåre)
 Orden Lophogastrida
 Orden Kommakrebs Cumacea
 Orden Klotanglus Tanaidacea
 Orden Mictacea
 Orden Spelaeogriphacea
 Orden Thermosbaenacea
 Orden Isopoda (tanglus...)
 Underorden Asellota (vandbænkebider...)
 Oniscidea (Bænkebider...)
 Orden tanglopper Amphipoda (tangloppe...)
 Underorden Gammaridea
 Underorden Corophiidea
 Familie Corophiidae (Slikkrebs...)

Ukendt indplacering:
 Aeschronectida
 Palaeostomatopoda

Eksterne henvisninger/kilder 

 Systema Naturae 2000: Class Malacostraca
Hvid nøkkerose

 
Hvid nøkkerose (Nymphaea alba) eller hvid åkande er en vandplante med kredsrunde flydeblade, der findes i næringsrige søer og langsomt flydende åer. Den er kendt for at have Danmarks største blomst. Både rødder, jordstængel og stilke har luftkanaler, som gør det muligt både at forsyne hele planten med ilt og at udlufte CO2.

Beskrivelse 

Hvid nøkkerose er en vandlevende flerårig urt med langstilkede flydeblade, der kan blive op til 20 centimeter i diameter. Bladene skyder op fra bunden på meterlange stilke i løbet af april-maj. De er kredsrunde-hjerteformede, håndstrengede og helrandede med læderagtig, mørkegrøn overside og rødlig underside.

Blomstringen sker i juni-august, hvor man først ser de oprette og ægformede, store knopper hæve sig op over overfladen. Senere åbner en stor blomst sig med talrige, hvide blosterblade og gule støvknapper. Frugterne er fler-rummede kapsler med mange frø.

Rodnettet består af en tyk, krybende jordstængel med mange, grove trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 3 x 0,50 m (300 x 5 cm/år).

Voksested 
Planten er knyttet til langsomt flydende vandløb og søer med stor vanddybde (op til 3 meter). Den findes i hele Danmark, men også på tilsvarende voksesteder i hele Europa, nordafrika, mellemøsten, kaukasus, Himalaya og Sibirien.

I Ulstrup Langsø findes den i flydebladsvegetationen sammen med: gul åkande, vandpileurt og nogle naturaliserede, gullige og rødlige varieteter af hvid nøkkerose.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Hvide blomster
Forordning

Forordning henviser til følgende artikler:

 Forordning (EU), en EU-retsakt.
 Forordning (Danmark), under enevælden i Danmark en lov rettet mod hele befolkningen.
Almindelig star

 
Almindelig star (Carex nigra) er et 10-50 cm højt halvgræs, der vokser på fugtig bund.

Beskrivelse 
Almindelig star er en flerårig urt, der som regel danner udløbere, men som dog sommetider har tueformet vækst (C. n. var. recta). Stænglerne er trekantede og ru øverst oppe. De bærer smalle, rendeformede blade med hel rand.

Blomstringen sker i maj-juni, hvor blomsterstanden bærer et-to endestillede hanaks og et-fire sidestillede og oprette, aflange sorte hunaks. Frugterne er flade nødder, der sidder i flade og glatte frugthylstre.

Rodnettet består af en krybende jordstængel, som bærer et tæt bundt af trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 x 0,20 m (25 x 20 cm/år), heri dog ikke medregnet eventuelle udløbere. Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Voksested 

Arten er udbredt i Europa og det nordøstlige Nordamerika, inklusive Grønland. Den findes almindeligt i Danmark på fugtige enge og i moser, både på kalkholdig og sur jordbund, selv om den er mest knyttet til sur og næringsfattig bund.

På Hulsig Hede i Vendsyssel findes arten i de fattigkær , som opstår i klitlavningerne. Her vokser den sammen med bl.a. tranebær, vandnavle, blåtop, hundehvene, klokkelyng, kragefod, rundbladet soldug, smalbladet kæruld og tormentil

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 M. Skytte Christiansen & Henning Anthon (1958-59): Danmarks Vilde Planter, Branner & Korch. 
 S. Frederiksen, F.N. Rasmussen og O. Seberg: Dansk Flora, 2006

Eksterne henvisninger 
 Flora Europaea: Carex nigra
 Den virtuella floran (med udbredelseskort)

Star, Almindelig
Star, Almindelig
Star, Almindelig
Star-slægten
Bakkejordbær

 
Bakkejordbær (Fragaria viridis), også skrevet Bakke-Jordbær, er en 5-15 cm høj urt, der vokser på tørre bakker og skrænter. Til forskel fra skovjordbær har bakkejordbær ingen eller kun korte udløbere.

Beskrivelse 
Bakkejordbær er en flerårig urt med en rosetdannende vækst. De blomsterbærende stængler er grønne og hårede, mens bladstilkene er rødlige. Bladene er trekoblede med omvendt ægformede småblade. Bladranden er groft takket, og oversiden er mørkegrøn og furet af de forsænkede bladribber, mens undersiden er sølvgrå. Bladene afviger fra dem hos den nærtstående art, skovjordbær, ved at endesmåbladets yderste takker ikke rager så langt frem som dem ved siden af. Blomstringen sker i maj-juni, og blomsterne bæres flere sammen på oprette stængler. De er regelmæssige, hvide og 5-tallige. Frugten er en opsvulmet blomsterbund med små nødder.

Rodnettet er trævlet. Arten danner ingen eller i hvert fald få og korte udløbere.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 x 0,25 m (10 x 25 cm/år), heri ikke medregnet eventuelle udløbere.

Voksested 
Arten er knyttet til lysåbne, tørre og kalkrige voksesteder i Europa, Kaukasus og Central- og Nordasien. I Danmark er den temmelig sjælden. Den findes især i de kystnære egne i Nordjylland og på Øerne.

