Jacques Prévert

Jacques Prévert [prevér] (4. února 1900 Neuilly-sur-Seine – 11. dubna 1977 Omonville-la-Petite) byl francouzský básník, scenárista a výtvarník.

Život 

Jacques Prévert trávil své dětství v Paříži od roku 1907. Se svým otcem, divadelním kritikem, navštěvoval často divadelní představení. Matka ho od mládí vedla k četbě. Po ukončení základní školy pracoval ve velkoobchodě Le Bon Marché. V roce 1918, již po skončení první světové války, byl nucen nastoupit vojenskou službu a byl odveden na Blízký východ.

Po návratu spolupracoval se surrealistickým hnutím, například po boku Raymonda Queneaua nebo Marcela Duhamela. Prévert byl však příliš svobodného a nezávislého ducha, aby sem mohl stát opravdovým členem jakékoli organizované skupiny.

V roce 1928 založil se svým bratrem Pierrem produkční dům a stal se scenáristou a autorem dialogů mnoha velkých francouzských filmů čtyřicátých let. V roce 1932 začal psát texty k písním (převážně k šansonům), které od roku 1933 zhudebňoval geniální Joseph Kosma (např. Mrtvé listí – Des feuilles mortes). Prévert byl rovněž autorem mnoha divadelních her.

Vydáním své sbírky Slova (Paroles) dosáhl obrovského úspěchu. Stal se čestným členem Kolegia patafyziky (Collège Pataphysique), založeného na popud zakladatele patafyziky a moderní dramatické tvorby, Alfreda Jarryho. Pes Jacquesa Préverta, briard jménem Ergém, byl zvolen satrapou kolegia současně se svým pánem, dne 11. května 1953.

Manželství a lásky 
Byl dvakrát ženat. 30. dubna 1925 se oženil se svou přítelkyní z dětství, Simone Geneviève Dienneovou, s níž se rozvedl v roce 1935. V roce 1936 měl milostný vztah s herečkou Jacqueline Laurentovou, poté s patnáctiletou herečkou Claudií Emanuelli, známou pod jménem Claudy Carter. V roce 1943 se oženil s Janine Fernande Tricotetovou (1913-1993), studentkou taneční školy Georgese Pomièse, s níž měl dceru Michèle (1946). Vnučka Eugénie Bachelot-Prévertivá spravuje literární pozůstalost svého dědečka.

Onemocnění a smrt 
V roce 1948 vypadl na místě, kde byl dříve instalován kulomet, z francouzského okna domu. Ocitl se na několik dní v těžkém kómatu. Zranění mu způsobilo vážné neurologické následky.
Zemřel o tři desítky let později na následky rakoviny plic. Neodmyslitelná cigareta se mu tak stala osudnou.

Je pohřben na venkovském hřbitově v Omonville-la-Petite v Normandii, nedaleko svého domu, v němž prožil mnoho let.

Dílo 
Jacques Prévert byl ovlivněn surrealismem, jeho básně se v některých ohledech podobají lidové písňové tvorbě.

Literární tvorba 
Jeho dílo má obrovskou zásluhu na rozšíření zpívané poezie, jelikož zastával názor, že poezie je řeč, která zpívá („la langue qui chante“).

Motivy čerpal především ze života prostých lidí a zpracovával je dvojím způsobem: vytvářel příběh, nebo enumerativní řady.

Stal se velmi oblíbeným básníkem, v jeho poezii se často objevuje (často černý) humor.

 Slova (Paroles), 1946 vtipné verše francouzskému šansonu. Dílo bylo zařazeno mezi 100 nejdůležitějších knih 20. století podle francouzského deníku Le Monde
 Příběhy, 1946
 Déšť a pohoda, 1955
 Haraburdí, 1965
 Věci a jiné, 1972

Filmová tvorba 
Zhruba od roku 1935 se zabýval filmovou tvorbou – jako scenárista
 Směšné drama
 Nábřeží mlh

