alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Kupus

Kupus (lat. Brassica oleracea, još poznato kao zelje) razvio se iz divljeg kupusa (Brassica oleracea L.) koji raste na kamenitim obalama Europe, od Sredozemne obale do Irske i još od prethistorijskog doba su ga prastanovnici europskog obalnog područja upotrebljavali u svojoj prehrani. 

Stalnom selekcijom, kroz dugo vremensko razdoblje, nastalo je iz divljeg kupusa današnjih veći broj kulturnih biljaka. 
Veliki ugled je kupus uživao kod Rimljana koji su ga nazivali brassica, a Katon Stariji je kupus hvalio kao najbolje povrće u jednom od svojih djela De agricultura i dao je čitav niz kuharskih i medicinskih uputa.
Već u 4. stoljeću pne. Teofrast (Aristotelov učenik) razlikuje tri vrste kupusa.

Kiseljenje kupusa 
U početku se konzerviranje kupusa radilo na rimski način, tako što bi se glavice kupusa posipale solju, prelile octom i spremale u glinene posude, ali tek je slavenski način kiseljenja kupusa našao na opću primjenu.
Za ispravno kiseljenje kupusa moraju se u rezanom i zasoljenom kupusu razviti bacil mliječne kiseline i kvasne gljivice, koje potiskuju gljivice plijesni i bakterije maslačne kiseline.
Kiseli kupus sadrži značajne količine vitamina C , pa otklanja bolesti koje su povezane nedostatkom tog vitamina. Tako je James Cook na svoje putovanje uzeo 60 bačvi kiselog kupusa prema savjetu njemačkog prirodoslovca Georga Forstera i nije izgubio niti jednog člana posade zbog skorbuta, što je nekad desetkovalo posade brodova na dugim putovanjima (poput posade Vasco da Game na plovidbi oko Rta Dobre Nade).

Eksterni linkovi 

Magnoliopsida
Povrće
Kamenita vrata

Kamenita vrata jedna su od četvero vrata (kula) zidina oko starog Gradeca. Ona su jedan od najbolje očuvanih spomenika starog Zagreba, a svoj su današnji oblik dobila 1760. godine. Kamenita vrata su najpoznatija kao kapelica Majke Božje od Kamenitih vrata. Slika se časti još od starih vremena, a osobito je poznata od 1731. kada je Zagreb poharan požarom. Navodi se da je ova slika Majke Božje, koja je prije stajala iznad gradskih vrata, nađena čitava i neoštećena usred vatre i pepela – samo okvir je izgorio. Iste je godine, slika postavljena u barokni oltar u udubljenju prolaza Kamenitih vrata. Umjetničku, baroknu željeznu ogradu oko oltara izradio je godine 1778. zagrebački majstor Ivan Korta.

Majka Božja se štuje kao nebeska zaštitnica grada Zagreba, te se njezin blagdan obilježava kada i dan Grada Zagreba, 31.5. svake godine.

Eksterni linkovi 

Gradska vrata u Hrvatskoj
Građevine u Zagrebu
Barokna arhitektura
Końskowola

Końskowola je naselje u jugoistočnoj Poljskoj, smješteno između Puławyja i Lublina, u blizini Kurówa, na rijeci Kurowki. Predstavlja administrativno središte komune (gmina) unutar Okruga Pulawi koji pripada Vojvodstvu Lublin. Ima 2188 stanovnika (prema popisu iz 2004).

Ime 
Iako naziv Końskowola na poljskom doslovno znači Konjska volja, naziv dolazi od izraza Wola - koji se koristi za posebnu vrstu nasilja, te imena njegovog vlasnika - Jan z Konina (Jan Koniński). Naziv Konińskawola se prvi put spominje 1442.

Historija 
Selo je vjerojatno osnovano u 14. vijeku pod nazivom Witowska Wola. Kasnije je postalo Konińskawola, da bi današnji naziv dobilo u 19. vijek.

8.6. 1532. je dobilo gradsku povelju. Kao privatni grad, Końskowola je služio kao tržnica prehrambenim proizvodima za okolno područje. Tamo su bile osnovane i neke tekstilne manufakture. U naselje su dolazili mnogi imigranti iz Poljske i drugdje; između ostalih i iz Saksonije.

Otada je imao dijelio historiju regije. Nakon treće podjele Poljske godine 1795. anektiran je od Austrije. Godine 1809. je postao dio Velikog varšavskog vojvdostva, da bi postao dio Kraljevine Poljske godine 1815. Nakon Januarskog ustanka godine 1870. grad je zauvijek izgubio gradsku povelju. Za vrijeme Ruske revolucije 1905. godine, u njemu su održani mnogi štrajkovi i demonstracije solidarnosti. Od 1918. grad je ponovno dio Poljske.

Na početku drugog svjetskog rata 15.9. 1939. naselje Końskowola su zauzele i okupriale njemačke grupe. Tokom rata Nijemci su u naselju podigli zarobljenički logor te logor za robovsku radnu snagu. Zarobljenički logor je ubrzo zatvoren, ali je radni logor nastavio raditi do 1943. Zatvorenici su radili za Nijemce na imanjima, gradilištu cesta i željeznica.

U naselju je sagrađen geto u kome su smješeteni mnogi Židovi uključujći i Židove iz Slovačke. Dana 8.5. 1942., nacisti su proveli akciju (Aktion) u kojoj su mnogi Židovi pohvatanai i odvedeni u nacistički logor za uništenje u Sobiboru. U oktobru 1942. stanovništvo geta je likvidirano. U masakru koji je proveo njemački Rezervni policijski bataljon br. 101, oko 800-1000 Židova, uključujući žene i djecu, odvedeni su u obližnju šumu i poubijani. Preostali stanovnici geta su odvedeni u drugi logor.

S dolaskom snaga Crvene armije u ljeto 1944. Nijemci su planirani zapalii grad. Dana 25.7. 1944. njemačke okupacijske snage su se sukobile s borcima podzemne poljske Domovinske armije, kojima su se pridružili partizani iz Bataliony Chłopskie. S dolaskom sovjetskih trupa, naselje je konačno oslobođeno.

Turizam 
Među turističkim atrakcijama u naselju je katolička crkva (restaurirana oko 1670. pod vodstvom Tylmana van Gamerena) s grobovima porodica Opaliński i Lubomirski. Postoji još jedna katolička crkva, sagrađena 1613. u stilu "Lublinske renessanse", čiji je primjer uz Konskowolu i crkva u gradiću Kazimierz Dolny. Također postoje ostaci luteranskog groblja.

Końskowola je također poznata kao mjesto smrti poljskih pjesnika kao što su Franciszek Dionizy Kniaźnin i Franciszek Zabłocki.

Eksterni linkovi 

 Końskowola za vrijme rata - slike 
 Historija Końskowole  

Naselja u Poljskoj
Cristian Mungiu

Kristijan Munđu (rum. Cristian Mungiu) je rumunski filmski reditelj rođen 27. aprila 1968. u Jašiju. Posle studija engleske književnosti na Jašijskom univerzitetu, radio je nekoliko godina kao nastavnik i novinar. Posle toga, upisuje se na Univerzitet za film u Bukureštu gde započinje studije filmske režije. Diplomirao je 1998.

