Győr vármegye

Győr vármegye (németül: Komitat Raab, latinul: Comitatus Jauriensis, Jaurensis, Arabonensis, Arraboniensis, Javariensis, Raab, szlovákul: Rábsky komitát) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság dunántúli részében. A terület ma Magyarország és Szlovákia között van felosztva. Központja Győr volt.

Földrajz 
Győr vármegye területének legnagyobb része síkság, csak délen találhatók némi dombok. Síksága a Kisalföldhöz tartozik, a dombság a Bakony legészakibb csoportja. Folyóvizekben mindig gazdag volt (árvíz jellemző volt a vármegyére) (Duna, Rába, Rábca, Marcal).

Északról Pozsony vármegye, keletről Komárom vármegye, délről Veszprém vármegye, nyugatról Sopron vármegye, északnyugatról pedig Moson vármegye határolta.

Történelem 
Győr vármegye a legöregebb magyar vármegyék egyike. Szent István király Győr (Geur) német lovagot nevezte ki győri ispánná. Ő a Győr nemzetség őse, és a város, illetve vármegye névadója is. 1177-ben említik először a ma minden történész által hitelesnek tartott ispánjának nevét. 1185-ben III. Béla magyar király egy oklevele utal a létező győri várispánságra. A vármegye iratai 1552-től a nemesi közgyűlés jegyzőkönyvei 1580-tól folyamatosan fennmaradtak.

Székesfehérvár 1543. évi török elfoglalása után a vármegye Győrtől délre eső területe török hódoltsági terület lett. 1593-ban a vármegyében 493,5 porta 859 adózó családfővel, 1594–1598 közt a vármegye teljesen török kézen volt. Az 1611-es nemesi összeírás szerint a vármegyében: 147 nemes jogállású személy, ebből 10 egyházi személy, vagy testület. 20 győri armalista (birtok nélküli) nemes, 41 bajcsi és bácsai prediális (egyházi) nemes, 30 falusi kisnemes, 4 rác nemes. 1616-ban történik első említése az alszolgabírói tisztségnek. 1619-ben a vármegye lakossága Győr város nélkül 150,25 porta, kb. 15 000 fő. 1623-ban keletkezett első adat a táblabírói tisztségre. 1681-ben Győrben 123 armalista, a vármegyében 15 predialista nemes, és 31 falusi kisnemes volt, 1715-ben pedig a vármegyében 8 nemes, 1517 jobbágy, 418 zsellér, összesen 1943 háztartás. Ebből 1911 magyar, 32 német háztartás. 1719-ben Győr város nélkül a vármegye lakossága kb. 13-14 000 fő. 1785–1790 közt II. József magyar király rendeletére összevonták Győr, Moson, Komárom, Sopron, Vas, Veszprém, Esztergom vármegyéket Győri Kerület néven a győri székhellyel.

A napóleoni háborúk során, 1809. augusztus és november közt a vármegye területe, Csilizköz kivételével, francia megszállás alá került.

1888-ban a vármegye lakossága Győr város nélkül 109 493 fő, területe 1381,11 km². 1918-tól a vármegye Dunától északra fekvő területei Csehszlovákia része lett. 1920-ban a vármegye lakossága Győr város nélkül 90 839 fő, területe 1397 km².

1923-ban Magyarországon maradt területeit a szintén csonka Moson és Pozsony vármegyékkel összevonták, létrehozva Győr, Moson és Pozsony közigazgatásilag egyelőre egyesített vármegyét, melynek neve a második világháború után Győr-Moson megye lett. Ez az 1950-es megyerendezéskor egyesült Sopron megyével, így jött létre Győr-Sopron megye, neve 1990 óta Győr-Moson-Sopron megye.

