Ардино (община)

Ардино е община в Южна България и е една от съставните общини на област Кърджали.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в западната част на област Кърджали. С площта си от 338,848 km2 заема 5-о сред 7-те общините на областта, което съставлява 10,55% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
 на север – община Черноочене;
 на североизток и изток – община Кърджали;
 на югоизток – община Джебел;
 на юг – община Неделино, област Смолян;
 на запад – община Мадан, област Смолян;
 на северозапад – община Баните, област Смолян.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на община Ардино е средно- и ниско планински. Тя се намира на границата между Западните и Източните Родопи. Около 90% от територията ѝ, на югоизток и юг от долината на река Арда се заема от източнородопския рид Жълти дял със своя първенец връх Алада (1240,5 m), разположен югозападно от село Теменуга, на границата с община Неделино.

В останалата част на общината, на северозапад и север от долината на Арда се простират крайните югоизточни разклонения на три планински рида, които са части от Переликско-Преспански дял на Западните Родопи. Районът на север от долината на Арда и левият ѝ приток Давидковска река се заема от югоизточните части на рида Каракулас (Гордюва чука). Тук северозападно от село Русалско се издига най-високата точка на общината – връх Ариягидик Дорсу (1301 m). Южно от долината на Давидковска река и западно от Арда в землищата на селата Любино и Латинка се простират крайните източни части на друг западнородопски рид (част от Переликско-Преспанския дял) с връх Лочката (1205 m), разположен на запад от село Латинка, на границата с община Баните. И накрая, на северозапад от Арда, землищата на селата Мусево, Стояново и Паспал се заемат от крайните източни части на още един западнородопски рид (той също е част от Переликско-Преспанския дял) с максимална височина връх Градище (1027 m), разположен северно от село Стояново.

Води 
Община Ардино е изключително богата на водни ресурси. От югозапад на североизток, а след село Китница – на изток, частично по границата с община Баните преминава долната част от горното течение на най-голямата родопска река Арда. На територията на общината тя получава пет по-големи притока: леви – Давидковска река, Яйлидере и Боровица; десни – Оваджик и Ардинска река. След село Китница долината на Арда се заема от една от „опашките“ на големия язовир „Кърджали“. Устието на река Боровица също е „удавено“ от втората „опашка“ на язовира. Тук на брега на язовира се намира и най-ниската точка на общината – около 317 m н.в. Югоизточните части на община Ардино се отводняват от горните течения на реките Джебелска и Дива (леви притоци на Върбица) и техните многобройни малки притоци и дерета.

Климат 
Територията на общината се характеризира с континентално-средиземноморски климат, модифициран от особеностите на планинския релеф. Той се отличава с мека и влажна зима и горещо и сухо лято. Зимният максимум на валежите се свързва с активността на средиземноморските циклони през студеното полугодие. През зимата нерядко от север и североизток нахлуват по-студени въздушни маси, причиняващи резки, но краткотрайни застудявания. Поради силно разчленения релеф, стойностите на климатичните елементи варират в широки граници в зависимост най-вече от надморската височина и изложението на склоновете. В по-ниските места средногодишната температура на въздуха е около 11ºС, а в по-високите – около и под 8ºС. Средномесечната температура през януари е положителна 1ºС, а през юли – 23ºС. Годишното количество на валежите е около 900 mm. Най-големи са валежите през зимата 270 mm, а най-малки – през лятото 190 mm. През преходните сезони (пролет и есен) валежите са между 210 и 220 mm. Годишната температурна сума за периода с активна вегетация е средно около 3500°, което благоприятства отглеждането на среднотоплолюбиви и топлолюбиви земеделски култури. Дефицитът в баланса на атмосферното овлажнение през активния вегетационен период налага прилагането на изкуствено напояване.

