Rafelguaraf

Rafelguaraf és un municipi del País Valencià situat a la comarca de la Ribera Alta.

Limita amb Carcaixent, l'Ènova i la Pobla Llarga (a la mateixa comarca); amb Barxeta i Xàtiva (a la Costera); i amb Simat de la Valldigna (a la comarca de la Safor).

Geografia 
Situat entre el riu Albaida i la serra de Serratilla. El relleu està accidentat per les seues parts sud i est, on s'eleven les muntanyes de Pérez, els tossals de la Penya Roja i Barxilla i altres de menor importància, com ara els de Benigame i el Serral.

Els principals accidents hidrogràfics són el barranc del Poble i el de Matilde, així com altres menors anomenats de la Mina i Cabol.

Les zones nord i oest, més pròximes al riu Albaida, les aigües del qual s'aprofiten per al reg, presenten poques elevacions i són les dedicades a cultius.

Nuclis de població 
 Berfull
 Rafelguaraf
 el Riurau
 Tossalnou

Història 
S'han trobat algunes restes de l'Eneolític, però Rafelguaraf era una alqueria islàmica que després de la conquesta mantingué tota la població morisca; fou senyoriu del comte de Cirat, del comte del Castellar i de l'Hospital General de València; durant la revolta de les Germanies, el virrei va aposentar-hi el seu exèrcit camí de Xàtiva. L'expulsió morisca deixà Rafelguaraf totalment despoblat (122 dels seus pobladors embarcaren a Dénia cap a l'exili). El 6 de juliol de 1626 Joana Eslava, comtessa del Castellar, atorgà carta pobla; durant la guerra de Successió es va donar la curiosa circumstància que el senyor de Rafelguaraf va donar suport als botiflers mentre que el de Berfull, aleshores encara independent de Rafelguaraf, donava suport als maulets. El 24 d'agost de 1846 va afegir-se Berfull i el 26 de juny de 1870 el Tossalet. Segons Cavanilles, l'any 1795 produïa arròs, dacsa, blat, seda i hortalisses; a mitjan  es va començar a conrear el taronger; en 1871 es van desamortitzar els béns comunals del municipi, que passaren a les mans dels Reig Bigné.

Demografia

Economia 
En la zona conreada predomina el regadiu amb taronges, blat de moro, hortalisses i fins a dates recents l'arròs. En secà només mereix destacar les oliveres. La ramaderia és poc important.

El sector industrial es limita a la confecció d'objectes de vímet i filats, però en tan petites proporcions que resulten insuficients per a acaparar tota la mà d'obra disponible, registrat certa emigració cap a altres zones industrials.

Política i Govern

Composició de la Corporació Municipal 
El Ple de l'Ajuntament està format per 11 regidors. En les eleccions municipals de 26 de maig de 2019 foren elegits 8 regidors del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE) i 3 del Partit Popular (PP).

Alcaldes 
Des de 2015 l'alcaldessa de Rafelguaraf és Rafaela Aliaga Sendra de PSPV.

Monuments 
 Ajuntament. Neoclàssic, de 1896.
 Església del Naixement del Senyor. Edificada en 1948 sobre l'anterior, cremada en la guerra de 1936-1939.
 Església del Tossalet
 Recinte emmurallat de Berfull

Festes 
Del 4 al 7 d'agost són les Festes patronals.

Referències

Enllaços externs 

 Ajuntament de Rafelguaraf
 Institut Valencià d'Estadística 
 País Valencià, poble a pole, comarca a comarca, de Paco González Ramírez, d'on s'ha extret informació amb el seu consentiment.
 Portal de la Direcció General d'Administració Local de la Generalitat 

Municipis de la Ribera Alta