alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Roráty

Roráty (z latinského rorate „rosu dejte“) představují specifickou podobu ranní mariánské mše v době adventní. Typické české liturgické zpěvy, které rorátní mši doprovázejí, nemají v evropské kultuře obdobu. Pro roráty je příznačné střídání chorálního zpěvu a menzurálních písní coby komentáře chorálního tématu.

Historie a charakteristika 
Označení „roráty“ pochází z introitu adventní votivní mše svaté k Panně Marii. Začíná se slovy: „Rorate coeli desuper“ (rosu dejte, nebesa, shůry). Původ rorátních mší lze hledat v době vlády Karla IV. Panovník zavedl celoroční praxi votivních mší k Panně Marii. K těmto mším se připojila tradice liturgického zpěvu, a to zvláště v prostředí utrakvistickém. Dosáhla svého vrcholu v 16. století. Rorátní zpěv provozovala zvláště literátská bratrstva. Rušení bratrstev za josefínských reforem roku 1783 znamenalo také úpadek rorátů jako takových. Od 20. století až do současné doby probíhají snahy alespoň o částečnou obnovu tradice rorátů (edicí řady rorátních zpěvů a jejich prosazením do bohoslužby se o ni zasloužil např. Dobroslav Orel).

Odkazy

Reference

Literatura 
 Nedělní roráty: Šmíd, F. [výběr, přepis 1968], Šmíd, O. [ed.], 2010, 32 stran. více na https://web.archive.org/web/20141211104028/http://www.mesnizpevy.cz/
 Rorate: české adventní zpěvy 16. století. Šmíd, F. [ed.]. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2003. .
 Orel, Dobroslav. Staročeské roráty. Slova upravil Vladimír Hornof, harmonisoval Václav Vosyka. Praha: Školní nakladatelství, 1940. Zvláštní otisk z „Českého kancionálu“ č. 1. 96 stran.

Související články 
 Rorate
 Rorátník
 Benešovské roráty

Externí odkazy 
 
 
 Roráty – historie a současnost
 Schola Týnského chrámu: nahrávka staročeských rorátních zpěvů
 Jak zachovat a oživit poklady rorátů? – článek Pavla Šmolíka, Katolický týdeník 49/2008
 Roráty – prastaré adventní zpěvy, které se zpívají v brzkých ranních hodinách za svitu svící…
 http://boromejky.cz/44audioarchiv/44.html#roraty 

Formy církevní hudby
Česká hudba
Středověká hudba
Vánoční hudba
Křesťanství v Česku
Vivisekce

Vivisekce je původně pojem odkazující na pitvu nebo chirurgický zákrok na živém zvířeti nebo člověku.

Hlavní rozdíl mezi chirurgickým a vivisekčním zákrokem je ten, že zatímco chirurgický zákrok je primárně zaměřen k zlepšení zdravotního stavu nemocného zvířete nebo člověka, primárním účelem vivisekčního zákroku je výzkum, prováděný za účelem získání informací.

V některých případech se může jednat o zákrok bez narkózy, což může být považováno za získávání informací za cenu nadměrného utrpení. Etický problém je však v tom, že při ní vždy dochází k poškození zkoumaného organismu, které někdy může být i letální, tedy že je živý tvor obětován výzkumu.

Odkazy

Související články 
 Aféra hnědého psa
 Jednotka 731
 Nacistické experimentování na lidech
 Josef Mengele

Externí odkazy 
 
 Vivisekce, encyklopedie.seznam.cz, Ottův slovník naučný
Stránky, které se zastávají vivisekce, rds-online.org.uk 
 Stránky, které zavrhují vivisekci, vivisection-absurd.org.uk 
 Pokusy na zvířatech, pokusynazviratech.cz
 Vivisekce Japonska na amerických zajatcích

Pokusy na zvířatech
Seznam měst ve Francii

Toto je seznam francouzských měst nad 20 000 obyvatel (v roce 1999) v abecedním pořadí.

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

Q

R

S

T

U

V

W

Y

Z 

 
města
Francii
Peanovy axiomy

V matematice jsou Peanovy axiomy axiomy v predikátové logice druhého řádu, které vystihují vlastnosti přirozených čísel. Až na izomorfismus existuje jediný model v němž platí Peanovy axiomy, a to množina přirozených čísel s nulou . Peanovy axiomy lze zapsat i v logice prvního řádu - teorie určená těmito axiomy se nazývá Peanova aritmetika. Systém axiomů Peanovy aritmetiky je však podstatně slabší než systém Peanových axiomů, neboť například připouští existenci modelů neizomorfních s . Autorem Peanových axiomů je Giuseppe Peano.

Znění axiomů

Formální zápis 
V logice druhého řádu lze axiomy formulovat takto (první a třetí axiom slovního zápisu je zde sloučen do jediného (prvního) formálního axiomu, který vyjadřuje jednak existenci nuly a jednak to, že není následníkem žádného čísla):

Slovní zápis 
Informativně vyjadřují Peanovy axiomy následující vlastnosti přirozených čísel:
 Existuje číslo (zpravidla označované 0), které není následníkem žádného čísla.
 Ke každému přirozenému číslu n existuje přirozené číslo n''', které je jeho následovníkem.
 Různá přirozená čísla mají různé následovníky.
 Pokud pro nějakou vlastnost přirozených čísel platí, že ji má 0 a z toho, že ji má přirozené číslo n plyne, že ji má i jeho následovník n, pak tuto vlastnost již mají všechna přirozená čísla.

 Axiom indukce 
Poslední z Peanových axiomů, nazývaný axiom nebo metaaxiom indukce''', umožňuje na množinách izomorfních s přirozenými čísly používat matematickou indukci pro libovolnou vlastnost .
Tento axiom lze zapsat následovně:
Pokud  je výrok závisející na , tak:
 .
Pokud je možné najít  pro které platí výrok  a pokud pro výrok  platí pro  větší , tak platí pro , potom výrok  platí pro každé  větší .

Definice operací a uspořádání na přirozených číslech 
Na množině splňující Peanovy axiomy lze definovat operace sčítání a násobení a relaci uspořádání takto:
 Součet  definujeme indukcí podle druhého sčítance: .
 Součin  definujeme indukcí podle druhého činitele: .
 Relaci  definujeme formulí .

Přirozená čísla bez nuly 
Takto zapsanými axiomy je sestrojena množina přirozených čísel začínající nulou. Pokud tato množina nulu obsahovat nemá, lze v těchto axiomech nahradit symbol 0 symbolem 1, pro množinu samotnou se tím nic nezmění.

Související články 
 Peanova aritmetika
 Robinsonova aritmetika
 Presburgerova aritmetika
 Gödelovy věty o neúplnosti

Aritmetika

hu:Giuseppe Peano#A természetes számok Peano-axiómái
Ultima Underworld

Ultima Underworld je spin-offová série tří počítačových RPG her, jež vychází ze série Ultima. První dvě hry vydala společnost Origin Systems na začátku devadesátých let a vyvinulo je studio Looking Glass Technologies (též Blue Sky Productions nebo Looking Glass Studios).

