Óbecse

Óbecse (korábban Rácz-Becse, Magyar-Becse vagy Vetus-Becse, szerbül Бечеј / Bečej, korábban Стари Бечеј / Stari Bečej, németül Alt-Betsche, törökül Beçe) város Szerbiában, a Vajdaság Dél-bácskai körzetében, Óbecse község központja.

Fekvése 
A Vajdaság szívében, Bácska keleti részén, a Tisza jobb partján fekszik. Jellegzetes Tisza-parti kisváros a bácskai „zsíros” termőföldek közepén, Zentától 40 km-re délre.

A község települései 

Óbecse városán kívül a községhez közigazgatásilag még négy település tartozik (zárójelben a szerb név szerepel):
 Bácsföldvár (Бачко Градиште / Bačko Gradište)
 Drea (Drljan)
 Kutaspuszta (Милешево / Mileševo)
 Péterréve (Бачко Петрово Село / Bačko Petrovo Selo)
 Csikériapuszta (Радичевић / Radičevič)
A községben található még egy kis település is, Pecesor, amely azonban nem önálló, hanem Óbecse részét képezi.

Nevének eredete 
Neve a régi Bese török-magyar személynévből származik. Jelentése: kánya. Körmendi Ferenc szerint ellenben a név avar eredetű: becs jelentése őrzőhely.

Története 
Területe már az őskorban is lakott volt, amit a neolit kortól előkerült leletek bizonyítanak. Ezután a szarmaták és az avarok hagyták hátra temetőiket. Területén a 8-9. században számos falu helyezkedett el, melyek maradványait a feltárások során megtalálták. Becsét 1091-ben említik először, bár az elnevezés ekkor még nem a városra vonatkozott, hanem a Tisza-szigeti erődítményre, mely tőle kb. 6 km-re volt. 1238-ban említik az itteni erődítményt, melyet IV. Béla ekkor adományozott a székesfehérvári szerzeteseknek. A középkorban több birtokosa is volt. A várost 1551-ben foglalta el a török és 1687-ig tartott a török uralom. A 17. század végén délről nagy számú szerb telepes érkezett, és 1699-ben a karlócai békével a terület hivatalosan is osztrák fennhatóság alá került vissza. Az egyezmény keretében az erődítményt (Becse vára, a mai Óbecse és Törökbecse között helyezkedett el, a romok még itt-ott láthatóak) le kellett rombolni.

Ugyanebben az évben a város a mai helyén kezdett felépülni. Mária Terézia alatt az újonnan kialakított tisza–marosi határőrvidék része lett. 1749-ben megszűnik a határőrség. 1751-ben Óbecse székhellyel tiszai koronaterületet alakítottak ki, melyhez 14 község tartozott. A várost ebben az időben Becse Sáncnak nevezték el. Ezzel a környék központi települése lett, ami a következő száz évben a város gazdasági fellendülését eredményezte. Itt születtek Óbecse leghíresebb szülöttei is, a Than-fivérek. 1848. április 26-án a településen zavargások törtek ki. 1849. április 19-én Perczel Mór serege elfoglalta a szerb felkelőktől. 1849. június 25-én, az óbecsei ütközetben Jelačić (Jelacsity) bán serege a Tisza bal partjára szorította a Tóth Ágoston ezredes vezette magyar bácskai hadtestet. A szabadságharc alatt működött itt katonai kórház, és Damjanich főhadiszállása is itt volt egy időben.

A szabadságharc után közigazgatási átszervezés eredményeképp járási székhely lett. 1910-ben 19 372 lakosából 12 488 magyar, 6582 szerb és 193 német volt. A trianoni békeszerződésig Bács-Bodrog vármegye Óbecsei járásának volt a székhelye. Ekkor a Vajdaság legfejlettebb részévé vált. Az első világháború végével és az Osztrák–Magyar Monarchia bukásával az újonnan alakult Szerb-Horvát-Szlovén Királyság (későbbi nevén Jugoszlávia) része lett. 1921-től a belgrádi körzethez tartozott. A királyság 1929-es közigazgatási átszervezésekor a Dunai Bánságba lett besorolva.

1941. április Virágvasárnapján a magyar csapatok felszabadították a várost a 21 éves szerb megszállás alól, amely szűk négy évre ismét Magyarország része lett. Az 1942. évi magyar razziának 206 szerb áldozata volt. 1944. október 9-én számos helyi lakost letartóztattak, majd a Central nevű kávéházba hurcoltak a szerbek. Kegyetlenül megkínozták őket. Összesen mintegy 500 áldozata volt a szerb megtorlásnak. A szerb csapatok a megtorlás részeként a fő tértől nem messze álló zsinagógát lerombolták, a hajdani Szent István téren álló első világháborús obeliszket pedig szétverték. Helyére partizán-bronzszobrot emeltek.

