alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Hall-effektus

A Hall-effektus Edwin Hall által 1879-ben felfedezett jelenség, mely szerint, ha egy vezetőben vagy félvezetőben áram folyik, és azt mágneses térbe helyezzük, akkor az áramot hordozó részecskékre (fémeknél elektron) Lorentz-erő hat, ami azzal jár, hogy a vezető két oldalán potenciálkülönbség lesz. Ezt a feszültséget Hall-feszültségnek nevezik.

A Hall-feszültség éppen akkora, hogy a töltéshordozókra ható Lorentz-erőt semlegesítse:

UH Hall-feszültség
I áramerősség
B mágneses indukció erőssége
q elemi töltés
n a töltéshordozók koncentrációja
d a vezető B-vel párhuzamos vastagsága

Az Ohm-törvénnyel összhangban definiálhatjuk a Hall-állandót: . 

Ez esetben az előző képlet a következő alakot ölti:

Ha figyelembe vesszük a töltéshordozók kölcsönhatását a kristályrácsot képező atomokkal, a Hall-állandó módosulni fog (és így sokkal jobban egyezik a mért értékekkel)

Alaptípusok
Alkatrészként háromféle működési módú eszközzel találkozhatunk leggyakrabban: 
lineáris (a mágneses térerő függvényében a kimenő feszültség változik) 
logikai jel kimenetű 
unipoláris (ennél a megfelelő erősségű mágnes közelsége bekapcsolt állapotban tartja a kimenetet)
bipoláris (ezek a déli mágnespólus közelségére bekapcsolnak, az északi pólus hatására pedig kikapcsolnak)
omnipoláris (közelítéskor a megfelelő erősségű mágnes irányától függetlenül bekapcsol)

Alkalmazásai
Kis méretű magnetométerek detektoraiban, analóg számítógépek alkatrészeiben használják fel a Hall-eszközöket.
A Hall-jeladót gépkocsik gyújtóberendezéseinek vezérléséhez is felhasználják. Általában a gépkocsikban mint jeladót használják, többnyire fordulatszámmal összefüggő jelek előállítására. Jelerősítővel egybeépítve egy egységet képez mint „Hall-jeladó.”
Kontaktus nélküli (pergésmentes) kapcsolókban (régebbi számítógép billentyűzetek) 
Számítógépekben és egyéb kényes elektronikai berendezésekben használt, kefe nélküli egyenáramú motorral működő ventilátorokban
Kiválóan alkalmas érintkezésmentes egyenáramú és váltakozóáramú árammérésre is (pl. különleges lakatfogós árammérők).

Források 

 https://fizipedia.bme.hu/index.php/Hall-effektus
 http://www.kislexikon.hu/hall-effektus.html

Kapcsolódó szócikkek
 Nernst-effektus

Elektrodinamika
Elektronika
Finn cégek listája

Finnország észak-európai állam. Viszonylag későn iparosodott, egészen az 1950-es évekig lényegében mezőgazdasági ország volt. Gyorsan átalakult fejlett gazdasággá, és az ennek nyomán létrejövő északi típusú jóléti államban egyre nagyobb a prosperálás, a világon itt az egyik legnagyobb az egy főre eső bevétel. A finn GDP azonban 2012–2014 között csökkent, (mértéke −0,698% és −1,426% között volt), a 2009-es mélyponton pedig a csökkenés mértéke elérte a 8%-ot is. Finnország több számítási módszertan szerint is az élen van a világban. Ilyen az oktatás, a gazdasági versenyképesség, a polgári jogok, az életminőség és az emberi fejlettség.

Ez lista azokat a finn vállalatokat sorolja fel, amelyek szerepelnek a Forbes által összeállított, a világ 2000 legnagyobb cégét tartalmazó rangsorban.

Nevezetes cégek 
Ez a lista olyan nevezetes vállalatokat tartalmaz, melyek elsődleges székhelye az országban van. Az iparág és a szektor az Industry Classification Benchmark besorolása alapján lett meghatározva. A listában olyan szervezetek is szerepelnek, melyek már nem léteznek, ezek megszűnt jelzést kaptak.

Jegyzetek

Forrás 

Cégek listái
Cegek
Jánostelek

Jánostelek (1887-ig Nestich, szlovákul Smolenická Nová Ves, korábban Neštich, németül Neustift) Szomolány településrésze, korábban önálló falu Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Nagyszombati járásban.

Fekvése 
Nagyszombattól 19 km-re északnyugatra fekszik, az 502-es út mentén.

Nevének eredete 
Magyar nevét egykori tulajdonosáról, gróf Pálffy Jánosról kapta.

Története 
Fényes Elek geográfiai szótárában "Nestich, tót falu, Poson, most F. Nyitra vgyében, Szomolyán mellett: 467 kath., 10 zsidó lak., jó bort termő szőlőhegygyel, s a Kárpáton elég legelővel, erdővel. F. u. gr. Pálffy Jánosné. Ut. p. Nagy-Szombat." 

1910-ben 500, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Nagyszombati járásához tartozott.

Nevezetességei 
 Štefan Banič szülőháza. A helyi temetőben található a feltaláló ejtőernyőst ábrázoló sírköve.

Híres emberek 
 Itt született 1870. november 23-án és itt halt meg 1941. január 2-án Štefan Banič az ejtőernyő feltalálója.

Janostelek
Pozsony vármegye települései
Béb

Béb (németül Wieb) község Veszprém vármegyében, a Pápai járásban.

Fekvése 
A Bakony és Kisalföld találkozásánál, Pápától 10 kilométerre található, csendes, nyugalmas kistelepülés.

Megközelítése 
A település főutcája a központján kelet-nyugati irányban végighúzódó, Zircet Pápa térségével összekapcsoló 8301-es út, ezen érhető el kelet felől, Bakonybél irányából, illetve nyugati szomszédja, Nagygyimót felől is. Déli szomszédjával, Ugoddal a 8303-as út, északi határosával, Csóttal pedig a 83 123-as út köti össze.

Pápa felől a 832-es úton érhető el a legegyszerűbben, amelyről Nagygyimótnál kell letérni a 8301-es útra. Kisbér-Veszprémvarsány felől szintén a 832-es főúton érhető el, csóti letéréssel.

Déli határszélén húzódik a MÁV 13-as számú a, amelyen azonban 2007 óta nincs személyforgalom. Béb területén ugyan a vonalnak sosem volt megállási pontja, Ugod vasútállomás mégis jó vasúti megközelítési lehetőséget kínált az itt élőknek, mert alig 2 kilométerre helyezkedett el a község központjától.