Vylepšený engine hry byl použit na další kultovní hru Looking Glass System Shock. Enginem první hry série se inspiroval John Carmack pro tvorbu hry Wolfenstein 3D.

Hry série 
 Ultima Underworld: The Stygian Abyss (1992)
 Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds (1993)
 Underworld Ascendant (2018)

Externí odkazy 
 Recenze Ultima Underworld I: The Stygian Abyss na BonusWeb.cz
 Ultima Underworld I, kolekce utilit na Bootstrike.com 
 Ultima Underworld II, kolekce utilit na Bootstrike.com 

RPG videohry
Ultima
Herní série
Jednotné číslo

Jednotné číslo (singulár, lat. [numerus] singularis, zkráceně sg.) je gramatická kategorie, která označuje skutečnost, že se jedná o jeden kus. Používá se jak u jmen (podstatné jméno, přídavné jméno, zájmeno), tak u sloves. Kromě jednotného čísla existuje množné číslo (tzv. plurál) a v některých jazycích i dvojné číslo (duál) pro označení dvou kusů (většinou u párů).

Varianty 
Existují také podstatná jména, která lze užít pouze v jednotném čísle (ovoce, zelenina, voda, déšť). Jedná se většinou o podstatná jména, která nazýváme látková (např. mouka), hromadná (např. obyvatelstvo) a většina abstrakt (četba, moudrost). V angličtině se označují latinským názvem singularia tantum (tantum = pouze). Opakem jsou podstatná jména pomnožná (pluralia tantum), např. lyže, brýle, dveře.

Látková podstatná jména 
Označují často nějakou látku, kterou není možné říci v množném čísle. Pro příklad lze uvést slovo voda. Mohu říci "vidím vodu", ale už nelze vyslovit "vidím dvě vody". Význam daného slovního spojení se najednou mění. Když vidím dvě vody, tak spatřuji dvě balení vody. Dvě balení vody však už znamenají něco jiného než voda sama o sobě. Množné číslo tudíž v tzv. čisté podobě neexistuje.

Hromadná podstatná jména 
Označují množství určitých věcí stejného druhu. Jako příklad lze uvést slovo obyvatelstvo. Mohu říct sice obyvatelstva, ale v praktickém užití to užít nelze. Dvě obyvatelstva vedle sebe neexistují a ani je nelze takto pojmenovat. Ve výjimečných případech se s tím však setkat můžeme.

Související články 
 Množné číslo

Externí odkazy 
 

Mluvnické číslo
Grand Prix Monaka 2004

Grand Prix Monaka 62e Grand Prix de Monaco

 23. květen 2004
 Okruh Monte Carlo
 77 kol x 3,340 km = 257,180 km
 719. Grand Prix
 1. vítězství Jarna Trulliho
 17. vítězství pro Renault
 Závod původně vypsán na 78 kol

Výsledky

Nejrychlejší kolo 
 Michael SCHUMACHER Ferrari 	1'14.439 – 161.528 km/h

Vedení v závodě 
 1-23 kolo Jarno Trulli
 24 kolo Fernando Alonso
 25 kolo Michael Schumacher
 26-42 kolo Jarno Trulli
 43-45 kolo Michael Schumacher
 46-77 kolo Jarno Trulli

Postavení na startu 
 Červeně – výměna motoru / posunutí o 10 příček na startu
 Modře – startoval z boxu

Zajímavosti 
 Motor BMW startoval v 500 GP.
 Jarno Trulli startoval poprvé z Pole Positions.
 Jarno Trulli zvítězil poprvé v GP

Externí odkazy 
 

Grand Prix Monaka
Formule 1 v roce 2004
Maserati 4CL

Maserati 4CL bylo jednosedadlové závodní auto, navržené konstruktérem Ernestem Maseratim. Model Maserati 4CL byl vyráběn v Itálii v letech 1939-1947, poté přerostl ve velmi podobný vůz Maserati 4CLT.

Podnět ke konstrukci vozu Maserati 4CL dal Ernesto Maserati a sám se ujal projektu. V roce 1937 byl připravený první vůz, který měl být konkurentem Alfy Romeo. Maserati 4CL dostal nový čtyřválcový motor se čtyřmi ventily na válec, který měl požadovaný výkon a potřebnou pružnost. Rám vozu vycházel z modelu Maserati 6CM, který byl velmi vydařený a nepotřeboval téměř žádnou změnu. Po válce začal Ernesto experimentovat s různými typy rámu až došel k verzi, kterou používal u modelu Maserati 4CLT/48.

Závodní kariéru tento vůz zahájil v roce 1939 na Grand Prix Tripolis, kde sice Luigie Villoresi získal pole positions, ale v průběhu závodu musely vozy Maserati odstoupit pro poruchy motoru. První vítězství tak získal až o dva závody později Johnnie Wakefield , když zvítězil v Grand Prix Neapol. Poté vypukla druhá světová válka, která ukončila mezinárodní závody a tak tento model závodil pouze v domácí konkurenci. K pokračování mezinárodních závodů došlo až v roce 1946. V letech 1946 a 1947 mělo Maserati 4 CL velmi úspěšné sezóny.

Technická data 
 Motor: Maserati
 Řadový
 4 válců OHV
 Objem: 1490,8 cc
 Výkon: 220 kW
 Otáčky: 8 000 min
 Rychlost: 250 km/h
 Palivo: Shell
 Hmotnost: 630 kg
 Pneumatiky: Pirelli

Piloti 
 Juan Manuel Fangio - 1948 - Scuderia A.C.A.
 Tony Branca - bez bodů
 Peter Fotheringham Parker - bez bodů
 Joe Fry - bez bodů
 Brian Shawe-Taylor - bez bodů

Statistika 
 4 Grand Prix
 0 vítězství
 0 pole positions
 0 nejrychlejších kol
 0 bodů
 0 x podium
 0 x 1. řada

Externí odkazy 
 

Maserati
Lippe

Lippe může být:
 Lippe (země) – historické území v dnešní německé spolkové zemi Severním Porýní-Vestfálsku,
 Páni z Lippe – jeden z nejvýznamnějších německých šlechtických rodů, který vládl stejnojmennému území,
 Zemský okres Lippe – jeden ze zemských okresů výše uvedené spolkové země, územně téměř shodný se stejnojmenným historickým územím,
 Lippe (řeka) – řeka ve výše jmenované spolkové zemi

Externí odkazy
Holly Marie Combsová

{{Infobox - herec
| obrázek = Holly Marie Combs, July 2012.jpg
| popisek = Holly Combs v červenci 2012
| rodné jméno = Holly Marie Combs
| místo narození =  San Diego, Kalifornie
| aktivní roky = 1985–současnost
| choť = Bryan Travis Smith (1993–1997)David W. Donoho (14. února 2004 – 2011)Mike Ryan (7. září 2019 – současnost)
| děti = Finley Arthur Donoho (* 2004), Riley Edward Donoho (* 2006), Kelley James Donoho (* 2009)
| rodiče = Laurelai Combs
| významná role = Piper Halliwell / Čarodějky
| další ceny = Young Artist Award1993 – Picket Fences}}
Holly Marie Combsová (nepřechýleně Combs; * 3. prosince 1973 San Diego, Kalifornie) je americká herečka. Od roku 1998 hrála Piper Halliwellovou, jednu z hlavních rolí v seriálu Čarodějky. V roce 2002 se stala i jeho producentkou.