Lakosság 
A vármegye összlakossága 1910-ben 136 295 fő volt, ebből:

 133 569 (98%) magyar
 2044 (1,5%) német
 682 (0,5%) szlovák és horvát

Közigazgatás 
A vármegye a 19. század végétől, amikor a megyéknek állandó járási székhelyeket kellett kijelölniük, három járásra volt felosztva:

 Pusztai járás, székhelye Győrszentmárton, neve 1940-től Pannonhalmi járás
 Sokoróaljai járás, székhelye Tét
 Tószigetcsilizközi járás, székhelye Győr

Győr vármegye ispánjai, főispánjai, vezetői 

Geur, 1000 után
György, 1137
Pok nembeli (?) Kornél (az első, minden kutató által hitelesnek tartott győri ispán), 1177
Damján, 1188
Kornél, 1192
Márton, 1209
Miklós, 1212
Jula, 1221
Hedrik, 1223–1231
Simon, 1232–1234
Buzát, 1237
Miklós, 1239
Móric, 1243
Detrik, 1251
Lőrinc, 1258
Dénes, 1271
Selta (Selke), 1274
László, 1291
Pál, 1299
Simon, 1300
Héder nembeli Kőszegi Miklós (győri püspök is), 1313–1318
Nagymartoni Pál, 1318
Hédervári Miklós, 1324–1330
Hédervári Dezső, 1330
Fonyi Balázs, 1332
Zólyomi Doncs, 1332
Doncs fia László, 1333
Fonyi Balázs, 1335
Meggyesi Móric, 1337–1338
Meggyesi Simon, 1347–1360
Gönyűi János, 1360–1379
Himfi Benedek, 1379–1380
Csáktornyai Lackfi István, 1391
Marcali Dénes, 1398–1402
Gersei Pető János, 1405
Berencsi „Sáfár” István, 1411
Silstrang Erhard, 1413–1417
(Idősebb) Rozgonyi István, 1422–1439
(Ifjabb) Rozgonyi János, 1441–1443
Újlaki Miklós, 1451
Salánki Ágoston (győri püspök is), 1453–1465
Monoszlói Csupor Demeter (győri püspök is), 1466–1480
Nagylucsei Orbán (győri püspök is) 1481–1486
Erdődi Bakócz Tamás (győri püspök is), 1486–1494
Snapek Zsigmond, 1494
Szatmári Ferenc (győri püspök is), 1495–1508
Erdődi Bakócz Tamás (esztergomi érsek is), 1509–1510
Felsőszelestei és kövesszarvi Gosztonyi János (győri püspök is), 1510–1525
Paksy Balázs (győri püspök is), 1525–1526
Laki Bakith Pál, 1526 után 1537
Laki Bakith Péter, 1537–1539
Újlaki Ferenc (győri püspök is), 1540–1554
Gregoriancz Pál (győri püspök is), 1554–1565
Delfini Zakariás (győri bíboros-püspök is), 1565–1571
Liszthy János (győri püspök is), 1572–1577
Trakostyáni Draskovich György (győri püspök is), 1578–1587
Heresinczy Péter (győri püspök is), 1587–1590
 Kutassy János (győri püspök is), 1592–1597
 Hetesi Pethe Márton (győri püspök is), 1598–1605
 Naprágyi Demeter (győri püspök is), 1606–1619
 Lépes Bálint (győri püspök is), 1619–1623
 Dallos Miklós (győri püspök is), 1623–1630
Kissennyei báró Sennyei István (győri püspök is) 1630–1635
Trakostyáni Draskovich György (győri püspök is) 1635–1650
Szederkényi Püsky János (győri püspök is) 1651–1657
 Széchényi György (győri püspök is) 1658–1685
Kollegradi Gróf Kollonich Lipót (győri püspök is) 1685–1695
Wettin Keresztény Ágost, szász herceg (győri püspök is) 1696–1725
Gróf Sinzendorff Fülöp Lajos (győri püspök is) 1726–1732
 Groll Adolf (győri püspök is) 1733–1743
Vázsonykői gróf Zichy Ferenc (győri püspök is) 1743–1783
Vázsonykői gróf Zichy Károly, 1783–1785
Radványi gróf Győry Ferenc (győri kerületi főnök) 1785–1790
Vázsonykői gróf Zichy Károly, 1790–1826
Gróf Zichy-Ferraris Ferenc, 1826–1839
Szolgaegyházi Marich Dávid, 1841–1845
Galántai gróf Esterházy Károly, 1845–1848
Szabó Kálmán (kormánybiztos) 1848
Lukács Sándor (kormánybiztos) 1848
Gróf Zichy-Ferraris Bódog (császári-királyi biztos) 1848–1849
Lukács Sándor (kormánybiztos) 1849
Rohonczy Ignác (császári-királyi polgári főbiztos) 1849–1850
Dorner Ede (megye főnök) 1850–1860
Gróf Zichy-Ferraris Bódog, 1860–1861
Balogh Kornél, 1861–1867
Gróf Zichy-Ferraris Bódog, 1867–1868
Loósi és hédervári gróf Viczay Héder 1868–1873
Sziklósi Szabó Kálmán, 1875–1882
Hédervári gróf Khuen-Héderváry Károly 1882–1883
Fiáth Ferenc, 1883–1884
Németújvári gróf Batthyány Lajos, 1884–1892