Поземлен фонд 
С най-голяма площ в общинаАрдино са горските територии, заемащи 179,7 хил. дка (53,0% от площта на общината), земеделски територии – 136,9 хил. дка (40,4%), населени места и другите урбанизирани територии – 5 хил. дка (1,5%), водни течения и водният площи – 7,5 хил. дка (2,2%), територии за добив на полезни изкопаеми и депа за отпадъци – 7,5 хил. дка (2,2%), територии за транспорт и инфраструктура – 2 хил. дка (0,6%).

Население

Етнически състав (2011) 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Населени места 
Общината има 52 населени места с общо население 11 318 жители към 7 септември 2021 г.

Административно-териториални промени 
 МЗ № 2820/обн. 14 август 1934 г. – преименува с. Чигак джедит (Читак йени) на с. Голям читак;
 – преименува с. Хюсемлер на с. Диамандово;
 – преименува с. Саръ къс на с. Жълтуша;
 – преименува с. Алика на с. Иглика;
 – преименува с. Тюрк юрпек на с. Латинка;
 – преименува м. Мак Мулар (Мук мулу) на м. Падина;
 МЗ № 3225/обн. 21 септември 1934 г. – преименува с. Егри дере (Хаджи кьой) на с. Ардино;
 – преименува с. Ак бунар на с. Бял извор;
 – преименува с. Тоз езир на с. Долно Прахово;
 – преименува с. Оташлъ на с. Русалско;
 МЗ № 3775/обн. 7 декември 1934 г. – преименува с. Ибрахимлер на с. Аврамово;
 – преименува с. Ахрян ерджек на с. Ахрянско;
 – преименува с. Мехмед кьой на с. Бистроглед;
 – преименува с. Кьосе Хасанлар на с. Голобрад;
 – преименува с. Тоз баля на с. горно Прахово;
 – преименува с. Сърт кьой на с. Гърбище;
 – преименува с. Дойранлар на с. Дойранци;
 – преименува с. Деделер на с. Дядовци;
 – преименува с. Ятаджик на с. Китница;
 – преименува с. Терзи кьой на с. Кроячево;
 – преименува с. Егри буджак на с. Кътино;
 – преименува с. Алфатар на с. Ленище;
 – преименува с. Юмерлер на с. Любино;
 – преименува с. Мак мъл на с. Мак;
 – преименува с. Сют кееси на с. Млечино;
 – преименува с. Голям читак на с. Нов читак;
 – преименува с. Османлар на с. Османци;
 – преименува с. Ашиклар на с. Песнопой;
 – преименува с. Джелелер на с. Правдолюб;
 – преименува с. Коджа алилер на с. Родопско;
 – преименува с. Чандър на с. Светулка;
 – преименува с. Дура бейлер на с. Синчец;
 – преименува с. Оладжак на с. Сполука;
 – преименува м. Джами джедит атик на м. Срънско;
 – преименува с. Читак атик на с. Стар Читак;
 – преименува с. Сусус бурун на с. Сухово;
 – преименува с. Тюрк ереджек на с. Търносливка;
 – преименува с. Хаджиоглулар на с. Хаджиевци;
 – преименува с. Халач дере на с. Халач;
 – преименува с. Факръ бунар на с. Чубрика;
 – преименува с. Елмалъ кебир на с. Ябълковец;
 МЗ № 1014/обн. 11 май 1942 г. – признава махалите Мусево, Падина, Паспал и Срънско за села;
 Указ № 38/обн. 2 февруари 1960 г. – признава с. Ардино за гр. Ардино;
 Указ № 516/обн.22 март 1961 г. – признава н.м. Чам дере за с. Чам дере;
 Указ № 881/обн. 30 ноември 1965 г. – заличава с. Нов читак поради изселване;
 Указ № 232/обн. 23 март 1968 г. – признава н.м. Башево и Баковица за отделно населено място – с. Башево;
 – признава н.м. Еньовче (от с. Жълтуша) за отделно населено място – с. Еньовче;
 – признава н.м. Хромица (от с. Млечино) за отделно населено място – с. Хромица;
 – обединява н.м. Чернигово и Търна и ги признава за отделно населено място – с. Чернигово;
 Указ № 409/обн. 27 март 1981 г. – преименува с. Чам дере на с. Боровица;
 – преименува с. Халач на с. Брезен;
 – преименува м. Османци на м. Рибарци;
 – преименува с. Менекше на с. Теменуга;
 Указ № 583/обн. 14 април 1981 г. – обединява н.м. Байчева река, Жеден и Звегор (от с. Падина) и ги признава за отделно населено място – с. Байчево;
 – признава н.м. Седларци (от с. Жълтуша) за отделно населено място – с. Седларци;
 Указ № 970/обн. 4 април 1986 г. – признава н.м. Богатино (от с. Млечино) за отделно населено място – с. Богатино;
 – признава н.м. Главник (от с. Жълтуша) за отделно населено място – с. Главник;
 – признава н.м. Дедино (от с. Долно Прахово) за отделно населено място – с. Дедино;
 – признава н.м. Искра (от с. Млечино) за отделно населено място – Искра;
 – признава н.м. Левци (от с. Млечино) за отделно населено място – с. Левци;
 – признава н.м. Търна (от с. Чернигово) за отделно населено място – с. Търна;
 – признава н.м. Червена скала (от с. Млечино) за отделно населено място – с. Червена скала;
 – заличава с. Иглика и го присъединява като квартал на с. Стояново;
 – заличава с. Кътино и го присъединява като квартал на с. Боровица;
 – заличава с. Хаджиевци и го присъединява като квартал на с. Китница;
 Указ № 3005/обн. 9 октомври 1987 г. – закрива община Бял извор и община Млечино и заедно с прилежащите им населени места ги присъединява към община Ардино;
 На основание §7 (т.3) от Закона за административно-териториалното устройство на Република България (ДВ, бр. 63/14 юли 1995 г.) всички махали, колиби, гари, минни и промишлени селища придобиват статут на села;
 Реш. МС № 397/обн. 7 юли 2000 г. – заличава с. Байчево и го присъединява като квартал на с. Падина;
 Реш. МС № 133/обн. 23 февруари 2002 г. – заличава с. Диамандово и го присъединява като квартал на с. Бял извор.