 Biografie 
V sedmi letech se s rodinou odstěhovala do New Yorku, kde začala pracovat jako modelka. Odtud už byl jen krůček k herectví, do kterého ji tlačila především matka Laurelai. Po několika malých rolích se v roce 1992 objevila v Picket Fences''. U seriálu vydržela čtyři roky a obdržela za něj několik cen.

Osobní život 
V roce 1993 si vzala herce Bryana Travise Smitha, rozvedli se v roce 1997.

14. února 2004 se provdala za Davida W. Donoho, s kterým už předtím čtyři roky žila. 26. dubna 2004 se jim narodil syn Finley Arthur Donoho a 26. října 2006 druhý syn Riley Edward Donoho. Po narození Rileyho se na veřejnosti neukazovala. 26. května 2009 se jí narodil již třetí syn Kelley James Donoho. V listopadu roku 2011 zažádala o rozvod.

Dne 3. září 2017 oznámila zasnoubení se svým přítelem Mikem Ryanem
prostřednictvím svého instagramového účtu. 7. září 2019 se vzali.

Filmografie

Film

Televize

Reference

Externí odkazy 
 
 
 
 Oficiální Facebook Fan Page
 

Americké filmové herečky
Americké televizní herečky
Narození v roce 1973
Žijící lidé
Ženy
Narození 3. prosince
Narození v San Diegu
Self

Self má více významů:

 Bytostné já – psychologický pojem
 Self (programovací jazyk)
Talbot T26C

Talbot T 26 C je závodní automobil automobilky Talbot. Byl vyroben roku 1950 ve Francii. Konstruktéři byli Antonio Lago a Carlo Marchetti. Automobil debutoval v závodech F1 na Grand Prix Velké Británie 1950.

Cesta k tomuto vozu začala již v roce 1935, kdy firma Sunbeam Talbot Darracq prožívala krizi, kterou se Antonio Lago rozhodl řešit záchranou závodního oddělení, kterému zvýšil dotace. Pod jeho vedením se přeměnila celá koncepce závodních vozů, které získaly čtyř litrový šesti válcový motor. S takto změněným vozem slavil v roce 1937 jeho tým úspěchy ne velkých cenách Francie, Marsailles, Tunisu a Donningtonu. Tyto úspěchy přinesly státní dotace, které umožnily vývoj nového třílitrového motoru.
 
Po druhé světové válce se ve společnosti objevil ing Marchetti a vyvinul vůz T26C, s šesti válcovým motorem o objemu čtyři litry. Vůz se účastnil mistrovství světa vozů Formule 1 v letech 1950-1951 bez výraznějších úspěchů.
 
V lednu 1951 začal Jean Achard tyto vozy dovážet do Brazílie, kde byly závodně činné až do roku 1954. Vůz se účastnil i 500 mil Indianapolis.

Technická data 
 Motor: Talbot 23 cv
 Řadový
 6 válců DOHC
 Objem: 4483 cc
 Výkon: 206 kW (280 k)
 Otáčky: 5 000 min
 Rychlost: 250 km/h
 Hmotnost: 670 kg
 Pneumatiky: Dunlop

Piloti 

 Louis Rosier - 5 GP
 Philippe Étancelin - 4 GP
 Johnny Claes - 6 GP
 Harry Schell - 1 GP
 Raymond Sommer - 2 GP
 Pierre Levegh - 6 GP
 Charles Pozzi - 1 GP
 Guy Mairesse - 3 GP
 Yves Giraud-Cabantous - 6 GP
 Henri Louveau - 1 GP
 Louis Chiron - 6 GP
 Andre Pilette - 1 GP
 Duncan Hamilton - 2 GP
 Jacques Swaters - 2 GP

Statistika 
 13 Grand Prix
 0 vítězství nejlépe 3 místo
 0 pole positions
 0 nejrychlejších kol
 9 bodů
 1 x podium
 0 x 1. řada
 5 kol v čele závodu
 71 km v čele závodu

Externí odkazy 
 

Talbot
Vozy F1 v roce 1950
Vozy F1 v roce 1951
Talbot
Záluží

Název Záluží nese více obcí:

 Záluží (okres Beroun) – obec v okrese Beroun
 Záluží (okres Litoměřice) – obec v okrese Litoměřice

nebo také části obcí:
 Záluží (Kotovice) – část obce Kotovice v okrese Plzeň-jih
 Záluží (Spálené Poříčí) – část obce Spálené Poříčí v okrese Plzeň-jih
 Záluží (Třemošná) – část města Třemošná v okrese Plzeň-sever
 Záluží (Bílsko) – část obce Bílsko v okrese Strakonice
 Záluží (Chyšky) – část obce Chyšky v okrese Písek
 Záluží (Kovářov) – část obce Kovářov v okrese Písek
 Záluží (Čelákovice) – část města Čelákovice v okrese Praha-východ
 Záluží (Dolní Třebonín) – část obce Dolní Třebonín v okrese Český Krumlov
 Záluží (Přídolí) – část obce Přídolí v okrese Český Krumlov
 Záluží (Litvínov) – část města Litvínov v okrese Most
 Záluží (Slavče) – část obce Slavče v okrese České Budějovice
 Záluží (Sušice) – část města Sušice v okrese Klatovy
 Záluží (Tábor) – část města Tábor v okrese Tábor
 Záluží (Vlastiboř) – část obce Vlastiboř v okrese Tábor
 Záluží u Budislavě – část obce Budislav v okrese Tábor

historické názvy obcí:
 do roku 1949 název obce Trocnov v okrese České Budějovice

Ostatní 
 Záluží se vyskytuje v písni Karla Kryla o nespolupráci s komunistickým režimem Martina
 Zalužje – mnoho sídel ve východní Evropě

Související články 
 Zálužice
 Podluží

Externí odkazy
Primární klíč

Primární klíč je nezávislou entitou, která jednoznačně identifikuje určitou instanci relace z databázové tabulky. Žádný primární klíč nesmí obsahovat hodnotu NULL a každá tabulka by měla mít definován právě jeden primární klíč, aby byla dodržena entitní integrita pro danou tabulku.

Primární klíč by měl mít dvě základní vlastnosti:
 jedinečnost v rámci tabulky
 ne-NULL-ovou hodnotu

Databázový systém by měl být navržen a udržován tak, aby se primární klíč záznamu nemusel nikdy měnit.

Typickým příkladem primárního klíče je například katalogové číslo u výrobků, identifikační číslo v seznamu podniků apod.

V případě, že záznam neobsahuje žádný přirozený primární klíč, se obvykle za primární klíč vytvoří číslo, které záznamu přidělí automaticky sama databáze. Takové číslo může být pořadové nebo pseudonáhodné. Většinou se pak nazývá ID.

Související články 
 Cizí klíč
 SQL
 Relační databáze
 Doménová integrita
 Referenční integrita
 Index (databáze)
 Kandidátní klíč

Databáze
Číselníky
Alena Vrbová

Alena Vrbová (3. října 1919 Starý Plzenec – 17. března 2004 Praha) byla česká lékařka a spisovatelka.