Története 
A település első írásos említése a 13. század közepéről való. A középkorban a Béby és a velük rokon gróf Cseszneky család birtoka volt. A török pusztítás következtében csaknem két évszázadig évig üres faluhelyet 1741-től német telepesek népesítették be. A freskókkal gazdagon díszített katolikus templomot gróf Eszterházy Károly püspök építtette 1791-ben. Mint német község sokáig zárt közösség volt.
Az 1960-as években a község az önállóságát elvesztette és a lélekszám is a felére csökkent. Az asszimiláció folytán a zárt német közösség megbomlott, de a lakosság jelentős része ma is németnek vallja magát.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Mehringer Lászlóné (független)
 1994-1998: Hauber János (független)
 1998-2002: Hauber János (Fidesz)
 2002-2006: Hauber János (Fidesz)
 2006-2010: Hauber János (Fidesz)
 2010-2014: Hauber János (Fidesz-KDNP)
 2014-2019: Brunner Imre (független)
 2019-től: Brunner Imre (független)

Nevezetességei 
A bébi önkormányzat megvett egy régi házat a faluban, és falumúzeummá alakítja azt. Így a Bébre látogatók, megcsodálhatják a svábok által használt eszközöket, régiségeket.

Népesség 
A település népességének változása:

	 
A 2011-es népszámlálás idején a lakosok 90,5%-a magyarnak, 35% németnek, 2,5% cigánynak mondta magát (9,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt az végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 73,3%, református 5,3%, evangélikus 1,6%, felekezeten kívüli 9,1% (10,7% nem nyilatkozott).

Jegyzetek

További információk 

Veszprém megye települései
Veszprém vármegye települései
Bedő (település)

Bedő (románul Bedeu) község Hajdú-Bihar vármegyében, a Berettyóújfalui járásban.

Fekvése 
A Kis-Körös bal partján fekszik, közel a román határhoz, földrajzi szempontból a Bihari-sík északkeleti peremén.

A szomszédos települések: északkelet felől Nagykereki, délkelet felől Ártánd, délnyugat felől Biharkeresztes, északnyugat felől pedig Bojt.

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, a Debrecentől Biharkeresztesig húzódó 4808-as úton. Vasútvonal nem érinti, a legközelebbi vasúti csatlakozási lehetőséget Biharkeresztes vasútállomása kínálja, bő 4 kilométerre délre.

Története 
A közelben húzódik a szarmaták 1260 kilométer hosszú sáncának, a Csörsz árkának egyik szakasza. A település Bojt-Biharkeresztes felőli részen bizánci rítusú bazilita kolostor romjai voltak láthatók még 1870 táján is.

Az Árpád-kori település a kun Borsa nemzetségnek volt a birtoka. Okiratilag az 1552. évi Bihar vármegyei összeírásban szerepelt először, mely szerint hét portából állott, földesura a nagyváradi prépost volt. 1566 után egy időre a kincstár háza volt, bizonyítékául annak, hogy a lakosság az elsők között tért át a református hitre. Buda visszafoglalása után, 1686-ban a kelet felé menekülő református papot, Pathi Miklóst családjával együtt rabszíjra fűzve elhurcolták. Rövid idő múltán a helységben görögkeleti vallású románok telepedtek meg, akik közé egynéhány család visszatért az eredeti magyar lakosság közül. 1732-ben a vármegyei összeírás szerint Bedő ismét a nagyváradi préposté volt. 1779-ben az egész lakosság áttért a görögkatolikus hitre, egyházat alapított, mely anyakönyveit 1781-től vezeti. Ma is álló templomát az egyház 1845 és 1852 között építtette.

Komornyik János jegyző 1864-ben a következőket jegyezte fel: „Bedő község tartozik Bihar Vármegye Sárréti járáshoz, szolgabírói szakasz Mezőkeresztes. Nevezett községnek két neve van most, Bedő és Oláhul (Bedeu) mi országszerte ismeretős. A községet a Török pusztitások után mingyárt említetik.”

1930-ban a község lakossága 660 lélek, kik közül 132 magyar, 537 román volt. Felekezeti szempontból 27 lakosa római katolikus, 530 görög katolikus, 55 református, 41 görög keleti, 7 izraelita.

Közélete

Polgármesterei

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 60%-a román, 37%-a magyar, 2%-a cigány, 1%-a német nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 94,2%-a magyarnak, 6,7% cigánynak, 1,3% németnek, 48,8% románnak, 0,4% ruszinnak mondta magát (3,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 11,3%, református 11,7%, görögkatolikus 58,3%, felekezeten kívüli 3,3% (12,5% nem válaszolt).

Nevezetességei 
 Görögkatolikus temploma 1845 és 1852 között épült.
 A településtől nyugatra halad el a szarmaták által 324 és 337 között épített, az Alföldet körbekerülő Csörsz-árok vagy más néven Ördögárok nyomvonala.

Híres szülöttei 
 Choli Daróczi József (1939. május 26. – 2018. május 12.) magyar cigány író, költő, műfordító, pedagógus, népművelő, újságíró.

Jegyzetek

Források 
 

Hajdú-Bihar megye települései
Bihar vármegye települései
Reise, Reise

A Reise, Reise (németül utazz, utazz) a német Rammstein együttes negyedik stúdióalbuma. Németországban 2004. szeptember 27-én jelent meg az album, majd nem sokkal később a többi európai országban is a boltokba került. Észak-Amerikában november 16-án jelent meg a nagylemez. A Reise, Reise sok európai országban az első tíz helyezett közé került a lemezeladási listákon, Németországban pedig egészen a lista éléig jutott.

Az album címe egy régi német tengerész-kifejezés részlete: Reise, Reise aufstehen! Kommt hoch nach alter Seemannsart. A lemez címének fordítása tehát Felkelni, felkelni.

Számok

Ha az európai változaton a CD-t az első dal előtt visszatekerjük 26 másodperccel, a Japan Airlines 1985-ben szerencsétlenséget szenvedett 123-as járatán készült feketedoboz-felvétel egy részletét hallhatjuk. Az amerikai kiadáson a részlet az első sáv elején található, nincs elrejtve.

A Moskau című szám orosz vokálját Viktoria Fersh énekli. (Ellentétben a közhiedelemmel, miszerint a t.A.T.u. énekesnője: Julija Olegovna Volkova.)

A Stein um Stein című dal utolsó versszaka alatt egy bekötött szájú nő sikoltozása hallható a háttérben.

Japán kiadás 
2005 májusában jelent meg a Reise, Reise japán kiadása új borítóval és két, az eredeti albumon nem hallható felvétellel. Az eltérő borító egyes vélemények szerint azért készült, hogy ne sértse a lemezt ihlető repülőgép-szerencsétlenségben érintett japánok érzelmeit.

