Balatonberény

Balatonberény egy község Somogy vármegyében, a Marcali járásban, a Balaton partján.

Fekvése 

Balatonszentgyörgy és Balatonkeresztúr között helyezkedik el, mintegy 4 kilométerre a Zala torkolatától; mindkét szomszédja felől a 7119-es számú mellékút vezet a településre. Vonattal is elérhető volt a Székesfehérvár–Gyékényes- és a Somogyszob–Balatonszentgyörgy-vasútvonalakon, amelyeknek egy megállóhelye van a községben, azonban utóbbi vonal személyforgalmának 2009-es leállítása óta csak a 30-as vonalon érhető el. A település a Balatonboglári borvidék részét képezi.

Története 
A mai település helyén már mintegy 6500 éve élhetnek emberek, ezt újkőkori és bronzkori leletek tanúsítják. A római korból a Balatonban talált téglák és egy kút, valamint a faluban fellelt sírok és pénzérmék maradtak meg, de vannak népvándorláskori temetők is a község területén.

Az első írásos dokumentum, amelyben említik, 1121-ből származik, ekkor nevét Buren alakban írták. (Bár sokáig ismert volt egy 1082-ből eredő oklevél is, de kiderült, hogy az hamisítvány.) Az 1332–1337-es pápai tizedjegyzékben Fanch-Beren írásmóddal szerepelt; ez a név az akkori birtokosra, a Gordovai Fáncs családra utal. Egy 1536-os adóösszeírásban Fajsz-Berény néven fordult elő, egy 17. századi feljegyzés szerint pedig a Fáncsok egyik leányági leszármazottja, Zankó Miklós birtokolta a falut. 1727-től a Hunyady családé lett, nekik köszönhető, hogy a 14. századból származó, de majdnem teljesen elpusztult templom romjaira egy új, barokk stílusút építettek. Bél Mátyás 18. századi leírásában megemlíti, hogy a virágzó település lakói főként szőlészetből és halászatból élnek.

Az 1848–1849-es szabadságharcban 14 helyi katona halt hősi halált. 1881-ben készült el a Hunyady-kastély, a Balaton déli partján húzódó vasút megépülésének köszönhetően pedig megkezdődött országosan ismert üdülőtelepüléssé válása. A 20. század elejére már 171 fürdőbódé, nyaralóvillák sora és négy szálloda is felépült. Nevét ekkor már csaknem a mai alakjában, Balaton-Berényként írták. A két világháborúban szintén harcoltak helyiek, rájuk emléktábla emlékezik.

Kultúrtörténeti érdekesség, hogy 1906 szeptemberében az ifjú zenekutató Bartók Béla, népdalgyűjtő körútja alkalmából néhány napot itt töltött. Az eddigi kutatás szerint Bartók három dalt gyűjtött Balatonberényben. Ezek közül kettő egyértelmű, mert rendelkezésre áll az eredeti támlap Bartók kézírásával: az egyik az Elhervadt a citrusfa kezdetű rabének, a másik pedig a Fehér Laci lovat lopott című ballada egy variánsa, amelyet Ifi Juli, akkor Bartókkal egyidős helybéli fiatalasszony énekelt.
 
A XX. század második felében a Fonyódi járáshoz tartózó falu fejlődése lelassult, sőt, önállóságát is elvesztette, Balatonszentgyörgyön működő központtal közös tanácsú község volt, csak 1989-től lett önálló ismét. 1994-ben a Fonyódi kistérségbe került, ahonnan 2007-ben a Marcali kistérségbe helyezték át, 2013 óta pedig a Marcali járáshoz tartozik.

2002. július 1-jén 20 lengyel zarándok vesztette életét itt buszbalesetben. A baleset helyszínén emlékművet emeletek, ami a magyarországi lengyelek fontos emléke, illetve emlékhelye.

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Nagy Károly (független)
 1994–1998: Nagy Károly (független)
 1998–2002: Gazda János (független)
 2002–2006: Gazda János (független)
 2006–2010: Horváth László (független)
 2010–2014: Horváth László (független)
 2014–2019: Horváth László (független)
 2019–2022: Horváth László (független)
 2022-től: Druskoczi Tünde (független)

A településen 2022. június 26-án időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) kellett tartani, mert az előző képviselő-testület 2020 szeptember közepén feloszlatta magát. Az emiatt szükséges időközi választást eredetileg még 2020. december 13-ára írták ki, de a koronavírus-járvány okán elrendelt korlátozások miatt azt a választást már nem lehetett megtartani, és az azt követő másfél évben sem lehetett új választást kitűzni, a járványhelyzet feloldásáig. Az így megtartott időközin a hivatalban lévő polgármester is elindult, de alulmaradt egyetlen kihívójával szemben.

Népesség
A település népességének változása:

	 
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 77,2%-a magyarnak, 1% cigánynak, 8,2% németnek mondta magát (19% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 59,5%, református 1,9%, evangélikus 2,2%, görögkatolikus 0,2%, felekezet nélküli 8,2% (26,2% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 

 
Balatonberény legfőbb vonzereje maga a Balaton: 6 km-es partszakaszán működik fizetős és szabadstrand, valamint naturista strand is. A Balaton déli partján egyedül itt található nudista strand és kemping.

A faluban tájház is található (Múltház néven), míg a szőlőhegyen több évszázados, nádtetős présházak sorakoznak. 

A műemléki védelem alatt álló templom pedig azért különleges, mert egyes részei még őrzik 14. századi, gótikus formájukat. A templomkertben egy barokk stílusú,  éves Szent Vendel-szobor áll.

Van a faluban Kossuth-szobor és 1956-os emlékmű is. 

A Balaton utcai parkban álló emlékmű három hajótestet formáz, amelyek a Felvidéket, a Délvidéket és Erdélyt jelképezik, a Szabadság téri parkban pedig millecentenáriumi kopjafa és millenniumi emlékkereszt is látható.

Híres emberek
 1982-től itt élt és alkotott Kenéz László szobrász, éremművész, grafikus, festő.
 A balatonberényi temetőben nyugszik Futó Elemér, a Kis-Balaton természetvédelmi felügyelője, a Balaton-felvidéki Nemzeti Park nyugalmazott vezető természetvédelmi őre.

Testvértelepülés
 Csíkszentimre (Székelyföld)

A település az irodalomban 
 Érintőlegesen szerepel a település Bödőcs Tibor humorista első regényében, a zalai vidéki helyszínek sokaságát felvillantó Meg se kínáltak című kötetben (több fejezetben is).

Jegyzetek

További információk 
 Balatonberény az Irány Magyarország.hu honlapján
 Lap.hu linkgyűjtemény

Kapcsolódó szócikkek 

Somogy megye települései
Balaton-parti települések, településrészek
Somogy vármegye települései