Mihail Afanaszjevics Bulgakov

Mihail Afanaszjevics Bulgakov (oroszul: Михаил Афанасьевич Булгаков) (Kijev, Orosz Birodalom 1891. május 15. – Moszkva, Szovjetunió 1940. március 10.) orosz származású szovjet orvos, író, drámaíró, az orosz- és a világirodalom egyik legnagyobb szatirikus alkotója.

Élete 

Mihail Bulgakov, a kijevi hittudományi főiskola professzorának fia, 1909-ben, a gimnázium elvégzése után beiratkozott a kijevi egyetem orvostudományi szakára. 1916-ban lediplomázott és Szmolenszk vidékén fogadott el egy állást, mielőtt Vjazmában kezdett volna praktizálni. 1913-ban elvette feleségül Tatyjana Nyikolajevna Lappát.

Az oroszországi polgárháború idején, 1919 februárjában Bulgakovot mint orvost behívták az Ukrán Népköztársaság hadseregébe. Rövid idő múlva dezertált, de sikerült ugyanezen a poszton bejutnia a Vörös Hadseregbe, legvégül pedig a dél-orosz Fehér Gárdához ment. Egy ideig Csecsenföldön volt a kozákoknál, majd Vlagyikavkazba került. 1921 októberének végén Bulgakov Moszkvába költözött és több újságnak (Gudok, Rabocsij) és folyóiratnak (Rosszija, Vozrozsgyenyije) is dolgozott. Ekkoriban kezdett kisebb prózadarabokat publikálni egy Berlinben megjelenő emigráns lap hasábjain. 1922 és 1926 között a Gudok több mint 120 tudósítását és esszéjét közölte le. 1923-ban Bulgakov belépett az oroszországi írószövetségbe.

Ljubov Jevgenyjevna Belozerszkaját 1924-ben ismerte meg és egy évvel később feleségül is vette. 1928-ban beutazták a Kaukázust, Tiflisz (Tbiliszi), Batumi, Vlagyikavkaz és Gudermesz városát is felkeresve. Ugyanebben az évben tartották a Bíbor sziget bemutatóját Moszkvában. A Mester és Margarita első elképzelései ekkortájt születtek meg. 1932-ben harmadszorra is megnősült, feleségül véve az 1929-ben megismert Jelena Szergejevna Silovszkaját.

1930 után Bulgakov művei nem kaptak nyilvánosságot, darabjai (többek között a Menekülés, Bíbor sziget, A Turbin család napjai) eltűntek a színházak programjáról. Párizsban élő bátyjának címzett leveleiben csalódottan panaszkodott e számára hálátlan helyzetről és nehéz anyagi helyzetéről. Ugyanekkor nyílt kéréssel fordult a Szovjetunió vezetéséhez, hogy vagy tegyék lehetővé emigrációját, vagy adjanak neki munkát mint rendező-asszisztens a Csehov nevét viselő Moszkvai Művészszínházban (Московский художественный театр им. Чехова). Sztálin maga hívta fel Bulgakovot, és ígért neki segítséget, így az író előbb a munkásifjúság központi színházában, majd 1936-ig a Művészszínházban tevékenykedett mint rendezőasszisztens. 1932-ben közreműködött Gogol Holt lelkek című darabjának színpadra vitelében. 1936 után a Moszkvai Nagyszínházban mint szövegkönyvíró és fordító dolgozott.

1939-ben megírta a Ráhel opera (Рашель) szövegkönyvét és egy Sztálinról szóló darabon (Batum, Батум) is dolgozott. Bulgakov műveit reményei ellenére továbbra sem hozhatta nyilvánosságra, és nem is mutathatta be őket. Egészségi állapota rohamosan romlott. Az orvosok magas vérnyomásból adódó vesebetegséget diagnosztizáltak nála. Halálos ágyán diktálta feleségének A Mester és Margarita utolsó változatát. 1940 februárjától barátai és rokonai őrizték betegágyát. Az író március 10-én halt meg. Egy nappal később a szovjet írószövetség épületében megemlékezést tartottak, amely előtt Szergej Merkurov szobrász levette arclenyomatát a halotti maszkhoz.

