Bihar vármegye

Bihar vármegye (románul: Comitatul Bihor, németül: Komitat Bihar; latinul: Comitatus Bihariensis) Magyarország közigazgatási egysége volt 1950-ig.  A vármegye trianoni békeszerződés előtti területének keleti 3/4 része ma Románia, míg nyugati 1/4 része Magyarország része.  Székhelye Nagyvárad volt, egy időben Belényes de jelentős város volt Berettyóújfalu is.

A népnyelv gyakran Biharországnak nevezte a területet.

Földrajz 
Bihar vármegye volt Magyarország harmadik legnagyobb területű vármegyéje.
A vármegye délkeleti részét az Erdélyi-szigethegység, míg északnyugati részét az Alföld foglalta el.
Fontosabb folyóvizei a Körösök és a Berettyó. Mérete alapján Biharországnak is szokták nevezni.

Északról Hajdú, Szabolcs és Szatmár vármegyék, keletről Szilágy, Kolozs és Torda-Aranyos vármegyék, délről Arad, nyugatról pedig Békés, Jász-Nagykun-Szolnok vármegyék határolták.
Az egykori vármegye délkeleti részén van a Nagy-Bihar csúcs (1849 m), mely a Bihari-hegység legmagasabb pontja.
A körülbelül 3000 éves Szkerisórai-jégbarlang Románia legnagyobb jeges barlangja, melyet valószínűleg 1847-ben fedeztek fel. A barlang 200 m-es épített úton bejárható.
Az 580 m tengerszint feletti magasságban kanyargó Király-hágó századokig Bihar és Kolozs vármegye, 1570-1699 között pedig Erdély és a Partium, illetve 1699-1867 között Erdély és Magyarország határa volt.

Történelem 

Anonymus szerint Árpád vezér idejében a Tisza, Maros, Szamos és Igfon erdeje közti terület a bihari vezér, Ménmarót birtoka volt. Árpád trónörököse, Zolta került később a Bihari Dukátus élére. Központja Biharvár volt, mely Nagyváradtól 14 km-re északra található. A Bihari Dukátust – valamint a Nyitra és Somogyi Dukátust – Könyves Kálmán szüntette meg 1110 körül.

Bihar vármegye a legelőször alapított vármegyék közé tartozott,  I. István alapította Bihar székhellyel, a tatárjárás utáni székhelye Várad, a középkorban a Sebes-Körös forrásvidéke, a Kalotaszeg is hozzátartozott. Az ország három részre szakadásának idején megszakításokkal a Partium része, 1660 és 1692 között Váraddal együtt a megye nagy része török hódoltság alá került. 1849 és 1860 között Debrecen, ill. Nagyvárad székhellyel Észak- és Dél-Biharra osztották, ezt Hajdú vármegye 1876-os alapítása módosította.

1914-ben 10657 km², ebből 1920-ban  7874 km² Románia része lett, a magyarországi Bihar vármegye székhelye 1950-ig (1940-44-es időszak kivételével) Berettyóújfalu, Észak-Erdély visszacsatolásával ismét Nagyvárad.  A visszacsatolás utáni magyar vármegye területe 6511 km². A visszacsatolás idején a romániai Bihar megye székhelye Belényes.

A nyugati, Magyarországnak hagyott rész az 1950-es megyerendezés során egyesült a korábbi Hajdú vármegyével, így létrejött a mai Hajdú-Bihar megye.

Lakosság 
A lakosság száma 1857-ben  514 970 volt. Közülük 309 925 magyar (60,18%), 756 német (0,15%),1 254 szlovák (0,24%), 203 035 román (39,43%) anyanyelvű volt.

 A lakosság száma 1880-ban 446 777 volt. Közülük 233 135 magyar (52,18%), 4 305 német (0,96%), 4 554 szlovák (1,02%), 186 264 román (41,69%), 466 rutén (0,1%), 62 szerb és horvát (0,01%), 2095 (0,47%) egyéb  anyanyelvű volt.  

A vármegye összlakossága 1891-ben 516 704 személy volt, ebből:
 283 806 (54,93%) magyar
 219 940 (42,57%) román
 5957 (1,15%) szlovák
 3374 (0,65%) német

A vármegye összlakossága 1910-ben 646 301 személy volt, ebből:
 365 642 (56,57%) magyar
 265 098 (41,02%) román
 8457 (1,31%) szlovák
 3599 (0,56%) német

Közigazgatás 
A vármegye 1913-ban tizenhét járásra volt felosztva:

 Béli járás
 Belényesi járás
 Berettyóújfalui járás
 Biharkeresztesi járás
 Cséffai járás
 Derecskei járás
 Élesdi járás
 Érmihályfalvai járás
 Központi járás (székhelye Nagyvárad)
 Magyarcsékei járás
 Margittai járás
 Nagyszalontai járás
 Sárréti járás (székhelye Biharnagybajom)
 Szalárdi járás
 Székelyhídi járás
 Tenkei járás
 Vaskohi járás
A vármegye területén feküdt ezenkívül, de nem volt része annak Nagyvárad törvényhatósági jogú város.

Bihar vármegye főispánjai
(Forrása:  Pásti Judit: Bihar vármegye főispánjai. A Hajdú-Bihar Megyei Levéltár évkönyve 6. Debrecen, 1979. 163–167. o.)

Jegyzetek

Források 
 Hajdú-Moharos József: Partium, Nagyvárad 1997
 A Pallas nagy lexikona
 Magyar katolikus lexikon
 Erdély útikönyv, JEL-KÉP Bt.

További információk 

1880-as népszámlálás

Irodalom 

Bihar vármegye