Vilamur

Vilamur és una vila del terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Ja pertanyia a l'antic municipi de Soriguera, abans que hi fos annexat el d'Estac.

Es troba a 1.257,2 metres d'altitud, a l'oest de Soriguera, i avui dia exerceix de capital del municipi. Destaca el vell castell de Vilamur, que fou el centre del Vescomtat de Vilamur. De fet, Vilamur sempre ha estat el centre del seu territori, fos el Vescomtat de Vilamur o sigui l'actual terme municipal de Soriguera.

El poble és en un pla força elevat, en el punt de trobada del Serrat de Castilló, a ponent de la vila, i de la Querrilla, al sud-oest. Just al nord de la vila hi ha també l'extrem de ponent del Serrat de Sant Miquel.

Hi destaquen els fragments de mur del clos de la vila conservats, com la porta d'accés al poble des de la carretera, i l'església parroquial de la Mare de Déu de Medina. En els entorns de la vila es troben les restes de l'església romànica de Sant Miquel.

Etimologia 
Es tracta d'un topònim romànic, d'origen medieval, de caràcter descriptiu. Mot compost dels mots comuns vila i mur, amb el mateix significat actual, indica el caràcter de la població, una vila murada (Segons Joan Coromines, del llatí villa muri, la vila del mur).

Geografia

El poble de Vilamur 
Situat en un pla, Vilamur presenta un traçat urbà medieval molt ben dibuixat, com el que es dona a Peramea o a la Pobleta de Bellveí. Forma un nucli rectangular, posat al biaix d'oest-nord-oest a est-sud-est, amb murades a l'entorn, en part conservades, i portes d'accés al clos de la vila (tot i que la conservada al costat de l'església parroquial és moderna, ja que l'antiga, anterior al , fou lamentablement destruïda per a facilitar el pas dels camions de la llet els anys 70, del segle XX). A l'interior, tres carrers en un sentit i tres en l'altre fan que les cases quedin força arrenglerades. L'església de la Mare de Déu de Medina és al centre del costat nord del poble. A Casa Franquet hi havia la capella de la Mare de Déu del Roser de Casa Franquet, actualment convertida en safareig públic.

Les cases del poble 

 L'Abadia
 Casa Alfonso
 Casa Argullós
 Casa Baga
 Casa Bairat
 Casa Bernat
 Casa Batalla
 Casa Blasi
 Casa Corral

 Casa Cortals
 Casa Elvira
 Casa Ermengol
 Casa Estaron
 Casa Favolí
 Casa Feliu
 Casa Franquet
 Casa Gavatx
 Casa Guerxes

 Casa Magí de la Rosa
 Casa del Masover
 Casa Miquela
 Casa Morgó
 Casa Morgonet
 Casa del Notari
 Casa Oliaire
 Casa Pòlit

 Casa Ponet
 Casa Quelo
 Casa Quim
 Casa del Quimet
 Casa Rita
 Casa del Ritort
 Casa Sastret

 Casa Savalls
 Casa Tartera
 Casa Teixidor
 Casa Teresa
 Casa Terrissaire
 Casa Tomasó
 Casa Tropes

Història

Edat mitjana 
Centre del Vescomtat de Vilamur, la vila murada -cosa que li dona el mateix nom- possiblement succeí un establiment anterior, que en algun moment va ser conquerit als àrabs. Dos detalls de topònímia hi fan referències: la font principal es diu encara avui dia Font del Moro, i l'església és dedicada a la Mare de Déu de Medina; Medina/Madina és un terme àrab que significa vila o ciutat.

Edat moderna 
El 1553 Vilamur enregistrava 41 focs civils i 1 d'eclesiàstic (uns 210 habitants).

Edat contemporània 
Pascual Madoz dedica un article breu del seu Diccionario geográfico... a Vilamur. Hi diu que és una vila agregada a l'ajuntament de Soriguera. Es troba en una plana situada en una muntanya envoltada d'altres de més altes. Tenia en aquell moment 30 cases, una font i l'església parroquial de Santa Maria, de la qual depèn la d'Embonui. Les terres són fluixes, muntanyoses i pedregoses. S'hi collia sègol, patates, mongetes i fenc. S'hi criava bestiar de tota mena, encara que el preferit és el vacum. Hi havia caça de llebres, perdius i conills, i s'hi pescaven truites. Comptava amb 25 veïns (caps de casa) i 150 ànimes (habitants).

Demografia

Cultura popular i tradicional 
A Vilamur es conservà, fins al primer terç del , el Ball de la Cadril. La ballaven dotze parelles; avançaven en rogle, afilerats. Hi havia un punt en què els homes feien l'acció de pegar amb la mà la cuixa de la parella, i en un altre feien veure que li llançaven un cop de peu a l'anca. Sembla que fou portat de França o Occitània pels que hi anaven a fer la verema.

Comunicacions 
Vilamur està molt ben comunicat per carretera, atès que passa per les parets nord de la vila la carretera N-260, en el seu punt quilomètric 270.

Referències

Bibliografia 

 
 
 
  Edició facsímil: 
 
 
 

Antics municipis del Pallars Sobirà
Entitats de població de l'antic municipi de Soriguera
 
Viles closes del Pallars Sobirà