Constantin Chiriță

Constantin Chiriță (n. 12 martie 1925, Ibănești, Vaslui — d. 14 noiembrie 1991, Königswinter, Germania) a fost un prozator român, scriitor, romancier, scenarist, eseist, politician comunist. Cărțile sale s-au adresat în special tineretului.

Biografie 
Primele șase clase liceale le-a absolvit la Colegiul Național „Gheorghe Roșca Codreanu” din Bârlad  , ultimele două la București.

A urmat Politehnica din București, dar nu a finalizat studiile. A fost apoi redactor la ziarul Scînteia și muncitor pe șantierul de la Bumbești-Livezeni. Debutează ca scriitor în anul 1949, scrierile sale fiind în parte creații în stilul realismului socialist. S-a remarcat ca romancier și scenarist. A deținut funcția de vicepreședinte al Uniunii Scriitorilor.

A fost redactor la diferite reviste literare (mai ales la Luceafărul și Sportul literar). Scriitor fecund și, deseori, militant politic al timpului (secretar PCR al Uniunii Scriitorilor, 1972–1977, și vicepreședinte al ei, din 1977), a colaborat la diferite reviste literare, sociale și politice din țară. 

Uniunea Scriitorilor l-a premiat de două ori (1964 și 1974).

A fost un eseist virtuoz. În romanele sale pentru adulți l-a preocupat lumea universitară și tehnocrată.

A participat la toate manifestările culturale ale liceului „Gheorghe Roșca Codreanu” și ale Bârladului.

A decedat la 14 noiembrie 1991 în orășelul Königswinter, vecin cu fosta capitală Bonn a RFG.

A fost căsătorit cu Gertrud Gregor, cu care a avut 3 copii: Victor, Diana și Adrian.

Opera 
Constantin Chiriță este autorul unui foarte popular ciclu de romane pentru tineret, intitulat Cireșarii. Titlurile celor cinci volume sunt:
 Cavalerii florii de cireș (numit inițial Teroarea neagră), 1956
 Castelul fetei în alb, 1958
 Roata norocului 1960
 Aripi de zăpadă (numit inițial Teroarea albă) 1961
 Drum bun, Cireșari 1963

Ele au fost ecranizate în anii 1970 ca serial de televiziune, care s-a bucurat de succes. S-au turnat filme după aceste volume, considerate best-seller-uri în perioada comunistă (până astăzi). În întreaga țară s-au înființat cercuri de tineret și cluburi cu numele „Cireșarii” și s-au organizat numeroase expediții și excursii, cu participanți de vârsta cireșarilor și cu caracter științific, o retrăire a aventurilor acestora.

Alături de romanul Toate pânzele sus! al lui Radu Tudoran, „Cireșarii” era unul din romanele favorite ale adolescenților români.

Bibliografie cronologică 
 Matei Ion a cucerit viața, 1949 (nuvele; volumul de debut)
 Oameni din orașul nostru, 1951 
 Cireșarii, 1956 
 Cavalerii florii de cireș 1956
 Castelul fetei în alb 1958
 Roata norocului 1960
 Aripi de zăpadă 1961
 Drum bun, Cireșari! 1963
 Întâlnirea, 1959
 Oțelul, 1960 (vide infra, Livada)
 Pasiuni, 1962
 Trilogia în alb, 1974 (trei romane polițiste publicate inițial separat în perioada 1964-1969):
 Trandafirul alb, 1964
 Pescărușul alb, 1969
 Îngerul alb, 1969
 Adâncimi, 1974 (piesă de teatru) 
 Livada, 1979 (romanul Oțelul revizuit radical)
 Romantica, 1985

Scenarii de film
 Cireșarii (1984)
 Aripi de zăpadă (1985) - în colaborare cu Adrian Petringenaru
 Cetatea ascunsă (1987) - în colaborare cu Adrian Petringenaru

În alte limbi 
 A fehér ruhás leány vára (Cireșarii, vol. 2: Castelul fetei în alb), traducere în limba maghiară de Tamás Deák, Ifjúsági Könyvkiadó, Budapesta, 1963.
 A fehér rózsa (Trilogia albă, vol. 1: Castelul fetei în alb), traducere în limba maghiară de Éva Lendvay, Ifjúsági Könyvkiadó, Budapesta, 1968.

Note

Legături externe 
 Cireșarii, o alternativă la talk-show-uri demente, 25 iulie 2010, Jurnalul Național
 Un om frumos e greu de învins, 7 iulie 2010, Clara Margineanu, Jurnalul Național

Nașteri în 1925
Decese în 1991
Romancieri români
Scenariști români
Comuniști români
Membri ai Partidului Comunist Român
Scriitori români de literatură pentru copii
Realism socialist