Monoxyl

Monoxyl (z řeckého monoxylon – „loď vydlabaná z jednoho kmene“) je typ plavidla, používaný od pravěku do 19. století a u přírodních etnik v Africe nebo na Tichomořských ostrovech dodnes. Monoxyly hojně užívali například Keltové nebo staří Slované. Monoxyly, archeologicky doložené už od doby kamenné, jsou nejstarším typem lodí vůbec.

Výrobní postup 
Ke zhotovení monoxylu byl poražen příhodně velký kmen, zbaven kůry a zaoblen až zašpičatěn na obou koncích. Poté byl pomocí teslice vydlabán vnitřní prostor, tak, aby zajistil dostatečný prostor pro posádku a náklad, ale aby přitom zůstaly dostatečně silné stěny. Ve starších dobách před zavedením kovových nástrojů se k vytvoření dutiny v kmeni používalo vypalování ohněm a dlabání pazourkem.

Pro plavbu na otevřeném moři mohl být monoxyl vybaven jedním nebo dvěma vahadly – podlouhlými kmínky, připevněnými pomocí dlouhých tyčí rovnoběžně s osou trupu.

Archeologie 
Většina archeologických nálezů monoxylů pochází z povodní a teprve z let 1950–2010, protože ve starších dobách jim nebyla věnována dostatečná pozornost, nebo nebyly považovány za tak staré. Nálezy se zachovaly díky příhodným přírodním poměrům v korytech řek nebo zatopených pískovnách, dřevo bývá zčásti zkamenělé. Experimentální plavby na nově zhotovených monoxylech se rozšířily od počátku 21. století 

Monoxyl zřejmě nebyl nejrozšířenějším typem lodi používaným na našich řekách. Lze předpokládat, že mnohem rozšířenější byla plavidla potažená kůží, jejichž technika výroby se dodnes zachovala například  v Irsku (currach, coracle). Nebo možná plaňkové lodě, tedy lodě z planěk svázaných provazem (viz. Dover Bronze Age Boat).  Plavidla potažená kůží jsou dnes stále rozšířena v zemích třetího světa. Pro svou jednoduchost a nízkou váhu jsou mnohem praktičtější než těžké dřevěné dlabané lodě. Přeprava těžké dřevěné lodi zpět proti proudu by byla jistě velmi namáhavá, také její ponor je výrazně větší. Provoz dlabaných lodí lze tedy předpokládat spíše na mírných úsecích vodních toků nebo na větších spíše stojatých vodních plochách. Monoxyly se zachovali především díky masivu dřeva které časem zkamenělo. Dochování jiných typů lodí je díky materiálu a většinou subtilní stavbě plavidla naprosto výjimečné.

Evropské nálezy 
Monoxyly se dochovaly především z území Německa, Francie, Velké Británie, ale i Švýcarska, Polska, Česka, Slovenska nebo Bulharska. Jejich počet dosáhl k roku 2018 kolem 50 exemplářů. Za nejdelší bývá považován monoxyl z Brigg v Lincolnshiru, který měří 14,8 metru.

České nálezy 
 Dva monoxyly, delší pochází z území Kysuce a má délku 8 metrů, kratší byl vyloven z řeky Labe u Kolína, je pravděpodobně nejstarší v Čechách, oba ve sbírce Národního muzea v Praze, depozitář Terezín, v letech 2010–2012 byly konzervovány restaurátorem Ditrychem.
 Monoxyl z 11.–12. století, kanoe nalezená při regulaci břehu Labe u Smiřic rokue 1952, vystavena v muzeu v Josefově. Po vyschnutí byla nakonzervována a na koncích stažena dvěma šrouby.
 Monoxyl vylovený z Labe u Labětína (okres Přelouč), nález pochází z roku 1957 
 První monoxyl z řeky Jizery u Skorkova, byl publikován roku 1969
 Monoxyl keltské kupecké lodi, starou 3000 let, jeřábem vyzvedl ze zatopené pískovny při řece Moravě u Mohelnice v roce 1999 ředitel Vlastivědného muzea v Olomouci Jaroslav Peška.Loď byla zakotvena mezi kůly, pomocí úvazů a trčela z vody dnem vzhůru. Dřevo stromu (dubu) rostlo 200 let, má unikátní rozměry: délka 10,5 metru, šířka 1,05 metru a výška 0,6 metru. Síla dřeva je 4 až 18 centimetrů, váha 2 tuny. Zkušební vrt prokázal, že dřevo je uvnitř zkamenělé.. Vysychání dřeva a konzervování trvalo několik let a bylo ukončeno roku 2007.
 Druhý monoxyl z řeky Jizery, byl nalezen po povodních v roce 2002 v řečišti Jizery u Skorkova, je vystaven v muzeu v Čelákovicích. Byl vyroben z kmene jedle bělokoré. Jeho přesné datování ještě není stanoveno. Zachoval se v délce 670 cm, byl již konzervován.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Peška, Jaroslav: Unikátní nález monoxylu u Mohelnice. In: Zprávy Vlastivědného muzea v Olomouci. Olomouc, č. 278, 1999, s. 74–78.
 Nechvátal, Bořivoj: Nález monoxylu v Jizeře ve Skorkově, okr. Mladá Boleslav. Archeologické rozhledy XXI, 1969, s. 812–813.
 Špaček, Jaroslav: Nový nález monoxylu ze středních Čech – předběžné sdělení. In: Rekonstrukce a experiment v archeologii 3, 2002, s. 170–171, Hradec Králové 2002.
 Šilhová, Alena – Špaček, Jaroslav: Monoxyl z Čelákovic a jeho konzervace. Sborník přednášek z odborného semináře Společnosti pro technologii ochrany památek, Praha 2004.
 Tichý, Radomír: Expedice Monoxylon. Pocházíme z mladší doby kamenné. PF UHK a JB Production Hradec Králové, 2001. 222 s., Supplementum I časopisu Rekonstrukce a experiment v archeologii.

Související články 
 Piroga

Externí odkazy 
 
 Expedice Monoxylon, plavba po 8000 letech, archeopark Všestary u Hradce Králové 
 https://hradec.idnes.cz/expedice-monoxylon-test-lod-radomir-tichy-hradec-kralove-pz7-/hradec-zpravy.aspx?c=A180526_115320_hradec-zpravy_the
 Muzeum Nová radnice v Josefově: http://www.smirice.eu/historie/archeolog/vykopavky.htm

 
Historická období
Archeologické nálezy
Hmotná kultura středověku
Typy člunů