På Jernhatten findes den på sydvendte lerskrænter sammen med bl.a. alm. hjorterod, alm. hvidtjørn, merian, blå anemone, hulkravet kodriver, knoldet mjødurt og slåen.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Nytteplanter fra Europa
Jordbær
Bioenergi

Bioenergi er energi, som bliver dannet ved forbrænding af biologisk dannet organisk materiale. Forbrændingen kan være egentlig forbrænding ved ild eller ved katalyseret forbrænding i f.eks. brændselsceller.

Se også
Biobrændsel
Energi
bio95

Links
Fuel for Life: Forskning i bioenergi på Københavns Universitet 
Bioenergi på Biocentrum-DTU
Bioenergi på Miljø og Ressourcer, DTU 
Risø DTU: Bioenergi 
13.03.2004, ing.dk: Der er elektrisk energi i afløbets slam Citat: "...Cellen producerer strøm, og vandets slam bliver endda nedbrudt under processen!....Effekten er op til 150 mW/m2 anodeoverfladeareal, men kan sikkert gøres større ved optimering af vandhastigheder og elektrodegeometri. Logan regner med at kunne nå op på ca. 1.000 mW/m2, fortæller han til Nature..." Bemærk: anodeoverfladearealet kan laves fraktallignende, så brændselscellen rumfangsmæssig ikke er særlig stor.

Vedvarende energi
Organisk stof

Organisk stof kan have flere betydninger:
 Organisk materiale – i økologien en samlet betegnelse for alle organismer – levende som døde – i et økosystem.
 Organisk stof i form af en Organisk forbindelse – en kemisk forbindelse som indeholder kulstof
Dolkhale

En dolkhale er et marint leddyr som er tættere beslægtet med edderkopper og skorpioner end med krabber. Den mest kendte er Limulus polyphemus. Dolkhalerne hører til de dyr, der har levet længst på Jorden, nære slægtninge af trilobitterne, der dominerede havene i Jordens fjerne fortid, kambrium.

Dolkhaler er levende fossiler, da man har 440 millioner år gamle fossiler, der ligner de nulevende dolkhaler. Dolkhaler er kendt for deres blå blod, som kan påvise giftstoffer fra bakterier i medicinalindustrien. Den blå farve skyldes hæmocyanin, der er et kobberholdigt protein med tilsvarende iltoptagelsesfunktion som det jernholdige protein hæmoglobin i rødt blod.

I dag findes der kun fire arter af dolkhalen. Den ene lever langs med USAs østkyst, fra Delawarebugten og sydpå. Tre andre arter holder til mellem Japan og Indonesien. 

Dolkhalen er ikke farlig. Halen er ikke et våben, men nyttig til at pløje sig gennem sand og mudder med. Dolkhalen kan ikke bruge sin hale til at vende sig, hvis den skulle være så uheldig at blive væltet om på ryggen af en bølge. Siden 1980’erne har der i USA været en kampagne “Just flip ‘em”, som underviser folk i, at dolkhalen skal vendes, hvis den ligger på ryggen i vandkanten. På den måde kan mennesker være med til at bevare dolkhalen. Antallet af dolkhaler er dalende, da de er et populært agn ved ålefiskeri.

Dolkhalen kan klare sig et helt år uden mad og overleve ekstreme temperaturer og højt saltindhold i havet.

Dolkhalens øjne 

Meget af kundskaben, vi har om menneskeøjet, er resultat af studier af dolkhalens fire øjne. Den har to par øjne. 

Nobelprisen i fysiologi eller medicin for 1967 blev givet til tre forskere, der har studeret dolkhalen øjne (de primære fysiologiske og kemiske processer): Haldan Keffer Hartline, George Wald og Ragnar Granit.

Dolkhalens blod 

Dolkhalens blod indeholder celler kaldet amebocytter, som spiller en lignende rolle som de hvide blodlegemer fra hvirveldyr i at forsvare organismen mod patogener.  Amebocytter bruges til at fremstille Limulus amebocytlysat (LAL) som reagerer med bakterielt endotoxin, lipopolysaccharid, LPS.  LAL bruges til påvisning af bakterielle endotoksiner i medicinske applikationer, som f.eks. at rense medicin og vacciner for endotoxiner og til at udvikle bandager til sår. Denne efterspørgsel gør et stort indhug på dolkhalebestanden.

Klassifikation 

Orden: Xiphosura
 Familie: Limulidae
 Slægt: Carcinoscorpius
Art: C. rotundicauda
 Slægt: †Euproops 
Art: †E. danae 
 Slægt: Limulus
Art: L. polyphemus
 Slægt: †Palaeolimulus
 Slægt: Tachypleus
Art: T. gigas
Art: T. tridentatus

Noter

Eksterne links 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Limulus polyphemus 

Leddyr
Palæozoikum
Dværgmispel

Dværgmispel (Cotoneaster) er en slægt af dværgbuske, buske eller træer, der er udbredt med ca. 50 arter fra Europa til Kina med hovedområdet i det vestlige Kina. De fleste er løvfældende, men enkelte arter er vintergrønne. Bladene er hele og runde til lancetformede med hel rand. Blomsterne er samlet i halvskærme, der sidder på kortskud. De enkelte blomster er hvide til rosafarvede, regelmæssigt 5-tallige og forholdsvist små. Frugterne er røde til sorte kernefrugter ("bær"). Her omtales kun de arter og hybrider, som dyrkes i Danmark:

 Bulet dværgmispel (Cotoneaster bullatus)
 Krybende dværgmispel (Cotoneaster dammeri)
 Lodret og vandret (Cotoneaster horizontalis)
 Mangeblomstret dværgmispel (Cotoneaster multiflorus)
 Pilebladet dværgmispel (Cotoneaster salicifolius)
 Rød dværgmispel (Cotoneaster integerrimus)
 Tidlig dværgmispel (Cotoneaster adpressus var. praecox)
 Viftedværgmispel (Cotoneaster divaricatus)

 Cotoneaster x watereri
Tidevandsenergi

Man kan forestille sig to muligheder til produktion af tidevandsenergi.

