Karel Hašler

Karel Hašler (31. října 1879 Zlíchov – 22. prosince 1941 Mauthausen) byl český písničkář, herec, textař, skladatel, spisovatel, scenárista, dramatik a režisér, Rytíř české kultury in memoriam.

Ze života 
Narodil se v Hlubočepích jako druhý potomek koláře Antonína Hašlera (1838) a jeho manželky Marie, rozené Hušpauerové (1844–1891). Vyučil se rukavičkářem.
Od roku 1897 hrál ve smíchovském divadle Pavla Švandy. Po krátké době odešel (pěšky) hrát do Tábora, brzy se ale vrátil do Prahy. Poté hrál v Národním divadle v Brně a v divadle v Lublani, kde účinkoval v činohře i opeře. V roce 1903 byl přijat do Národního divadla v Praze, kde ztvárnil řadu rolí.

Dne 21. března 1908 uzavřel v Praze na Staroměstské radnici civilní sňatek se Zdenkou Frimlovou (* 1877), sestrou klavíristy a hudebního skladatele Rudolfa Frimla,Brzy po svatbě se narodil první syn Karel (* 7.7.1908). Druhý syn Zdeněk Miloš Hašler (1909–1972) se stal filmovým hercem a režisérem. V roce 1916 byl Karel Hašler z Národního divadla propuštěn pro nekázeň. Už před tím ale zpíval své písně v pražských restauracích a od roku 1910 ve vlastním kabaretu Lucerna. Během první světové války jezdil se svým dalším kabaretem Rokoko na turné po českých zemích. Po válce se vrátil ke kabaretu Lucerna (1918-23), pak byl režisérem ve Varieté (nynější Hudební divadlo v Karlíně), od roku 1929 opět v Rokoku. Po krátkém působení ve Vinohradském divadle se začal intenzivně věnovat práci pro film, často ve spolupráci se skladatelem Milošem Smatkem.

Ke svým písním psal texty i melodie, jejichž harmonizace, doprovody a jejich úpravy prováděli jiní, odborně vzdělaní hudebníci. V roce 1919 Hašler otevřel vlastní hudební vydavatelství, kde vycházely šansony z repertoáru Lucerny.

Po roce 1938 měl Karel Hašler názorově velmi blízko k českým fašistům a patřil mezi obdivovatele generála Radoly Gajdy. Hašler byl českým vlastencem, ale také vášnivým stoupencem pevného řádu a vlády pevné ruky. Po uzavření Mnichovské dohody se například nevybíravými slovy vyjadřoval o nejvyšších politicích první republiky a tvrdil, že stát zaprodali židům.

Za druhé světové války i přes zákaz zpíval vlastenecké a protiněmecké písně. Na začátku roku 1941 byl poprvé zatčen gestapem, propuštěn, 2. září zatčen znovu přímo během natáčení filmu Městečko na dlani, kde pracoval jako umělecký poradce. Zatčen byl zřejmě na udání režiséra Václava Binovce, což se ale nikdy s naprostou jistotou nepotvrdilo. Nejprve byl uvězněn na Pankráci a poté v Drážďanech. 17. října 1941 skončil v koncentračním táboře Mauthausen. V polovině listopadu ho v táboře zbil a zkopal opilý příslušník SS, který mu způsobil otevřenou ránu na noze. Zanedlouho se projevily první příznaky flegmóny. Dne 21. prosince byl Karel Hašler odveden na trestný blok, kde se musel svléci do naha a poté na něj byla puštěna ledová voda ze sprch. Na následky mučení, neléčené flegmóny a úplavice Karel Hašler 22. prosince 1941 zemřel. Film Městečko na dlani měl premiéru devět měsíců po jeho smrti a měl u diváků velký úspěch.

Symbolický hrob Karla Hašlera je v rodinné hrobce na Hlubočepském hřbitově, kde je pohřbena jeho matka.

Bonbony 
Podle Karla Hašlera byly pojmenovány bonbony "Hašlerky".

Citát

Písně (výběr) 
 Bílý kvíteček
 Čí je Praha? Naše!
 Dřímej, mé Ghetto
 Hoši od Zborova
 Já mám holku od Odkolků
 Kampak na nás, bolševíci? (1919)
 Legionáři jdou
 Naše zlatá republika
 Panna Augustina
 Pepička
 Pětatřicátníci
 Po starých zámeckých schodech
 Podskalák
 Princezna republika
 Sibiřská stráž
 Strahováček
 Svoboda je svoboda
 Ta naše písnička česká

Filmové autobiografie 

Již jeho první zvukový film Písničkář (1932), ve kterém ztvárnil českého vlastence v posledním období rakousko-uherského mocnářství, byl částečně jeho autobiografií.

Jeho osudu se plně věnoval až pětidílný televizní seriál Pražský písničkář (1997) s Viktorem Preissem v hlavní roli. Scénář napsal znalec Hašlerova díla Gustav Oplustil, režíroval Ivo Paukert.

V roce 2008 natočili čeští režiséři Marek Jícha a Josef Lustig dokument Písničkář, který nezemřel, jehož spoluautorem i postavou je Hašlerův nejmladší (třetí, nemanželský) syn Thomas, který se narodil pouhých pět týdnů před otcovým umučením v koncentračním táboře. Jak Thomas uvádí ve starším dokumentu ČT Příběhy slavných – Karel Hašler: Písničku si cestou notoval (2003), Karel Hašler se o jeho narození dozvěděl z dopisů jeho matky (v koncentračním táboře byla dovolena korespondence výhradně s osobním obsahem). Thomas Hasler po válce (v 7 letech) odešel se svou matkou německého původu z Československa do Austrálie a později do USA, kde žije dodnes.