 Děti ráje
 Milenci z Verony
 Zvoník od Matky Boží
 Návštěva z temnot
 Brány noci

Dokumentárních tvorba:
 Setkání Seiny s Paříží

Animovaný film:
 Cínový vojáček
 Pastýřka a kominík

Česky vyšlo 
 Jen tak, 1957, dle tiráže 1958 SNKLHU, Praha
 Není se čeho bát, 1963 SNKLU, Praha
 Divadelní hříčky: Výběr dramatických útvarů ze sbírek Spectacle a La Pluie et le Beau Temps – 1967 Orbis, Praha
 Lvíček, 6/1979 Světová literatura z francouzštiny přeložil Vladimír Brett
 Jsem, jaký jsem, Československý spisovatel, Praha české vydání r. 1983 (1. české vydání), dílo s autorovými vlastními ilustracemi, autoři českého překladu: Karel Sýs, Marie Bieblová, Jan Cimický, František Hrubín, Vladimír Mikeš, Petr Skarlant, Jiří Žáček
 Pohádky pro nehodné děti, (Contes pour enfants pas sages) Albatros, Praha, české vydání r. 1985 (1. české vydání), z francouzštiny přeložili Adolf Kroupa a Helena Kroupová
 Velké trojhvězdí [ Guillaume Apollinaire, Paul Éluard, Jacques Prévert ], české vydání 1986 Mladá fronta, Praha, autory českého překladu jsou: Karel Sýs, Kamil Mařík, Petr Skarlant, Jiří Žáček
 Pro tebe, má lásko, české vydání r. 1997, 2002 Mladá fronta, Praha, , Antalogie prévertovských překladů od prvních průkopnických, o něž se zasloužil zasvěcený znalec básníkova díla Adolf Kroupa, až po převody nejmladší. Na překladu se dále podíleli Karel Sýs, Jiří Žáček aj.
 'Slova 2000, 2004 Akropolis, Praha, , české vydání r. 2000 (1. české vydání). Sbírka, která ve Francii vyšla v roce 1945 a od té doby její náklad překročil několik milionů výtisků, vznikala původně jako texty k písním, jako verše určené k předčítání v literárních kabaretech, veršované příběhy do nočních klubů za doprovodu hudby, řada těchto textů zlidověla díky podání známých šansoniérů, jako byli např. Édith Piaf, Marlene Dietrich, Yves Montand, Juliette Greco aj. Jedná se o vůbec první kompletní překlad proslulé básnické sbírky do češtiny (doposud z ní u nás vycházely pouze výbory), vydaný ke 100. výročí narození tohoto básníka
 Nadosmrti dítětem, 2004 Prospektrum, Praha, , autor českého překladu Karel Sýs.
 Jen tak, české vydání r. 1957, správně dle tiráže 1958 (1. české vydání) z francouzštiny přeložil Jan Vladislav
 Není se čeho bát, české vydání r. 1963 (1. české vydání) z francouzštiny přeložili František Bárta, František Hrubín, Adolf Kroupa, Jan Vladislav.
 Divadelní hříčky: Výběr dramatických útvarů ze sbírek Spectacle a La Pluie et le Beau Temps, české vydání r. 1967 (1. české vydání). Z francouzštiny přeložil a doslov napsal Jiří Konůpek. Autor obálky Jana Sigmundová

 Osamostatněný soubor dramatického díla (Roura k rouře pasuje, Transcen dance, Věž, Paříž se baví, Tři hlavní ctnosti, Návrat domů, Sláva ve Versaillích, Ušlechtilá mluva, V rodině, Na palubě před bitvou, Bitva u Fontenoy, Divotvorný obraz, Příchody a odchody) francouzského básníka, autora písňových textů a filmového scenáristy, vytěžený z jeho básnických sbírek. Humorné scénky, pracující s realitou i absurditou a zaměřené proti náboženství, oficírské domýšlivosti, pedanterii, byrokratismu, politické rétorice a přepjatému patriotismu

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam francouzských spisovatelů
 Zpívaná, recitovaná a experimentální poezie
 Surrealismus

Externí odkazy 
 
 
 
 
  Výběr z Prévertovy básnické sbírky Slova v překladu Petra Skarlanta
  Ukázky z výboru "Jako zázrakem"
  Recenze českého překladu

Francouzští anarchisté
Francouzští básníci
Francouzští režiséři
Narození v roce 1900
Narození v Neuilly-sur-Seine
Úmrtí v roce 1977
Zemřelí na karcinom plic
Patafyzici
Muži
Narození 4. února
Úmrtí 11. dubna