Csak a japán kiadáson megjelent felvételek 
 Mein Teil (You Are What You Eat Edit) Remix: Pet Shop Boys
 Amerika (Digital Hardcore Mix) Remix: Alec Empire

Lemezborító 
A borító egy feketedobozt mintáz (amely valójában narancssárga színű, hogy könnyebben felfedezhető legyen a szétszóródott roncsok között). A Digipak kiadás borítójának belső oldalán az együttes hat tagja látható, amint fegyverekkel és aktatáskákkal elhagynak egy lezuhant repülőgépet. Maga a lemez egy radar képernyőjét ábrázolja. Az összes megjelent változat tartalmazza az albumon hallható dalok szövegeit.

A lemezborító egészében a Dalai Lama című dalra utal, amely egy repülőgép-szerencsétlenségről szól.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 A Reise, Reise különböző kiadásai egy gyűjtői oldalon.
 Jegyzetek az albumhoz egy rajongói oldalon. 

Rammstein-albumok
2004 nagylemezei
Alsólopassó

Alsólopassó (szlovákul Dolný Lopašov) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 17 km-re, nyugatra fekszik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint a község területe a kőkorszak óta lakott. Számos kőkori, újkőkori, bronzkori lelet került elő. A Nagymorva Birodalom idején szláv település állt a területén.

A mai falut 1394-ben említik először, a középkorban Jókő várának birtoka.

Vályi András szerint: „LOPASÓ. Tót falu Nyitra Várm. földes ura a’ F. Tsászár, lakosai katolikusok, fekszik Radosoveczhez nem meszsze, és annak filiája, határja jól termő."

Fényes Elek szerint: „Lopassó, tót falu, Nyitra vmegyében, Radosócz mellett: 246 kath., 3 zsidó lak. F. u. ő cs. kir. Felsége. Holicshoz 2 1/2 óra."

Nyitra vármegye monográfiája szerint: „Lopassó, Lancsártól délre, ettől alig 3 kilométerre, egy völgykatlanban fekszik. Lakosai tótajkuak, számuk 823, vallásuk r. kath. Postája Vittencz, táviró- és vasúti állomása Verbó. Temploma a XVI. század vége felé épült és kőfallal van körülvéve; csúcsíves részleteket megőrizett tornya azonban régibb, mint a templom hajója. Kegyura gr. Pálffy József, kinek itt nagyobb kiterjedésü birtoka van. A templomban egy 1649-ből származó érdekes pacifikalet őriznek. A temetőjében álló Szt. Háromság kápolnát Vranovics Márton pozsonyi kanonok 1703-ban építtette. Földesurai a XIV. században a jókői vár urai voltak, azután az Erdődyek és a Pálffyak. Itt született Klimó György pécsi püspök."

A trianoni diktátumig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 1063, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 982 lakosa volt: 973 szlovák, 6 cseh, 1 cigány és 2 ismeretlen nemzetiségű.

2011-ben 953 lakosából 939 szlovák.

Neves személyek
Itt született Klimó György (1710-1777) pécsi püspök.
Itt született 1844. január 14-én Jedlicska Pál kanonok, történetíró.
Itt szolgált és hunyt el Sándorfi Nándor esperes plébános, régész.

Nevezetességei 
 A Szent Márton tiszteletére szentelt, római katolikus temploma 14. századi, gótikus eredetű, később reneszánsz stílusban átépítették.

Források

További információk 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Alsólopassó Szlovákia térképén
 E-obce.sk
Dolny Lopašov (Alsólopassó) a Via Sancti Martini honlapján]

Alsolopasso
Nyitra vármegye települései
Bánka

Bánka () község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése
Pöstyéntől 1 km-re keletre, a Vág bal partján található.

Története 
A község határában fellelt legrégibb, még a paleolitikumból származó régészeti leletek ideiglenes kőkorszakbeli szálláshelyre utalnak. Területe a bronzkorban, a római korban és a Nagymorva Birodalom idején is lakott volt.

Az egykor itt állott 11. századi Bán-vár várispánságának székhelye volt, a várnak ma csak romjai láthatók. A mai falut 1241-ben említik először. Királyi birtok, majd különböző nemesek tulajdona. 1599-ben feldúlta a török. Lakói mezőgazdaságból, mészégetésből éltek.

Vályi András szerint "BANKA. Tót falu Nyitra Vármegyében, birtokos Ura Gróf Erdödy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Divéknek szomszédságában, mellynek filiája, Bajmótztól egy mértföldnyire. Határbéli földgye második Osztálybéli, szőlő hegye középszerű, piatzozása Csejtán, és Újhelyben, malma helyben, második Osztálybéli." 

Fényes Elek szerint "Bánka, tóth falu, Nyitra vgyében,, a pöstyéni fördővel általellenben egy halmon: 480 kath., 7 zsidó lak. – Földe nem igen termékeny; erdeje, gyümölcse elég; hegyeiben krétát éget. F. u. gr. Erdődyné s más nemesek. Ut. p. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 781 lakosából 694 szlovák, 23-23 magyar és német, 1 horvát és 40 egyéb anyanyelvű volt. Ebből 760 római katolikus, 16 izraelita és 5 evangélikus vallású volt.

2001-ben 2087 lakosából 2028 szlovák és 13 magyar volt.

2011-ben 2131 lakosából 1928 szlovák, 17 cseh, 10 magyar, 17 egyéb és 149 ismeretlen nemzetiségű volt.

Nevezetességei 
 A falu képét a 13. században épített Szent Márton templom uralja. 1600-ban reneszánsz stílusban építették át, a 17. században megerősítették.
 A településen termálfürdő, kemping, rekreációs park, szálloda található.

Források

További információk 
 Képes ismertető
 Travelatlas.sk
 Községinfó
 Bánka Szlovákia térképén

Banka
Nyitra vármegye települései
A Csillagkapu epizódjainak listája

Ez a szócikk a Csillagkapu (Stargate SG-1) című tévésorozat epizódjainak listáját tartalmazza.

A Csillagkapu sorozat szorosan követi az 1994-es „Csillagkapu” c. film eseményeit. Bizonyos esetekben szükséges a film történetének ismerete, hogy a sorozat eseményei érthetőek legyenek. Ezért most következzen egy rövid összefoglaló a film történetéről.