Eponymie 
Již za jeho života byly podle jeho oblíbených písniček „hašlerek“ pojmenovány tvrdé bylinkovo-mentolové bonbony (drops) hašlerky.

Jmenuje se po něm asteroid (37939) Hašler (1998 HA), objevený Lenkou Kotkovou.

Hašlerovy písničky dosud hraje staropražská kapela Hašlerka.

Při příležitosti 130. výročí jeho narození (31. října 2009) byl na Starých zámeckých schodech odhalen jeho pomník akademického sochaře Stanislava Hanzíka.

Dne 26. února 2016 jej v Divadle na Vinohradech ministr kultury ČR Daniel Herman ocenil za celoživotní přínos titulem "Rytíř české kultury".

Odkazy

Reference

Související články 
 Hašlerky
 Ta naše písnička česká

Literatura 
 BROŽ, Jaroslav; FRÍDA, Myrtil. Historie československého filmu v obrazech 1930–1945: Orbis, Praha, 1966, str. 12, 32, 43, 83, 85, 93, 95, 112, 138, 179, 182–3, 198, 216, foto 1, 52, 91, 211, 217–8, 232, 483, 486, 526
 ČERNÝ, František: Hraje František Smolík: Melantrich, Praha, 1983, str. 215, 217, 258
 Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. . S. 29, 149, 199–201, 211, 322, 416, 417.
 DEYL, Rudolf st.: Písničkář Karel Hašler : Panton, 1968, 1. vydání
 DEYL, Rudolf st.: Písničkář Karel Hašler : nakl. XYZ, 2007, , 2. vydání
 FIKEJZ, Miloš. Český film : herci a herečky. I. díl : A–K. 1. vydání (dotisk). Praha : Libri, 2009. 750 s. . S. 367–368.
 
 
 KOVAŘÍKOVÁ, Blanka: Příběhy domů slavných, Praha, Nakladatelství Brána 2013, kapitola Nad Prahou tančily hvězdičky (str. 258-261)
 KVAPIL, Jaroslav. O čem vím: Orbis, Praha, 1932, str.  503
 MOTL, Stanislav. Mraky nad Barrandovem: Rybka Publishers, Praha, 2006, str. 15, 97–104, 113, 168, 174, 192–3, 195–8, 230–2, 267–270, 273, 
 MOTL, Stanislav. Prokletí Lídy Baarové: Rybka Publishers, Praha, 2002, str. 156–7, 
 
 Postavy brněnského jeviště : umělci Národního, Zemského a Státního divadla v Brně. Díl I, 1884–1984 / uspoř. a red. Eugenie Dufková, Bořivoj Srba. Brno : Státní divadlo, 1984. 840 s. S. 77–78.
 
 TUNYS, Ladislav. Hodně si pamatuju...Perličky v duši Raoula Schránila: Ametyst, Praha, 1998, str. 40, 61, 95–6, 112, 117, 126, 
 TUNYS, Ladislav. Otomar Korbelář: nakl. XYZ, Praha, 2011, str. 142–3, 169, 175, 
 TUŠEK, Karel. Karel Hašler – Já mám holku od Odkolků: ZERAS, Praha, 1992, 
 VALTROVÁ, Marie – ORNEST, Ota. Hraje váš tatínek ještě na housle?: Primus, Praha, 1993, str. 155, 166, 189, 
 VODÁK, Jindřich: Tváře českých herců : od Josefa Jiřího Kolára k Vlastovi Burianovi. Praha : Orbis, 1967. 250 s. S. 196–197.
 Postavy brněnského jeviště I, Státní divadlo Brno. 1979-84, s. 77-78.

 JANOTA, Dalibor: Česká a světová opereta, Praha 2020, s. 205-210.
 SOBOTKA, Mojmír: Poznámky ke knize Dalibora Janoty Česká a světová opereta, rukopis v knihovně Divadelního ústavu, s. 18-20, online https://www.musica.cz/mojmir-sobotka/.

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 Karel Hašler v souborném katalogu Akademie věd ČR
 Karel Hašler  v Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století
  (s bohatou fotodokumentací)
 
 
 
 
 
 Zuzana Ptáčková: Čí jsou „hašlerky“? Naše! – Týdeník Televize, 2004/43
 Karel Hašler: Hezká vzpomínka (video)
 Životopis
 Novinové články
 Osudy Rudolfa Frimla a Hašlerových synů
 
  (manželka Jarmila Frimlová, * 1877, svatba 21. 3. 1908 na Staroměstské radnici, oba bez vyznání)
 Karel Hašler (Cyklus České televize Příběhy slavných) - video on-line v archivu ČT
 Soupis pražského obyvatelstva 1830-1910 (1920), Hašler, Karel *1879
 Policejní přihláška rodiny
{
{Autoritní data}}

Čeští hudební skladatelé
Čeští skladatelé filmové hudby
Čeští skladatelé operet
Čeští herci
Čeští divadelní herci
Čeští filmoví herci
Čeští herci němého filmu
Herci Národního divadla
Herci Národního divadla Brno
Čeští dramatici
Čeští divadelní ředitelé
Čeští režiséři
Čeští divadelní režiséři
Čeští filmoví režiséři
Čeští textaři a libretisté
Čeští scenáristé
Čeští zpěváci
Zpěváci populární hudby
Čeští kytaristé
Nositelé titulu Rytíř české kultury
Osobnosti na českých pamětních medailích
Oběti druhé světové války
Vězni koncentračního tábora Mauthausen
Narození 31. října
Narození v roce 1879
Narození v Praze
Úmrtí 22. prosince
Úmrtí v roce 1941
Úmrtí v koncentračním táboře Mauthausen
Muži