A 3469 Bulgakov aszteroida az íróról kapta nevét.

Irodalmi tevékenysége 
Bulgakov keserűen rosszalló és groteszk leírása az akkor születőben lévő Szovjetunió hétköznapjairól gyakran fantasztikus és abszurd vonásokat tartalmazott – ez az orosz nyelvű irodalomban Gogol óta a társadalomkritika gyakran alkalmazott eszköze. Sok műve a szigorú sztálinista cenzúra áldozata lett, ezeket csak sok évvel a halála után ismerhette meg az olvasóközönség. A Kutyaszív már 1925-ben kész volt, a Szovjetunióban 1987-ben nyomtatták ki először.

Legismertebb, világhírű művét, A Mester és Margaritát haláláig írta, de csak 1966-67-ben jelenhetett meg (csonkítva).

Bulgakov néhány művét megfilmesítették, erre példa A fehér gárda és az Iván Vasziljevics (Halló, itt Iván cár! címmel), Kutyaszív (ugyanezzel a címmel). Magyarországon Várkonyi Gábor rendezése alatt az írása alapján egy tévédrámát készítettek 1977-ben Boldogság cím alatt, illetve Szirtes András készített különleges, dokumentum-alapú művészfilmet A Mester és Margarita, valamint Bulgakov élete alapján Forradalom után címmel 1988-1989-ben.

Művei

Regények, elbeszélések 

 Csicsikov kalandjai (Похождения Чичикова, 1922), novella (költemény)
 A 13-as számú ház (№ 13. / Дом Эльпит-Рабкоммуна, 1922), novella
 A fehér gárda (Белая гвардия (1922–1924), regény
 Ördögösdi (Дьяволиада, 1923), kisregény
 Feljegyzések a mandzsettán (Jegyzetek a kézelőn) (Записки на манжетах (1923), tárcanovellák
 Végzetes tojások (Роковые яйца, 1924), kisregény
 Ünnep szifilisszel (Праздник с сифилисом, 1925), novella
 Egy fiatal orvos feljegyzései (Записки юного врача), novellafüzér
 Acéltorok (Стальное горло, 1925), kisregény
 Kakasmintás törülköző (Полотенце с петухом, 1925), novella
 Tűzkeresztség szülészetből (Крещение поворотом, 1925), novella
 Hóvihar, (Вьюга (1925), kisregény
 Egyiptomi sötétség (Тьма египетская, 1925), novella
 Az elveszett szem (Пропавший глаз, 1925), novella
 Foltmiriád (Csillagmiriád) (Звёздная сыпь 1925), novella
 Morfium (Морфий 1926), elbeszélés
 Én öltem (Я убил, 1926), novella
 Kutyaszív (Собачье сердце, 1925), kisregény
 Színházi regény (Театральный роман, 1936–1937), kisregény
 A Mester és Margarita (Мастер и Маргарита, 1928–1940), regény

Drámák 
 A Turbin család napjai (Дни Турбиных, 1925), A fehér gárda regényből átdolgozva színdarabbá
 Zojka lakása (Зойкина квартира, 1925)
 Menekülés (Бег, 1926–1928)
 Bíborsziget (Багровый остров, 1927)
 Ádám és Éva (Адам и Ева, 1931)
 Képmutatók cselszövése (Molière) (Kабала cвятoш / Мольер / Жизнь господина де Мольера, 1936)
 Boldogság (Блаженcтвo, 1933–1934)
 Iván, a rettentő (Иван Васильевич, 1936)
 Don Quijote (Дон Кихот, 1939)
 Batum (Батум, 1939)
 Puskin utolsó napjai (Последние дни / Александр Пушкин, 1940)