A második világháborútól 1955-ig ismét járási székhely volt. A jugoszláv közigazgatás átszervezésével 1960-ban megalakult a mai Óbecse község, mely több környező településsel közös közigazgatási egységbe foglalja a várost.

Természeti adottságok 
Itt ömlik bele a Duna–Tisza–Duna-csatorna a Tiszába. Ez a kanális még az 1800-as években emberi kéz kemény munkájával épült. Mindenképpen érdemes megnézni, ahogyan egy zsilipszerkezettel szabályozták, szabályozzák a vízszinteket. E vízszabályozó művek tervezésében maga Alexandre Gustave Eiffel (a párizsi Eiffel-torony, a budapesti Nyugati pályaudvar tervezője) is részt vett. A zsilipek által bezárt víztükör már a 20. század elején biztosította a vízilabdázás feltételeit, így annak komoly hagyományai alakultak ki. Miután már a becsei nagyapák is megismerkedtek e nemes vízisporttal, nem csoda, hogy a volt idő amikor Jugoszlávia nemzeti válogatottjának gerincét a becsei legénység képezte. Ezért nem szégyen, hogy volt olyan vízilabda mérkőzés, amikor a becsei magyarok verték meg a magyar nemzeti válogatottat.

A gyönyörűen ívelő „szőke” Tisza fenséges látványt nyújt a hosszan elnyúló sétányával. Maga a belváros is, tízpercnyi sétával elérhető a Tisza-partról. Kellemes történelmi emlékeket felidéző belváros fogad bennünket, patinás épületeivel. A város lakosságának közel fele magyar anyanyelvű, akik szívvel-lékkel ápolják magyarságukat.

Népesség

Demográfiai változások

Etnikai összetétel 2002-ben

Etnikai összetétel 2011-ben  
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0 class="toccolours" style="align: left; margin: 0.5em 0 0 0; border-style: solid; border: 1px solid #999; border-right-width: 2px; border-bottom-width: 2px; border-collapse: collapse; font-size: 100%;"
|- 
| style="background:#ddffdd;" | Nemzetiség
| colspan=1 style="background:#ddffdd;" align="center" | Szám
|- 
| style="background:#f3fff3;" | Szerbek
| align="right" | 10 574
|-
| style="background:#f3fff3;" | Magyarok
| align="right" | 10 323
|- 
| style="background:#f3fff3;" | Cigányok
| align="right" | 337
|-
| style="background:#f3fff3;" | Jugoszlávok
| align="right" | 228
|- 
| style="background:#f3fff3;" | Horvátok
| align="right" | 197
|-
| style="background:#f3fff3;" | Montenegróiak
| align="right" | 75
|-
| style="background:#f3fff3;" | Muzulmánok
| align="right" | 63
|-
| style="background:#f3fff3;" | Albánok
| align="right" | 60
|-
| style="background:#f3fff3;" | Macedónok
| align="right" | 44
|-
| style="background:#f3fff3;" | Németek
| align="right" | 28
|-
| style="background:#f3fff3;" | Szlovákok
| align="right" | 22
|-
| style="background:#f3fff3;" | Ruszinok
| align="right" | 13
|-
| style="background:#f3fff3;" | Kínaiak
| align="right" | 10
|-
| style="background:#f3fff3;" | Goraiak
| align="right" | 6
|-
| style="background:#f3fff3;" | Egyéb/Ismeretlen

Oktatás 
A város területén 5 általános iskola (Samu Mihály, Petőfi Sándor, Sever Durkic, Zdravko Glozanski, Speciális) működik. A 2020/21-es tanévben 1 810 diák 38,5%-a (697 diák) tanult magyar tanítási nyelvű osztályokban. 

Középiskoláiban (Gimnázium, Közgazdasági, Műszaki) a 2020/21-es tanévben 1 301 diák tanult, melyből 424 tanuló (30,5%) magyarul végezte tanulmányait.

