Somogy vármegye története

Somogy vármegye (németül: Komitat Schomodei, latinul: Comitatus Simigiensis) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság dunántúli részében. A mai Somogy vármegye területe nagyrészt megegyezik vele. Székhelye Somogyvár, majd Kaposvár volt.

Földrajz
A vármegye területe nagyrészt síkság, de voltak kiterjedt dombságai és alacsony hegyhátai is, melyek magassága azonban jellemzően nem haladta meg a 300 m-t. A vármegye vizekben aránylag gazdag volt. Déli részét a Dráva, középső vidékét a Kapos és annak mellékvizei öntözték; részben hozzá tartozott a Kárpát-medence legnagyobb tava, a Balaton is. Északról Zala és Veszprém vármegyék, keletről Veszprém, Tolna és Baranya vármegyék, délről Horvát-Szlavónország, nyugatról Zala vármegye határolta.

Történelem 

A vármegyét Szent István király hozta létre az államalapítás és a királyi vármegyerendszer megszervezése idején Somogyvár központtal. Később Tapsonyból és Marcaliból is irányították a megyét, majd Kaposvár 1749-ben lett a vármegyeszékhely. A hajdani időkben Somogyország néven is emlegette a hagyomány. Lehetséges, hogy a Somogyország alatt értett terület magába foglalt még szlavóniai vidékeket is.

Somogy volt az első vármegye az országban, amely címert kapott: ez 1498-ban történt. Magyarok mellett kisebb számban horvátok, németek és szlovénok is éltek a területén. Azon kevés vármegyék közé tartozott, amelyek területét közvetlenül nem érintette a trianoni békeszerződés. A mai Somogy megye az 1950-es megyerendezés során alakult ki, Siófok ekkor került ide, viszont Szigetvár és környéke Baranya megye része lett.

Lakosság
A vármegye összlakossága 1891-ben  326 835 fő volt, ebből:
 294 242 (90%) magyar
 19 721 (7%) német
 10 829 (3%) horvát

Közigazgatás

Járások 
A megye 1712-ben három járásra volt tagolva: Kanizsai járás, Kaposi járás, Szigeti járás. 1753-tól a járási felosztás a következőképpen módosult: Igali járás, Kanizsai járás, Kaposi járás, Szigeti járás. 1800 tól a következő közigazgatási felosztás volt érvényben: Babócsai járás, Igali járás, Kaposvári járás, Marcali járás, Szigeti járás. 1840-től a Babócsai járás, Igali járás, Kaposvári járás, Központi járás,  Marcali járás, Szigetvári járás néven volt felosztva. 1870-től a járások felosztása a következő volt a megyén belül: Csurgói járás, Igali járás, Kaposvári járás, Lengyeltóti járás, Marcali járás, Szigetvári járás, Tabi járás. 1896-tól a megye járási felosztása 9 járásra tagolódott: Barcsi járás,  Csurgói járás, Igali járás, Kaposvári járás, Lengyeltóti járás, Marcali járás, Nagyatádi járás, Szigetvári járás, Tabi járás.

A vármegye középkori eredetű négyes járási felosztása helyett a 19. század második felében nyolc járás alakult ki, melyekhez 1896-ban egy kilencedik csatlakozott. A járásoknak 1886 után lett állandó székhelyük. Ez a beosztás ‑ a járáshatárok kisebb módosításaitól eltekintve ‑ változatlan volt 1950-ig.

 Csurgói járás, székhelye Csurgó
 Igali járás, székhelye Igal
 Kaposvári járás, székhelye Kaposvár
 Lengyeltóti járás, székhelye Lengyeltóti
 Marcali járás, székhelye Marcali
 Nagyatádi járás, székhelye Nagyatád
 Szigetvári járás, székhelye Szigetvár
 Tabi járás, székhelye Tab
 Barcsi járás, székhelye Barcs (1896-ban szervezték)

Város 
Somogy vármegyéhez egyetlen város tartozott, Kaposvár, melynek rangja 1930 előtt rendezett tanácsú város volt, azután az elnevezés megváltozása miatt megyei város. 1942-ben viszont törvényhatósági jogú városi rangot kapott, de ezt csak 1945-ben hajtották végre ténylegesen, így 1950-ig Kaposvár nem tartozott Somogy vármegyéhez.

Főispánjai

Jegyzetek

Források

További információk

 

Somogy vármegye