Posle diplomiranja, Munđu je snimio nekoliko kratkih filmova. Prvi film, „Zapad“ (Occident) iz 2002. dobio je pozitivne ocene kritike i nekoliko nagrada na filmskim festivalima. Za taj film je dobio nagradu za debitantski film na filmskom festivalu u Kanu 2002. godine,

Godine 2007. Munđu je režirao i napisao scenario za film „4 meseca, 3 nedelje i 2 dana“ koji je dobio nagradu Zlatna palma na 60. Kanskom filmskom festivalu.

Spoljašnje veze

Rumunski filmski režiseri
Robert Zoellick

Robert Bruce Zoellick () (rođen 25.7. 1953.) bio je američki zamjenik državnog sekretara, koji je dao ostavku 7.7. 2006. Prije toga je služio kao trgovinski predstavnik SAD od 7.2. 2001. do 22.2. 2005. 

Ostavku je najavio 19.6. 2006 kako bi počeo raditi u investicijskoj banki Goldman Sachs kao izvršni direktor i predsjednik Odjela međunarodnih savjetnika kompanije.

Predsjednik George W. Bush je 30.5. 2007. Zoellicka nominirao da zamijeni Paula Wolfowitza kao predsjednika Svjetske banke. Nominaciju treba odobriti Odbor direktora Banke.

Fusnote

Vanjski linkovi 
 State Department biography
 Zoellick in Zmag 
 "China and America: Power and Responsibility" - An address by Zoellick to the Asia Society Annual Dinner in New York, on February 25, 2004 
 Robert Zoellick's list of federal campaign contributions 

Bushova administracija
Trnski Odorovci

Trnski Odorovci je naselje u Srbiji koje administrativno pripada opštini Dimitrovgrad u Pirotskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 183 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 277 stanovnika).

Geografija 
Kroz selo teče reka Jerma.

Demografija 
U naselju Trnski Odorovci živi 162 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 55,5 godina (51,3 kod muškaraca i 59,1 kod žena). U naselju ima 94 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 1,95.

Stanovništvo u ovom naselju veoma je nehomogeno, a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

Reference

Vanjske veze 

 Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain) 
 Satelitska mapa (Wikimapia)
 Gugl satelitska mapa (Maplandia)
 Plan naselja na mapi (Mapquest)

Opština Dimitrovgrad
Naselja u centralnoj Srbiji
Marina Bojić

Marina Bojić (Beograd, 1937; djevojački Kašanin), kulturna animatorica i prevoditeljica. U rodnom gradu završila je osnovnu i srednju školu te studij književnosti. Radila je u "Sava-centru" kao organizator kulturnih programa.

Prevodi 
S ruskog je prevela knjige:
 Boris Mihajlovič Ejhenbaum: "Književnost", Beograd, 1972.
 Anatolij Pristavkin: "Oblak zlatast prenoćio" (roman), Gornji Milanovac, 1991. ()
 Ivan Sergejevič Turgenjev: "Lovčevi zapisi" (pripovijetke), Podgorica, 1997. (s Milošem S. Moskovljevićem; )
 Jakov G. Černjihov: "Konstrukcije arhitektonskih i mašinskih formi", Beograd, 2006. ()

Napomena 
Najmlađe je dijete (uz tri brata) književnika Milana Kašanina, supruga je novinara Mirka Bojića, nekadašnjeg dopisnika iz Indije, i majka Zoje Bojić, historičarke umjetnosti i novinarke, koja živi i radi u Australiji.

Bila je učesnica Tribine "Braća Kašanin" i jedna je od autorica knjižice Braća Kašanin : znameniti Baranjci.

Srpski pisci
Srpski prevodioci
Biografije, Beograd
Authority control
Betonska ulica

Betonska ulica (ili samo Betonska) jedna je od najprometnijih ulica u Belom Manastiru koja vodi od silosa i Trga slobode do benzinske pumpe i Osječke ulice. Kroz nju prolaze svi autobusi, osim onih iz smjera i u smjeru Petlovca, mnoga teretna vozila koja ulaze u grad ili su u tranzitu i nebrojeni automobili. Ta je ulica i građena za takav promet pa je njen kolnik napravljen od betona položenog na debeo sloj kamena. Zato je odmah prozvana Betonskom ulicom. To joj se ime zadržalo sve do danas i poznatija je po tom, nego po svom službenom imenu: Ulica Sare Bertić od postanka do sredine 90-ih godina 20. stoljeća i Ulica kralja Petra Svačića od tada pa do danas. Neki Belomanastirci čak misle da bi se ta ulica trebala i službeno zvati Betonskom ulicom jer bi to, pored ostalog, bila i jedna belomanastirska specifičnost.

Godine 2005. duž obje strane te ulice ukopana je kanalizacija, postavljeni su rubnjaci i položen novi sloj asfalta. Tad je započelo i rušenje drvoreda, ali je, na sreću, zalaganjem jednog stanovnika te ulice zaustavljeno pa od Školske ulice prema benzinskoj pumpi stabla više nisu rezana. 

Na početku ulice, s lijeve strane, nalazi se beljski silos, mlin i bivša pekara. Odmah iza njih je gradski stadion, koji Belomanastirci najčešće zovu Šparta, dok se preko puta "Šparte", na mjestu nekadašnje Langove bare, nalazi mlinski parking. Na kraju ulice, s desne strane, nalazi se "Sutjeska" (koja kao poduzeće više ne postoji), dok je s lijeve strane Inina benzinska pumpa. Sve ostale zgrade u ulici su privatne kuće, uglavnom prizemnice, s tek nekoliko lokala (Traktor-centar, prodavaonica boja i lakova, trgovine "Kod Ante" i "Ilona", kemijska čistionica, prodavaonica autodijelova "Start", prodavaonica "Elektro" kod Šunte i kafe-bar "X"). S desne strane ulice kućni brojevi idu do 130, a s lijeve samo do 71, što znači da u ulici ima ukupno 65 + 36 = 101 kućni broj. U ulici postoje i dva autobusna stajališta. Prvo se obično naziva "Kod Doma zdravlja", a drugo "Kod Sutjeske".

Početkom 60-ih godina 20. stoljeća u toj je ulici postojalo samo nekoliko kuća blizu beljskog silosa. Do kraja 60-ih godina ona je već dobila svoju današnju fizionomiju.

Izvor 
 J(ovan) Nedić: "Betonska ulica" < "Baranjski leksikon", Baranjski dom, I, 4, 5 - Beli Manastir, 3-4.IV.2006. (kraća verzija)
 J(ovan) Nedić: "Betonska ulica" < "Baranjski leksikon", Baranjski dom, I, 52, 5 - Beli Manastir, 31.VII-1.VIII.2006. (duža verzija)

Naselja u Baranji
Ulice u Hrvatskoj
Bolcmanov zakon raspodele

Kada se grupa čestica sa spinom postavi u magnetno polje, svaki spin zauzima jedno od dve moguće orijentacije. Na sobnoj temperaturi, broj čestica sa α-spinskim stanjem, N+, je malo veći od broja čestica sa β-spinskim stanjem, N-. 