Ze života 
Po maturitě (1938) začala studovat filozofickou fakultu na Karlově univerzitě v Praze, kterou ukončila až po druhé světové válce. Poté vystudovala medicínu (1951), po roce 1951 pracovala v Mariánských Lázních jako lékařka.

Literaturu začala psát za období války, zpočátku píše poezii, která vychází v podobě básnických sbírek.  Od 60. let 20. století se soustavně věnuje i próze.

Její román V erbu lvice o Zdislavě z Lemberka se stal předlohou pro stejnojmenný film (1994) režiséra Ludvíka Ráži.

Zemřela roku 2004 v Praze. Pohřbena byla na Vyšehradském hřbitově.

Dílo

Poezie 
 Řeka na cestách – 1942
 Svár – 1944
 Do krve - 1957
 Červený listář – 1960
 Sondy a písně – 1963
 Milostná – 1968
 Blýskání na časy – 1974
 Odkud přichází hudba – 1976
 Cestou necestou - 1984
 Čarodějný čas - 1988

Próza 
 My dva - 1944
 Drsné povídky – 1964
 Dálkové povídky – 1967
 Ostnaté povídky – 1967
 Znova v Monte Rose - 1971
 Benátská - 1975, k této knize sama autorka: "Přála bych si, aby ti, kdo snad už budou žít v etapě těžce vybojovaného míru, pochopili, z jak složité a záludné doby jsme se prodírali my i v oblasti tak křehké, jako je lidský cit."
 V erbu lvice – 1977, historický román
 Odlet do Madrásu - 1978
 Až na západní hranici - 1979
 Všechny krásy světa - 1979
 Když kohout dozpíval – trilogie, rodová sága
 Když kohout dozpíval – 1981
 Pod kardinálskou pečetí – 1983
 Rašení – 1985
 Indiánské léto - 1986
 Průhled z Pohořelce - 1988
 Maminka Země – 1991
 Anna Lemberková, sudička – 1992
 Nás nevyvrátí z kořene - 1995
 Fontána di Trevi – 1999
 Lásky nebeské – 2000

Pro děti 
 Matička země - 1932
 Povídali, že mu hráli - 1969, spoluautorství
 Království u Lesního pramene - 1971

Místopis (literatura faktu) 
 Mariánské Lázně - 1958, kniha o historii Mariánských Lázní, lázeňské služby, léčení, význačné stavby a osobnosti

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Seznam českých spisovatelů

Externí odkazy 
 
 
 Alena Vrbová ve Slovníku české literatury po roce 1945
 Alena Vrbová na WorldCat Identities

Čeští básníci
Čeští romanopisci
Narození v roce 1919
Úmrtí v roce 2004
Čeští lékaři
Ženy
Narození ve Starém Plzenci
Narození 3. října
Úmrtí 17. března
Úmrtí v Praze
Pohřbení na Vyšehradě
Lípa u Gigantu

Lípa u Gigantu byl památný strom u vsi Záluží nedaleko Přehýšova. Mohutná lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) rostla na okraji louky před čp. 35 u hospodářského dvora Gigant v nadmořské výšce 330 m. Polovina stromu byla odlomena včetně kmenu a dutina po odpadlé části kmene byla vyplněna adventivními kořeny. 12 m široká koruna byla nasazena velmi vysoko na jižní stranu a byla vykloněná. Obvod kmene přibližně třistaletého stromu byl 714 cm, koruna dosahovala výšky 38 m (měření 2009). Strom byl od roku 1997 chráněn pro svůj vzrůst. V srpnu 2001 zasáhl lípu blesk a kmen s kosterními větvemi vyhořel. V následujícím roce proběhlo celkové ošetření.

V roce 2011 byla zcela odstraněna koruna lípy a ze stromu byl ponechán pouze pahýl kmene do výše přibližně 7 m.

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Plzeň-jih

Externí odkazy 
 Lípa u Gigantu v Odborné databázi památných stromů AOPK ČR
 Turistů ráj: Lípa u Gigantu

Zaniklé lípy v Česku
Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Plzeň-jih
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Stromy poškozené ohněm
Stromy zaniklé v roce 2011
Kotovice
Seznam měst ve Španělsku

Seznam měst ve Španělsku podává výčet španělských obcí, které měly k roku 2007 více než 50 000 obyvatel, a ukazuje vývoj počtu obyvatel těchto obcí od roku 1991.

Španělsko má celkem 8112 obcí, které nejsou oficiálně děleny na města či vesnice. Následující tabulka zahrnuje obce s více než 50 000 obyvateli, podle údajů sčítání lidu z 1. března 1991 a 1. listopadu 2001 a podle odhadu Národního statistického institutu (INE) pro 1. leden 2007. Vpravo jsou uvedena autonomní společenství a provincie, pod něž město spadá; hlavní města těchto celků jsou označena hvězdičkou*. Kanárské ostrovy mají dvě střídající se hlavní města.

Města ve vícejazyčných oblastech jsou uvedena v používanějším jazyce (popř. v oboujazyčném úřední podobě), název v druhém jazyce je uveden v poznámce. Počet obyvatel je udáván bez aglomerací dle politických hranic jednotlivých obcí (které jsou co do rozlohy v průměru mnohem větší než české obce).

(Sč = sčítání lidu, Odh = odhad)

Pramen: Instituto Nacional de Estadística, España (INE)

Tři hlavní města provincií mají méně než 50 000 obyvatel::

Reference

Související články 
 Metropolitní oblasti Španělska
 Seznamy měst

Externí odkazy 
  Španělský národní statistický institut
  City Population - Největší města Španělska
  World Gazetteer - Počet obyvatel španělských měst

 
měst
Španělsku
Chocenický drnák

Chocenický drnák je památný strom u obce Chocenice. Dub zimní (Quercus petraea) roste severovýchodně od vrchu velký Chlumek v nadmořské výšce 475 m. Obvod jeho kmene ve výšce 1,3 m je 470 cm a výška dosahuje 20 m (měření 1997). Věk je odhadován kolem 300 let. Strom je chráněn od roku 1997 pro svůj vzrůst, estetickou hodnotu a jako krajinná dominanta.Koncem roku 2014 a během roku 2015, spadly, kvůli již své těžké váze tři několikametrové větve. Proběhlo vyšetření dendrologem a strom je ve výborném stavu a místa spadaných větví budou ošetřena.

Galerie

Stromy v okolí 
 Zhůřský křemelák

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Plzeň-jih

Externí odkazy 
 

Památné duby zimní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Plzeň-jih
Památné stromy ve Švihovské vrchovině
Chocenice
Melvin Schwartz

Melvin Schwartz (2. listopadu 1932 v New Yorku – 28. srpna 2006) byl americký fyzik.

Schwartz obdržel v roce 1988 Nobelovu cenu za fyziku spolu s Leon Max Ledermanem a s Jack Steinbergerem za jejich základní experimenty o neutrinech. Kromě toho je objevitel několika komet.

Literatura 
 Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997.