 A film eleje az egyiptomi Gízánál játszódik 1928-ban, ahol találnak egy ősi tárgyat (a Csillagkaput), amit egy idegen civilizáció alkotott. Mintegy hetven évvel később az egyiptológus Daniel Jackson rájön, hogy ezt az építményt bolygóközi utazásra használták. Az egyiptológus egy csapat katonával Jack O’Neill ezredes vezetése alatt átmegy a Kapun az Abydos nevű bolygóra. Ott ókori szinten élő embereket találnak. Hamarosan megtudják, hogy az egyiptomi mitológiából ismert Ré napisten valóságos személy -egy idegen, aki évezredekkel ezelőtt hozta át az embereket a Csillagkapun keresztül rabszolgának, és jelenleg is Istent játszik előttük.

A csapat végül legyőzi Rát és felszabadítja a helyi népet. O’Neill ezredes és csapatának megmaradt tagjai visszatérnek a Földre, de Daniel Jackson nélkül és a Csillagkapu Programot lezárják.

 A Csillagkapu sorozat a filmben történtek után egy évvel később kezdődik. A történet a szilárd időrendi sorrendben levő részekben folytatódik.

Első évad

Második évad

Harmadik évad

Negyedik évad

Ötödik évad

Hatodik évad

Hetedik évad

Nyolcadik évad

Kilencedik évad

Tizedik évad

Források 
Az itt látható szövegnek egy része megegyezik az Abydos Gate (magyar) szövegeivel. Az engedély itt található.

Lásd még 
 Csillagkapu
 Csillagkapu: Az igazság ládája
 Csillagkapu: Continuum
 A Csillagkapu: Atlantisz epizódjainak listája

További információk 
 Abydos Gate (magyar)
 Gateworld
 List of Stargate SG-1 episodes (angol) 

 
Televíziós sorozatok epizódlistái

it:Stargate SG-1#Episodi
Alberti (egyértelműsítő lap)

Alberti, olasz családnév
Földrajz
 Magyarország
 Alberti, Irsával 1950-ben Albertirsa néven egyesült település
 Csanádalberti (1908-ig Alberti), település Csongrád-Csanád megye Makói járásban
 Argentína
 Alberti, város Buenos Aires tartományban
Bassóc

Bassóc (szlovákul Bašovce) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 6 km-re északnyugatra, 165 m magasan fekszik.

Története 
Területén már a kőkorszakban is éltek emberek, ezt az itt megtalált kerámiatöredékek bizonyítják. A Nagymorva Birodalom időszakában település volt a területén.

1113-ban a zobori apátság oklevelében villa Bessan néven említik először. A 14. században a csejtei váruradalomhoz tartozott. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak. 1658-ban 12 parasztház volt a faluban.

Vályi András szerint "BASOCZ. Tót falu Nyitra Vármegyében, lakosai katolikusok, fekszik Vág vize mellett, birtokos Ura a’ Vág Ujhelyi Prépostság. Határja középszerű, vagyonnyai külömbfélék, második Osztálybéli."

Fényes Elek szerint "Basocz, tót falu, Nyitra vgyében, Pöstyénhez 1/2 órányira: 369 kath., 3 evang., 4 zsidó lak. – Termékeny földdel s jó rétekkel. F. u. gr. Erdődy sat. Ut. p. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Vágújhelyi járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben 522 lakosából 508 szlovák anyanyelvű volt.

1970-ben 457 lakosából 456 szlovák volt.

2001-ben 338 lakosából 337 szlovák volt.

2011-ben 340 lakosából 318 szlovák, 1 cseh és 21 ismeretlen nemzetiségű volt.

Nevezetességei 
 Rózsafüzér királynője tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1906-ban épült.

További információk 
 Travelatlas.sk
 Községinfó
 Skonline.sk
 Bassóc Szlovákia térképén
 Tourist-channel.sk

Források 

Bassoc
Nyitra vármegye települései
Cseterőc

Cseterőc (szlovákul Šterusy) község  Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése
Pöstyéntől 14 km-re nyugatra.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint már i. e. 5000 éve, a kőkorszakban is éltek itt emberek. A lengyeli kultúra maradványait is megtalálták itt.

A falut 1262-ben IV. Béla király adománylevelében Cheteruch néven említik először. Nyitra várának tartozéka volt, később helyi nemesek birtoka. 1598-ban 89 háza volt, ebből 30 Jókő várának uradalmához tartozott. A 16. század végén a török rajtaütések következtében a lakosság egy része elmenekült. 1600-ban 30, 1601-ben 26 ház állt a faluban. Lakói mezőgazdasággal, szőlőtermesztéssel foglalkoztak. Szőlőhegyén kitűnő borokat termeltek, erről a 19. században Mednyánszky Lajos is említést tesz. A falu 1599 és 1663 között a töröknek adózott. 1753-ban 139 család élt a községben. 1787-ben 112 házában 587 lakos élt. 1869-ben 622-en lakták. Iskolája a 19. század közepén épült.

Vályi András szerint "STERUSZ. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura Gr. Erdődy Uraság, lakosai katolikusok, határja meglehetős termésű."

Fényes Elek szerint "Sterus, tót falu, Nyitra vmegyében, Verbóhoz délre 1/2 órányira. 534 kath. 24 zsidó lak. – Bortermesztés. F. u. gr. Erdődy Józsefné. Ut. posta Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 660, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 515 lakosából 514 szlovák volt.

2011-ben 512 lakosából 478 szlovák.

Nevezetességei 
 Szent Mária Magdolna tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1685-ben épült, harangtornya csak 1990-ben épült hozzá.
 A Nepomuki Szent János szobor 1763-ban készült.

Források

További információk 
 Községinfó
 Cseterőc Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk

A Pöstyéni járás települései
Nyitra vármegye települései
Csipkés

Csipkés (szlovákul Šípkové) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 13 km-re északnyugatra fekszik.

Története 
A falu névadóját, a Csipkés patakot 1113-ban a zobori apátság oklevelében említik először. A falu maga csak 1349-ben szerepel először írott forrásban Sypko alakban. 1436-tól Csejte várának tartozék települése volt.

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Vágújhelyi járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 498, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 353 lakosából 346 szlovák volt.

2011-ben 321 lakosából 303 szlovák.

Nevezetességei 
A Hétfájdalmú Szűzanya tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1969-ben épült.

Források

További információk 
 Községinfó
 Csipkés Szlovákia térképén

A Pöstyéni járás települései
Nyitra vármegye települései
Alsódubovány

Alsódubovány (szlovákul Dolné Dubovany) Dubovány településrésze, egykor önálló falu Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 14 km-re délnyugatra fekszik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint Dubovány területén a kőkorszak óta éltek emberek. A vonaldíszes kultúra népének nyomain kívül megtalálták itt a bronzkor és a korai vaskor népeinek nyomait is. A szlávok korai településének nyomait a 8. és 9. századból származó 39 feltárt sír jelzi.