 Enten udnytter man flowet i vandet, eks. ved at opdæmme en smal passage, eller man kan udnytte højdeforskelle ved f.eks. at opdæmme vand ved flod (potentiel energi), og derefter sluse det ud gennem turbiner igen ved ebbe. 
 Placer en container på bunden af havet (helst et sted hvor der ikke er så dybt) indeholdende en elektrisk generator, der er koblet på en tromle med et reb der går til overfladen hvor der ligger en flyder. Når tidevandet hæver vandstanden trækkes i snoren, og generatoren kører.

Vandkraft
Vedvarende energi
Opdrift (statisk)

Statisk opdrift, også set beskrevet som Arkimedes' lov, er en opadrettet kraft, der påvirker et legemes position i en given væske eller gas, som legemet befinder sig i.

Påvirkninger 
Der er to modsatrettede kræfter, der påvirker legemets position:
 Tyngdekraften, der trækker legemet nedad.
 Opdriften, der skubber legemet opad.

Tyngdekraften  er givet ved Newtons tyngdelov:
 

hvor  legemets masse og  er tyngdeaccelerationen.

Opdriften  derimod er beskrevet af Archimedes lov:

Matematisk kan det skrives som:

 står for volumen, som i dette tilfælde er den fortrængte væske, mens  er densiteten af den fortrængte væske.

Den samlede kraft  på et legeme, der er helt eller delvist nedsunket i en væske, er altså givet ved:

Når de to kræfter er lige stor, er den samlede kraft altså nul, og legemet bliver ikke accelereret.

Eksempel

Træ og vand
Et stykke træ har lavere massefylde end vand, hvilket gør, at massen af det fortrængte vand er større end selve træets masse, og derfor vil træet flyde ovenpå.

Modsat dette er træets massefylde større end atmosfærens. Derfor er massen af det fortrængte stof en del lavere end selve træets, og opdriften på træet vil da være lavere end tyngdekraften på det, og det vil falde til jorden.

Opdriftsformer 
De skelnes mellem forskellige former:
 Hydrostatiske opdrift, som påvirker skibe, pontoner, tømmerflåder o.lign.
 Aerostatiske opdrift, som påvirker balloner og luftskibe (aerostater).

Eksempler 
Andre eksempler:
 Is stiger opad i vand.
 Gasbobler (luft eller CO2) i øl og akvarier stiger opad.

Varm luft og kold luft
Pga. en tordenstorms voldsomme statiske opdrift i det østlige Australien blev den 35-årige paraglider Ewa Wisnierska suget op i ca. 9.940 meters højde, fra ca. 800 meters højde (gennemsnitlig 10 m/s; 36 km/t), i løbet af ca. 15 minutter med lyn og torden omkring sig og mistede bevidstheden i 30 minutter – og overlevede. Hun var blevet overiset, men formåede efter at være kommet til bevidsthed i ca. 500 meters højde, at lande og derefter kontakte sit team. Hendes højde (og position) blev målt med GPS.

Se også 
 Kviksand

Kilder/referencer 

Fluidmekanik
Fremdrift
Škoda Auto

Škoda Auto, a. s. (, ) almindeligvis kendt som Škoda er en bilproducent fra Tjekkiet. Škoda blev i år 2000 et 100% ejet datterselskab til Volkswagen Group. Virksomhedens globale salg nåede i 2011 875.000 solgte biler. Mladá Boleslav er hjemsted for Skodas hovedsæde.

Historie 
Škoda-fabrikken blev stiftet af de to tjekkiske cykelsmede Laurin og Klement i 1895. Oprindeligt var Škoda et cykelmærke, men produktionen blev hurtigt ændret til blandt andet biler. Škodaværkerne producerede også betydelige mængder våben i perioden før og under 2. verdenskrig.

Škoda har i alle år været et symbol på design. At Škoda fik et hak i selvtilliden i løbet af den kolde krig skyldtes store satsninger inden for design. Teknikken blev dermed nedprioriteret, hvilket ikke gavnede salget og tilliden til Škodas biler.

I 1991 blev en stor del af aktierne i Škodas bilfabrik solgt til Volkswagen Aktiengesellschaft, og logoet for Škodas biler blev opdateret, for ikke at ligne Volkswagens logo for meget. Siden er hele autodivisionen blevet opkøbt af Volkswagen Aktiengesellschaft.

Škoda Felicia blev Škodas vendepunkt, men først efter introduktionen af Škoda Octavia i 1996 begyndte det for alvor at gå godt for Škoda på de vestlige markeder.

Škoda Octavia blev i 1996 kåret som "Årets Bil i Danmark 1997". I 2000 kom den ansigtsløftede udgave af Octavia, og i 2004 kom den nye Octavia på det danske marked. I 1999 udkom Škoda Fabia, som det følgende år blev kåret som Årets Bil i Danmark. Den nye Fabia blev introduceret i 2007. I slutningen af 2006 blev den lille MPV "Roomster" sendt på markedet i et markant design, og i 2010 kom så SUV'en "Yeti".

Med Škoda Superb fik den tidligere luksusbilproducent Škoda, i 2001 for første gang siden 2. verdenskrig en øvre mellemklassebil, som kunne leveres med V6-motor (2,8 benzin motor eller en 2,5 diesel motor fra Audi). Superb har i forhold til mærkets øvrige modeller ikke været en helt så stor salgssucces i Danmark. Superb har vundet en række priser for design og holdbarhed. I 2008 kom en ny Superb, der fra 2010 også kunne leveres som Combi-model, og i 2011 kom mikrobilen Citigo.