Egyéb 
 Glière: Ráhel (Глиэр: Рашель, 1939), librettó
 Főváros a jegyzetfüzetben
 Kijev városa (Киев-Город 1923), karcolat
 Egy színdarab hátán Tifliszbe
 06. sorozat 0660248. szám
 Krími utazások (Путешествие по Крыму, 1925), esszé
 A kalauz és az uralkodócsalád tagjai
 Ronda alak
 „Hogy jött a május...” (Был май…), karcolat
 Spiritiszta szeánsz
 A művelődés hete
 Az élet kelyhe
 A pálinkatenger
 Az arcátlanság három példája
 A láthatatlan csizma
 Szahara
 Az alkoholizmus hasznáról
 A beszélő kutya
 Hogyan bolondult meg az iskolaigazgató?
 Egy hulla kalandjai
 Vélemény a feleség elagyabugyálásáról
 Mademoiselle Zsanna
 A bolygó hollandi
 Ivan, a fürdősnő
 Az egyiptomi múmia
 „Az élet vize”
 Petya-rádió

Művei magyarul

1989-ig 
 Menekülés. Színmű; ford. Hernádi László; Színháztudományi Intézet, Bp., 1964 (Világszínház)
 Turbinék napjai; ford. Gál Zsuzsa; Színháztudományi Intézet, Bp., 1964 (Világszínház)
 A fehér gárda / Színházi regény; ford. Grigássy Éva, Szőllősy Klára, utószó E. Fehér Pál; Európa, Bp., 1968, 1972; Feledy Gyula illusztrációival: 1977, 
 A Mester és Margarita; ford. Szőllősy Klára; Európa, Bp., 1969, 1970, 1971, 1972, 1975, 1978, 1981, 1984, 1991, 1993, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2017
 Drámák; ford. Elbert János, Rab Zsuzsa, Karig Sára, Hernádi László, Szöllősy Klára; utószó Elbert János: A drámaíró Bulgakov; Európa, Bp., 1971, 1985
A Turbin család napjai
Menekülés
Képmutatók cselszövése
Puskin utolsó napjai
Boldogság
Iván, a Rettentő
 Molière úr élete; ford. Karig Sára; Gondolat, Bp., 1974, 
A Mester és Margarita; ford. Szőllősy Klára, utószó E. Fehér Pál; Európa, Bp., 1978 (A világirodalom remekei)
 Bíborsziget; ford. Elbert János; Szigligeti Színház–Verseghy Ferenc Megyei Könyvtár, Szolnok, 1981 (A Szolnoki Szigligeti Színház műhelye, 1980–81, rend. Babarczy László)
 Képmutatók cselszövése; ford. Karig Sára, utószó H. Szabó Gyula; Kriterion, Bukarest, 1981
Morfium. Elbeszélések, tárcák, karcolatok; szerk. Katona Erzsébet; vál. Haller László, ford. Elbert János, Haller János, Harsányi Éva, Kántor Péter, Karig Sára et al.; Európa, Bp., 1981 (Európa zsebkönyvek), 
 Kutyaszív; [ford. Hetényi Zsuzsa]; Katalizátor Iroda, Bp., 1986 (szamizdat)
 Színházi regény; ford. Szőllősy Klára; Európa, Bp., 1986, 
 Kutyaszív. Kisregények / Ördögösdi / Végzetes tojások / Kutyaszív; ford. Hetényi Zsuzsa, B. Fazekas László, Karig Sára; Európa, Bp., 1988 (Európa zsebkönyvek), 
 Három dráma (Zojka lakása / Bíbor sziget / Ádám és Éva); ford. Elbert János, Enyedy György, Király Zsuzsa; Európa, Bp., 1989 (Drámák), 
 Kakasmintás törülköző. Elbeszélések, kisregények / Kakasmintás törölköző / Hóvihar / Acéltorok / Egyiptomi sötétség / Morfium / Tűzkeresztség szülészetből / Az elveszett szem / Foltmiriád / Én öltem / Ördögösdi / Végzetes tojások; szerk: H. Szabó Gyula, ford. Elbert János et al.; Kriterion, Bukarest, 1989,

