Vlatko Pavletić

Vlatko Pavletić (Zagreb, 2.12. 1930. - Zagreb, 19.9. 2007.) bio je hrvatski akademik, teoretičar književnosti, esejist, kritičar i političar.

Pučku školu i gimnaziju je završio u Zagrebu, isto kao i Filozofski fakultet gdje je 1955. diplomirao književnost i hrvatski jezik. Od 1960. je docent, a potom redovni profesor na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu, gdje je predavao semiotiku i književnost jugoslavenskih naroda.

Još u mladosti se bavio književnošću, te je 1951. postao član Društva hrvatskih književnika.

Od 1965. do 1967. bio je član Saveza komunista Hrvatske, odakle je izbačen kao hrvatski nacionalist, odnosno jedan od ko-autora Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskog jezika. Ostao je aktivan u Matice Hrvatske, a početkom 1972. godine, nakon sloma Hrvatskog proljeća, je uhapšen "zbog pokušaja rušenja i promjene državnog uređenja". Osuđen je na godinu i pol dana zatvora.

Po izlasku iz zatvora je doktorirao 1975. godine, a 1987. postao je članom tadašnje JAZU.

Od 1990. je kao član Hrvatske demokatske zajednice služio kao umjetnički direktor "Jadran filma" i zamjenik predsjednika Vijeća za telekomunikacije. Od 1995. do 2000. je, pak, bio član Predsjedništva do 2000. godine.

U jesen 1995. je imenovan za predsjednika Hrvatskog sabora. Na tom mjestu ga je u jesen 1999. zatekla bolest predsjednika Franje Tuđmana zbog koje on nije mogao vršiti dužnost. Sabor je hitno izglasao ustavne promjene temeljem kojih je predsjednik Sabora u slučaju spriječenosti postao privremeni vršitelj dužnosti državnog poglavara. Tako je Pavletić postao drugi po redu predsjednik Republike Hrvatske. 

Na tom je mjestu ostao dva mjeseca, prepustivši ga Zlatku Tomčiću predsjedniku novog saziva Sabora, izabranog na izborima 3.1. 2000. U novom sazivu Sabora Pavletić je dobio mjesto potpredsjednika.

Iz politike se službeno povukao 2004. godine.

Djela 
 Zvekir u ruci (pj., s N. Milićevićem i S. Novakom), Zagreb, 1953;
 Sudbina automata (es.), Zagreb, 1955;
 Kako su stvarali književnici (stu.), Zagreb, 1956, 1959;
 Hrvatski književni kritičari I, II (kr.), Zagreb, 1958;
 Trenutak sadašnjosti (hr. i fr.), Zagreb, 1960;
 Ivan Cankar (stu.), Skopje, 1961;
 Analiza bez koje se ne može (hr.), Zagreb, 1961;
 Drame Ive Vojnovića (stu.), Zagreb, 1962;
 Goran njim samim (mo.), Beograd, 1963;
 Tin Ujević (stu.), Beograd, 1966;
 Protivljenja (es. i pol.) Zagreb, 1970;
 Protiv barbarokracije (pol.), Split, 1971;
 Djelo u zbilji (stu.), Zagreb, 1971;
 Ujević u raju svoga pakla (mon. stu.), Zagreb, 1978;
 Obuzdani gnjev (stu.), Zagreb, 1978;
 Eseji i kritike, Zagreb, 1982;
 Svjedok Apokalipse (stu. o Dragi Ivaniševiću), Zagreb, 1983;
 Ključ za modernu poeziju (es.), Zagreb, 1986;
 Klopka za naraštaje (st. o poeziji S. Mihalića), Zagreb, 1987;
 Muški život (hermeneutičko čitanje Matka Peića), Zagreb, 1987;
 Zagonetka bez odgonetke (es.), Zagreb, 1987;
 Kako čitati poeziju (prir.), Zagreb, 1987;
 O poeziji Veselka Koromana i razgovor s njim o poeziji, Sarajevo, 1987;
 Poetizacija životnih običnosti, Zagreb, 1991;
 Baudelaireovi cvjetovi zla (mon. stud.), Zagreb, 1993;
 Kako razumjeti poeziju (prir.), Zagreb, 1995;
 Tajna radne sobe (razgovori s književnicima), Zagreb, 1995;
 Misaono osjećanje mjesta (razgovori s književnicima), 1995; 
 Kritički medaljoni, Zagreb, 1996.
 Kurlanski bijesni čvor : Trajni književni domet Mirka Božića, Matica hrvatska, 2006;
 Prisjećanja o sebi i drugima, Epifanija, 2006;
 Tuđmanova doktrina i drugi članci, Epifanija 2007;
 Poetika korelacija, Školska knjiga 2007.

Vanjske veze 
 www.loc.gov - trenutno se u Library of Congress u Washingtonu (SAD), nalazi 30 Pavletićevih naslova
 www.vlatkopavletic.com.hr

Hrvatski političari
Predsjednici Hrvatske
Biografije, Zagreb
Članovi Hrvatske demokratske zajednice
Krugovaši