1113-ban a zobori apátság oklevele „villa Lucinci" falut említ. Dubovány falu bizonyos első említése 1279-ből származik „Luchunch"néven. A középkorban a mai Dubovány község helyén két település, a csejtei váruradalomhoz tartozó Felsődubovány és az Ocskay család birtokában levő Alsódubovány állt. Alsóduboványt 1532-ben „Kys Dwbowenka" néven említik. A történeti források szerint 1600-ben Alsóduboványnak 20 háza állt, 1787-ben 332 lakosa és 50 háza volt.

Vályi András szerint: „Alsó Dubovány. Tót falu Nyitra Vármegyében, földes Ura Skultéti Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Dudvág vizétöl nem meszsze, Leopold Városától egy mértföldnyire, határja jeles javakkal bír, mellyekhez képest, első Osztálybéli."

Nyitra vármegye monográfiája szerint: „Alsó-Dubován, kis község a Vág völgyében, 395 lakossal, kik r. kath. vallásu tótok. Az Ocskay-család régi fészke, melynek itt hajdan várkastélya is volt. A XIII. és XIV. században a "de Dub" előnevet használták. Dubovánt azelőtt Luchung várának nevezték és a tatárjárás alatt a vad tatárhordák a várat feldúlták és az Ocskay-családnak több tagját felkonczolták. Kath. temploma 1778-ban épült és czínterme van. Hajdan az Ocskayak temetkezési helyéül szolgált. A község postája, távirója és vasúti állomása Nagy-Kosztolány. Földesurai az Ocskayakon kivül a Leőveyek és Nádasdyak voltak."

1908-ban és 1909-ben tűzvészek pusztítottak, melyek emberéleteket is követeltek. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak. 1910-ben 485, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Alsó- és Felsőduboványt 1943-ban egyesítették.

Lásd még 
Felsődubovány

Dubovány

További információk 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Dubovány Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk

Források 

Alsodubovany
Nyitra vármegye települései
Felsődubovány

Felsődubovány (szlovákul Horné Dubovany) Dubovány településrésze, egykor önálló falu Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 14 km-re, délnyugatra fekszik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint Dubovány területén a kőkorszak óta éltek emberek. A vonaldíszes kultúra népének nyomain kívül megtalálták itt a bronzkor és a korai vaskor népeinek nyomait is. A szlávok korai településének nyomait a 8. és 9. századból származó 39 feltárt sír jelzi.

1113-ban a zobori apátság oklevele „villa Lucinci" falut említ. A falu bizonyos első említése 1279-ből származik „Luchunch" néven. A középkorban a mai Dubovány község helyén két település, a csejtei váruradalomhoz tartotó Felsődubovány és az Ocskay család birtokában levő Alsódubovány állt. A történeti források szerint 1600-ban Felsőduboványnak 32 háza állt. 1787-ben 233 lakosa és 33 háza volt. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak.

Vályi András szerint: „Felső Dubovány. Tót falu Nyitra Vármegyében, földes Urai külömbféle Urak, lakosai katolikusok, fekszik az előbbitöl nem meszsze, réttye, és földgye ugyan első Osztálybéli, legelője is elég van, piatzozája Csejtán, Vágujhelyben, és Galgóczon; de mivel szőleje nintsen, és kevés fája van tűzre, a’ második Osztályba tétettetett."

Fényes Elek szerint: „Dubován, (Alsó- és Felső-), Nyitra m. két egymás mellett lévő tót falu, N. Kosztolán mellett. Az első 547 kath., 1 evang., 28 zsidó lak. F. u. Ocskay fam.; a második 252 kath., 1 evang., 11 zsidó lak. F. u. a csejtei uradalom. Határuk termékeny; réteik igen jók; bort termesztenek; malmuk van. Ut. p. N. Szombat."

Nyitra vármegye monográfiája szerint: „Felső-Dubován, tót község, Alsó-Dubován mellett, a Dudvág jobb partján, 304 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nagy-Kosztolány, táviró- és vasúti állomása Kosztolány. Földesurai ugyanazok voltak, mint Alsó-Dubován községé, minthogy története és egyéb emlékei tekintetében is teljesen összefügg a szomszédos Alsó-Dubovánnal 1379-ben szintén mint Leövey 114Miklós, az Ocskayak ősének birtoka szerepel. Most gróf Zamojszky Ludmillának van itt nagyobb birtoka."

1910-ben 419, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Alsó- és Felsőduboványt 1943-ban egyesítették.

Lásd még 
Alsódubovány

Dubovány

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Dubovány Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk

Jegyzetek 

Felsodubovany
Nyitra vármegye települései
Hubafalva

Hubafalva (szlovákul Hubina) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 5 km-re északkeletre fekszik. Zsáktelepülés.

Története 
1353-ban említik először.

Vályi András szerint "HUBINA. Tót falu Nyitra Várm. földes Urai Motesiczky, és több Urak, lakosai katolikusok, fekszik Vág vize mellett, Pöstyénhez fél mértföldnyire, Moravánnak filiája, határja jó."

Fényes Elek szerint "Hubina, tót falu, Nyitra vmegyében, közel a Vágh bal partjához: 472 kath., 58 zsidó lak. – Sok gyümölcs és erdő. F. u. a temetvényi uradalom. Ut. p. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 750, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 502 lakosából 498 szlovák volt.

2011-ben 499 lakosából 483 szlovák.

Jegyzetek 
2002 Hubina 1353-2003. 
Filip Jaššo 2007: Stredoveké hrádky na západnom Slovensku. Musaica XXV, 123-140.

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Hubafalva Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk

Hubafalva
Nyitra vármegye települései
Köcsény-Lancsár

Köcsény–Lancsár (szlovákul Kočín–Lančár) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban. Köcsény és Lancsár közös közigazgatási egysége.

Fekvése 
Pöstyéntől 16 km-re nyugatra fekszik.

Története 
Köcsényt 1436-ban Kotlyn, 1446-ban és 1576 Kochyn alakban említik. Lancsár már 1262-ben szerepel Kuerencher néven okiratban. Az 1332 és 1337 között kelt pápai tizedjegyzék Gueren-cher néven említi. 1394-ben szerepel Lanchar néven először.

Vályi András szerint "KOCSIN. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura G. Erdődy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Láncsárnak szomszédságában, mellynek filiája, határja középszerű"

"LANCSÁR. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura G. Erdödy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Vág Újhelyhez harmadfél mértföldnyire, határja ollyan mint Lapassónak."