Externí odkazy 
 1988 Nobel Physics winners
 Nobel autobiography

Američtí fyzici
Židovští fyzici
Židovští vědci
Nositelé Nobelovy ceny za fyziku
Židovští nositelé Nobelovy ceny
Američtí Židé
Narození v roce 1932
Úmrtí v roce 2006
Absolventi Kolumbijské univerzity
Američtí nositelé Nobelovy ceny
Muži
Narození 2. listopadu
Úmrtí 28. srpna
Narození v New Yorku
Zhůřský křemelák

Zhůřský křemelák je památný strom v osadě Zhůř u vsi Chocenice. Přibližně čtyřistaletý dub letní (Quercus robur) roste nedaleko bývalého statku za čp. 132 v nadmořské výšce 480 m. Strom má obvod kmene 509 cm a roste do výšky 23 m (měření 1975). Dub je chráněn od roku 1997 pro svůj vzrůst, věk a také pro estetickou hodnotu.

Stromy v okolí 
 Chocenický drnák

Odkazy

Externí odkazy

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Plzeň-jih

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Plzeň-jih
Památné stromy ve Švihovské vrchovině
Přírodní park Buková hora – Chýlava
Chocenice
Kostelec

Kostelec je ohrazený kostel, budovaný s ohledem na obranné potřeby. 

Kostelec může být:

obec

 Kostelec (okres Tachov) – obec v okrese Tachov
 Kostelec (okres Jičín) – obec v okrese Jičín
 Kostelec (hradiště) – hradiště u této vesnice
 Kostelec (okres Hodonín) – obec v okrese Hodonín
 Kostelec (okres Jihlava) – obec v okrese Jihlava, je známý díky Kosteleckým uzeninám
 Červený Kostelec – město v okrese Náchod
 Kostelec na Hané – město v okrese Prostějov
 Kostelec nad Černými lesy – město v okrese Praha-východ
 Kostelec nad Labem – město v okrese Mělník
 Kostelec nad Orlicí – město v okrese Rychnov nad Kněžnou
 Kostelec nad Vltavou – obec v okrese Písek
 Kostelec u Heřmanova Městce – obec v okrese Chrudim
 Kostelec u Holešova – obec v okrese Kroměříž
 Kostelec u Křížků – obec v okrese Praha-východ
 Vrbatův Kostelec – obec v okrese Chrudim

část obce

 Kostelec (Hluboká nad Vltavou) – vesnice v obci Hluboká nad Vltavou v okrese České Budějovice
 Kostelec (Hromnice) – vesnice v obci Hromnice v okrese Plzeň-sever
 Kostelec (Fulnek) – část města Fulnek v okrese Nový Jičín
 Kostelec (Zlín) – část města Zlín v okrese Zlín
 Bílý Kostelec – vesnice v obci Úštěk v okrese Litoměřice
 Horní Kostelec – vesnice spadající pod město Červený Kostelec v okrese Náchod
 Kostelec nad Ohří – vesnice v obci Budyně nad Ohří v okrese Litoměřice
 Nový Kostelec – vesnice v obci Borotín v okrese Tábor
 Zbořený Kostelec – vesnice v obci Týnec nad Sázavou v okrese Benešov

místní část obce
 Kostelec (Krnov) – místní část (osada) v části obce Pod Bezručovým vrchem ve městě Krnov v okrese Bruntál

základní sídelní jednotka obce
 Kostelec (Těrlicko) – základní sídelní jednotka obce Těrlicko v okrese Karviná

zaniklá ves
 Kostelec (Plzeň) – zaniklá středověká ves v blízkosti kostela sv. Jiří na území dnešního města Plzně v okrese Plzeň-město

kopec
 Kostelec (Ralská pahorkatina) (433 m n. m.) – kopec v severní části CHKO Kokořínsko v katastrálním území Tuhanec obce Tuhaň v okrese Česká Lípa, viz též rezervaci Kostelecké bory

Externí odkazy
Neděle

Neděle je jeden ze sedmi dnů v týdnu. V českém občanském kalendáři se počítá za sedmý (tj. poslední) den týdne, ale v tradičním křesťanském a židovském kalendáři se považuje za den první.

Název dne neděle pochází od nedělati, neboť neděle je tradičně svátkem, kdy se nepracuje.

Křesťanství 
V kulturách vzešlých z křesťanství je neděle svátečním dnem, neboť většina křesťanů si tento den, „den po sobotě“, připomíná vzkříšení Ježíše Krista a aplikuje na něj rovněž přikázání z desatera o svěcení dne odpočinku (které ve Starém zákoně bylo aplikováno na sobotu). Tento křesťanský význam neděle se odráží např. v ruském názvu tohoto dne воскресенье (voskreseňje) – vzkříšení. Aplikace přikázání o svěcení dne odpočinku vedlo k tomu, že se z neděle stal den pracovního klidu a odpočinku. První výnos o zachovávání pracovního klidu v neděli pochází od římského císaře Constantina z roku 321. Tímto výnosem byla neděle určena za den úředního klidu. Povoleno vykonávat bylo pouze tzv. „manumissiones“ — propouštění otroků na svobodu. Do té doby se neděle nijak neodlišovala od ostatních dnů týdne.

Název pro neděli odvozený z latinského (dies) dominica, tj. „den Páně“, pochází ze skutečnosti, že tento den jakožto den Kristova vzkříšení je jemu zasvěcený, je to tedy „Pánův den“. Jsou to např. italština (Domenica), španělština (Domingo), francouzština (Dimanche) a další. Naopak názvy jako anglicky Sunday či německy Sonntag pocházejí z předkřesťanské doby a – podobně jako staří Římané (Dies solis) – označují neděli za „den Slunce“. Ve staré severštině je neděle zasvěcena bohyni Sol.

Zajímavosti 
Lord Neděle je název knihy a současně jméno protagonisty. Autorem je australský spisovatel žánru sci-fi Garth Nix.

Neděle je v anglosaských státech prvním dnem v týdnu. V Izraeli je neděle navíc i prvním pracovním dnem.

Poznámky

Související články 
 Neděle církevního roku

Externí odkazy 
 
 
 
 

 
Dny v týdnu
Alfrédovská alej

Alfrédovská alej je chráněná alej u Kostelce (okres Tachov v Plzeňském kraji). Přibližně dvěstěletá alej rostoucí v nadmořské výšce 460 m vede severně od dvora Alfrédov k lesu ve směru na Kladruby a je obklopena golfovým hřištěm. Stromořadí tvoří 101 strom, z toho jsou to v počtu 87 lípy malolisté (Tilia cordata), 8 jírovci maďaly (Aesculus hippocastanum) a 6 javory kleny (Acer pseudoplatanus). Výška stromů se pohybuje mezi 14 až 21 m, obvody kmenů od 180 do 360 cm (měření 1986). Alej je chráněna od roku 1987 pro svoji estetickou hodnotu i jako krajinná dominanta.

Externí odkazy
 

Chráněné aleje v Plzeňském kraji
Aleje v Plaské pahorkatině
Památné stromy v okrese Tachov
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Kostelec (okres Tachov)
Aleje v okrese Tachov
Památné jírovce maďaly v Plzeňském kraji
Památné javory kleny v Česku
Památné javory v Plzeňském kraji
Topol bílý v Pozorce

Topol bílý v Pozorce je mohutný strom v osadě Pozorka u Kladrub. Topol bílý (Populus alba) roste na parkovišti před kladrubským klášterem v zatáčce křižovatky silnic 203 a 193. Topol je starý přibližně 200 let, obvod jeho kmene měří 443 cm a výška dosahuje 33 m (měření 2005). Strom není v současné době chráněn.

