Bács-Bodrog vármegye

Bács-Bodrog vármegye (németül: Komitat Batsch-Bodrog, latinul: Bachiensis et Bodrogiensis, szerbül: Бач-Бодрошка жупанија, horvátul: Bačko-Bodroška županija) közigazgatási egység a Magyar Királyság alföldi részében. A vármegye területének kisebb északi része jelenleg Bács-Kiskun vármegye, míg nagyobb hányada a szerbiai Vajdaság Autonóm Tartomány része.

Földrajz
Bács-Bodrog vármegyét keleten a Tisza, délen és nyugaton pedig a Duna határolta, határa csak északon nem futott természetes vonalon. Bács-Bodrog vármegye szomszédai északon Pest-Pilis-Solt-Kiskun, északkeleten Csongrád, keleten Torontál, délen Szerém, délnyugaton Verőce, nyugaton pedig Baranya vármegye. Ezeken kívül 1930-tól északnyugaton Tolna vármegyével is határos volt.

A vármegye teljes területe síkság.

Történelem
Bács-Bodrog vármegyét az 1802. évi VIII. törvénycikk hozta létre Bács és Bodrog vármegyék egyesítésével, melyek már a 13. század elejétől léteztek.

A vármegye területét az Oszmán Birodalom elfoglalta a 16. században és a török uralom idején a Szegedi szandzsák része volt. 1699-től a Habsburg Birodalom által létrehozott Bácska régió részévé vált, 1751–91 között a Tiszai Koronauradalomhoz tartozott. Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc idején a vármegye a Szerb Vajdaság része lett, majd 1849–1860 között a Szerb Vajdaság és Temesi Bánság része volt. 1873-ban Bács-Bodrog vármegyéhez csatolták a Sajkásvidéket.

Bács-Bodrog vármegye déli, nagyobbik részét 1918-ban elfoglalta, majd a trianoni békeszerződés alapján megszerezte a Szerb–Horvát–Szlovén Királyság. 1918–1922 között e terület egyike volt a Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megyéinek Újvidék székhellyel.

A Magyarországnak meghagyott kisebb rész szintén önálló megyeként működött tovább, melynek székhelye 1941-ig Baja volt. Ez 1941-1944 között kiegészült a déli, elszakított területekkel, székhelye ezekben az években ismét Zombor volt.

A második világháború után visszaálltak a trianoni határok, Bács-Bodrog vármegye déli része újra Jugoszláviához került, az északi rész pedig ismét Baja székhellyel működött tovább.

Bács-Bodrog vármegye megszűnésére az 1950-es megyerendezés során került sor, amikor egyesítették Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye déli részével Bács-Kiskun megye néven.

A vármegye déli része jelenleg a Vajdaság Autonóm Tartomány része.

Lakosság
 A lakosság száma 1857-ben  528 346 volt. Közülük 266 457 magyar (50,43%), 103 481 német (19,59%), 19 329 szlovák (3,66%),   91 664 szerb (17,35%),  40 393 sokácz (17,35%), 45 görög anyanyelvű volt.

 A lakosság száma 1880-ban 638 063 volt. Közülük 234 352 magyar (36,73%), 162 894 német (25,53%), 24 761 szlovák (3,88%), 469 román (0,07%), 7 294 rutén (1,14%), 177 081 szerb és horvát (27,75%), 832 egyéb  anyanyelvű volt.

A vármegyének 1910-ben 812 385 lakosa volt, ebből:
 363 518 (44%) magyar
 190 697 (23%) német
 145 063 (17%) szerb
 30 137 (3,7%) szlovák
 10 760 (1,24%) ruszin
 1279 (0,16%) horvát
 386 (0,05%) román
 70 545 (8,68%) egyéb
nemzetiségűnek vallotta magát.

Közigazgatás
Bács-Bodrog vármegye a 20. század elején tizenhárom járásra volt felosztva:
 Apatini járás, székhelye Apatin
 Bácsalmási járás, székhelye Bácsalmás
 Bajai járás, székhelye Baja
 Hódsági járás, székhelye Hódság
 Kulai járás, székhelye Kula
 Óbecsei járás, székhelye Óbecse
 Palánkai járás, székhelye Palánka
 Titeli járás, székhelye Titel
 Topolyai járás, székhelye Topolya
 Újvidéki járás, székhelye Újvidék
 Zentai járás, székhelye Zenta
 Zombori járás, székhelye Zombor
 Zsablyai járás, székhelye Zsablya

A vármegyéhez ekkor egyetlen rendezett tanácsú város tartozott (Zenta). Ezen kívül a megye területén négy törvényhatósági jogú város volt (Baja, Szabadka, Újvidék, Zombor).

1920-41 között a magyarországi csonka vármegye három járásra oszlott (Bácsalmási, Bajai és Jánoshalmi, az utóbbi Jánoshalma székhellyel) és területén egy törvényhatósági jogú város (Baja) feküdt.

1941-44 között a Trianon előtti beosztás lépett ismét érvénybe azzal az eltéréssel, hogy az 1929-es magyarországi közigazgatási változásokkal összhangban rendezett tanácsú helyett megyei város lett Zenta rangja, és megyei város lett Magyarkanizsa is.

1945-től a trianoni határok visszaállításával visszaállt a megye két háború közötti járási és városi beosztása is.

Bács-Bodrog vármegye ispánjai

Főispánok 
Bács-Bodrog vármegye főispánjai:

Jegyzetek

További információk 

1880-as népszámlálás
Borovszky Samu: Magyarország vármegyéi és városai. Bács-Bodrog vármegye, 1909
 Bodrog vármegye
 Bács vármegye
 Bácska

Bács-Bodrog vármegye