Fényes Elek szerint "Kocsin, Nyitra m. tót falu, Verbóhoz 3/4 órányira; 270 kath., 7 zsidó lak. Bortermesztés; híres cseresnye. F. u. többen. Ut. p. N.-Szombat."  

"Lancsár, tót falu, Nyitra vmegyében, Verbóhoz 1 órányira: 206 kath., 9 zsidó lak. Kath. paroch. templommal, bortermesztéssel, híres cseresznyével. F. u. gr. Erdődy Józsefné. Ut. posta Galgócz."  

A trianoni békeszerződésig mindkét falu Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben Köcsénynek 259, Lancsárnak 217, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben Köcsény–Lancsár 538 lakosából 534 szlovák volt.

2011-ben Köcsény–Lancsár 520 lakosából 502 szlovák.

Nevezetességei 
 Mihály arkangyal tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 17. században épült, a korábbi gótikus templom helyén.
 19. századi klasszicista kápolna.
 18. századi harangtorony.

Külső hivatkozások 
 Községinfó
 Köcsény-Lancsár Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk
 E-obce.sk

Jegyzetek 

A Pöstyéni járás települései
Köcsény (egyértelműsítő lap)

Köcsény, Köcsény-Lancsár település része Szlovákiában, a Pöstyéni járásban
Köcsény-Lancsár Köcsény és Lancsár  közös közigazgatási egysége Szlovákiában
Alsóköcsény, település Szlovákiában a Varannói járásban
Felsőköcsény, település Szlovákiában a Bártfai járásban
Lancsár

Lancsár (szlovákul Lančár) Köcsény-Lancsár község része, korábban önálló falu Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban. 2001-ben Köcsény – Lancsár 538 lakosából 534 szlovák volt.

Fekvése 
Pöstyéntől 16 km-re nyugatra fekszik.

Története 
1262-ben szerepel Kuerencher néven okiratban. Az 1332 és 1337 között kelt pápai tizedjegyzék Gueren-cher néven említi. 1394-ben szerepel Lanchar néven először.

Vályi András szerint "LANCSÁR. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura G. Erdödy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Vág Újhelyhez harmadfél mértföldnyire, határja ollyan mint Lapassónak."

Fényes Elek szerint "Lancsár, tót falu, Nyitra vmegyében, Verbóhoz 1 órányira: 206 kath., 9 zsidó lak. Kath. paroch. templommal, bortermesztéssel, híres cseresznyével. F. u. gr. Erdődy Józsefné. Ut. posta Galgócz."

1910-ben Lancsárnak 217, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Nevezetességei 
 Mihály arkangyal tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 17. században épült, a korábbi gótikus templom helyén.
 19. századi klasszicista kápolna.
 18. századi harangtorony.

Külső hivatkozások 
 Községinfó
 Köcsény-Lancsár Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk
 A Szent Mihály templom
 A templom képes ismertetője

Források 

Lancsar
Nyitra vármegye települései
Krakovány

Krakovány (szlovákul Krakovany) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 6 km-re nyugatra fekszik, Vágőr tartozik hozzá.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint területe a kőkorszak óta lakott. Legrégibb feltárt emlékei a Vágőr területén talált 2 millió éves mamutcsontok. Az első emberi település nyomai az i. e. 5000 körüli időből kerültek elő, ezt követően mind a bronzkorban, mind a vaskorban lakott volt. Az i. e. 1. századból kerámiatöredékek kerültek elő. Vágőr területén a késő római korból származó gazdag kvád fejedelmi sírt tártak fel értékes arany és ezüst mellékletekkel.

Krakoványt 1113-ban "Craco" néven a zobori apátság oklevelében említik először. Vágőr ugyanitt "Villa Spectaculi" alakban szerepel.

Krakovány előbb Bán várának tartozéka, majd a zobori apátságé, melytől a nyitrai püspökségre szállt. Temploma nagyon régi volt, valószínűleg már a 11. században létezett, a 18. században pusztult el. Vágőr régi temploma ma is áll. A falu hosszú ideig az Apponyi család birtoka volt, ahol vámot is szedtek a Vágújhelyre igyekvő vásárosoktól. 1405-ben elfoglalták a morva grófok, de a következő évben a Stíbor vajda vezette magyar sereg visszafoglalta. 1531-ben és 1600-ban mindkét települést megtámadta és felégette a török. Lakói mezőgazdaságból, dohánytermesztésből, valamint sör és pálinkafőzésből éltek.

Vályi András szerint "KRAKOVÁN. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura a’ Nyitrai Püspökség, lakosai katolikusok, fekszik Pöstényhez mintegy fél mértföldnyire, földgye, és réttye jó, szőleje termékeny, malma helyben, piatzozása Vág Újhelyen, és Verbón, sok káposztát szoktak termeszteni." 

Fényes Elek szerint "Krakován, Nyitra m. tót falu, Pőstyéntől nyugotra egy órányira: 695 kath., 11 zsidó lak. Kath. paroch. templommal. Határa termékeny; terem buzát, rozsot, árpát, kukoriczát, makkot, s a t. F. u. a nyitrai püspök s feje egy uradalomnak. Ut. p. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Vágújhelyi járásához tartozott. 1944. január 1-jén Vágőr községet Krakoványhoz csatolták.

Népessége
1910-ben 910, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 1311 lakosából 1292 szlovák volt.

2011-ben 1403 lakosából 1353 szlovák.

Nevezetességei 
 Krakovány Szent Miklós tiszteletére szentelt római katolikus temploma a lebontott középkori templom helyén épült a 18. században.
 Vágőr Szent Gál tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 14. században épült gótikus stílusban.
 Vágőr vízimalma.
 Régi nemesi kúria Vágőrön.
 Mária-oszlopok mindkét településen.
 Szentháromság-oszlop.
 Nepomuki Szent János szobor.

Jegyzetek 
Marián Klčo - Vladimír Krupa 1996: Prieskum v Krakovanoch-Strážach. AVANS 1994, 108-109.
Klčo, M. - Krupa, V. 2008: Hrob kultúry so šnúrovou keramikou z Krakovian. Hlas Krakovian 2008 júl, 7.
Klčo, M. - Krupa, V. 2008: Archeologické výskumy v obci Krakovany. Balneologický spravodajca 39, 190-198.

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Krakovány Szlovákia térképén
 Tourist-channel.sk
 E-obce.sk

Krakovany
Nyitra vármegye települései
Vágőr

Vágőr (1898-ig Sztrázsa, szlovákul Stráže) Krakovány településrésze, egykor önálló falu Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 6 km-re nyugatra fekszik.