Po Bolcmann-ovoj statistici važi pravilo da N-/N+ = e-E/kT, gde je E energetska razlika između spinskih stanja, k Bolcmann-ova konstanta (1,3508x10-23 J/K), T je temperatuta u Kelvinima i e osnova prirodnog logaritma (2.718). Sa smanjenjem temperature vrednost N-/N+ opada, a sa porastom se približava jedinici.

Signal u NMR spektroskopiji potiče od razlike između energije koju apsorbuju spinovi pri prelazu iz nižeg u više energetsko stanje, i energije koju emituju spinovi koji simultano prelaze iz višeg u niže energetsko stanje. Prema tome, signal je proporcionalan odnosu vrednosti N- i vrednosti N+. NMR spektroskopija je veoma osetljiva spektroskopija sposobna da detektuje veoma male promene vrednosti N-/N+. Upravo rezonancija, odnosno razmena energije specifične frekvencije između spinova i spektrometra daje veliku osetljivost NMR spektroskopiji.

Fizika
Limburger sir

Limburški sir ili limburger nastao je u Limburgu u Belgiji. Također se proizvodi u SAD i Njemačkoj. Limburger je također poznat po svom prodornom mirisu. Bakterije koje se koriste za fermentiranje limburških i drugih optranih sireva je Brevibacterium linens; ista ona koja se nalazi na ljudskoj koži i koja je odgovorna za ljudski miris. Vjerojatni razlog za to jest da su redovnici Limburga zaslužni za pronalazak sira ispočetka miješali mlijeko i skutu u sir tako što ga tukli svojim stopalima.

U američkoj državi Wisconsin je zabranjeno proizvoditi ovaj sir bez posebnog sirotvoračkog certifikata. Trenutno samo jedna tvornica, Chalet Cheese Co-op u Monroeu, proizvodi Limburger u Sjevernoj Americi.

Limburger sir i njegov karakteristični miris su čest predmet šala.

Veze 
 Popis sireva

Izvori 

Belgijski sirevi
Kravlji sirevi
1640-e pne.



Događaji i trendovi 
 1640. pne. — Srednje kraljevstvo završava u Drevnom Egiptu i započinje Drugi prijelazni period.

Značajne osobe

Reference 

 
-835
Šesnaesta dinastija Egipta

Petnaesta, Šesnaesta i Sedamnaesta dinastija drevnog Egipta se često navode pod zajedničkim nazivom Drugi prijelazni period.

Vladari 
Poznati vladari, u historiji Egipta, za Šesnaestu dinastiju su:

Šesnaesta dinastija pokriva period kada je Egipat bio podijeljen u niz malih kraljevstava pod vlašću Hiksa. Većina vladara je stolovala u Tebi, odnosno vladala zajedno s Petnaestom dinastijom iz Avarisa. 

O ovim kraljevima se ne zna gotovo ništa, s izuzetkom imena koja su navedena u Torinskom popisu kraljeva. Datumi njihove vladavine nisu pouzdani.

16. dinastija Egipta
Salitis

Salitis je bio prvi faraon iz Petnaeste dinastije Hiksi koji su počeli vladati drevnim Egiptom oko 1648. pne.. Točni datumi njegove vladavine nisu poznati.

Faraoni
Most Milenijum

Most Milenijum je ovješeni most koji se nalazi u Podgorici i prostire se iznad Morače.

Dizajnirao ga je Mladen Ulićević, profesor Građevinskog fakulteta u Podgorici. Izradila ga je kompanija Primorje iz Slovenije, a otvoren je 13. jula 2005. godine, na godišnjicu ustanka naroda Crne Gore protiv italijanskih okupatora tokom Drugog sv. rata.

Most je dug 140 m, a stub se uzdiže 57 m iznad tla. 12 kablova nosi saobraćajnu platformu, dok je još 24 pričvršćeno za kontrategove.

Igradnja mosta je započela 2005. godine, a troškovi izgradnje su iznosili oko 7 mil. evra. Platforma sadrži po 2 saobraćajne trake i stazu za pješake sa obe strane. Most spaja Bulevar Ivana Crnojevića u centru grada i Trinaestojulsku ulicu u novom dijelu grada, i time smanjuje opterećenja na ostalim zakrčenim mostovima koji spajaju centar grada sa gusto naseljenim četvrtima sa druge strane Morače.

Vanjske veze 

 Galerija slika , uključujući i ceremoniju svečanog otvaranja

Mostovi u Crnoj Gori
Ovješeni mostovi
Podgorica
1054


Godina 1054. (MLIV) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru.

Događaji 
 februar – Bitka kod Mortemera u kojoj Normani nanose poraz francuskoj kraljevskoj vojsci Henrija I te je prisiljavaju na povlačenje iz Normandije.
 30. 4. – U mjestu Rosdalla kraj Kilbeggana u Irskoj se događa prvi tornado u Evropi zabilježen u kronikama. 
 4. 7. – Supernova SN 1054 zabilježena u kineskim astronomskim zapisima, kao i arapskim (a možda i indijanskim legendama) kraj zvijezde ζ Tauri. 23 dana ostaje dovoljno svijetla da je se može opaziti na danjem svjetlu. Njeni ostaci tvore Rakovu maglinu (NGC 1952).
 16. 7. – Kardinal Humbert, predstavnik Lava IX u Carigradu, i carigradski patrijarh Mihailo Kerularije donose ukaze o međusobnoj anatemi i ekskomuniciji, a što će od kasnijih historičara biti označeno kao formalni početak Velike šizme, odnosno konačnog raskola između Rimokatoličke i pravoslavnih crkava; iako su godine 1965. za vrijeme Drugog vatikanskog koncila oba ukaza poništena od strane pape Pavla VI i patrijarha Atenagore I Carigradskog, obje crkve i dalje nastavljaju sebe smatrati isključivim nositeljem naslova jedine svete katoličke i apostolske crkve te je raskol još uvijek na snazi.
 27. 7. – Siward, engleski earl Northumbrije napada Škotsku kako bi podržao princa Malcolma Canmorea protiv kralja Macbetha, koji je bio uzurpirao škotsko prijestolje od Malcolmovog oca Duncana; Macbeth je poražen kod Dunsinanea.
 Lý Nhật Tôn počinje vladati Vijetnamom kao treći vladar dinastije Ly, promijenivši službeno ime države u Đại Việt.