V okolí 
 Dub u Kráčny
 Duby nad Pozorkou
 Dub u Senětické hájenky
 Lípa u Petrova mlýna

Externí odkazy
 

Významné stromy v Česku
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Kladruby (okres Tachov)
Dub u Kráčny

Dub u Kráčny je památný strom nad osadou Pozorka v Kladrubech u Stříbra. Dub letní (Quercus robur) roste na mezi v mladším porostu při polní cestě nad rybníčkem, přibližně 130 m jihovýchodně od kláštera v nadmořské výšce 400 m. Obvod jeho kmene je 645 cm a koruna dosahuje výšky 27 m (měření 2000). Chráněn od roku 2000 pro svůj vzrůst, věk a estetickou hodnotu.

Stromy v okolí 
 Duby nad Pozorkou
 Dub u Senětické hájenky
 Lípa u Petrova mlýna
 Topol bílý v Pozorce

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Kladruby (okres Tachov)
Relace (matematika)

Jako relaci nebo n-ární relaci nazveme v matematice libovolný vztah mezi skupinou prvků jedné nebo více množin. Ve většině případů je tímto označením myšlena binární relace.

Definice 
-ární relací mezi množinami , kde , rozumíme libovolnou podmnožinu kartézského součinu  množin.

-ární relací na množině  je tedy libovolná množina  uspořádaných -tic, přičemž .

Klasifikace 
Relace lze rozdělit podle počtu množin kartézského součinu následovně:
 Unární relací nazveme každou podmnožinu množiny .
 Binární relací nazveme každou množinu uspořádaných dvojic .
 Ternární relací nazveme každou množinu uspořádaných trojic .
 ostatní relace jsou označovány buď souhrnným názvem n-ární relace nebo konkrétně podle vzoru:kvartární, pentární, sextární, septární, oktární, nonární atp.

Příklady 
unární relace
 je kladné (záporné) číslo
 je (ne)pravdivý výrok
binární relace
 shodnost
 podobnost
 graf jakékoliv zobrazení  je relací    .
 neostré uspořádání (reflexivní, slabě antisymetrická, tranzitivní binární relace):
 dělitelnost
 je (neostře) větší než (≥)
 je podmnožinou
 ekvivalence (reflexivní, symetrická a tranzitivní):
 rovnoběžnost
 má stejnou barvu jako
 ostré uspořádání (antireflexivní, silně antisymetrická a tranzitivní):
 je (ostře) větší než (>)
 je starší než
ternární relace
 leží mezi

Literatura

Související články 
 Typy relací:
 Úzká relace
 Úplná relace
 Symetrická relace
 Antisymetrická relace
 Trichotomická relace
 Tranzitivní relace
 Extenzionální relace
 Fundovaná relace
 Reflexivní relace
 Predikát (logika)
 Relační databáze

Externí odkazy 
 

Matematické relace a zobrazení
Duby nad Pozorkou

Duby nad Pozorkou jsou památné stromy nad osadou Pozorka v Kladrubech. Oba přibližně čtyřistapadesátileté duby letní stojí po levé straně silnice č. 193 na Skapce jen několik metrů nad kladrubským klášterem. Jsou zbytkem veliké aleje, kterou zničila vichřice v roce 1843. Dub rostoucí blíž ke klášteru má obvod 713 cm a dosahuje výšky 21 m, dutinu jeho kmene a jedné z hlavních větví zakrývá dřevěná stříška. Mnohem vitálněji vypadající druhý dub má obvod kmene 626 cm a výšku 23 m (měření 2000). Stromy jsou chráněny od roku 1983 pro svůj vzrůst, věk a jako součást kulturní památky.

Stromy v okolí 
 Dub u Kráčny
 Dub u Senětické hájenky
 Lípa u Petrova mlýna
 Topol bílý v Pozorce

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 
 STROM ŽIVOTA – Povídání o starém dubu a mladých ochráncích přírody (PDF)

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Kladruby (okres Tachov)
Strom roku
Lípa u Petrova mlýna

Lípa u Petrova mlýna je památný strom u Kladrub. Přibližně třistaletá lípa malolistá (Tilia cordata) roste na pravém břehu říčky Úhlavky u samoty Petrův Mlýn pod mostem dálnice D5 v nadmořské výšce 290 m. Obvod kmene měří 620 cm a výška dosahuje 35,5 m. Chráněna od roku 1981 pro svůj vzrůst a věk.

Stromy v okolí 
 Dub u Kráčny
 Duby nad Pozorkou
 Topol bílý v Pozorce
 Dub u Senětické hájenky

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Kladruby (okres Tachov)
Polžický modřín

Polžický modřín byl památný strom u Horních Polžic nedaleko Bezdružic. Přibližně stodvacetiletý modřín opadavý (Larix decidua) rostl samostatně na rozcestí, v nadmořské výšce 600 m. V roce 2001 přišel strom o vrcholovou část rozložité nepravidelné koruny. Obvod jeho kmene byl 352 cm (měření 2003) a výška přibližně 18 m. Chráněn byl od roku 1981 do roku 2019 jako krajinná dominanta.

Zánik 
V červenci 2019 bylo provedeno místní šetření stavu stromu. Bylo konstatováno výrazné zhoršení zdravotního stavu, silné narušení stability, odumírání stromu a proto byla právní ochrana památného stromu s účinností od 4. září 2019 zrušena.

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 Turistů ráj: Polžický modřín 

Památné modříny opadavé
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Tepelské vrchovině
Zaniklé stromy v Česku
Bezdružice
Jírovcová alej u Olešné

Jírovcová alej u Olešné je chráněné stromořadí mezi Olešnou a Boněticemi, v městyse Stráž v okrese Tachov. Alej tvoří 192 jírovců (Aesculus hippocastanum) o výšce 14–18 m a obvodu kmene 70 až 250 cm (měření 1986), které rostou okolo silnice č. 200 v nadmořské výšce 470 m. Na alej navazuje boční alej podél polní cesty z Olešné do Bonětiček. Alej je chráněna od roku 1987 jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Akát pod Vačinou

Odkazy

Externí odkazy

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Chráněné aleje v Plzeňském kraji
Aleje v Podčeskoleské pahorkatině
Památné jírovce maďaly v Plzeňském kraji
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Podčeskoleské pahorkatině
Stráž (okres Tachov)
Aleje v okrese Tachov
Jeřáb u Kosího potoka

Jeřáb u Kosího potoka nebo též Jeřáb u Českého Mlýna je památný strom v přírodním parku Kosí potok nedaleko Plané. Jeřáb prostřední (Sorbus intermedia) roste na levém břehu Kosího potoka u Českého mlýna v nadmořské výšce 480 m n. m. u vsi Stan. Obvod jeho kmene měří 227 cm a jeřáb dosahuje výšky 12 m (měření 2000). Strom je chráněn od roku 1981 pro svůj vzrůst, věk a dendrologickou hodnotu.