Története 
A falu legrégibb feltárt emlékei a 2 millió éves mamutcsontok. Az első emberi település nyomai az i. e. 5000 körüli időből kerültek elő, ezt követően mind a bronzkorban, mind a vaskorban lakott volt. Az i. e. 1. századból kerámiatöredékek kerültek elő. Vágőr területén a késő római korból származó gazdag fejedelmi sírt tártak fel, értékes arany és ezüst mellékletekkel.

A mai települést 1113-ban villa Spectaculi néven említik először. A honfoglalás után határőrök települése volt. A középkorban két falu: Kis- és Nagyőr állt a helyén. Kisőrt 1335-ben Kysewr, Nagyőrt 1347-ben Nogewr néven említik. Mint nevük is mutatja, ekkor még magyar lakosságuk volt, majd később a betelepülések következtében elszlovákosodtak. A falu temploma a 14. században épült, ma is áll. Hosszú ideig az Apponyi család birtokolta, ahol vámot is szedtek a Vágújhelyre igyekvő vásárosoktól. 1405-ben elfoglalták a morva grófok, de a következő évben a Stíbor vajda vezette magyar sereg visszafoglalta. 1531-ben és 1600-ban a települést megtámadta és felégette a török. Lakói mezőgazdaságból, dohánytermesztésből, valamint sör és pálinkafőzésből éltek.

Fényes Elek szerint "Sztrázsa, tót falu, Nyitra vgyében, Krakován mellett, 445 kath., 3 evang. lakossal s igen termékeny jó határral. Káposztája hires. – F. u. a nyitrai püspök. Ut. p. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Vágújhelyi járásához tartozott. 1944. január 1-jén Krakoványhoz csatolták.

Népessége
1910-ben Vágőrnek 637, többségben szlovák lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel.

2001-ben Krakovány 1311 lakosából 1292 szlovák volt.

Nevezetességei 
 Szent Gál tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 14. században épült gótikus stílusban.
 Vízimalom.
 Régi nemesi kúria.
 Mária-oszlop.

Jegyzetek 
B. Svoboda 1972: Neuerworbene römische Metallgefässe aus Stráze bei Piešťany. Bratislava.

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Krakovány Szlovákia térképén
 Tourist-channel.sk

Vagor
Nyitra vármegye települései
Nagyőrvistye

Nagyőrvistye (szlovákul Veľké Orvište, korábban Horny Orvište) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 4 km-re északnyugatra, a Dunamenti-síkság északi kiszögelésében, a Vág és Dudvág folyók közén fekszik.

Története 
A község területe a régészeti kutatások szerint a kőkorszak óta lakott. Az i. e. 3500 körüli időből a lengyeli kultúra településének nyomai kerültek itt elő.

A falu első írásos említése 1113-ban a zobori apátság oklevelében "villa Rivvis" néven történt. Ebből fejlődött ki a későbbiekben Kis- és Nagyőrvistye. A korai időkben a település valószínűleg az időközben elpusztult Bana várának tartozéka volt. A következő említés 1335-ben Károly Róbert király Visegrádon kelt adománylevelében olvasható. Ebben a király a települést Berencs, Csejte és Holics urának, Rufusz Tamásnak adta. A 14. század közepén Rufusz a birtokot felsődiósi Diósy György nyitrai alispánnak adta el. 1395-ben már a nagyapponyi Apponyi család birtoka. 1447-ben "Ryusche" néven szerepel egy oklevélben. A 16. század elején több nemesi család birtoka. 1547-ben Zay Ferenc szerzett birtokot a településen. A család később kiterjesztette birtokait, melyek két központja Bucsány és Csejte volt. Az esztergomi érsekség 1571-1573-as adóösszeírásában "Nagi Hornysko" Kisőrvistyével együtt 8 forinttal szerepel. 1576-ban Nagy Eorwistye másfél jobbágy, 5 zsellér és 6 lakatlan portával szerepel. 1598-ban 16 ház állt a faluban, de a házak száma 1600-ra kilencre csökkent. 1715-ben 6 háztartása volt. 1786-ban a népszámlálás során 47 házat és 402 lakost találtak a településen. 1828-ban 75 háza és 525 lakosa volt.

Fényes Elek szerint "Orvistye (Kis és Nagy), 2 egymás mellett levő tót falu, Nyitra vmegyében, Pőstyénhez 1/2 órányira. Az első 125 kath., 10 evang., 5 zsidó; a második 448 kath., 25 evang., 29 zsidó lak. – Róna határuk igen jó; réteik kövérek; vizimalmuk van. Ut. p. Galgócz. Fő birtokos gr. Zay Károly."

1878-ban a Zay család eladta a bucsányi uradalmat, melyhez a község is tartozott, az újbirtokos a Fould-Springer család lett. A faluban ekkor már az Erdődy családnak is voltak birtokai. 1884-ben, 1893-ban és 1904-ben tűzvészek okoztak károkat a községben.

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben 573 lakosából 546 szlovák és 11 magyar anyanyelvű volt.

2001-ben 963 lakosából 950 szlovák volt.

2011-ben 1084 lakosából 1021 szlovák és 1 magyar volt.

Neves személyek
Itt született 1870-ben Follajtár József MÁV-alkalmazott, irodakezelő, publicista.

Nevezetességei 
 A Nagyboldogasszony tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 19. század közepén épült.
 Az evangélikus harangláb.

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Nagyőrvistye Szlovákia térképén
 Travelatlas.sk
 E-obce.sk

Források 

Nagyorvistye
Nyitra vármegye települései
Nézsnafalva

Nézsnafalva (1899-ig Nizsna, szlovákul Nižná) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 23 km-re, délnyugatra található.

Története 
1549-ben említik először.

Vályi András szerint: „Nizsnya. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura G. Erdődi Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Lopasóhoz nem meszsze, és annak filiája, határja is hozzá hasonlító, piatzozása Galgóczon, és Újhelyben, legelője szoross, és földgye is néhol soványas."

Fényes Elek szerint: „Nizsna, tót falu, Nyitra vgyében, Poson vgye szélén, 437 kath., 1 evang., 5 zsidó lak. Jó határral, erdővel, vizimalommal. F. u. gr. Erdődy Józsefné. Ut. p. N.-Szombat."

