Slinivka břišní

Slinivka břišní čili pankreas (z lat. pancreas) je laločnatá žláza s vnější i vnitřní sekrecí řadící se mezi orgány trávicí soustavy. Velikost lidského pankreatu je 12–16 cm a váha 60–90 g. Většina objemu tkáně pankreatu je určena k výrobě pankreatické šťávy (enzymy štěpící cukry, tuky, bílkoviny), jež je následně odváděna do dvanáctníku. Pouze 1,5 % objemu pankreatu  tvoří buňky, které produkují důležité hormony jako inzulin a glukagon, jež jsou secernovány do krve.

Anatomie 

Pankreas probíhá napříč celou dutinou břišní pod brániční klenbou a játry, před srdečnicí (pars abdominalis aortae) a dolní dutou žílou (vena cava inferior), za žaludkem a malou předstěrou (omentum minus), nad příčným tračníkem (colon transversum) a mezi dvanáctníkem (duodenum) zprava a slezinou (lien) zleva. Je uložen za pobřišnicí (peritoneum), a proto se označuje jako orgán retroperitoneální.

Pankreas se konvenčně dělí na základní 3 části:
 hlava (caput pancreatis): Je největší částí pankreatu lokalizovaná v pravé polovině těla ve výši těla 2. bederního obratle. Hlava se pevně spojuje s konkávní plochou dvanáctníku, do nějž ústí velký a malý vývod pankreatu (ductus pancreaticus major et minor). Velký vývod pankreatu sbírá pankreatickou šťávu z celého pankreatu a těsně před vyústěním do dvanáctníku se spojuje se žlučovými cestami (ductus choledochus). Oba vývody jsou opatřeny vlastními kruhovými svěrači a jedním společným svěračem, které se otevírají pouze v přítomnosti tráveniny ve dvanáctníku. Ústí tohoto vývodu ve dvanáctníku vytváří papilla duodeni major. Malý vývod sbírá pankreatickou šťávu pouze z horní části hlavy pankreatu a ústí na papilla duodeni minor dvanáctníku, která je asi o 2 cm výše než papilla duodeni major. Incisura pancreatis je zářez na spodině pankreatu mezi hlavou a tělem a prochází jím cévy vasa mesenterica superiora, které zásobují krví střevo. Processus uncinatus je malá část hlavy pankreatu, která vybíhá za vasa mesenterica superiora.
 tělo (corpus pancreatis): Užší část pankreatu, která spojuje hlavu s ocasem, a dosahuje až k levé ledvině. Nápadný útvar těla pankreatu je hrbol tuber omentale podmíněný vzadu procházející aortou.
 ocas (cauda pancreatis): Zúžený výběžek těla pankreatu (na jeho levé straně) směřující ke slezině.

Cévy a nervy 
 Tepny: a.lienalis, aa. pancreaticoduodenales
 Žíly: v. lienalis, v. mesenterica superior, v. portae
 Mízní cévy: nodi lymphatici hepatici, coeliaci a pancreaticolienales
 Nervy: z plexus coeliacus

Histologie 
Exokrinní složka pankreatu je alveolární žláza rozčleněná do lalůčků (acinů). Acinus je dutý útvar, jehož stěnu vytvářejí acinární buňky (serózní), které mají tmavou cytoplazmou kvůli vysoké koncentraci zymogenních granul (sekrečních granul s proenzymy) na jejich vrcholové části otočené do lumen lalůčku. Odvod vznikající pankreatické šťávy z lalůčku zajišťuje „vsunutý vývod“. Buňky vsunutého vývodu jsou rozesety až do lumen lalůčku, kde vytváří tzv. centroacinózní buňky se světlou cytoplazmou, jelikož neobsahují zymogenní granula. Přítomnost centroacinózních buněk v histologickém preparátu je rozlišovací znak tkáně pankreatu od tkáně slinných žláz. Celý pankreas je obalen jemným vazivovým pouzdrem, z něhož vybíhají septa oddělující od sebe jednotlivé lalůčky. Podél sept se k lalůčkům rozbíhá hustá síť kapilár.

Endokrinní složku pankreatu reprezentují Langerhansovy ostrůvky.

Funkce 

Slinivka je tzv. podvojná žláza, plní totiž dvě funkce:

 žláza s vnější sekrecí – tvoří ji většina tkáně pankreatu, která produkuje trávicí enzymy
 žláza s vnitřní sekrecí – tvoří ji asi 1 milion  buněčných okrsků (tzv. Langerhansových ostrůvcích) rozprostřených v exokrinní tkáni pankreatu, které produkují hormony, především inzulin a glukagon

Vnější sekrece 
V slinivce se produkují enzymy:
 trypsin – hydrolyzuje bílkoviny na aminokyseliny
 lipázy – štěpí tuky na glycerol a mastné kyseliny
 amylázy – hydrolyzuje sacharidy na glukózu

Souhrnně je nazývána směs těchto enzymů pankreatická šťáva (succus pancreaticus), která je odváděna systémem vývodů do dvanáctníku. Zde se setkávají s tráveninou předzpracovanou v žaludku a podílejí se na jejím dalším chemickém trávení.

Vnitřní sekrece 
Langerhansovy ostrůvky obsahují několik typů buněk:
 alfa-buňky – tvoří glukagon, látku zvyšující hladinu cukru v krvi
 beta-buňky – tvoří inzulin, látku snižující hladinu cukru v krvi
 gama a delta-buňky – tvoří somatostatin, ten ovlivňuje (inhibuje) vylučování hormonů inzulinu, glukagonu i PP
 PP (F) buňky – tvoří pankreatický polypeptid
Produkty těchto buněk jsou hormony, jež jsou odváděny do krve.

Evoluce 
Slinivka břišní se rozvíjí u obratlovců a původně plní pouze funkci žlázy s vnější sekrecí. Langerhansovy ostrůvky jsou ještě u kruhoústých součástí trávicí trubice, u některých čelistnatců žijících ve vodě tvoří tyto endokrinní buňky samostatné orgány.

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Hepatopankreas
 Karcinom pankreatu

Externí odkazy 
 
 

Orgány
Anatomie člověka
Trávicí soustava
Endokrinní žlázy
Exokrinní žlázy
Diabetes mellitus