1990– 
 Guruló lakótér; ford. Enyedy György, Radványi Ervin, Viski L. László, szerk. Kiss Ilona, Haller László, utószó Kiss Ilona; Európa–Kárpáti, Bp.–Uzshorod, 1990,  
 Molière úr élete; ford. Karig Sára; Tulipán–Holló és Társa, Kaposvár; 1992, 
A Mester és Margarita. Regény; ford. Szőllősy Klára, jegyz. Enyedy György; Európa, Bp., 1993 (Európa diákkönyvtár)
 Kutyaszív és egyéb kisregények (Ördögösdi / Végzetes tojások / Kutyaszív); ford. B. Fazekas László, Karig Sára, Hetényi Zsuzsa; General Press, Bp., 2004, 
 Sárba taposva. Naplók, levelek, 1917–1940; összeáll., ford. Kiss Ilona; Magvető, Bp., 2004, 
 A Mester és Margarita; ford. Szőllősy Klára; Nemzeti Színház, Bp., 2005 (Nemzeti Színház színműtár), 
Acéltorok. Elbeszélések, tárcák, karcolatok; ford. Elbert János et al., szerk., jegyz., utószó Szőke Katalin; Európa, Bp., 2007, 
Menekülés. Színművek; ford. Elbert János et al., szerk., utószó Szőke Katalin; Európa, Bp., 2009, 
A Turbin család napjai
Zojka lakása
Menekülés
Képmutatók cselszövése
Ádám és Éva
Boldogság
Iván, a Rettentő
Puskin utolsó napjai
Batum
A Mester és Margarita. Regény; ford. Szőllősy Klára, jegyz., utószó Kiss Ilona; Európa, Bp., 2009
 Színházi regény; ford. Szőllősy Klára; Kossuth, Bp., 2017 (Életreszóló olvasmányok), 
Egy fiatal orvos feljegyzései; ford. Kiss Ilona; Magvető, Bp., 2019

Hangoskönyvek 
 A Mester és Margarita; ford. Szőllősy Klára, felolv. Szilágyi Tibor; Titis Tanácsadó Kft., Bp., 2010, 
Kakasmintás törülköző. Válogatott novellák és kisregények (Kakasmintás törölköző / Hóvihar / Én öltem / Morfium / Ördögösdi); felolv. Tarján Péter; Plan Zero Kft., Bp., 2018

Fordítás

Jegyzetek

Források 
 Hegedüs Géza: Világirodalmi arcképcsarnok Mihail Afanaszjevics Bulgakov
 Életrajza az Enciklopédia Fazekas oldalán
 Íróportré a Literatúrán

További információk 

 Bulgakov-lexikon oroszul
 
 A bulgakovi etika és "teológia" néhány vonása (Spira Veronika, 1991)
 Bulgakov a Bábelmátrix oldalon 
 Kenyér és bor, sajttal – Mihail Bulgakov Batumjáról Szántó Gábor András tanulmánya, Liget, 2010 / 3.
 Mihail Bulgakov: Színházi regény – MR1-Kossuth Rádió
 Mész Lászlóné: Dráma a XX. században. Gorkij, Bulgakov, Garcia Lorca, O'Neill, Dürrenmatt; Tankönyvkiadó, Bp., 1974 (Műelemzések kiskönyvtára)
 Kamarás István: Utánam, olvasó! A Mester és Margarita fogadtatása, értelmezése és hatása Magyarországon; Múzsák–OSZK Könyvtártudományi és Módszertani Központ, Bp., 1986 (angolul, oroszul is)
 Ligyija Janovszkaja: Bulgakov; ford. Weisz Györgyi; Gondolat, Bp., 1987
 Jelena Szergejevna Bulgakova naplója, 1933–1940. Feljegyzésekkel, levelekkel, 1943–1970; ford. Csákai Anett et al., jegyz. Tomka Andrea; Kráter Műhely Egyesület, Bp., 1994 (Bronzlovas)
 V. Gilbert Edit: A Tanítvány, a Krónikás és az Áruló. Utak A Mester és a Margaritához; Pro Pannonia, Pécs, 2001 (Pannónia könyvek)
 Ifjú szerzők válogatott írásai / Bulgakov i Viszockij. Izbrannije trudi molodih avtorov; szerk. Viczai Péter; Régiók Interkulturális és Orosz Nyelvi Egyesülete, Bp., 2011

Orosz írók
Orosz drámaírók
Orosz újságírók
Orosz orvosok
Moszkvaiak
 
1891-ben született személyek
1940-ben elhunyt személyek
Szovjet írók