Trogir

Trogir (italsky Traù) je přímořské lázeňské město v Chorvatsku. Nachází se na pobřeží Jaderského moře a administrativně spadá do Splitsko-dalmatské župy. Žije zde 13 192 obyvatel.

Název 
Starořecký název města zněl Tragurion (Τραγούριον). Řečtí kolonisté pojmenovali místo podle koz, které se zde vyskytovaly v okamžiku jejich příchodu. Řecký název byl později převzat do latiny během období expanze Římské říše jako Tragurium. Z latinského názvu vznikl zjednodušením současný italský název Traù a kratší, slovanský (chorvatský) Trogir.

Historie 
Trogir založili řečtí kolonisté ve 3. století př. n. l. jako osadu Τραγούριον (Tragurion, z řeckého tragos – kozel). Velký rozvoj zaznamenalo za dob římské vlády, kdy se stalo významným přístavem. Město nezaniklo s koncem Římské říše ale dokázalo se přizpůsobit změně poměrů. V 9. století uznával Trogir svrchovanost chorvatských vládců, mezi Trogirem a Chorvatským královstvím byly rozvíjeny obchodní vztahy. Chorvaté potomkům římských měšťanů v Dalmácii říkali Latini (Dalmatští Italové). Ve správě nad městem se střídali Byzantinci, Normané i jiné říše. Nakonec ve 13. století připadl Uherskému království, ale jen na sto let. V roce 1420 ho ovládla Benátská republika. Benátčané se věnovali rozvoji Trogiru jen poměrně málo; nezakládali školy (vzdělání v latině nebo italštině bylo dostupné pouze šlechtě) a nebudovali silnice do vnitrozemí. Většinu finančních prostředků na rozvoj města spotřebovala výstavba opevnění před rizikem nebezpečných tureckých vpádů, výstavba kostelů nebo dalších základních potřeb. 

Podle Pavla Andreise zde žilo v 18. století zhruba dva tisíce lidí. Na počátku století devatenáctého bylo město krátkou dobu součástí tzv. Ilyrských provincií pod kontrolou francouzské armády. Část místních obyvatel vnímala cizí moc nepřátelsky (mimo jiné také církev, neboť vojáci zabrali pro své potřeby klášter sv. Dominika), někteří ale přivítali společenské změny, které Francouzi přinesli. Město také bylo osvětleno lampami, zakázáno bylo užívání vody ze závadných studní a vysoušely se okolní močály, čímž se snížil výskyt malárie. 

V roce 1814 se vrátil pod uherskou správu a začlenil se do Rakousko-Uherska. Obyvatelstvo města bylo do jisté míry italsky mluvící. Italština zde byla jako úřední jazyk používána do roku 1909. Na mapách třetího vojenského mapování se město Trogir již rozrůstalo na severní okraj ostrova Čiovo. Severně od historického města se však ještě nacházely sady a stála zde pouze hlavní silnice do Splitu (a podél celého dalmatského pobřeží). V prostoru současného parku Fortin ještě stálo moře. Trogir byl však s pevninou i ostrovem Čiovo spojen mosty.

V roce 1918 se stal součástí Království Srbů, Chorvatů a Slovinců a později Jugoslávie. Administrativně spadal nejprve pod Splitskou oblast a později pod Přímořskou bánovinu.

Během druhé světové války byl anektován Itálií a začleněn pod Dalmatský guvernorát, v rámci něj ještě pod Splitskou provincii. S rozvojem turismu ve druhé polovině 20. století se stal Trogir lázeňským městem.

V roce 1997 bylo historické centrum Trogiru zařazeno do seznamu světových kulturních památek UNESCO.

Geografie 
Město se nachází zčásti na pevnině a zčásti na ostrově Čiovo. Samotné historické centrum města se nachází na malém ostrově o rozměrech asi 500 x 250 m v nejužší části Trogirského průlivu (mezi pevninou a ostrovem Čiovo) a tvoří tak přirozený vstup do Kaštelského zálivu. Od správního střediska Splitu je vzdáleno asi 15 km východně vzdušnou čarou přes záliv.