Природни и исторически забележителности 
 Дяволският мост на река Арда. Построен е върху живописен тесен пролом на реката през Османския период, северозападно от село Дядовци;
 Тракийското светилище „Орловите скали“ на около 2 km от град Ардино. На високите скали има издълбани 97 скални ниши с размери 32-45-50. Дълбочината им е 8 – 12 см. Предполага се, че в тях са поставяни оброчни плочи или глинени съдове, свързани с култа към умрелите;
 Природната забележителност „Хладилника“, разположена в близост до устието на Давидковска река в Арда. Представлява хладилна пещера, която може да се използва за естествен хладилник. През топлите месеци лъха студен въздух. В района на „Хладилника“ е построена малка хижа с 12 места собственост на Държавното лесничейство;
 Тракийската крепост „Калето“, обявено за природна забележителност със Заповед № 550/7 май 2003 г. на Министъра на околната среда и водите с площ от 0,5 ха. Намира се на около 500 m от тракийското светилище „Орловите скали“. Крепостта е изцяло разрушена;
 Средновековната крепост „Кривус“. Тя е разположена на 3 km западно от село Башево. Построена е на изключително стръмен рид, заобиколен от трите страни от река Арда. Южната половина на крепостта е заета от цитадела-замък. Снабдявала се е с вода от реката посредством подземен тунел.

Транспорт 
През общината преминават частично 5 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 73,8 km:
 участък от 33,3 km от Републикански път III-865 (от km 16,6 до km 49,9);
 последният участък от 4,5 km от Републикански път III-5082 (от km 14,7 до km 19,2);
 последният участък от 9,1 km от Републикански път III-8632 (от km 5,5 до km 14,6);
 началният участък от 6,2 km от Републикански път III-8652 (от km 0 до km 6,2);
 последният участък от 20,7 km от Републикански път III-8653 (от km 2,8 до km 23,5).

Топографска карта

Външни препратки 
 Официален сайт на община Ардино

Източници

Литература