Modeller

Kilder

Eksterne henvisninger/kilder 

 Officielt dansk websted
 Škoda Autos websted

 
Etableret i 1895
Tarmvridrøn

 
Tarmvridrøn (Sorbus torminalis), ofte skrevet tarmvrid-røn, er et op til 25 meter højt træ, der i Danmark er plantet hist og her, men som også er meget sjældent vildtvoksende.

Beskrivelse 
Tarmvridrøn er et mellemstort, løvfældende træ med en først ægformet, senere kuplet krone. Stammen er tyk og ret med næsten vandrette grene. Barken er først blank med rødbrun lysside og olivengrøn skyggeside. Senere bliver den mørkebrun og ru, og til sidst er den grå og skaller af i store, firkantede flager. Knopperne er spredte, runde og skinnende grøn.

Bladene er ahornagtige med fem grove lapper og fint takket rand. Oversiden er mørkegrøn og blank, mens undersiden er mat og lysegrøn. Høstfarven er rød til rødviolet. Blomsterne er samlet i løse halvskærme. De enkelte blomster er hvide med gule støvdragere. Frugterne er lidt pæreagtige i formen og brune med svage, langsgående ribber. Frøene modner ikke helt godt i Danmark.

Rodnettet består af grove, tykke rødder, der kun er lidt forgrenede. Oftest sælges træet dog podet på en seljerøn-grundstamme. Det har dermed dette træs rodnet. Også denne Røn kan give jordtræthed.
 
Højde x bredde og årlig tilvækst: 20 x 10 m (40 x 20 cm/år).

Voksested 

Tarmvridrøn hører hjemme i det centrale og sydøstlige Europa. Den har dog sin nordgrænse på Bornholm, Møn og Sydsjælland, hvor den ses meget sjældent som vildtvoksende på veldrænet, varm bund. I øvrigt ses den hist og her plantet.

Danmarks største tarmvrid-røn vokser i parken bag den gamle hovedbygning på Moesgård syd for Aarhus.

Ved Døndalen og Helligdomsklipperne på Bornholm vokser træet sammen med bl.a. ahorn, ask, avnbøg, benved, bøg, alm. engelsød, fjerbregne, hassel, vedbend, blå anemone, bredbladet mangeløv, dansk arum, gul anemone, hulkravet kodriver, kratfladbælg, kratviol, liljekonval, navr, skovstorkenæb, spidsløn, stilkeg, tandrod, vortebirk og æblerose

Note

Kilde 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 

Planter i Danmark
Træer
Hvide blomster
Røn
Seat

SEAT, S.A. er en spansk bilproducent med hovedsæde i Martorell nær Barcelona. Virksomheden blev grundlagt 9. maj 1950 af Instituto Nacional de Industria (INI), et statsejet industri-holdingselskab.

I dag er det et 100 % ejet datterselskab til den tyske bilkoncern Volkswagen Group og markedsføres som koncernens ungdommelige og sportslige bilmærke. I 2000 nåede SEAT sin højeste produktion med over 500.000 biler. I 2011 var årsproduktionen på godt 350.000 biler. Tre fjerdedele af årsproduktionen eksporteres til over 70 lande på verdensplan.

Navnet SEAT, var tidligere et akronym for Sociedad Española de Automóviles de Turismo (på dansk: Spansk turbilsvirksomhed), i 1990 blev navnet ændret til det nuværende SEAT, S.A..

Historie 
Virksomheden blev grundlagt i 1950 i Barcelona. SEAT fabrikerede oprindelig Fiat-biler af dele fremstillet i Spanien; senere modeller på VW-basis. SEAT ejes nu af VAG-koncernen.

Modeller

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt dansk websted

 
Etableret i 1950
Bunke-slægten

Bunke-slægten (Deschampsia) er udbredt på samtlige kontinenter, men hovedvægten i de tempererede egne og bjergegne med ca. 15 arter. Det er oftest stauder, men enårige arter findes også. Væksten er tueformet, og der dannes sjældent udløbere. Bladene er buet overhængende, smalle og linjeformede. Oversiden er tydeligt ribbet og ru, mens undersiden er næsten glat. Blomsterne bæres i småaks, der er samlet i store, løse og forgrenede toppe. Blomsterne er reducerede. Frugterne er nødder ("korn").

 Deschampsia antarctica
 Mosebunke (Deschampsia cespitosa)
 Bølget bunke (Deschampsia flexuosa)
 Fin bunke (Deschampsia setacea)

 Deschampsia danthonioides
 Deschampsia elongata
 Deschampsia koelerioides
 Deschampsia laxa
 Deschampsia media
 Deschampsia nubigena
 Deschampsia pulchra
 Deschampsia reuteri

Deschampsia antarctica er den sydligst forekommende art inden for de enkimbladede, og den ene af kun to blomstrende planter på Antarktis.
Rajgræs

Rajgræs (Lolium) er en slægt i Græs-familien (Poaceae). Det er tuedannende og svagt udløbersættende stauder med hule skud. Skuddene er glatte og forsynet med "knæ". Aksene består af kantstillede, ustilkede småaks med hver én yderavne. Arterne regnes for godt fodergræs, og flere af dem bruges som et slidstærkt plænegræs. Her beskrives kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Almindelig Rajgræs (Lolium perenne)
 Giftig Rajgræs (Lolium temulentum)
 Hør-Rajgræs (Lolium remotum)

 Lolium canariense
 Lolium multiflorum
 Lolium persicum
 Enårig Rajgræs Lolium rigidum
 Lolium subulatum
Rapgræs

