Metanol

Metanol,  methanol (Kemisk Ordbog) eller træsprit (trivialnavn) er en organisk forbindelse, som klassificeres som en alkohol. Ved stuetemperatur og atmosfærisk tryk er stoffet en farveløs, forholdsvis flygtig væske. Modsat ethanol, som ofte forbindes med ordet "alkohol", er methanol yderst giftigt at drikke. Skriveformen Metanol er forældet ifølge Kemisk Ordbog.
Methanol kan brænde i den iltholdige, atmosfæriske luft under dannelse af carbondioxid og vand. Methanol brænder med en næsten usynlig flammefarve.

Produktion

Fra syntesegas 
Carbonmonoxid og hydrogen kan reagere over en katalysator og producere metanol. I dag er den mest almindelige katalysator til dette en blanding af kobber  og zinkoxider på aluminium, hvilket blev brugt første gang af ICI i 1966. Ved 5–10 MPa (50–100 atm) og 250 °C, er reaktionen karakteriseret af høj selektivitet (>99.8%):

CO + 2 H2 → CH3OH

Produktionen af syntesegas fra metan producerer 3 mol hydrogen for hver mol carbonmonoxid, hvor syntesegas kun forbruger to mol af hydrogengas per mol carbonmonoxid. En måde at håndtere med den overskydende hydrogen er at injicere carbondioxid ind i metanol-syntesereaktoren, hvor det reagerer og danner metanol efter følgende reaktionsligning:

CO2  +  3 H2   →   CH3OH  +  H2O

Selve reaktionsmekanisme i processen sker ved at CO bliver omdannet til CO2, som herefter bliver hydrogeneret:
CO2 + 3 H2 → CH3OH + H2O
hvor H2O er et biprodukt der bliver genbrugt ved vand-gas skiftereaktion
CO + H2O → CO2 + H2,
Dette giver den overordnede reaktion, som er angivet ovenfor.
CO + 2 H2 → CH3OH

Biosyntese 
Den katalytiske omdannelse af metan til metanol sker ved hjælp af enzymer inklusive metanmonooxygenase. Disse enzymer er en blanding af oxygenaser dvs. oxygenering koblet med produktionen af vvand og NAD+.

CH4  +  O2  +  NADPH  +  H+  →  CH3OH  +  H2O  +  NAD+

Både Fe- og Cu-afhængige enzymer er blevt karakteriseret. Der er blevet udført mange forsøg på at emulere denne reaktivitet, men det har ikke ført nogle positive resultater med sig. Metanol er nemmere at oxidere end metanen, så reaktionen er ikke særlig selektiv. Der findes strategier til at omgå dette problem, hvilket bl.a. inkluderer Shilov systemer og zeolitter med Fe og Cu. Disse systemer efterligner ikke nødvendigvis de mekanismer der sker ved metalloenzymer, men er i højere grad inspireret af disse. Aktive sites kan variere kraftigt fra dem der kendes fra enzymerne. Eksempelvis er et dinukleo-aktivt site blevet foreslået til sMMO-enzymet, mens mononuklea jern (alpha-Oxygen) er foreslået til Fe-zeolitten.

Tekniske anvendelser 
Methanol bruges som:
 Antifrostvæske
 Brændstof, bl.a. i radiostyrede modelfly, speedwaymotorcykler, racerbiler og skibe
 Opløsningsmiddel
 Råstof i produktionen af andre kemikalier, herunder formaldehyd
 Denatureringsmiddel i f.eks. ethanol (husholdningssprit)
 Brændstof til brændselsceller

Sundhed og sygdom 
Methanol nedbrydes i leveren til formaldehyd og myresyre, som kan medføre blindhed og i værste fald døden. Ud over gennem fordøjelsessystemet og luftvejene kan methanol også trænge ind i kroppen gennem huden. Udsættes man regelmæssigt for dampe eller direkte hudkontakt med stoffet, ophobes det i kroppen til skadelige koncentrationer.

Giftvirkningen indtræder først nogle timer efter indtagelse, så det er vigtigt ved formodet forgiftning at kontakte lægen hurtigst muligt: En af behandlingsmetoderne er indtagelse af ethanol i rigelige mængder. Behandlingen holder populært sagt leveren travlt beskæftiget med at nedbryde ethanol, så tempoet for nedbrydningen af methanol sænkes. Derved holdes koncentrationerne af de giftige nedbrydningsprodukter nede under de faretruende niveauer. Der forekommer ofte dødsfald som følge af methanolindtagelse i indien

Norge og Uganda.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Alkoholer
Opløsningsmidler