Rođenja

Smrti 
 20. 2. – Jaroslav Mudri, knez Kijevske Rusije
 19. 4. – Papa Lav IX (r. 1002)
 24. 9. – Hermannus Contractus, srednjovjekovni muzičar i učenjak

Izvori
Rektor

Rektor (lat. starješina, upravitelj, upravnik, glavar, vođa, gospodar) može biti:

 upravitelj u starom Rimu (obično u vezama riječi);
 u Rimskom Carstvu, od Konstantina Velikog, u obliku rector provinciae, službena titula namjesnika pojedinih pokrajina (provincija), koji je bio podređen prefektima ili egzarsima;
 (također: rektur, rehtur, rištur) u srednjem vijeku u hrvatskim primorskim gradovima (i drugdje u Evropi) odgovorna osoba na različitim mjestima u crkvenoj ili svjetovnoj hijerarhiji;
 u srednjem vijeku, u nekim zemljama na zapadu, naziv sudskog administratora, [[guverner]a pokrajine i osobito gradskog načelnika (gradonačelnika, koji se također zove prior, comes, potestas;
 titula kneza u Dubrovačkoj Republici;
 od doba humanizma uobičajeni naziv za upravitelja višerazrednih srednjih škola (rector scholae), poglavar samostana, sjemeništa; upravitelj konvikta, svećeničkog kolegija ili zaklade;
 član vlade u Rijeci u doba vladavine Gabriela d'Annunzija (1919-1920);
 u crkvenoj hijerarhiji, u obliku rector ecclesiae, svećenik koji upravlja kancelarijom neke (ne župne crkve, zatim predstojnik ženskog samostana te starješina jezuitskog kolegija;
 naslov starješine univerziteta, predstojnik sveučilišta (i drugih visokih škola), redoviti profesor koji se bira na određeno vrijeme (jednu, dvije ili četiri godine) da bude na čelu savremenog sveučilišta (rector magnificus - "veličanstveni", "uzvišeni" - službena titula sveučilišnog rektora, katkada i u najvišem stupnju: rector magnificentissimus; lord rector u Škotskoj).

Za ženu rektora, naročito u Hrvatskoj, upotrebljava se riječ rektorica. Od riječi rektor nastalo je još nekoliko riječi: rektorat - čast i dostojanstvo rektora; rektorov ured; rektorstvo - djelatnost, služba rektora; prorektor.

Izvori 
 ELZ, HER
 Jovan Nedić: "Rektor" < "Podatak više", Skandifeniks, ..., 410, 16 - Rijeka, 24. V. 2007.

Obrazovanje
Antički Rim
Katoličanstvo
Titule
Univerziteti
Latinizmi
Prorektor

Prorektor - pomoćnik ili zamjenik rektora, obično zadužen za određene poslove (npr. prorektor za znanost, za međunarodne poslove odn. suradnju, za nastavu i studentska pitanja i sl.). Za ženu prorektora, naročito u Hrvatskoj, upotrebljava se riječ prorektorica.

U slovenskom i nekim drugim jezicima postoji i riječ prorektorat sa značenjem sedež prorektorja (sjedište prorektora).

Obrazovanje
Titule
Univerziteti
Rektorski zbor

Rektorski zbor je najviše tijelo na sveučilištu, naročito u Hrvatskoj, koje čine rektor i dekani pojedinih fakulteta.

Obrazovanje
Univerziteti
Vardar

Vardar (makedonski: Вардар, grčki: Αξιός [Aksiós], latinski: Axius) je najveća rijeka Republike Makedonije i jedna od većih na Balkanu. Dužina rijeke iznosi 388 km, a njeno porječje pokriva površinu od oko 20.500 km².

Geografske karakteristike 

Vardar izvire kod mjesta Vrutok, nekoliko kilometara sjeverno od Gostivara u Republici Makedoniji, zatim teče na sjever kroz Pološku kotlinu, zatim mjenja smjer naglo zaokreće na istok i teče tako do Skoplja. Od Skoplja nadalje rijeka teče relativno ravnomjerno u pravcu jugoistoka kao mirna nizinska rijeka sve do Grčke. Nakon Velesa Vardar prolazi kroz Tikvešku kotlinu gdje se u nju ulivaju njene najveće pritoke Crna Reka sa lijeve i Bregalnica sa desne strane. Potom teče kroz Demirkapijsku klisuru (kod Demir Kapije) i zatim kod Gevgelije ulazi u Grčku. Tu rijeka malo mijenja smjer i teče ravnomjerno na jug kroz Solunsko polje gdje se u Solunskom zaljevu ulijeva u Egejsko more. U svom donjem dijelu Vardar ima brojne riječne otoke, a na ušću veliku deltu.

Makedoniji pripada 80% riječnog toka Vardara (301 km), zbog čega je današnja Makedonija i nosila ime Vardarska banovina u vrijeme Kraljevine Jugoslavije.

Etimologija 
 Najprihvaćenija teorija o porijeklu imena Vardar je ona da ime potječe od tračke riječi Bardários ( 'crna voda'). Postoji i teorija da ime potječe od germanske riječi Vordol (crn, prljav) iz vremena Ostrogota, kad su oni boravili u tim krajevima.
Ime Bardários (Βαρδάριος) koristili su i stari Grci u 3. vijeku pne., a koristilo se i za Bizanta.

 Grčko ime za rijeku Axios (Αξιός) spominje već Homer (Il. 21.141, Il. 2.849) kao dom Pajonaca (Paeonians), saveznika Troje.

Izvori

Vanjske poveznice 
 Proceedings of the 1st Axios Catchment Consortium Meeting  

Rijeke u Makedoniji
Rijeke u Grčkoj
Porječje Vardara
Društvo Naša djeca Beli Manastir

Društvo "Naša djeca" Beli Manastir, organizacija iz Belog Manastira, osnovana 24. XI. 2000. godine, čiji članovi dobrovoljno učestvuju u raznim aktivnostima organizovanim tokom godine u skladu s interesima i potrebama djece.

Društvo je dosad organizovalo mnoge uspješne akcije:
 Biciklijada
 Dan obitelji
 Dan prava djeteta
 Djeca pjevaju hitove
 Dječji tjedan
 Humanitarni koncert
 Izleti djece
 Kićenje božićne jelke na gradskom trgu
 Ljetne sportske igre
 Ljetovanje djece na moru
 Škola plivanja
 Uređenje okoliša

U okviru Društva "Naša djeca" DND djeluje i Kutić Društva Naša djeca, besplatna radionica za djecu, osnovana 14. III. 2001. na inicijativu Saveza društava "Naša djeca" iz Zagreba, koji je materijalno pomogao u opremanju Kutića.

Kutić DND djeci nudi brojne sadržaje:
 edukativne igračke
 likovni materijal i pribor
 razne muzičke instrumente
 razne društvene igre
 scenske lutke
 slikovnice i knjige
 Sony play station 1
 video- i audio-kasete

Izvor 
 flajer DND Beli Manastir

Nastanci 2000.
Naša djeca
Naša djeca
Djeca
Naša djeca
Tradicionalna kultura Srba

Tradicionalna kultura Srba u Srpskoj krajini i u Hrvatskoj, naziv izložbe koju je 2000. godine pripremio i postavio Etnografski muzej u Beogradu te naslov studijskog kataloga koji je pratio tu izložbu i koji je objavljen na 216 stranica formata 21 x 21 cm u tiražu od 500 primjeraka.

Izložba 
Izložba je organizovana radi upoznavanja šire javnosti s tradicionalnom baštinom kao i njegovanjem i čuvanjem kulturnog i nacionalnog identiteta Srba iz Dalmacije, Like, Gorskog kotara, Korduna, Banije, Žumberka, Slavonije, zapadnog Srema i Baranje.

Na toj je izložbi prikazan etnografski materijal iz 19. i 20. stoljeća koji osvjetljava privredne odlike, razvoj kuća i stanovanja, karakteristike tekstilne radinosti i odijevanja, kao i neka izrazita društvena i duhovna obilježja. Izloženi materijal ne pruža samo sliku narodnog života i kulture u 19. i 20. stoljeću, nego dokumentovano ukazuje na višestoljetno postojanje i kulturu Srba na prostoru Hrvatske.

