Alexandre Dumas

Alexandre Dumas - Dumas Davy de la Pailleterie, cunoscut și ca (Alexandre Dumas père) Alexandre Dumas tatăl, () a fost un autor de romane istorice de aventuri, prin care a devenit cel mai popular scriitor francez din lume.

Biografia 

Bunicul său, marchizul Antoine-Alexandre Davy de la Pailleterie, a servit guvernul Franței ca General commissaire de Artilerie în colonia Saint-Domingue (astăzi Haiti), unde s-a căsătorit cu Marie-Césette Dumas, o sclavă de culoare.

În 1762, aceasta l-a născut pe tatăl său, Thomas-Alexandre, și a decedat la scurt timp după naștere.

La întoarcerea marchizului și a fiului său în Normandia, sclavia încă exista, iar băiatul a avut de suferit datorită faptului că era pe jumătate negru.

În 1786, Thomas-Alexandre s-a înrolat în armata franceză, folosind numele de familie al mamei sale ca să protejeze reputația aristocratică a familiei. În urma revoluției franceze, marchizul și-a pierdut proprietățile, dar Thomas-Alexandre Dumas a avut o carieră distinsă în armata revoluționară, ajungând la gradul de general înaintea împlinirii vârstei de 31 ani.

Thomas-Alexandre s-a căsătorit cu Marie-Louise Elisabeth Labouret, iar în iulie 1802, în Villers-Cotterêts, Aisne, lângă Paris, s-a născut fiul lor, Alexandre Dumas.

Tatăl său, Thomas Alexandre Davy de La Pailleterie, general al Revoluției franceze a murit în 1806, când fiul său avea trei ani și jumătate.

Alexandre Dumas a fost crescut de mama sa și a primit o educație mai degrabă mediocră, însă acest fapt nu i-a afectat afinitatea pentru cărți, pe care le citea ori de câte ori avea ocazia.

Povestirile mamei sale despre faptele de vitejie ale tatălui său din anii de glorie a lui Napoleon i-au stârnit imaginația pentru aventuri și eroi.

Deși săracă, familia tânărului de douăzeci și doi de ani Alexandre Dumas, a păstrat atât reputația distinsă a tatălui său cât și legăturile aristocratice, aceasta fiindu-i de folos după restaurarea monarhiei.

Cariera literară 

În 1823, se mută la Paris, unde, datorită caligrafiei sale, intră în slujba Ducelui d’Orléans.

După studii neglijate, a lucrat ca funcționar în biroul unui notar și a debutat redactând piese de teatru împreună cu prietenul său, vicontele Adolphe Ribbing de Leuven. Aceste prime încercări literare au fost eșecuri.

Continuă să scrie teatru și cunoaște, în fine, succesul în 1829, grație reprezentației cu Henric al III-lea și curtea sa, la Comedia Franceză. Succesul continuă pe toată durata carierei sale literare, în genurile sale predilecte: dramatic și romanul istoric.

A fost un autor prolific (cu ajutorul cunoscut al unor „negri”, mai ales Auguste Maquet care a participat la cele mai multe opere ale lui Dumas), semnând mari opere, cum ar fi Cei trei mușchetari sau Contele de Monte-Cristo în 1844.

În 2002, cu ocazia bicentenarului nașterii sale, rămășițele sale au fost transferate în Panteonul din Paris, nerespectându-se ultima sa dorință de „a reintra în noaptea viitorului în același loc în care am în viața trecutului”, „în acest fermecător cimitir (din Villers-Cotterêts) care are mai degrabă aerul unui țarc de flori, unde să lași copiii să se joace, decât al unui câmp funebru unde să calci cadavre” (1870).

Fiul său, numit tot Alexandre Dumas, a fost și el scriitor, autor al cunoscutului roman Dama cu camelii.

Opere alese 
 Turnul din Nesles, 1832
 Kean, 1836
 Domnișoara de Belle-Isle, 1839
 Cavalerul d'Harmental, 1842
 Cei trei muschetari, 1844
 După douăzeci de ani, 1845
 Masca de fier,
 Regina Margot, 1845
 Contele de Monte-Cristo, 1845
 Doamna de Monsoreau, 1846
 Joseph Balsamo, 1846, inspirat din viața lui Giuseppe Balsamo
 Vicontele de Bragelonne, 1848
 Colierul reginei, inspirat din afacerea colierului reginei 1849
 Laleaua neagră, 1850
 O mie și una de fantome, culegere de povestiri fantastice, conținând:
 O zi la Fontenay-aux-Roses: cele o mie și una de fantome
 Femeia cu colierul de catifea, 1850, poveste a peregrinărilor unei tinere nemțoaice prin Parisul Terorii
 Căsătoriile părintelui Olifus Testamentul domnului de Chauvelin O cină la Rossini, sau cei doi studenți din Bolonia Gentilomii din Sierra-Morena și Minunata poveste a lui Don Bernardo din Zuniga Iepurele bunicului meu, povestire sub formă de explicație Georges Povestea unui spărgător de nuci (Histoire d'un casse-noisette), 1844
 Ocnașul de la Operă
 Cei patruzeci și cinci
 Robin Hood
 Fiica regentului
 Cavalerul de Mauleon 
 Conjurații
 Ascanio
 Signora San Felice
 Cele doua Diane
 Gemenele
 Aventurile Capitanului Georges 
 Amaury
 Venus în intimitate
 Albii și Albaștrii
 Tovarășii lui Jéhu (tradus în română sub titlul „Conjurații”)
 Cavalerul de Sainte-Hermine. Acest ultim roman, publicat inițial sub formă de foileton în 1869, a fost dezgropat din fondurile Bibliotecii naționale a Franței și a fost publicat pentru prima dată în 2005
 Călăul din Paris
 Căpitanul Richard
 Stăpânul muntelui
 Pajul ducelui de Savoia
 Doctorul Misterios
 Fiica marchizului
 Orgiile de la curtea lui Ludovic XV
 Ludovic al XV-lea si curtea sa

Note

Legături externe 

  Alexandre Dumas: Deux siècles de littérature vivante

Vezi și 
 Alexandre Dumas fiul

Nașteri în 1802
Decese în 1870
Scriitori de literatură pentru tineret
 
Romancieri francezi
Dramaturgi francezi
Memorialiști francezi
Persoane de descendență africană