Ion Biberi

Ion Biberi (n. 21 iulie 1904, Turnu Severin — d. 27 septembrie 1990, București) a fost un prozator, eseist și critic literar român.

Biografie 

A urmat Liceul Militar din Craiova, 1914-1921. A absolvit Facultatea de Medicină și Facultatea de Litere și Filozofie din București. Doctor în chirurgie, medic primar psihiatru. Debutează în literatură cu proze scurte, foarte apreciate de Tudor Arghezi, în prima serie a revistei Bilete de papagal, colaborează la reviste literare precum Revista Română, Kalende, Ramuri, ținând cronica ideilor la Viața Românească și a cărții franceze la Revista Fundațiilor. Romancier modernist (Proces, 1935), nuvelist (Oameni în ceață, 1937), este interesat de motivația psihică a experiențelor umane, de explorarea zonelor abisale ale subconștientului, angoasa, dar mai ales alienarea individului tensionînd spațiul epic. 
Imaginea romanelor sale, psihologică dar și estetică, de notatie joyceană, apropiindu-ne de André Gide, Robert Musil, Marcel Proust, rămîne în istoria literară, convingătoare și originală prin acuitatea observației lucide, îmbogățind profilul romanului nostru modern. Este autorul primului studiu admirativ despre metoda lui James Joyce, respinsă de Camil Petrescu.

Dezvoltată pe spații culturale vaste, de la clasicism și romantism, trecînd prin simbolism, suprarealism, pînă la existențialism și literatura absurdului, și în geografii diverse (franceză, germană, anglo-saxonă), eseistica sa se distinge mai des prin caracterul său interdisciplinar. Ion Biberi este autorul unei premise de sistem axiologic ce solicită abordarea operei din perspectiva multidimensională, începînd cu complexitatea biotipologică, profilul caracterologic, devenirea personalității autorului în timp și sfârșind cu integrarea operelor sale în sistemul valorilor naționale și universale. Este autorul unui faimos volum de interviuri intitulat Lumea de mâine în care, în 1947, 50 de intelectuali români își dau cu părerea asupra modului în care va arăta lumea de mâine. La câteva luni după apariție, regele Mihai este obligat să abdice iar prognozele intelectualilor, adunate în volum sunt spulberate.

Operă

Nuvele 

 Oameni în ceață, 1937

Eseuri, studii literare 

 Arta de a trai, 1970
 Essai sur la condition humaine, 1973
 Eros, 1974
 Thanatos, 1936
 Études sur la littérature roumaine contemporaine, 1934, 
 Profiluri literare franceze, 1945
 Lev N. Tolstoi, 1947
 Tudor Vianu, 1966
 Pieter Bruegel cel Bătrîn, 1967
 Hanibal, 1967
 Poezia, mod de existență, 1968
 Argonauții viitorului, 1971
 Arta de a scrie si de a vorbi in public, 1972
 Arta suprarealistă. Privire critică, 1973
 Eseuri literare, filosofice, și artistice, 1982
 Luminile capricornului, 1983
 Ultimele eseuri, 1985

Romane 

 Proces, 1935, primul roman joycean românesc
 Cercuri în apă, 1939
 Un om își trăiește viața, 1946
 Destinul Aïsei, 1983

Interviuri cu personalități culturale 

 Lumea de mâine, interviuri, 1945 (reeditat, în 2001, la Editura Curtea Veche)
 Orizonturi spirituale. Dialoguri, 1968
 Lumea de azi, interviuri, 1980

Premii și distincții 
 Premiul Fundațiilor Regale pentru eseu (1936) 
 Premiul Societății Scriitorilor Români (1938) 
 Premiul special al Uniunii Scriitorilor (1979)

Note

Bibliografie 
 Mihaela Albu, Ion Biberi, suferință și cunoaștere, Craiova, Fundația „Scrisul Românesc”, 2005

Legături externe 
 Biografia autorului pe site-ul Editurii Curtea Veche

Nașteri în 1904
Nașteri pe 21 iulie
Decese în 1990
Decese pe 27 septembrie
Absolvenți ai Facultății de Litere din București
Absolvenți ai Universității din București
Eseiști români
Oameni din Drobeta-Turnu Severin
Povestitori români
Romancieri români
Români de origine franceză