Katalog 
U studijskom katalogu, s mnoštvom crteža te crnobijelih i fotografija u boji, objavljeni su sljedeći tekstovi: 
 dr. Đorđe Janković: "Srednjovjekovna kultura Srba na granici prema zapadnoj Evropi",
 Andrej Vujnović: "Kratak pregled istorije Srba na području današnje Republike Hrvatske",
 mr Slobodan Mileusnić: "Kratak pregled istorije Srpske pravoslavne crkve na tlu Krajine i Hrvatske",
 dr. Jovan Ilić: "Broj i teritorijalni razmeštaj Srba u Srpskoj krajini i Hrvatskoj. Izgon Srba iz tih prostora",
 Velibor Stojaković: "Odlike tradicionalne privrede kod Srba u Hrvatskoj, Slavoniji i Dalmaciji od kraja XVIII do početka XX veka",
 Zoran Rodić: "Razvoj kuće i stanovanja na srpskim etničkim prostorima u Krajini i Hrvatskoj", 
 dr. Bratislava Vladić-Krstić: "tekstilna radinost Srba u Srpskoj krajini i Hrvatskoj",
 Vjera Medić: "Srpska narodna nošnja u Dalmaciji, Lici, baniji i Kordunu",
 Vera Šarac-Momčilović: "Srpske narodne nošnje u Slavoniji, Baranji i zapadnom Sremu",
 mr. Slavica Garonja-Radovanac: "Narodna književnost Srba sa Vojne krajine / Srba iz Hrvatske".

Izložbu su pripremili dr. Branislava Vladić-Krstić, Zora Rodić, Velibor Stojaković, Vera Momčilović-Šarac i Vjera Medić, dok je studijski katalog uredila Jasna Bjeladinović-Jergić

Slike iz Baranje 
U katalogu su objavljene i četiri fotografije iz Baranje:
 "Stupa i trlica za lan i konoplju; Kneževi Vinogradi - Beli Manastir (Baranja); 1929. godina Foto: P. Ž. Petrović" (str. 102)
 "Ćilim iverani; Baranja; XIX vek" (138)
 "Momačka nošnja iz Popovca; Beli Manastir, Baranja; inv. br. 15114" (str. 187)
 "Ženska nošnja iz Popovca; Beli Manastir, Baranja; 1935. godina; snimio M. S. Vlahović, inv. br. 15116." (str. 194)

Srbi u Hrvatskoj
Srpska kultura
Knjige 2000.
Authority control 2
14. 10.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

14. listopada/oktobra (14. 10.) je 287. dan godine po gregorijanskom kalendaru (288. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 78 dana.

Događaji 

 1066. — Bitka kod Hastingsa, Normani pod vodstvom Vilima Osvajača porazile Saksonce pod vodstvom kralja Harolda II. koji je tu i poginuo.
 1888. — U Leedsu francuski fotograf Louis Le Prince snimio Roundhay Garden Scene, prvi film u historiji.
 1895. — Svečano otvorenje nove zgrade Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu.
 1968. — čovjek je prvi puta pretrčao 100 m za manje od 10 sekundi - 9,95 sec: Jim Hines, USA, pobjeda u finalu Olimpijskih igara u Mexico cityiu.
 2003. — U 90. godini umro Patrick Dalzel-Job, bivši poručnik Britanske kraljevske mornarice, za kojeg se vjeruje da je bio inspiracija za lik tajnog agenta Jamesa Bonda.
.

Rođenja 
 1784. — Ferdinand VII., španjolski kralj († 1833.).
 1873. — Ray Ewry, bio je američki atletičar, osmerostruki olimpijski pobjednik († 1937.).
 1888. — Katherine Mansfield, novozelandska spisateljica.
 1890. — Dwight D. Eisenhower, američki general, političar i predsjednik SAD-a († 1969.). 
 1892. — Tito Strozzi, hrvatski glumac, redatelj, pisac i prevoditelj († 1970.). 

 1905. — Milan Blagojević Španac, španski borac, partizanski komandant i narodni heroj Jugoslavije.
 1906. — Hannah Arendt, njemački filozof († 1975.).
 1911. — Ivo Kozarčanin, hrvatski književnik († 1941.).
 1921. — Radomir "Rade" Marković, srpski glumac († 2010.).
 1927. — Roger Moore, engleski glumac i filantrop. 
 1939. — Ralph Lauren, američki modni dizajner i filantrop.

 1941. — Desanka Perović-Pešut, srpska streljačica. 
 1944. — Udo Kier, nemački glumac.
 1945. — Vladimir Maksimov, sovjetski i ruski rukometaš i izbornik Rusije. 
 1959. — Aleksandar "Aco" Petrović, srpski košarkaški trener († 2014.). 
 1959. — Dragan Nikolić, srpski glumac i scenarista. 

 1969. — Viktor Onopko, umirovljeni ruski nogometaš.
 1971. — Jorge Costa, umirovljeni portugalski nogometaš.

 1974. — Tomislav Rukavina, hrvatski nogometaš i nogometni trener.
 1983. — Ivana Popović, srpska filmska, televizijska, pozorišna i glasovna glumica.

.

Smrti 
 1944. — Erwin Rommel, njemački vojskovođa. Jedan je od najcijenjenijih njemačkih feldmaršala u II. svjetskom ratu. (* 1891.). 
 1959. — Errol Flynn, australski filmski glumac (* 1909.). 

 1977. — Bing Crosby, američki pjevač i glumac (* 1904.). 
 1986. — Milovan Ćirić, srpski nogometaš i nogometni trener (* 1918.). 

 1990. — Leonard Bernstein, američki skladatelj, pijanist i dirigent (* 1918.).
 2003. — Patrick Dalzel-Job, poručnik britanske kraljevske mornarice (* 1913.).
 2018. — Milena Dravić, jugoslavenska i srpska glumica (* 1940.).

Blagdani 
 Pokrov Presvete Bogorodice
.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

Dani u godini
12. 10.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

12. listopada/oktobar (12. 10.) je 285. dan godine po gregorijanskom kalendaru (286. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 80 dana.

Događaji 

 539 p.n.e. - Kir Veliki osvaja Babilon.
 1492. — Kristofor Kolumbo otkriva Ameriku i iskrcava se na otok San Salvador u Bahamskom arhipelagu.
 1924. — Umro  francuski pisac Anatole France, jedan od velikana francuske književnosti s kraja 19. i početka 20. vijeka, koji je za života dobio sve počasti kojima se jedan pisac može nadati. Bio je član Francuske akademije i dobitnik je Nobelove nagrade za književnost 1921.
 1934. —  Jedanaestogodišnji Petar II Karađorđević proglašen je kraljem Jugoslavije, nakon što je   9.oktobra u atentatu u Marseille ubijen i njegov otac kralj Aleksandar I. Kraljevsku vlast je u ime maloljetnog kralja vršilo tročlano namjesništvo — princ Pavle, Radenko Stanković i Ivo Perović. Prvi namjesnik bio je Pavle Karađorđević.
 1943. — Tomislav II. kralj NDH. je potpisao abdikaciju.
.