Látnivalók és nevezetességek

Köztéri épületek és szobrok 
 A városháza épülete 1881-ben épült. Mellette található Eufemija Jović bárónő 1894-ben épült klasszicista stílusú palotája. A két épület 1902. óta alkot egy egységet. Itt található a Turisztikai Szervezet központja is.
 A Technikai szakközépiskola épülete 1703-ban épült, s így a legrégebbi vajdasági iskola. Eredetileg szerb elemi iskola céljaira szolgált. Előtte I. Péter szobra áll.
 Az állami reálgimnázium – 1925. óta működik
 A Bogdán-kastély a kápolnával – 1919-1923. között épült
 Than-fivérek háza – itt lakott Than Mór és Than Károly
 A Ferenc-csatorna zsilipe ipartörténeti emlék a csatorna bácskai szakaszának torkolatánál. Az 1895 és 1899 között épült zsilip korának legkorszerűbb alkotásai közé számított, Gustave Eiffel műhelyének munkája, amely 1900-tól 1975-ig volt használatban.
 A második világháborús emlékmű a Tisza-parkban

Egyházi létesítmények 
 A római katolikus templom – 1830-ban épült a korábbi templom átalakításával, benne Than Mór "A Nagyboldogasszony égbeszállása" című oltárképe látható
 Az alsóvárosi Páduai Szent Antal plébániatemplom – 1905-ben épült
 A református temploma, melynek építéséhez Ferenc József külön adománnyal járult hozzá
 A Nepomuki Szent János kápolna, a szegényház (gerontológiai központ) melletti magyar temetőben található, 1842-ben emeltette Szenesi Ferenc, oltárképét Than Mór festette
 A Szent György ortodox templom – 1851-1858. között barokk stílusban, ikonosztázát 63 ikon díszíti, melyet Uroš Predić festőművész készített
 Eufemija Jović bárónő kápolnája – 1861-ben épült

Ismert személyek

Itt születtek 
 Kalapsza János (1823–?) az 1848–49-es szabadságharc huszárkapitánya
 Than Mór (1828–1899) festőművész, freskói többek között láthatók a Magyar Nemzeti Múzeumban is
 Than Károly (1834–1908) vegyész és az MTA tagja, Than Mór öccse
 Allaga Géza (1841–1913) csellóművész, nevéhez fűződik a cimbalomoktatás elindítása, a cimbalom irodalmának megteremtése
 Letics György (1872–1935) temesvári szerb ortodox püspök.
 Magyarosy Sándor (1891–1972) magyar katonatiszt a második világháború idején
 Branka Veselinović (1918–2023) szerb színésznő
 Miloš Šarčev (1964–) IFBB testépítő 
 Nagy Abonyi Melinda (1968–) Svájcban élő író
 Dejan Perić (1970–) válogatott szerb kézilabdakapus és a magyar MKB Veszprém KC játékosa
 Topolcsányi Laura (1971–) színésznő, színpadi szerző, író. 
 Varga Izabella (1973–) színésznő, a Barátok közt Nórája
 Kiss László (1975) Újvidéki rádió énekművésze
 Szemendri Gábor (1976–) zongoraművész, a budapesti Bartók Béla Zeneművészeti és Hangszerészképző Gyakorló Szakgimnázium és a budapesti Szent István Király Zeneművészeti Szakközépiskola zongoratanára

Itt élt 
 Faragó Galambos Margit (1892–?) zsidó származású magyar költőnő

Testvérvárosok 
Óbecse a következő városokkal tart testvérvárosi kapcsolatot:

  Csíkszereda, Románia
  Csongrád, Magyarország
  Galánta, Szlovákia
  Szekszárd, Magyarország
  Sátoraljaújhely, Magyarország (2014)

Óbecse az irodalomban 
 Óbecse a címadó helyszíne Móra Ferenc A becsei molnárok című elbeszélésének.

Óbecse képekben

Jegyzetek

Források 
 Branislava Mikić Antonić: Nekropola iz perioda avarske dominacije, Lokalitet Pionirska ulica u Bečeju, 2012
 Óbecse Képviselő-testülete és Óbecse turisztikai Szervezete információs kiadványa (Óbecse, 2007)
 Bárdos Dezső: Pünkösdkor már ilyen volt a helyzet Szerbiában (Turizmus és Gasztronómia 2004. július 8–9. o.) 
 Deák Zoltán: A történelmi emlék Óbecse (Turizmus és Gasztronómia 2003. június 6. o.) 
 Körmendi Ferenc (2006): Földrajzi neveink és jövevényszavaink más megközelítésben. I. Avar szavak a Tisza mente földrajzi neveiben. Vajdasági Magyar Művelődési Intézet. Szarvas Gábor Nyelvművelő Egyesület

További információk 

 Óbecse község hivatalos honlapja
 Óbecse Község Idegenforgalmi Szervezete
 Mozaik - Óbecsei hirek
 Bečej Online
 Óbecse község magyar nyelvű hírportálja
 Becse.lap.hu – Linkgyűjtemény
 Óbecsei Ifjúsági Szervezet
 Óbecse - A Vajdaság települései és címerei 

A Dél-bácskai körzet települései
 
Bács-Bodrog vármegye települései