Al-Manama

Al-Manama (en àrab المنامة, al-Manāma), també coneguda simplement com a Manama, és la capital de Bahrain i de la governació homònima. Està situada al golf Pèrsic, al nord-est de l'illa de Bahrain. És la ciutat principal de l'estat, amb una població aproximada de 150.000 habitants, la quarta part de la població de tot Bahrain.

Història 
Al-Manama és esmentat a les cròniques islàmiques almenys des del 1345. Va ser presa pels portuguesos el 1521 que van construir un castell anomenat en àrab Kalat al-Adjadj, a uns 6 km a l'oest de Manama, i més endavant pels perses el 1602 que van foragitar als portuguesos i van construir una posició fortificada al lloc mateix de la moderna Manama. Ha estat governada, amb breus interrupcions, per la dinastia dirigent Al Khalifa de la tribu Utub des del 1783, procedents de Zubara a Qatar. Els perses la van perdre davant els Al Khalifa després d'un setge de dos mesos. Entre el 1799 i el 1828 els Al Bu Said d'Oman van atacar diverses vegades les illes i la ciutat fou ocupada més d'una vegada, però sempre recuperada.

Durant el  els Al Khalifa no hi residien normalment (només els mesos de ple estiu es traslladaven al fort de Manama) i la seva residència normal era a Al-Muharraq, que era a més el port principal i centre de la pesca de perles. Però Manama anava creixent com a centre comercial i el 1910 ja era la verdadera capital de l'illa. El 1893 l'Església Reformada Holandesa hi havia establert una missió i el 1902 hi va construir un hospital i un dispensari i el 1900 s'hi va instal·lar l'agent britànic que el 1904 va esdevenir agent polític. El 1905 tenia uns 25.000 habitants amb un 60% de xiïtes.

El 1920 es va crear l'administració municipal i es van construir algunes escoles i el 1930 es va introduir l'electricitat. El 1932 fou descobert petroli a Djabal al-Dujhkhan que van compensar la pèrdua d'ingressos per la caiguda del negoci de les perles. El 1935 els britànics van establir una base naval a Ras al-Djufayr a uns 3 km al sud-est de la ciutat, traslladant-se des de l'illa d'Hanjam, i va esdevenir la principal base britànica al Golf Pèrsic. El 1942 es va construir un pont-carretera entre Muharraq i Manama. El 1946 la seu de la residència política britànica fou transferida de Bushire a Manama. El 1950 va sobrepassar els 40.000 habitants. Al-Manama fou declarada port franc el 1958. En els tres decennis següents va conèixer una gran expansió. El 1971 fou declarada la capital del Bahrain independent. El 1981 la població ja era de 121.000 habitants.

Economia 
La base econòmica d'Al-Manama és la mateixa que la de tot Bahrain: el petroli, les refineries de petroli, la construcció de dhows, la pesca i la recol·lecció submarina de perles. Al-Manama té l'Aeroport Internacional de Bahrain a l'illa d'al-Muharraq, a la qual està connectada per un dic. La ciutat també és la seu de la Universitat de Bahrain, fundada el 1986. Entre les seves construccions destaca el Bahrain World Trade Center.

Cultura 
 Beit Al Quran
 Museu Nacional de Bahrain
 Gran Mesquita Al-Fateh

Administració 
Al-Manama també fou un dels dotze municipis de Bahrain, i actualment forma part de la governació de la Capital.

Clima 
Igual que la resta de Bahrain, Al-Manama té unes condicions climàtiques extremes. L'estació més agradable és la tardor, en què no hi ha tant sol i una brisa suau tempera la calor.

Manama
Capitals d'estats independents d'Àsia