Казанлък (община)

Община Казанлък се намира в Южна България и е една от съставните общини на област Стара Загора.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината се намира в северната част на област Стара Загора. С площта си от 634,781 км² е 2-рата по големина сред 11-те общини на областта, което съставлява 12,31 % от територията на областта. Границите ѝ са следните:

 на изток – община Мъглиж;
 на юг – община Стара Загора;
 на югозапад – община Братя Даскалови;
 на запад – община Павел баня;
 на север – община Габрово и община Трявна (област Габрово);

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е равнинен, ниско и средно планински, като територията ѝ попада в пределите на Стара планина, Казанлъшката котловина и Средна гора.

Северната третина от територията на община Казанлък се заема от южните склонове на Шипченска планина, съставна част от Средна Стара планина. На около 5 км югозападно от Шипченския проход се издига най-високият ѝ връх Шипченски исполин 1523,4 м, който е и най-високата точка на общината.

Южно от Шипченска планина в пределите на общината попадат централните части на Казанлъшката котловина, където надморската височина варира от 320 до 400 м. Тук източно от село Ръжена, на границата с община Мъглиж, в коритото на река Тунджа се намира най-ниската точка на общината – 307 м н.в.

Южната третина на общината се заема от северните склонове на Сърнена Средна гора. Тук максималната височина е 1053,4 m и е разположена на границата с община Братя Даскалови, североизточно от хижа „Каваклийка“.

Води 
Основна водна артерия на община Казанлък е река Тунджа, която протича през нея от запад на изток, по южната периферия на Казанлъшката котловина с част от горното си течение. На нея, в западната част на общината е изградена преградната стена на големия язовир Копринка, като на нейна територия попада само „долната“ му част. Основни притоци на Тунджа в пределите на общината са реките:
 – Лешница (ляв). Влива се в язовир Копринка;
 – Гюрля (28 км, десен). Тя извира под името Мандренска река на 1050 м н.в., на 700 м североизточно от връх Каваклийка в Сърнена Средна гора. В горното си течение протича на изток, а след това завива на север и до село Средногорово долината ѝ е дълбока и силно залесена. В този си участък носи името Голямата река. След селото завива на северозапад и навлиза в южната част на Казанлъшката котловина, като долината ѝ става широка и значително по-плитка. Влива се в река Тунджа, на 700 м северозападно от село Горно Черковище, в южния ръкав на язовирКопринка, на 390 m н.в. Площта на водосборния r̀ басейн възлиза на 157 км², което представлява 1,86 % от водосборния басейн на река Тунджа.
 – Варовита река (ляв). Влива се в язовир Копринка;
 – Голямата река (ляв);
 – Енинска река (Стара река, 28 км, ляв). Тя извира под името Стара река на 1397 м н.в. в Шипченска планина, в южното подножие на връх Бедек (1488 m). В началото тече на югоизток, като постепенно завива на югозапад и до село Енина протича в дълбока и залесена долина. Преди селото преминава през красивото Енинско ждрело, на изхода на което е изградена ВЕЦ „Енина“. При излизането си от планината, образува голям наносен конус, завива на юг, навлиза в Казанлъшката котловина, преминава през центъра на град Казанлък и се влива отляво в река Тунджа на 328 м н.в., на 300 м югозападно от новия аквапарк при село Овощник. Площта на водосборния ѝ басейн възлиза на 101 км², което представлява 1,2 % от водосборния басейн на река Тунджа.
 – Дермендере (десен);
 – Канлъдере (десен);
 – Карадере (ляв).

Климат 
Климатът е умереноконтинентален, с по-голям брой слънчевите дни. Лятото е умерено топло, сравнително по-хладно, отколкото в Тракийската низина. Лятната сума на валежите е голяма поради близостта на планината. През втората половина на лятото и началото на есента има продължителни засушавания. За района количеството валежи е малко под средното за страната. Най-малко валежи падат през март (31 л/м2), а най-много – през юни (76 л/м2). Зимата в Казанлък е мека, а снеговалежите са рядкост. Преобладаващата посока на ветровете е от северозапад. Средната годишна скорост на северните и северозападните ветрове са съответно 3.7 и 5.5 м/сек. Средната повторяемост на „тихо“ време с вятър под 0.5 м/сек е 57,3 %. Средната относителна влажност на въздуха е 50 – 60%, абсолютната – 4 – 12 мм. Средна януарска температура 0,7 °C, средна юлска – 20,4 °C.