Rapgræs (Poa) er en slægt i græs-familien (Poaceae), med omkr. 500 arter. Ordet poa er græsk og betyder "plæne". Bladene er smalle, foldede eller flade med en bådformet bladspids. Visse arter har skarpe bladrande. Bladskeden er flad eller i hvert fald fortykket, og hinden ved overgangen mellem bladskede og bladplade er ganske tynd.

 fjeldrapgræs (Poa alpina)
 enårig rapgræs (Poa annua)
 løgrapgræs (Poa bulbosa)
 sudetisk rapgræs (Poa chaixii)
 blå tussock (Poa colensoi)
 fladstrået rapgræs (Poa compressa)
 blågrå rapgræs (Poa glauca)
 blågrøn rapgræs (Poa humilis)
 lundrapgræs (Poa nemoralis)
 stortoppet rapgræs (Poa palustris)
 engrapgræs (Poa pratensis)
 kæmperapgræs (Poa remota)
 lav rapgræs (Poa supina)
 almindelig rapgræs (Poa trivialis)

Inden for det engelsktalende område bærer denne slægt forskellige navne: meadow-grass (i England og Asien), bluegrass (USA og Canada), tussock (New Zealand om nogle indfødte arter, f.eks. Poa colensoi).

Note 

 
Planteslægter
Græs-familien
Hvene

Hvene (Agrostis) er en slægt med ca. 50 arter af flerårige og enårige urter i Græs-familien. De danner en spinkel top med enkeltblomstrede småaks. Yderavnerne er længere end dækbladene.

 Almindelig hvene (Agrostis capillaris)
 Hundehvene (Agrostis canina)
 Krybhvene (Agrostis stolonifera) – Fioringræs
 Variant: Klithvene (Agrostis stolonifera var. maritima)
 Sandhvene (Agrostis vinealis'''')
 Stortoppet hvene (Agrostis gigantea'')
Annelgræs

Annelgræs (Puccinellia) er en slægt af græsser. Herunder ses dens arter:

 Ballastannelgræs (Puccinellia rupestris)
 Knippeannelgræs (Puccinellia fasciculata)
 Krybende annelgræs (Puccinellia phryganodes)
 Skedeannelgræs (Puccinellia vaginata)
 Smaltoppet annelgræs (Puccinella angustata)
 Strandannelgræs (Puccinellia maritima)
 Udspærret annelgræs (Puccinellia distans) – Udspærret Sødgræs

Græs-familien
Saltplanter
Rørhvene

Rørhvene (Calamagrostis) er en planteslægt, der er udbredt over hele Europa. Her nævnes kun de arter og hybrider, der kan ses i Danmark eller Skandinavien.

 Engrørhvene (Calamagrostis canescens)
 Bjergrørhvene (Calamagrostis epigeios)
 Brun rørhvene (Calamagrostis purpurea)
 Underart: Kratrørhvene (Calamagrostis purpurea ssp. langsdorfii)
 Kalkrørhvene (Calamagrostis varia)
 Langes rørhvene (Calamagrostis hyperborea)
 Laplandsrørhvene (Calamagrostis lapponica)
 Norsk rørhvene (Calamagrostis chalybaea')
 Purpurrørhvene (Calamagrostis purpurascens)
 Skovrørhvene (Calamagrostis arundinacea)
 Stivtoppet rørhvene (Calamagrostis stricta)

 Calamagrostis arundinacea x canescens Sandrørhvene (Calamagrostis x acutifolia'')
Dværgbunke

Dværgbunke (Aira) er en planteslægt med ganske få arter:

 Tidlig Dværgbunke (Aira praecox)
 Udspærret Dværgbunke (Aira caryophyllea)

Græs-familien
Rævehale

Rævehale (Alopecurus) er en slægt med ca. 25 arter, der har det oprindelige udbredelsesområde i Europa og Asien, men som også er naturaliseret i Nordamerika og på New Zealand. Det er græsser med flade blade og blomsterne samlet i en tæt, endestillet dusk. Her omtales kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Agerrævehale (Alopecurus myosuroides)
 Engrævehale (Alopecurus pratensis)
 Gul rævehale (Alopecurus aequalis)
 Knæbøjet rævehale (Alopecurus geniculatus)
 Polarrævehale (Alopecurus alpinus)
 Sort rævehale (Alopecurus arundinaceus)

 

sv:Renkavle
Gulaks

Gulaks (Anthoxanthum) er en slægt med 9 arter, som er udbredt på alle kontinenter (én af arterne findes tilmed på Falklandsøerne), men med hovedvægt i Centralasien. Det er énårige urter eller stauder med tuedannende vækst. Flere af arterne indeholder kumarin, som giver planten, og især hø af den, en behagelig duft. Her beskrives kun de arter, der er vildtvoksende i Danmark.

 Enårig gulaks (Anthoxanthum aristatum)
 Vellugtende gulaks (Anthoxanthum odoratum) eller Almindelig Gulaks

 Anthoxanthum amarum
 Anthoxanthum flexuosum
 Anthoxanthum glabrum
 Anthoxanthum monticola
 Anthoxanthum nitens
 Anthoxanthum occidentale
 Anthoxanthum redolens

Græs-familien
Draphavre-slægten

Draphavre (Arrhenatherum) er en slægt med ganske få arter. Det er stauder med høje, oprette stængler, der ofte er opsvulmede ved basis. Bladene er linjeformede og flade. Blomsterne er samlet i småaks, der danner en ret kompakt top. Blomsterne er reducerede og har kun rester af blostret i form af avner. Frugterne er nødder ("korn").

