Dubravko Škiljan

Dubravko Škiljan (Zagreb, 31. listopada 1949. – Zagreb, 21. srpnja 2007.), hrvatski lingvist i klasični filolog.

Biografija 

U Zagrebu je završio osnovnu školu i klasičnu gimnaziju. Na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu diplomirao je 1972. godine opću lingvistiku te latinski i grčki jezik s rimskom i grčkom književnošću. Magistrirao je 1974. godine iz područja klasične arheologije s temom "Grčki jezik spomenika kasnoantičke Salone", a 1975. godine obranio je doktorat s temom "Lingvistika i dijalektika" iz opće lingvistike.

Nakon kraćeg rada kao profesor klasičnih jezika u osnovnoj školi i na gimnaziji u Zagrebu, primljen je  1977. na Filozofski fakultet u Zagrebu, gdje je bio stalno zaposlen na Odsjeku za opću lingvistiku, najprije kao asistent, a zatim kao docent od 1977., izvanredni profesor od 1981. i redovni profesor od 1986. U jednom mandatu je obavljao dužnosti pročelnika odsjeka i prodekana za nastavu. Bio je šef Katedre za opću lingvistiku, a nakon njihovog osnivanja i šef Katedre za primijenjenu lingvistiku i Katedre za semiologiju. Premda je bio redovni profesor, dao je otkaz 1996. godine jer mu je u nacionalističkoj atmosferi bio onemogućen normalan istraživački i podučavalački rad na Filozofskom fakultetu u Zagrebu.

Od 1996. do 2003. godine bio je redovni profesor lingvistike i semiologije u Ljubljani na Institutum Studiorum Humanitatis Fakulteta za postdiplomske humanističke studije, gdje je 1998. osnovao postdiplomski i doktorski studij Lingvistika govora i teorija društvene komunikacije te obavljao funkciju koordinatora studija. Sve te godine je na posao putovao iz Zagreba u Ljubljanu. Nakon toga je ponovo bio redovni profesor na Odsjeku za lingvistiku Filozofskog fakulteta u Zagrebu.

Škiljan je objavio 36 knjiga i preko 200 drugih radova iz opće i teorijske lingvistike, povijesti lingvistike, semiologije, primijenjenje lingvistike i klasične filologije. Sudjelovao je na većem broju znanstvenih i stručnih skupova u zemlji i inozemstvu, te vodio više znanstvenih projekata u Hrvatskoj i Sloveniji. Pored redovne nastavne djelatnosti na dodiplomskim i postdiplomskim studijima, držao je predavanja i u Pragu (na Centralnoevropskom sveučilištu), Parizu (na Sorbonni), Trstu (u Scuola superiore per traduttori e interpreti), Sarajevu i Novom Sadu. Bio je mentor većem broju doktoranata i magistranata u Zagrebu i u Ljubljani.

Knjige (izbor) 

 Dinamika jezičnih struktura, Zagreb, 1976.
 Lingvističko istraživanje Večernjeg lista, Zagreb, 1980.
 Pogled u lingvistiku, Zagreb, 1985.
 U pozadini znaka: esej iz semiologije značenja, Zagreb, 1985.
 Jezik Vjesnikovih novina: komparativno lingvističko istraživanje, Zagreb, 1986.
 Jezična politika, Zagreb, 1988.
 Lingvistika svakodnevice, Novi Sad, 1989.
 Kraj lingvistike? – fragmenti protiv fragmentacije, Zagreb, 1991.
 Leksikon antičkih autora (urednik), Zagreb, 1996.
 Javni jezik : pristup lingvistici javne komunikacije, Beograd, 1998.
 Govor nacije: jezik, nacija, Hrvati, Zagreb, 2002.
 Mappa mundi: kartografi i njihova publika, svjetovi i znakovi, izrazi i sadržaji, značenja i smislovi, Zagreb, 2006.

Prijevodi 

 Rimski cvjetovi (antologija rimske poezije), Zagreb, 1985.
 Katul, Pjesme, Zagreb, 1987.
 Heronda, Mimijambi, Zagreb, 1990.
 Dionizije Tračanin, Gramatičko umijeće, Zagreb, 1995.
 Herodot, Povijest, Zagreb, 2000.

Vidi još 
 Spisak lingvista

Izvori

Vanjske poveznice 
 
 
 
 Djela čiji je autor Dubravko Škiljan u međunarodnoj normativnoj datoteci VIAF
 Spisak knjiga Dubravka Škiljana u Open Library
 Indeksiranost knjiga Dubravka Škiljana u LibraryThing
 Knjige kojima je autor Dubravko Škiljan dostupne u digitalnoj biblioteci HathiTrust
 Djela Dubravka Škiljana u katalogu Kongrasne biblioteke

Jugoslavenski lingvisti
Hrvatski lingvisti
Sociolingvisti
Klasični filolozi
Hrvatski ateisti
Umrli od raka
Biografije, Zagreb