Stromy v okolí 
 Týnecká lípa
 Buk u měšťanského pivovaru v Plané
 Alej ke Svaté Anně v Plané

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Památné jeřáby prostřední
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Tepelské vrchovině
Lestkov (okres Tachov)
Památné jeřáby v Plzeňském kraji
Autonomie

Autonomie (z řeckého autonomos, řídící se vlastními zákony, a autonomia, politická nezávislost) je stav určitého společenství nebo jednotlivce, pokud se řídí pravidly a zákony, které si sám dává nebo dobrovolně přijímá. Tento princip se projevuje v mnoha různých oblastech, například v politice (politická autonomie) nebo v právu (autonomie vůle jako důležitý princip soukromého práva, který předpokládá, že každý může svobodně vstupovat do vztahů s jinými a sjednávat si práva a povinnosti, pokud tím neporušuje zákon).

Protikladem autonomie je heteronomie, poslušnost cizím, případně i vnuceným pravidlům a zákonům.

Politická autonomie 
Politická autonomie znamená vysokou míru samosprávy určitého politického útvaru (města, provincie nebo státu), která se může týkat výkonu správy na vlastním území, případně i vlastního zákonodárství, ovšem jen v místních a regionálních záležitostech. Neznamená tedy plnou politickou samostatnost či svrchovanost. Příkladem může být autonomní území nebo autonomní republika v rámci suverénního státu, nejčastěji na národnostním základě a ve prospěch menšin.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Filosofický slovník. Olomouc: FIN 1998. Heslo Autonomie, str. 39.
 Ottův slovník naučný, heslo Autonomie. Sv. 2, str. 1082.
 Ottův slovník naučný nové doby, heslo Autonomie. Sv. 1, str. 370.

Související články 
 Samospráva
 Autonomie vůle
 Sui iuris
 Autonomie (východní křesťanství)

Externí odkazy 
 
 

Politologie
Právní pojmy
Akát pod Vačinou

Akát pod Vačinou byl památný strom u Strachovic v okrese Tachov. Trnovník akát (Robinia pseudoacacia) rostl u silnice č. 200 spojující Vidice a Olešnou pod vrchem Vačina. Obvod jeho kmene měřil 383 cm a výška dosahovala k 14 m (měření 2000). Trnovník byl chráněn od roku 1983 pro svůj vzrůst, věk a dendrologickou hodnotu, v roce 2000 ale uhynul.

Stromy v okolí 
 Jírovcová alej u Olešné

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Zaniklé trnovníky akáty
Památné trnovníky akáty
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Podčeskoleské pahorkatině
Stromy zaniklé v roce 2000
Vidice (okres Domažlice)
Zelenohorská hruška

Zelenohorská hruška je památný strom u osady Zelená Hora u Kraslic v okrese Sokolov. Samostatně stojící hrušeň obecná (Pyrus communis) starobylého vzhledu roste v terasovité jižní stráni nad osadou v nadmořské výšce 675 m a je ve zhoršeném stavu. Spirálovitě vinutý dutý kmen má obvod 329 cm, výška proschlé koruny dosahuje 14 m (měření 2003). Větve dosahují až k zemi. Strom je chráněn od roku 2005 pro svůj věk, vzrůst a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Císařské duby v Kraslicích
 Klen u secesní vily
 Lípa v Krásné u Kraslic

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Sokolov

Externí odkazy 
 
 Na webu geocaching.com

Památné hrušně obecné v Česku
Památné hrušně v Karlovarském kraji
Památné stromy v okrese Sokolov
Památné stromy v Krušných horách
Příroda v Kraslicích
Dějiny od založení Města

Dějiny od založení Města (Ab urbe condita libri) jsou hlavním dílem římského historiografa a prozaika Tita Livia († asi 17 n. l.).

Záměr a dílo 

Liviovým záměrem bylo sepsat celé římské dějiny od založení města až po jeho současnost do 150 knih, podařilo se mu jich však sepsat „pouze“ 142. Na záměr sepsat 150 knih se usuzuje jednak proto, že bylo zvykem psát kulatý počet knih, jednak proto, že historická díla tohoto rozsahu obvykle končila nějakou významnou událostí. Ab urbe condita však končí méně významnou smrtí Drusa v Germanii (9 př. n. l.), a pravděpodobně mělo končit smrtí císaře Augusta (14 n. l.) Dílo se obvykle dělí na dekády (desítky knih), což není dělení původní, ale vzniklo pravděpodobně až v 5. století.

Zachovaná část 
Do dnešní doby se zachovala pouze malá část, totiž 35 knih. Jde o první dekádu (knihy 1–10), spolu s předmluvou k celému dílu. V té jsou zaznamenány spíše mytologické dějiny Říma od Aeneova příchodu do Itálie až po konec samnitských válek. Další, umělecky i historicky nejhodnotnější zachovaná dekáda je třetí (knihy 21–30). Ta zachycuje druhou punskou válku (218–201 př. n. l.). Dále se zachovala dekáda čtvrtá a polovina páté (knihy 31–45). Tyto části líčí římskou politiku na Východě (v Řecku a Sýrii). Zachovaná část končí vítězstvím vojevůdce Aemilia Paulla nad makedonským králem Perseem v roce 167 př. n. l. Ze zbývajících knih jsou zachovány jen zlomky a tzv. periochy – stručné obsahy či výtahy všech knih od neznámého autora, pocházející patrně ze 4. století. Chybí pouze výtahy knih 136 a 137.

Hodnocení 
Titus Livius byl nejen historik, ale také umělec a spisovatel, a jeho dílo nelze tudíž poměřovat moderními nároky na objektivní historickou práci. Jeho záměrem byla také oslava dávné římské minulosti a hrdinství jeho občanů, jak to odpovídalo Augustovu programu obnovy římského vlastenectví. Přesto velmi pečlivě studoval dostupné prameny, latinské i řecké; zejména pro nejstarší období si byl ovšem sám vědom, že jsou spíše legendární. Přesto je jeho dílo významným zdrojem informací o římských dějinách, jak je viděli sami Římané. Livius také postupoval ve svém psaní chronologicky rok od roku, což mimo jiné umožňuje sestavit přehled římských konzulů, podle nichž se jednotlivé události často datovaly.

Odezva díla 
Liviovo dílo se v západní Evropě stále opisovalo a četlo. V renesanci podnítilo Niccolò Machiavelliho k sepsání díla Rozpravy nad prvními deseti knihami Tita Livia a západní političtí myslitelé se jím často inspirovali, zejména v osvícenství a při zakládání novověkých demokracií. Až do 20. století patřil Livius k povinné četbě studentů gymnázií, často se citovalo a zůstává pramenem okřídlených rčení a citátů.