Nyitra vármegye monográfiája szerint: „Nizsna, a Kis-Kárpátok alatt, a Vitek-patak mellett, Lopassótól délre fekvő tót falu, 447 r. kath. vallásu lakossal. Postája Vittencz, táviró- és vasúti állomása Nagy-Szombat. Kath. temploma a falun kívül dombetőn áll, különálló toronynyal. Építtette 1682-ben Onory Ádám és neje, Bódy Katalin. Kegyura gr. Pálffy József. A templomban egy régi, értékes, aranyozott ezüst-kelyhet és egy szentségmutatót őriznek 1549-ben Nízsnának, amelyet akkoriban Nisnafalvának neveztek, 4 portája, 1598-ban 43 háza és 1610-ben - a közbeesett háborúk pusztításai következtében - csupán egy úrbéri és egy zsellérportája volt. Földesura volt 1532-ben az Onory-család, 1655-ben a Bossányiak, 1680-ban Ungnad Kristóf Jókő várának is ura, azután leányágon az Erdődyekre és végre a Pálffyakra szállt át a földesúri jog."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Pöstyéni járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben 479, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 503 lakosából 496 szlovák volt.

2011-ben 536 lakosából 521 szlovák.

Nevezetességei 
Szent István király tiszteletére szentelt, római katolikus temploma 1682-ben épült.

Külső hivatkozások 
 Községinfó
 Nézsnafalva Szlovákia térképén
 E-obce.sk

Források 

Nezsnafalva
Nyitra vármegye települései
Osztró

Osztró (szlovákul Ostrov) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Pöstyéni járásban.

Fekvése 
Pöstyéntől 6 km-re északnyugatra fekszik.

Nevének eredete 
A név a szlovák ostrov (magyarul sziget) szóból ered.

Története 
1113-ban a zobori apátság birtokainak határleírásában említik először.

Vályi András szerint "OSZTRO. Tót falu Nyitra Várm. földes Ura a’ Nyitrai Püspök, lakosai katolikusok, fekszik Dudvág vize mellett, V. Újhelyhez másfél mértföldnyire, határja középszerű, mint vagyonnyai." 

Fényes Elek szerint "Osztró, tót falu, Nyitra vmegyében, Verbó mellett, 850 kath., 5 zsidó lak. Határa ollyan, mint a Krakováné. F. u. a nyitrai püspök. Ut. post. Galgócz."

A trianoni békeszerződésig Nyitra vármegye Vágújhelyi járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 935, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 1134 lakosából 1127 szlovák volt.

2011-ben 1176 lakosából 1146 szlovák volt.

Nevezetességei 
 Szent Imre herceg tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1804-ben épült.
 A Hétfájdalmú Szűzanya tiszteletére szentelt kápolnája 1810-ben épült.

Jegyzetek

Források 
2013 Ostrov - 1113-2013. Ostrov.

További információk 
 Községinfó
 Osztró Szlovákia térképén
 E-obce.sk

A Pöstyéni járás települései
Nyitra vármegye települései
Démophilosz (történetíró)

Démophilosz (Kümé?, Kr. e. 3. század – ?, Kr. e. 2. század) görög történetíró.

Élete, munkássága 

Életéről semmit sem tudunk. Ephorosznak, a történetírónak fia volt, a hagyomány egy munkájáról tesz említést: ő fejezte be apjának művét, a „Hisztoriai koinón praxeón”-t. További munkáiról nem tudunk, feltehetően nem alkotott jelentős műveket.

Források 

Ókori görög történetírók
Az i. e. 3. században született személyek
Az i. e. 2. században elhunyt személyek
Mary Parker Follett

Mary Parker Follett (Quincy, Massachusetts, 1868. szeptember 3. – Boston, Massachusetts, 1933. december 18.) amerikai ipari – szervezeti pszichológus. Az „egyetemes cél”, az „egyetemes elv” és a „helyzet törvénye” fogalmai kidolgozása állít neki maradandó emléket a pszichológia történelmében.

Kutatásai 
 A szervezet egyetemes célját az egyéni igyekezetek szerves, együttműködő egésszé való egyesüléseként határozta meg.
 Az egyetemes elv lényege a kétirányú kommunikáció, melyet ő „a küldő részére hangsúlyozott fordított válasz-visszacsatolás”-nak nevezett.
 A helyzet törvénye a vezetéstudomány kontingencia elméleteinek előfutára volt (ld. Fiedler), mely hangsúlyozta, hogy (a vezetéstudományban) nem létezik olyasmi, amit „legjobb módszer”-nek lehetne tekinteni, hanem minden a helyzeten múlik. Ezzel a gondolattal a vezetési feladatok bizonytalanságának sajátosságaira és kezelési érzékenységére utalt.

Érdekellentét 
Munkásságának egy másik kulcsfontosságú eredményeit a konfliktusok kezelése területén végzett kutatásai hozták. Szerinte minden érdekellentét felfoldható ha:
 Az egyik oldal megadja magát és érdekét alárendeli a másiknak,
 Az egyik oldal küzdelemben legyőzi a másikat és érdekének feladására kényszeríti azt,
 A vitás felek megegyeznek valami kölcsönösen elfogadható középmegoldásban,
 A felek összefognak és a fennálló problémát közösen megoldják.

Ezeket a lehetséges megoldásokat azóta sokan nagymértékben tanulmányozták és a jelenlegi álláspont megegyezik a Follett eredeti ajánlatával (4), azaz, hogy a különböző érdekek egy nagyobb közös érdekbe integrálhatóak, amin a felek együttműködhetnek. Ez a (1 és 2) „nyer–veszít”, vagy a (3) felhígított „veszít–veszít” (amikor egyik fél érdeke sincs kielégítve) megoldásnál mindenképpen célszerűbbnek tekinthető. Ez a gondolat Follett korában csaknem forradalminak tűnt bizonyos körökben, de sajnos még napjainkban sem váltotta fel alapvető „küzdő” emberi természetünket…

Mindenesetre, Mary Parker Follet a konfliktuskezelés területén való alapozó munkássága képezi a mai modern viselkedéstudomány által a szerződésegyeztető eljárásokban is elterjedten használt ellentétfeloldási módszerek alapját.

Művei 

 The Speaker of the House of Representatives (A hangszóró a képviselőház, 1896)
 The New State (Az új állam, 1918)
 Creative Experience (Kreatív tapasztalatok, 1924)
 Dynamic Administration (Dinamikus adminisztráció, 1941)

Műveit eddig (2010) magyar nyelvre nem fordították le.

Jegyzetek

Források 
 C. Alan Parks: Management Pioneers: Women as Early Contributors to the Management Discipline
 A közösségi intervenció megközelítései
 Közigazgatás-szervezési és vezetési ismeretek

Amerikai pszichológusok
1868-ban született személyek
1933-ban elhunyt személyek
Amerikai filozófusok
Amerikai nők
Amerikai üzletemberek
Szakírók