 Draphavre (Arrhenatherum elatius)

 Arrhenatherum album
 Arrhenatherum kotschyi
 Arrhenatherum longifolium
 Arrhenatherum palaestinum

Planteslægter
Havre

Havre (Avena) er en planteslægt af græsser, der er udbredt i Mellemøsten og Nordafrika.

Arter 
Arter, der forekommer i Danmark:
 Almindelig havre (Avena sativa)
 Flyvehavre (Avena fatua)
 Purhavre (Avena strigosa)

Se også 
 Havre-slægten Helictotrichon

 
Korn
Passagerfly

Passagerfly er en samlet betegnelse for fly, der kan medtage passagerer udover piloten. Det kan således dreje sig om alt fra små topersoners taxifly til store jetfly som for eksempel Airbus A380, men bruges typisk om fly beregnet til fast ruteflyvning eller chartertrafik.

De vigtigste egenskaber for passagerfly er sikkerhed, rejsefart, komfort og brændstoføkonomi. De første passagerfly kunne ikke flyve højere end blot et par tusind meter. Dette var problematisk, hvis flyet skulle over bjergkæder, idet der var større risiko for at flyet styrtede ned, eller måtte tvinges ud på store omveje i tilfælde af dårligt vejr. Jo højere et fly kan flyve, desto større fleksibilitet har man. Desuden er luften roligere, jo højere op i atmosfæren man kommer, og tillige er brændstoføkonomien bedre. På grund af den tynde luft kan mennesker ikke opholde sig i denne højde, og af samme grund er hovedparten af dagens passagerfly udstyret med trykkabine for at skabe et lufttryk i kabinen, som mennesker kan opholde sig komfortabelt i. 

Det første passagerfly med trykkabine var Boeing 307 Stratoliner fra 1938, der kunne nå en højde af 20.000 fod (6 km.). Nutidens fly kan nå højder på 41.000 fod (12 km), mens der inde i kabinen er et lufttryk svarende til en højde af 8.000 fod (2,5 km).

De fleste passagerfly er udstyret med enten turboprop- eller jetmotorer. Før i tiden, da motorerne var mindre pålidelige end i dag, var det et krav, at interkontinentale fly skulle have mindst tre motorer, og IFR-certificerede fly (fly, der kan flyve i dårligt vejr) skulle have mindst to motorer. Dette er dog ændret, så interkontinentale fly i dag kan nøjes med to motorer, mens kun 13 lande i verden har godkendt énmotorede fly til IFR flyvning, heriblandt de skandinaviske lande, USA og Canada.

Airbus og Boeing er de to største producenter af større passagerfly, hvorimod ATR, Bombardier, Cessna, Dassault, Embraer, Gulfstream Aerospace, Learjet, Raytheon, Pilatus og Piper dominerer markedet for mindre fly.

Eksterne henvisninger 

Flyvemaskiner
Tæppegræs-slægten

Tæppegræs (Catabrosa) er en ganske lille slægt med blot 2-5 arter, der findes i de tempererede dele af Europa, Kina og Chile. Det er flerårige græsser med jordstængler eller rodslående, overjordiske stængler. Bladene er linjeformede, flade og klæbrige. Blomsterne sidder samlet i en opret og åben top, bestående af småaks. De enkelte blomster er 3-tallige og uregelmæssige (som det er sædvanligt hos græsserne). Frugterne er nødder ("korn").

 Dynd-Tæppegræs (Catabrosa aquatica)

 Catabrosa drakensbergensis
 Catabrosa werdermannii

Note

Eksterne links 
 GRIN: Genus catabrosa  

Græs-familien
Danske ugeblade

Liste over danske ugeblade:

Ugeblade 
 Billed-Bladet
 Se & Hør
 Ude og Hjemme
 Familie Journal
 Her & Nu
 Kig Ind
 Alt for Damerne
 FOKUS

Se også 
 Danske aviser
 Fagblade
 Gratismagasiner

Eksterne henvisninger 
 Blade og magasiner – omfatter også Fagblade og Ugeblade samt internationale blade – fra MediaVejviseren
 Bladindex.dk – En mere komplet liste

Medier fra Danmark
Ugeblade
Lister relateret til Danmark
Kamgræs

Kamgræs (Cynosurus) er en slægt med ca. 90 arter, som er udbredt i Europa og Vestasien. Det er tuedannende græsser med stift oprette blade og endestillede aks uden avner. Ud af de tre arter er kun én vildtvoksende i Danmark.

 Almindelig kamgræs (Cynosurus cristatus)
 Pindsvinkamgræs (Cynosurus echinatus)
Agrafobi

Agrafobi, også kaldet kontreltofobi, er en fobi, der giver vedvarende, abnorm og irrationel frygt for seksuelt misbrug. Det kan skyldes, at man tidligere har været udsat for seksuelt misbrug.

Fobier
Tandbælg

Tandbælg (Danthonia) er en slægt i Græs-familien (Poaceae).

Den indeholder de to arter:
 Almindelig Tandbælg (Danthonia decumbens) – Nedliggende Tandbælg
 Danthonia spicata

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Danthonia decumbens

Græs-familien
Byg

Byg (Hordeum) er en slægt med 32 arter, som findes i Europa, Mellemøsten, Centralasien, Nord- og Sydamerika. Én art, almindelig byg (Hordeum vulgare) har stor økonomisk betydning som foderafgrøde og til fremstilling af malt. Andre arter er besværligt ukrudt, som er fulgt med menneskets vandringer verden over.

Det er én- eller flerårige græsser med en tueformet vækst. Bladene er flade og danner en åben bladskede omkring strået. De af småaksene, som er sidestillede, er ofte stilkede og har enten hanlige eller sterile blomster. Det midterste småaks har derimod hunlige blomster. Dækbladet uden om småaksene har en lang stak fra spidsen.

