Moson vármegye

Moson vármegye (németül Komitat Wieselburg, latinul: Comitatus Mosoniensis, szlovákul: Mošonská župa) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság dunántúli részében. Területe ma Ausztria, Magyarország és Szlovákia között van felosztva.  Székhelye Magyaróvár (ma Mosonmagyaróvár) volt.

Földrajz
A vármegye területe szinte mindenhol síkság volt, csak északnyugati sarkába nyúlt be a Lajta-hegység egy csoportja. A vármegye síkságának tengerszint fölötti magassága 112–120 méter között van mindenhol. Fontos folyói a Duna, a Lajta, és a Rábca, valamint lényeges tava a Fertő.

Északrólkeletről Pozsony vármegye, délkeletről Győr vármegye, délről Sopron vármegye, északnyugatról pedig Ausztria határolta.

Történelem
A vármegyét Szent István király hozta létre az államalapítás és a királyi vármegyerendszer megszervezése idején Mosonvár központtal.

Székhelye régente Moson volt, később Magyaróvár lett. A 17. században Alsó-Ausztria a sárfenéki (Scharfeneck) uradalom négy községét (Sommerein (Lajtasomorja), Au, Hof, Mannersdorf) bekebelezte (ezt megelőzően Lajtafalutól (Potzneusiedl) délre a vármegye nyugati határát megszakítás nélkül a Lajta folyó képezte). A községek visszatéréséért a vármegye követei 1662 és 1848 között 12 alkalommal interveniáltak a pozsonyi rendi országgyűlésen.

A trianoni döntés után keleti része  Magyarországnak maradt, a vármegye nyugati részét Ausztria területéhez csatolták, a Duna balpartján lévő csekély terület pedig a Cseh-Szlovák állam része lett.

1923-ban Magyarországon maradt területeit a szintén csonka Győr és Pozsony vármegyékkel összevonták, létrehozva Győr, Moson és Pozsony közigazgatásilag egyelőre egyesített vármegyét, melynek neve a második világháború után Győr-Moson megye lett. 1947-ben a párizsi békekötéskor 3 község (Oroszvár, Horvátjárfalu és Dunacsún) Csehszlovákiához került a pozsonyi hídfő kiszélesítéséhez. Az 1950-es megyerendezéskor Győr-Moson megye egyesült Sopron megyével, így jött létre Győr-Sopron megye, melynek neve 1990 óta Győr-Moson-Sopron megye.

Lakosság
1910-ben a vármegyének összesen 94 479 lakosa volt, ebből:
 51 997 (55,04%) német
 33 006 (34,93%) magyar
 8 123 (8,60%) horvát

Közigazgatás
A vármegye három járásra volt felosztva 1910-ben:
 Magyaróvári járás, székhelye Magyaróvár
 Nezsideri járás, székhelye Nezsider
 Rajkai járás, székhelye Rajka

A vármegye ispánjai, főispánjai, vezetői.

Héder 1146
Győr nembeli Poth 1199–1214
Botiz 1219–1220
Lőrinc 1264–1267
Héder nembeli Herrand 1268–1269
Máté 1277 után
Péter 1279
Amadé 1285
Héder nembeli Kőszegi (Németújvári) Iván 1287–1290
Győr nembéli Óvári Jakab 1292
Héder nembeli Kőszegi János 1303
Hencfi János 1317–1335
Wolfurti Ulrik 1350–1352
Wolfurti Rudolf 1350–1359
Wolfurti Konrád 1357–1359
Nezdei Besenyő János 1360–1362
Kusalyi Jakcs 1362
Hédervári Miklós 1368–1371
Oroszvári Tompek György 1401
Hédervári Lőrinc 1421–1447
Hédervári Imre 1447
III. Ferdinánd király 1641
gróf Draskovich Miklós 1662
herceg Esterházy Pál 1702–
gróf Esterházy Ferenc 1793–
gróf Győry Ferenc –1807
gróf Szapáry József 1807–1822
gróf Zichy Károly 1822–1836
gróf Nádasdy Ferenc 1836–1845
gróf Zichy Henrik 1845–1848 és 1861–1867
gróf Hunyady László 1867–1871
herceg Esterházy Pál 1871–1872
gróf Batthyány József 1872–1879
báró Miske Imre 1879–1884
Simon Gyula 1884–1893
gróf Pálffy-Daun Vilmos 1893–1900
dr. Hegyi Gyula 1917–1919
Szontagh Jenő –1919
Zsembery István 1920
Berg Miksa 1920
Réthey Ferenc 1920–1923

Jegyzetek

További információk

Moson