Rođenja 

 1350. — Dimitrije Donski, vladar velike kneževine Moskve i ruski narodni junak zbog svoje pobjede nad Mongolima.
 1868. — August Horch, njemački inženjer i osnivač Audija († 1951.).
 1873. — Nadežda Petrović, srpska slikarica († 1915.).
 1883. — Otto Heinrich Warburg, njemački fiziolog i liječnik, dobitnik Nobelove nagrade za fiziologiju ili medicinu 1931. godine. Otkrio je uzrok nastanka kancera († 1970.).
 1891. — Sveta Edith Stein, svetica rimokatoličke Crkve, suzaštitnica Europe, redovnica karmelićanka, doktorica znanosti na području filozofije, žrtva nacističkih progona Židova.
 1918. — Emil Cossetto, hrvatski skladatelj i dugogodišnji dirigent više pjevačkih zborova među kojima i Mješovitog zbora Radio Zagreba te ansambla Lado († 2006.). 
 1921. — Jaroslav Drobný, čehoslovački teniser i hokejaš († 2001.).
 
 1949. — Carlos Šakal (Ilič Ramirez Sančez), bivši militant, plaćenik, „profesionalni revolucionar“ i plejboj koji se trenutno nalazi na izdržavanju doživotne zatvorske kazne u Francuskoj. 

 1964. — Francisco Gattorno, kubansko-meksički glumac.
 
 1966. — Roberto Sensini, argentinski nogometaš i trener. 

 1968. — Peter Gentzel, umirovljeni švedski rukometni golman i repezentativac. 
 
 1968. — Hugh Jackman, australski filmski i televizijski glumac i producent. 

 1977. — Bode Miller, američki alpski skijaš. 

 1978. — Georg Hettich, nemački nordijski skijaš.
 
 1985. — Ilsinho, brazilski nogometaš.

Smrti 
 642. — Papa Ivan IV., podrijetlom iz Zadra.
 1576. — Maksimilijan II., njemačko-rimski car, ugarsko-hrvatski i češki kralj (* 1527.).
 1870. — Robert Edward Lee, američki vojskovođa (* 1807.).
 1924. — Anatole France, francuski književnik (* 1844.).
 1969. — Sonja Henie, norveška klizačica i glumica (* 1912.).

 2020. — Josip Balatinac, hrvatski novinar, pjesnik i prozaik (* 1954).

Blagdani 
 Miholjdan 
 Prepodobni Kirijak Otšelnik-Miholjdan 
 Kolumbov dan.
 Svetski dan borbe protiv artritisa. 
 Nacionalni dan Španije.
.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

Dani u godini
8. 2.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

8. veljače/februar (8. 2.) je 39. dan godine po gregorijanskom kalendaru.
Do kraja godine ima još 326 dana (327 u prijestupnoj godini).

Događaji 
 1587. — Kraljica Marija I. od Škotske pogubljena je u dvorcu Fotheringhay zbog sumnje na upletenost u Babingtonovu zavjeru radi ubojstva svoje rođakinje kraljice Elizabete I. od Engleske.
 1904. — Započeo je Rusko-japanski rat iznenadnim torpednim napadom japanskih brodova na ruske brodove blizu današnjeg Lüshunkoua (Kina).
 1915. — U Los Angelesu premijerno prikazano Rađanje nacije, jedan od najvažnijih, ali i najkontroverznijih ostvarenja u historiji filma.
 1984. — Otvorene XIV. Zimske olimpijske igre u Sarajevu.
 1992. — Otvorene XVI. Zimske olimpijske igre u francuskom Albertvilleu na kojoj je po prvi put nastupila i neovisna Hrvatska, a zastavu je nosio Tomislav Čižmešija.
 2002. — Otvorene XIX. Zimske olimpijske igre u Salt Lake Cityju.
.

Rođenja 
 1700. — Daniel Bernoulli, švicarski matematičar i fizičar († 1782.).
 1828. — Jules Verne, francuski književnik († 1905.).
 1834. — Dmitrij Ivanovič Mendeljejev, ruski kemičar, autor Periodnog sustava kemijskih elemenata († 1907.).
 1858. — Josip Kozarac, hrvatski književnik († 1906.).
 1882. — Franjo Košćec, hrvatski entomolog († 1968.).
 1885. — Ivan Kozarac, hrvatski književnik († 1910.).
 1895. — Dragan Plamenac, hrvatski muzikolog i skladatelj († 1983.).
 1923. — Nebojša Popović, bio je košarkaški igrač, trener, reprezentativac Jugoslavije i dugogodišnji funkcioner u košarkaškom sportu († 2001.).
 1925. — Jack Lemmon, američki filmski glumac († 2001.).
 1927. — Vladan Stojaković (Vladanko Stojaković), srpski televizijski sportski komentator († 1997.). 

 1931. — James Dean, američki filmski glumac († 1955.). 
 1940. — Karlo Metikoš, hrvatski glazbenik († 1991.). 

 1941. — Nick Nolte, američki glumac, producent i model.
 1959. — Henry Czerny, kanadski glumac. 
 
 1959. — Mauricio Macri, argentinski političar, biznismen, građevinski inžinjer i predsjednik države. 

 1963. — Marijan Ban, hrvatski pjesnik i glazbenik.
 1966. — Hristo Stoichkov, bugarski nogometaš i nogometni trener.
 1966. — Bruno Labbadia, njemački nogometaš, talijanskog podrijetla.

 1970. — Ivica Tucak, hrvatski vaterpolo izbornik. 
 
 1975. — Hüseyin Beşok, turski košarkaš, bosanskog porijekla.

 1978. — Nikola Eklemović, bivši srpski i mađarski rukometaš. 
 1981. — Semyon Poltavskiy, ruski odbojkaš. 
 
 1992. — Bruno Martins Indi, portugalsko-nizozemski nogometaš. 

 1995. — Mijat Gaćinović, srpski nogometaš.
.

Smrti 
 1587. — Marija Stuart, škotska kraljica (pogubljena) (* 1542.).

 1849. — Frace Prešern, i preporoditelj, autor Sonetnog vijenca (* 1800.).
 2007. — Anna Nicole Smith, američki manekenka, glumica i Playboyeva Playmate of the Year za 1993. godinu (* 1967.). 
 2011. — Cesare Rubini, talijanski košarkaški trener i vaterpolist (* 1923.). 

 2013. — Josif Tatić, srpski glumac (* 1946.). 
 
 2023. — Miroslav "Ćiro" Blažević, hrvatski nogometni trener (* 1935.).

Blagdani 
 Prepodobni Ksenofont i Marija

.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

Dani u godini
1. 9.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

1. rujna/septembra (1. 9.) je 244. dan godine po gregorijanskom kalendaru (245. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 121 dan.

Događaji 
 
 1870. — U bici kod Sedana u francusko-pruskom ratu, Prusi su pod komandom Helmuta fon Moltkea nanijeli težak poraz trupama francuskog cara Napoleona III, što je dovelo do pada Drugog carstva. 
 
 

 1939. — Njemačka napada Poljsku ! Počinje Drugi svjetski rat. 

 
 
 
 

 
 
 
 
 

 2004. — Čečenski pobunjenici uzeli su između 1000 i 1500 taoca, većinom djece, u školi u gradu Beslanu u Sjevernoj Osetiji tražeći puštanje pobunjenika iz zatvora u susjednoj Ingušetiji i nezavisnost Čečenije od Rusije. (vidi talačka kriza u Beslanu).  
 