Historie 
Forskere har fundet 6.000 år gamle beviser for dyrkning af bygkorn i den nordlige del af Jordandalen. Opdagelsen blev gjort ved hjælp af genetisk kortlægning af forhistoriske bygkorn fra kobberalderen, dateret til omkring 4000 f.Kr. Det er de ældste gener fra korn, der så langt er fundet.

 Almindelig Byg (Hordeum vulgare)
 Egernhale-Byg (Hordeum jubatum)
 Eng-Byg (Hordeum secalinum)
 Gold Byg (Hordeum murinum)
 Knold-Byg (Hordeum bulbosum)
 Strand-Byg (Hordeum marinum)

 Hordeum arizonicum
 Hordeum bogdanii
 Hordeum brachyantherum
 Hordeum brevisubulatum
 Hordeum capense
 Hordeum chilense
 Hordeum comosum
 Hordeum cordobense
 Hordeum depressum
 Hordeum erectifolium
 Hordeum euclaston
 Hordeum flexuosum
 Hordeum fuegianum
 Hordeum guatemalense
 Hordeum innermongolicum
 Hordeum intercedens
 Hordeum lechleri
 Hordeum muticum
 Hordeum nudum
 Hordeum parodii
 Hordeum patagonicum
 Hordeum procerum
 Hordeum pubiflorum
 Hordeum pusillum
 Hordeum roshevitzii
 Hordeum stenostachys
 Hordeum tetraploidum

Noter

Eksterne henvisninger 
 Vikingerne dyrkede byg på Grønland. Videnskab.dk, 26. januar 2012
 Ølforskere finder gen, Videnskab.dk, 28. februar 2012

Litteratur 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
Korn
Blåtop-slægten

Blåtop-slægten (Molinia) er en planteslægt som er udbredt i Mellemøsten, Kaukasus, Centralasien og Østasien samt Europa med 2-3 arter. Blåtop-arterne er flerårige, urteagtige planter, hvor de overvintrende knopper sidder lige over jordoverfladen, men beskyttet af tuens visne blade. De danner kun ganske korte udløbere, så væksten er tueformet. De oprette strå er betydeligt længere end tuen af blade. Det skyldes, at ”knæene” og dermed bladfæsterne sidder med kort afstend nederst på strået. Bladene er smalle og ru med parallelle ribber og flad bladplade. Farven er oftest blågrå, mens høstfarven spænder mellem gul og rødbrun. Blomsterne er samelet i småaks, der tilsammen danner en endestillet top yderst på stråets sidste, lange  led. Avnerne kan være med eller uden køl. Frugterne er nødder (”korn”), som er omvendt ægformede.

 Blåtop (Molinia caerulea)
 Stor blåtop (Molinia litoralis) eller Pibegræs
Kanariegræs

Kanariegræs (Phalaris) er en slægt af græsser med ca. 13 arter, der er udbredt i Sydamerika, Mellemamerika, Nordamerika, Østasien, Centralasien, Kaukasus, Mellemøsten, Nordafrika og Europa. Det er én- eller flerårige planter med tuedannende eller fladedækkende vækst. Bladene er linjeformede og flade. Ligula er oftest hudagtig og frynset. Småaksene danner endestillede toppe. Småaksene er flade og treblomstrede med to sterile blomster forneden og én frugtbar blomst foroven.

Her beskrives kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Rørgræs (Phalaris arundinacea)
 Almindelig kanariegræs (Phalaris canariensis)

 Phalaris amethystina
 Phalaris angusta
 Phalaris aquatica
 Phalaris brachystachys
 Phalaris caroliniana
 Phalaris coerulescens
 Phalaris elongata
 Phalaris minor
 Phalaris paradoxa
 Phalaris platensis
 Phalaris truncata

Kilder 
 Taxonomicon – Genus Phalaris 

Græs-familien
Rottehale (Phleum)

Rottehale (Phleum) er en slægt med ca. 15 arter af stauder eller énårige græsser, som er udbredt i Europa, Nordafrika og Asien samt (en enkelt art) i Nord- og Sydamerika. Mange af arterne er indført som plænegræs og derfor naturaliseret i hele verden. Det er tueformede planter med flade, linjeformede blade. Bladskederne er åbne. Blomsterne er samlet i en tæt, næsten cylindrisk stand. Dækbladene mangler stak. Her pmtales kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som bliver dyrket her.

 Engrottehale (Phleum pratense) eller Timoté
 Fjeldrottehale (Phleum alpinum)
 Glat rottehale (Phleum phleoides)
 Knoldrottehale (Phleum bertolonii)
 Sandrottehale (Phleum arenarium)

 Phleum boissieri
 Phleum commutatum
 Phleum exaratum
 Phleum gibbum
 Phleum hirsutum
 Phleum iranicum
 Phleum japonicum
 Phleum montanum
 Phleum nodosum
 Phleum paniculatum
 Phleum subulatum
Kvik (Elymus)

Kvik (Elymus) er en slægt i græsfamilien (Poaceae).

Arter 
Her omtales kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark.

 Strandkvik (Elytrigia juncea)
 Klitkvik (Elymus obtusiusculus)
 Stiv kvik (Elymus pungens)
 Almindelig kvik (Elymus repens) – Senegræs
 Hundekvik (Elymus caninus)

Hybrider

 Hybridkvik (Elymus farctus x repens)
 Elymus farctus x Leymus arenarius

Synonymer
Slægtens arter har tidligere været henført til Elytrigia, dette navn er stadig udbredt. En del arter er overført til slægten Agropyron.

Referencer 

Græs-familien
Spidshale

Spidshale (Parapholis) er en slægt i Græs-familien (Poaceae).