Gróf Laszberg Rudolf (Rezső) 1892–1906
Zombori Lippay Géza, 1906–1910
Goda Béla, 1910–1912
Szodfridt József, 1912–1917
Szabó István, 1917–1918
Lippay Zoltán (kormánybiztos) 1918–1919
Wajdits Béla (kormánybiztos) 1919
Dr. Pogány Imre (a győri munkástanács vezetője) 1919. március 21–29.
I. Direktórium (1919. március 29. - május 3.) tagjai:
Wajdits Béla (lemondott 1919. április első napjaiban)
Dr. Pogány Imre, Nagy István.
II. Direktórium (1919. május 3. – 10.) tagjai:
Szabó József, Wajdits Béla, Müller Károly (lemondtak)
III. Direktórium (1919. május 10. – 28.) tagjai:
Müller Károly, Wajdits Béla (kilép a direktóriumból 1919. május 18. – 28. közt), Nits István (1919. május 18-án leváltják)
Zemanek Antal (Nits István helyére lép 1919. május 18-án)
Müller Károly (a győri munkástanács intéző bizottságának elnöke) 1919. május 28. – augusztus 7.
Bibiti és legéndi Horváth Bálint (kormánybiztos-főispán) 1919. augusztus – 1920 tavasza.

A győri török szandzsák vezetői 

Oszmán pasa, volt szkourai bég 1594. szeptember 29. után – 1595. augusztus 5. Esztergom ostrománál esett el.
Ali Mahmud pasa, sorrentói olasz renegát 1595. augusztus 5. után – 1598. március 29.

Források 
Ráth Károly 1857: Az 1663-ik évi Győr megyei nemesi felkelésről (Insurrectio). Győri Közlöny I/3
Gecsényi Lajos: Győr megye közigazgatása és tisztikara a XVII. században. (Levéltári Szemle, 1988/3. 14–34. o.
Kerekes-Enyedi: Győr-Moson-Pozsony k.e.e vármegyék ismertetője, és monográfiája
Arrabona (A győri Xantus János Múzeum évkönyvei)
Fényes Elek: Győr vármegye. Budapest, 1860. 40 p.
Horváth Richárd: Győr megye hatóságának oklevelei (1318–1525), Győr, 2005. (A Győri Egyházmegyei Levéltár Kiadványai, Források, tanulmányok 1.) 
 Borovszky Samu (szerk.): Győr vármegye. Magyarország vármegyéi és városai. Budapest, 1908. Online, html

Jegyzetek

További információk 
 Borovszky Samu: Magyarország vármegyéi és városai. Győr vármegye, 1908

Győr