 

.

Rođenja  
 1653. — Johann Pachelbel, njemački kompozitor i orguljaš († 1706.). 

 1751. — Emanuel Schikaneder, njemački glumac, pjevač, dramatičar i skladatelj († 1812.).

 1873. — Dinko Šimunović, hrvatski književnik († 1933.). 
 1875. — Edgar Rice Burroughs, američki pisac († 1950.).

 1888. — Andrija Štampar, hrvatski liječnik, specijalist higijene i socijalne medicine († 1958.).
 1919. — Antun Masle, hrvatski slikar († 1967.). 
 1923. — Rocky Marciano, američki boksač teške kategorije († 1969.). 

 1927. — Jovica Petković, srpski i bosanskohercegovački harmonikaš. († 2010.).
 1928. — George Maharis, američki glumac.
 1939. — Lily Tomlin, američka glumica.
 1950. — Dudu Georgescu, umirovljeni rumunski nogometaš.
 1957. — Duško Ivanović, bivši crnogorski košarkaš i košarkaški trener. 
 1957. — Gloria Estefan, kubansko-američka pjevačica, kantautorica i glumica. 

 1960. — Marko Mlinarić, hrvatski nogometaš. 
 1962. — Ruud Gullit, nizozemski nogometaš i trener. 

 1964. — Andrijana Videnović, srpska pozorišna i filmska glumica. 

 1969. — Enric Masip, umirovljeni španjolski rukometaš. 
 
 1969. — Mladen Vulić, hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac. 

 1970. — Gordan Firić, bivši bosanskohercegovački košarkaš.
 1975. — Maritza Rodríguez, kolumbijska glumica, pjevačica i model.

 1977. — David Albelda, umirovljeni španjolski nogometaš.
 1983. — José Antonio Reyes, španjolski nogometaš.
 1986. — Gaël Monfils, francuski teniser. 

 1989. — Bill Kaulitz, nemački pevač.
 1989. — Tom Kaulitz, nemački gitarista.
 1989. — Daniel Sturridge, engleski nogometaš. 

.

Smrti  
 1666. — Juraj Ratkaj, barun, hrvatski svećenik i povjesničar (* 1612.). 

 1715. — Luj XIV., francuski kralj (* 1638.).
 1927. — Ferdo Kovačević, hrvatski slikar (* 1870.). 
 1970. — François Mauriac, francuski književnik (* 1885.). 

 1997. — Zoltán Czibor, mađarski nogometaš (* 1929.).
 2006. — György Faludy, mađarski pisac, pesnik i prevodilac.
.

Blagdani 

.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

Dani u godini
Mona Lisa

Mona Lisa (76,8 x 53 cm), ulje na drvetu, (proljeće 1503 – ljeto 1505), muzej Louvre, Pariz, Leonardo da Vinci.

Tradicionalno identificiranje nepotpisanog i nedatiranog portreta danas poznatog kao Lisa del Giocondo stavlja se osobi pod imenom Giorgio Vasari, čovjeku koji je bio važan biograf novovremenske povijesti umjetnosti iz 16. stoljeća.

Činjenica je da je Leonardo da Vinci, po svom povratku u Firencu, dakle u godinama između 1500 i 1506, nacrtao jedan portret Lise del Giocondo, žene firentinskog trgovca Francesca del Gioconda. Dalje biograf ustanovljava, da Leonardo još i nakon četiri godine nije dovršio portret u potpunosti. Leonardo takoder nije nikada predao nedovršenu sliku svom poslodavcu Francescu del Giocondu, već je zadržava kod sebe. 

Kako jedino Vasari spominje ime Mona Lisa, mnogobrojni povjesničari sumnjaju u točnost imena i traže druge izvore. Tako se pretpostavlja da se radi o ljubavnici od Giuliana de' Medicija, neka Pacificia Brandano ili jedna od priležnica Charlesa d' Amboise, ili čak i Isabella d' Este, Markiza od Mantue. Neki istraživači idu tako daleko, da tvrde kako nije uopće postojao model, vec da je Leonardo naslikao idealnu ženu.

Polazi se od toga da je "Mona Lisu" naručio Francesco del Giocondo u proljeće 1503. u čast kupnje nove kuće kao i povodom rođenja djeteta bez komplikacija.
Lisa je rođena 1479. kao kćer Antonia Maria di Noldo Gheradinia, a udala se 5. 3. 1495. za trgovca svilom po imenu Francesco di Bartolomeo di Zanobi del Giocondo. 

Leonardo je prodao sliku kratko pred svoju smrt kralju Franji I, koji je zatim čuva u dvorcu Amboise. U slijedećem razdoblju slika dolazi u Fontainbleau, Paris, Versailles i konačno u kolekciju Luja XIV. Nakon francuske revolucije slika dobiva nov dom u Louvreu. Napoleon je uzima odatle i vješa je u svojoj spavaćoj sobi. Po njegovom silasku s vlasti Mona Lisa se vraća natrag u muzej Louvre.

Dana 21. kolovoza 1911. slika je ukradena iz Louvrea, od strane talijanskog lopova imenom Vincenzo Perugia. On je želio Mona Lisu dovesti nazad "kući" u Italiju. Tek dvije godine kasnije ponovno se slika pojavljuje u Firenzi. 

1956. u atentatu s kiselinom teško je oštećena donja polovica slike. Dana 30. 12. 1956. jedan posjetitelj je bacio kamen na sliku Mona Lise. Taj čovjek zbog tog čina morao je napustiti Francusku i poći u svoju domovinu Boliviju. 

Tokom 1960-ih i 1970-ih Mona Lisa je bila izložena i u New Yorku, Tokiju i Moskvi. Danas se nalazi iza pancirnog stakla u muzeju Louvre u Parizu.

Vanjske veze 

 Muzej Louvre

Slike 1500-ih
Slike Leonarda da Vincija
Kultura u Parizu
Alexi Laiho

Alexi Laiho, poznat pod nadimkom "Wildchild", je bio finski rok-muzičar.

Rođen je 8. 4. 1979. u gradiću Espoo u Finskoj, a umro krajem prosinca 2020. Već kao dijete počeo se baviti glazbom svirajući violinu u dobi od pet godina. Nekoliko godina kasnije, pod utjecajem glazbe koju je njegova sestra slušala (uglavnom heavy metal), prestao je svirati violinu i u 11. godini počeo učiti sviranje gitare u finskom jazz&pop konzervatoriju. Nedugo zatim je s prijateljima osnovao bend koji se ubrzo raspao.

U dobi od 16 godina, prekinuo je školovanje da bi se potpuno posvetio svom novom bendu IneartheD (koji je kasnije postao Children of Bodom).

U dobi od 19 godina, proživio je traumatičan raskid i pokusao izvršiti samoubojstvo. Popio je 20-ak tableta, a prijatelj ga je zatim našao i odveo u bolnicu. Kada se oporavio, odlučio se potpuno posvetiti muzici. Tada je snimio prvi album: Something Wild. Pomogao je u stvaranju prvog albuma benda Griffin, a zatim ga je Kimberly Goss pozvala u Sinergy kao glavnog gitaristu. Laiho se nedugo zatim i oženio njome, no rastali su se. Njegov bend Children of Bodom, s originalnom postavom koju su činili on, Jaska, Janne, Roope i Hennka, izdao je pet albuma i nekoliko DVD-ova: Something Wild, Follow the Reaper, Hatebreeder, Hate Crew Deathroll, Thrashed Lost and Strongout, Are You Dead Yet.