Světové dědictví a památky 
Historický střed města Trogir byl roku 1997 zařazen na seznam Světového dědictví UNESCO díky své mimořádné architektonické kontinuitě výstavby města.

Centrum města Trogir představuje nejlépe zachovalý románsko-gotický komplex nejen v Dalmácii, ale v celé Východní Evropě. Ve středověkém, hradbami částečně obehnaném historickém jádru města se nachází zachovalý zámek, věž, asi deset kostelů a řada obytných domů a paláců z románského, gotického, renesančního a barokního období.

Mezi hlavní památky patří:
Katedrála svatého Vavřince (katedrala Sv. Lovre) postavená v průběhu 13. až 17. století. Západní hlavní portál je mistrovským dílem sochaře Radovana ze 13. století a současně nejvýznamnějším počinem románsko-gotické architektury v Chorvatsku.
 městská brána a městské hradby
Pevnost Kamerlengo (gradina Kamerlengo) z 15. století společně s pevností sv. Marka na západním cípu starého města
Knížecí palác ze 13. století
 Velký a malý palác Ćipiko z 15. století
 Městská loggia a hodinová věž z 15. století

Doprava 
Trogir je přístavním městem se středně velkým přístavem. Asi 8 km východně od města ve vesnici Divulje se nachází mezinárodní letiště Split a severně od města prochází silnice D8 (Jadranská magistrála), zde má podobu tranzitní komunikace, která obchází střed města po obchvatu u úpatí okolních kopců na severním okraji Trogiru.

Město je svou polohou přirozeným přístupovým bodem na ostrov Čiovo, který je vyhledáván turisty. Do roku 2018 bylo město silně dotčeno dopravními zácpami, neboť jediná přístupová komunikace vedla přes zvedací most v centru města. Od července 2018 je však v provozu nový most (oficiálně Most chorvatských obránců – ), který se nachází východně od města a výrazně městu dopravně odlehčil.

Osobnosti spjaté s městem 
 sv. Augustin Gažotič – chorvatský humanista a světec ze 14. století, dominikán, biskup záhřebský
 Petr Berislavić – chorvatský bán a biskup
 Vinko Coce – zpěvák
 Mistr Blažej (Blaž Jurjev Trogiranin) – malíř
 Matej Andreis – knihovník a básník období humanismu
 Ivan Lucius Lučić – chorvatský historik, zakladatel chorvatské historiografie
 Ivan Delalle – chorvatský kněz, knihovník, historik umění, autor prvního průvodce Trogirem z roku 1936
 Ivan Duknović (Giovanni Dalmata) – sochař
 Ivo Babić – historik umění
 Cata Dujšin-Ribarová – malířka
 Nikola Buble – etnomuzikolog
 Joško Ćaleta – etnomuzikolog
 Jakov Pavić – malíř
 Mistr Radovan – architekt a sochař ve 13. století
 Nevenka Filipovićová – chorvatská herečka
 Vinko Kandija – chorvatský trenér házené
 Marko Perojević – historik
 Tomislava Miše Kačićová – designérka, zpěvačka
 Kolja Šantić – stavební inženýr
 Mila Schön (Maria Carmen Nutrizio) – módní návrhářka
 Faretta Radic – topmodelka

Partnerská města 
Trogir má partnerské nebo přátelské vztahy s následujícími městy:

Galerie

Reference

Externí odkazy 
 
 
 UNESCO Světové dědictví
 Trogir na Google mapy

 
Světové dědictví (Chorvatsko)
Města v Chorvatsku
Přímořská letoviska v Chorvatsku
Přístavní města Jaderského moře
Přístavní města v Chorvatsku
Sídla ve Splitsko-dalmatské župě
Čiovo
Ostrovy Splitsko-dalmatské župy‎