Arter 
 Stivhåret Spidshale (Parapholis strigosa) – eller Trådstænglet Spidshale
  Parapholis incurva

Trådstænglet Spidshale er regnet som en truet art på den danske rødliste.

Kilder og henvisninger
Guldhavre

Guldhavre (Trisetum) er en slægt i Græs-familien.

 Almindelig Guldhavre (Trisetum flavescens) eller Glinsende Guldhavre
 Rensdyr-Guldhavre (Trisetum subalpestre)
Caspar Due

Caspar Due (også kaldet Casparus Due og Casper Due), friskyttekaptajn med eventuel herkomst fra Polen. Han skrev selv sit navn "Casper Due" og var bonde i Norje i Blekinge (Blegind). Due rekrutterede selv lokale tropper til dansk tjeneste, hjvilket er nævnt i Rigsarkivets dokumenter. Due tjente under major Hindrich Ovesen Pflug och major Nikolaj Hermansen i Skåne, Bleking og på Bornholm. Due var meget utilfreds med Pflug men han og Hermansen arbejdede godt  sammen. Under Skånske Krig førte Due kommando over den skånske friskytteenhed Casparus Dues friskyttekompagni der fortrinsvis bestod af friskytter fra Øster Gønge og Villands herreder. Nogle gange erklæres han for at være ansvarlig for  Øster Gønge, andre gange for de vestlige dele, men han skriver selv, at han rekruttede i sin hjemegn.  

I november-december 1678 blev følgende "Troupen der freishützen" registreret: Malmøe lehn - Captain Hans Severin; LCrone lehn (Landskrona) - Jens Jensen; Helsingborg lehn - Captain Jens Nelsen Wisman, Lieutenant Peder Christoffersen; Nørre herred (Norra Åsbo) - Peder Larsen; B: oc søndre herred (Bjäre og Södra Åsbo) - Eskel Nelsen; Cstad und bleking (Kristianstad og Blekinge) - Captain Simon Andersen, Lieutenant Thue Krop, Captain Mogens Mogensen, Cornet Anders Peersen; Øster gønge herred - Captain Nels Andersen; Westre gønge - Captain Har Haagen (Aage Mogensen), Major Hindrich Aagesen Pflug, Lieutenant Casper Duwe.

År 1680 blev Due indbragt for svensk krigsret og tvinget til at "indrømme" at han var en morder. Han blev så henrettet gennem spidning på pæl.

Danskere i 1600-tallet
Skånelandene
Personer fra Skåne
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge
Spidning på pæl

Spidning på pæl var en henrettelse i Sverige, særlig anvendt på skånelandske (danske) modstandsmænd. Spidning praktiseredes ikke i andre erobrede provinser. En spids træpæl blev ført ind mellem rygraden og huden på en sådan måde, at den stak ud bagom nakken. På denne måde kunne det vare næsten en uge, før døden indtraf. Pælene blev rejst langs vejene "til skræk og advarsel". Ifølge et øjenvidne, den svenske generalguvernør Magnus de la Gardie, var Skånelands veje med jævne mellemrum omkranset af spiddede "snaphaner". 

Myten vil vide at Peter den Store brugte en "russisk" variant, hvor en pæl blev stukket op gennem endetarmen så den kom ud gennem halsen. En pæl i endetamen vil hurtigt medføre døden.

Den mest kendte person der er blevet sat i forbindelse med spidning på pæl, er uden tvivl den valakiske fyrste Vlad Ţepeş (1431-76).

Henrettelse
Tortur
Lama (person)

Inden for tibetansk buddhisme kaldes læreren for lama. Lama er et tibetansk ord, der betyder "højeste princip". Forholdet mellem lærer og elev anses for at være af stor betydning for en god buddhistisk praksis. Læreren videregiver sin erfaring og indsigt, og kan dermed hjælpe eleven til hurtig udvikling. På denne måde er viden og metoder blevet videregivet i lige linje siden den historiske Buddhas tid for godt 2500 år siden.

Lamaen giver tre ting: Velsignelse, udvikling og beskyttelse.

Velsignelse er en følelse af tillid og åbenhed, der får den velsignede til at tror på, at målet kan nås.

Ikke to mennesker er ens, og derfor anviser læreren forskellige metoder til forskellige mennesker. Udvikling opnås således ved at anvende de metoder, der anses at medføre den mest hensigtsmæssig udvikling.

Beskyttelse er nødvendig, når man anvender kraftfulde metoder som Vayrayana, diamantvejsbuddhisme. Beskyttelsen, dvs. at en Lama findes til at vejlede og støtte, skaber tryghed såvel under meditation som i hverdagen, og gør alle oplevelser meningsfulde og erfaringsbærende.

En lama kan enten være munk eller lægmand. Et eksempel på en dansk lama er Lama Ole Nydahl.

Kilder/referencer 

Buddhisme
Ledningsværdi

Ledningsværdien (fork. lv) udtrykker en væskes evne til at lede en elektrisk strøm. Da denne evne stiger med en stigende mængde af opløste stoffer (ioner) i væsken, udtrykker ledningsværdien indirekte (men proportionalt) koncentrationen af opløste stoffer i en væske.

I forbindelse med undersøgelse af jordbunden siger lv en hel del om mængden af tilgængelige gødningsstoffer. Der kan ganske vist være opløst andre stoffer (salte) i jordvæsken end gødningsioner, men i reglen udtrykker jordvæskens lv også dens indhold af gødning.

Praktiske erfaringer viser, at lv > 2 er livstruende for planter, da så høj en koncentration i jordvæsken vil ændre de osmotiske forhold, sådan at vand trækkes ud af rødderne. Det er netop den situation, der opstår hvert forår, når alt saltet fra snebekæmpelsen bliver opløst og passerer ned forbi vejtræernes rodnet.

Uorganisk kemi
Økologi