Reference

Literatura 
 Ottův slovník naučný, heslo Livius. Sv. 16, str. 202
 Livius, Dějiny, sv. 1-6. Praha: Svoboda 1971-1979

Externí odkazy 
 
 

Starověká římská historická díla
Jíva v Horní Oboře

Jíva v Horní Oboře je památný strom v Oboře u Šindelové. Vrba jíva (Salix caprea) roste nad pravým břehem Oborského potoka vpravo od lesní cesty z Obory k bývalé Břidlové v nadmořské výšce 760 m. Jíva má obrovitou korunu, kterou tvoří více než deset paprsčitě se oddělujících kosterních větví. Obvod jejího kmene je 328 cm a koruna dosahuje 13,5 m (měření 2004). Chráněna je od roku 2005 jako historicky důležitý strom (svědek bývalého osídlení zaniklé obce Horní Obora) s významný vzrůstem, esteticky zajímavý strom. Je jedinou památnou vrbou jívou v České republice.
Je zároveň uvedena na seznamu významných stromů Lesů České republiky.

Stromy v okolí 
 Modřín v Horní Oboře
 Klen v Horní Oboře
 Lípa u památníku
 Jasan v bývalých Milířích
 Smrk pod zámeckou skálou (zaniklý)
 Modříny u Favoritu
 Vysoký smrk pod Favoritem
 Modřínová alej u Šindelové
 Buk u Krásné Lípy

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Sokolov

Externí odkazy 
 
 Informace na webu Lesů ČR

Památné vrby jívy
Památné stromy v okrese Sokolov
Přírodní park Přebuz
Šindelová
Památné stromy v Krušných horách
Seznam měst v Chorvatsku

Toto je seznam měst v Chorvatsku.

Zde je abecední seznam chorvatských měst:

 Bakar
 Beli Manastir
 Belišće
 Benkovac
 Biograd na Moru
 Bjelovar
 Buje
 Buzet
 Cres
 Crikvenica
 Čabar
 Čakovec
 Čazma
 Daruvar
 Delnice
 Donja Stubica
 Donji Miholjac
 Drniš
 Dubrovnik (Dubrovník)
 Duga Resa
 Dugo Selo
 Đakovo
 Đurđevac
 Garešnica
 Glina
 Gospić
 Grubišno Polje (Hrubečné Pole)
 Hrvatska Kostajnica
 Hvar
 Ilok
 Imotski
 Ivanec
 Ivanić Grad
 Jastrebarsko
 Karlovac
 Kastav
 Kaštela
 Klanjec
 Knin
 Komiža
 Koprivnica
 Korčula
 Kraljevica
 Krapina
 Križevci
 Krk
 Kutina
 Kutjevo
 Labin
 Lepoglava
 Lipik
 Ludbreg
 Makarska (Makarská)
 Mali Lošinj
 Metković
 Mursko Središće
 Našice
 Nin
 Nova Gradiška
 Novalja
 Novigrad
 Novi Marof
 Novi Vinodolski
 Novska
 Obrovac
 Ogulin
 Omiš
 Opatija
 Opuzen
 Orahovica
 Oroslavje
 Osijek
 Otočac
 Otok
 Ozalj
 Pag
 Pakrac
 Pazin
 Petrinja
 Pleternica
 Ploče
 Popovača
 Poreč
 Požega
 Pregrada
 Prelog
 Pula
 Rab
 Rijeka
 Rovinj
 Samobor
 Senj
 Sesvete
 Sinj
 Sisak
 Skradin
 Slatina
 Slavonski Brod
 Slunj
 Solin
 Split
 Stari Grad
 Supetar
 Sveta Nedelja
 Sveti Ivan Zelina
 Šibenik (Šibeník)
 Trilj
 Trogir
 Umag
 Valpovo
 Varaždin (Varaždín)
 Varaždinske Toplice
 Velika Gorica
 Vinkovci
 Virovitica
 Vis
 Vodice
 Vodnjan
 Vrbovec
 Vrbovsko
 Vrgorac
 Vrlika
 Vukovar
 Zabok
 Zadar
 Zagreb (Záhřeb)
 Zaprešić
 Zlatar
 Županja

Externí odkazy 
 

 
Geografie Chorvatska
Chorvatsko
města
Chorvatsku
Problém zastavení

Problém zastavení (halting problem) je úloha teorie vyčíslitelnosti, která může být neformálně zadána takto:

 Znáte-li zdrojový kód programu a jeho vstup, rozhodněte, zda program zastaví, nebo zda poběží navždy bez zastavení.

V roce 1936 Alan Turing dokázal, že obecný algoritmus, který by řešil problém zastavení pro všechny vstupy všech programů, neexistuje. Problém zastavení se proto označuje jako algoritmicky nerozhodnutelný problém. Je však částečně rozhodnutelný, což lze ukázat simulací univerzálním Turingovým strojem, který zastaví, pokud simulovaný TS normálně či abnormálně zastavil.

Náčrt důkazu 
Nerozhodnutelnost problému zastavení lze dokázat sporem.
 Počáteční předpoklad: Předpokládejme, že problém zastavení lze rozhodnout. To znamená, že existuje nějaký program Zastaví(program, vstup), který je univerzálním řešením problému zastavení – předpokládáme tedy, že pokud tomuto programu předáme libovolný program a jeho vstup, pak program Zastaví v konečném čase vrátí odpověď takovou, že pokud by volání program(vstup) po konečném počtu kroků skončilo, pak Zastaví(program, vstup) vrátí hodnotu ANO, v opačném případě (pokud by se volání program(vstup) zacyklilo) vrátí hodnotu NE.
 Následně zkonstruujme program Paradox(program), který zavolá Zastaví(program, program) a pokud toto volání vrátilo ANO, tak se záměrně zacyklí, a pokud vrátilo NE, tak ihned skončí.
 Nyní se ptejme, co je výsledkem volání Paradox(Paradox).
 Předpokládejme na chvíli, že Zastaví(Paradox, Paradox) vrací ANO. Z definice programu Paradox pak víme, že se Paradox(Paradox) zacyklí. Podle definice programu Zastaví ale platí, že pokud se Paradox(Paradox) zacyklí, pak musí Zastaví(Paradox, Paradox) vracet NE. Došli jsme ke sporu.
 Předpokládejme na druhou stranu na chvíli, že Zastaví(Paradox, Paradox) vrací NE. Z definice programu Paradox pak víme, že se Paradox(Paradox) zastaví. Podle definice programu Zastaví ale platí, že pokud se Paradox(Paradox) zastaví, pak musí Zastaví(Paradox, Paradox) vracet ANO. Opět jsme došli ke sporu.
 Protože jsme vyčerpali všechny možnosti a vždy došli ke sporu, musí být nepravdivý počáteční předpoklad. Z toho vyplývá, že program Zastaví(program, vstup), tak jak byl definován, neexistuje.

Diagonalizační důkazy 

Tento princip důkazu se nazývá diagonalizace a ve svém důkazu jej používají i
 Gödelovy věty o neúplnosti z matematické logiky („za jistých předpokladů žádná teorie prvního řádu, silnější než aritmetika, nemůže dokázat vlastní bezespornost“)
 Cantorova věta z teorie množin z matematické logiky („žádnou množinu nelze bijektivně zobrazit na systém jejích podmnožin“)
 Tvrzení, že množina reálných čísel je nespočetná (což je speciální případ Cantorovy věty)

Externí odkazy 
 Co je to nenaprogramovatelné? na serveru Root.cz

Algoritmicky neřešitelné úlohy
Logika