Finski muzičari
Laiho, Alexi
Zoran Milanović

Zoran Milanović (rođen u Zagrebu 1966) je hrvatski centristički političar koji je od 2011. do 2015. služio kao premijer Hrvatske, te od 2007. do 2016. vodio Socijaldemokratsku partiju Hrvatske. Na izborima 2020. je izabran za predsjednika Republike. Na tu dužnost je stupio 19. 2. 2020.   

Odrastao je na Trnju, a zatim na Črnomercu. Pohađao je srednju školu „Centar za upravu i pravosuđe” (danas I. gimnazija). Diplomirao je na Pravnom fakultetu u Zagrebu. Za vrijeme studiranja dobio je Rektorovu nagradu i sudjelovao je na studentskom natjecanju iz međunarodnog javnog prava „Telders” u Haagu. Upisao je poslijediplomski studij iz međunarodnog prava u Zagrebu, ali ga nije završio. Diplomirao je na poslijediplomskom studiju europskog i komparativnog prava na flamanskom Sveučilištu u Bruxellesu. Zaposlio se u Ministarstvu vanjskih poslova. Tri i pol godine bio je član hrvatske misije pri EU i NATO-u. Sudjelovao je u mirovnoj misiji u Gorskom Karabahu 45 dana.

Bavi se politikom od 1999., kada je postao član SDP-a. Bio je pomoćnik ministra vanjskih poslova Tonina Picule, zadužen za međunarodne organizacije i pregovore s NATO-m. Nakon bolesti Ivice Račana je ušao u utrku za vodstvo stranke, da bi na stranačkoj konvenciji 2.6. u drugom krugu pobijedio Željku Antunović i bio izabran za novog predsjednika. Nakon izbora 2007. godine je prilikom postizbornih pregovora o koaliciji postao premijerski kandidat SDP-a, zamijenivši Ljubu Jurčića. Na kraju je prisiljen priznati poraz kada je saborsku većinu i novi mandat osigurao HDZ na čelu sa Ivom Sanaderom. 

Godine 2010. je sklopio predizborni sporazum SDP-a sa Hrvatskom narodnom strankom, IDS i HSU poznat kao Kukuriku koalicija. Taj je blok na izborima 2011. godine osvojio apsolutnu većinu u Saboru, te je time Milanović osigurao mjesto budućeg premijera. Na dužnost je stupio 23. decembra 2011. Njegov je mandat obilježio ulazak Hrvatske u Europsku uniju, ali i nastavak ekonomske krize, kao i siromašenja najširih slojeva stanovništva. Nakon izbora u jesen 2015. godina je njegova koalicija ostala bez apsolutne većine, te je nakon nekoliko mjeseci bez uspjeha pokušao sastaviti vladu sa Mostom nezavisnih lista i početkom 2016. završio u oporbi. Na izvanrednim izborima u rujnu 2016. je Narodna koalicija sa njim na čelu imala iznenađujuće loše rezultate, te je Milanović najavio da se neće kandidirati za novi mandat na čelu predsjednika stranke.

Nakon nekoliko godina pokušaja da se bavi konzaltingom, njegova ga je stranka kandidirala na predsjedničkim izborima, na kojima je u decembru 2019. ostvario relativnu pobjedu u prvom krugu, te potom u drugom krugu porazio predsjednicu Kolindu Grabar Kitarović. 

Ima ženu i dvoje djece.

Izvori

Vanjske veze 

 Blog
 Biografija 
 Diplomatska biografija 

Predsjednici Hrvatske
Premijeri Hrvatske
Hrvatski političari
Hrvatski ateisti
Biografije, Zagreb
6. 9.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

6. septembra/rujna (6. 9.) je 249. dan godine po gregorijanskom kalendaru (250. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 116 dana.

Događaji 
 

 1620. — Iz engleske luke Plymouth isplovio je brod Mayflower. 
  
 
 

 
 
 

 1955. — U Turskoj je došlo do antigrčkih izgreda.
 1957. — U Londonu je bez rezultata završio rad UN-ove komisije za razoružanje.
 1958. — Tunis i Maroko pristupili su Arapskoj ligi.

 1965. — Nakon ulaska indijskih trupa u pakistanski glavni grad Lahore, konflikt zbog Kašmira prerastao je u Indijsko-pakistanski rat. 
 
 1966. — U parlamentu u Capetownu žrtvom atentata postao je južnoafrički premijer Hendrik Frensch Verwoerd. 
 
 
 
 
 
 
 
 

 

.

Rođenja 
 1666. — Ivan V., ruski car († 1696.).
 1766. — John Dalton, engleski fizičar († 1884.).
 1808. — Abd el-Kader, marokanski emir († 1883.). 
 1875. — Franjo Durst, hrvatski liječnik, osnivač ginekologije u Hrvatskoj († 1958.). 

 1884. — Aleksandar Bresztyenszky, hrvatski pravni pisac i političar († 1904.).
 1900. — Julien Green, francuski književnik američkog podrijetla († 1998.).
 1912. — Mitra Mitrović, spisateljica, partizanka i prva ministarka u istoriji Srbije.
 1923. — Petar II. Karađorđević, posljednji jugoslavnski kralj († 1970.). 
 1923. — Ljubica Ković, srpska glumica († 2014.). 

 1926. — Dunja Rihtman-Auguštin,  hrvatska etnologinja († 1926.).
 1959. — Ana Bekuta, srpska pevačica pop-folk muzike. 
 1961. — Višnja Babić, hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica. 

 1967. — Igor Štimac, hrvatski nogometaš i nogometni trener. 
 1970. — Stéphane Guivarc'h, umirovljeni francuski nogometaš. 

 1973. — Greg Rusedski, bivši britanski tenisač. 

 1974. — Goran Trobok, srpski nogometaš. 
 1974. — Tim Henman, bivši engleski teniser. 

 1975. — Patrick Fischer, švicarski hokejaš na ledu. 
 1979. — Milan Gromilić, srpski glumac. 
 
 1983. — Vít Jedlička, češki političar, publicista i aktivista. 

 1984. — Luc Abalo, francuski rukometaš.
 
 1987. — Andrea Lekić, srpska rukometašica.
.

Smrti 
 1566. — Sulejman I Veličanstveni, sultan Osmanskog carstva 1520-1566.
 1998. — Akira Kurosawa, japanski režiser, scenarist i producent.
 2007. — Luciano Pavarotti, italijanski operni pjevač. 
 2008. — Riza Sapundžiju (Riza Sapunxhiu), ekonomista i društveno-politički radnik SFR Jugoslavije, SR Srbije i SAP Кosova (* 1925.). 

 2009. — Vanja Drach, hrvatski glumac.
 2018. — Burt Reynolds, ameruički glumac (* 1936.).

Blagdani 
 Ovaj dan je bio rođendan jugoslovenskog kralja Petra II (praktično 1935 - 40).
.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

Dani u godini