Почви 
Почвите се характеризират с голямо разнообразие: делувиални и делувиално-ливадни, ливадно-черноземовидни, канелени горски излужени, като преобладаващ тип е канелено-горският. Покрай река Тунджа и Енинска река са налични алувиални почви. В най-ниската част на Казанлъшкото поле на места са разпространени заблатените почви по поречието на Тунджа. По отношение на агропроизводствените си характеристики алувиалните почви са високопродуктивни – представени са в обработваеми земи от I, II и III категория. Те са ограничител за териториалното развитие на град Казанлък. Основната част от тях са засадени с рози и трайни насаждения. Североизточно от Казанлък са разпространени нископродуктивни земи, които са силно ерозирали. Част от тях са заети от ливади и пасища. В горските територии са разпространени два основни типа почви – излужени канелени горски почви, кафяви горски и алувиални почви по поречието на Тунджа. В региона има традиции в производството на етерично-маслените култури. Маслодайната роза намира благоприятни за виреене условия – подходяща температура, висока влажност и леки песъчливи канелено-горски почви.

Населени места 
Общината се състои от 20 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 Указ № 59/обн. 23.02.1900 г. – преименува с. Имишлери (Емишлери) на с. Овощник;
 Указ № 462/обн. 21.12.1906 г. – преименува с. Армаганово на с. Бузовград;
 – преименува с. Бичерлии на с. Голямо Дряново;
 – преименува с. Ишиклии (Ашиклии) на с. Горно Градище;
 – преименува с. Горно Гюсово на с. Горно Изворово;
 – преименува с. Симитлери на с. Горно Черковище;
 – преименува с. Долно Гюсово на с. Долно Изворово;
 – преименува с. Бахаслии на с. Дунавци;
 – преименува с. Хасът на с. Крън;
 – преименува с. Орозово на с. Розово;
 – преименува с. Къзъл агач дере на с. Средногорово;
 – преименува с. Средно Гюсово на с. Средно Изворово;
 МЗ № 2820/обн. 14.08.1934 г. – преименува с. Салтъково на с. Копринка;
 – преименува с. Секеречево на с. Хаджидимитрово;
 МЗ № 1695/обн. 27.09.1937 г. – заличава с. Канлии (Меджит сюнетлер) поради изселване;
 МЗ № 2917/обн. 16 януари 1943 г. – заличава с. Долно Изворово и го пресъединява като квартала на с. Енина;
 Указ № 131/обн. 14.03.1950 г. – преименува с. Горно Градище на с. Кънчево;
 Указ № 47/обн. 09.02.1951 г. – преименува с. Горно Черковище на с. Морозово;
 – преименува с. Химитлии на с. Ясен;
 Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – преименува с. Ръжина на с. Ръжена;
 – преименува с. Ясен на с. Ясеново;
 Указ № 757/обн. 08.05.1971 г. – отделя кв. Долно Изворово от с. Енина и го възстановява като отделно населено място – с. Долно Изворово;
 Указ № 1238/обн. 23.08.1977 г. – признава с. Шипка за гр. Шипка;
 Указ № 583/обн. 14.04.1981 г. – заличава с. Средно Изворово поради изселване;
 Указ № 79/обн. 31.03.1995 г. – възстановява старото име на с. Морозово на с. Горно Черковище;
 Реш. МС № 755/обн. 25.10.2011 г. – признава с. Крън за гр. Крън.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Транспорт 
През средата на общината, от запад на изток, на протежение от 24.3 км преминава участък от трасето на жп линията София – Карлово – Бургас от Железопътната мрежа на България.

През общината преминават изцяло или частично 6 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 107,4 км, от които се изваждат 6,6 км, които се дублират между Републикански път I-5 и Републикански път I-6 източно от град Казанлък и реално стават 100,8 км:
 участък от 36,1 км от Републикански път I-5 (от км 167,7 до км 203,8);
 участък от (21,1 км – 6,6 км = 14,5 км) от Републикански път I-6 (от км 309,9 до км 331,0);
 началният участък от 9 км от Републикански път II-56 (от км 0 до км 9,0);
 началният участък от 21,3 км от Републикански път III-608 (от км 0 до км 21,3);
 целият участък от 12,3 км от Републикански път III-5005
 целият участък от 7,6 км от Републикански път III-5601.

Топографски карти

Източници

Външни препратки 

  
  kazanlak.com