Kožlany

Kožlany jsou město severovýchodně od Kralovic v okrese Plzeň-sever v Plzeňském kraji. Pod Kožlany spadají čtyři vesnice: Hedčany, Dřevec, Buček a Hodyně. Ve městě včetně jeho částí žije  obyvatel, z toho asi 1 200 obyvatel bydlí přímo v Kožlanech.

Název 
Název města je odvozen ze jména Kozel ve významu ves lidí Kozlových. V historických pramenech se název objevuje ve tvarech: Coslan (1238), Cozlan (1251, 1278–1296), Cozlanum (1313), Kozlan (1332, 1352 až okolo roku 1405), kozlan (1419, „v mčku Kozlanech“ (1574), Kozlan (1588), Kozlany (1588) a Kožlany (1603, 1654). Na začátku roku 1924 bylo město přejmenováno z Kozlany na Kožlany.

Historie 
Historie Kožlan se začíná psát pravděpodobně za doby Přemysla Otakara I., který zde nechal postavit lovecký dvorec. Kolem roku 1230 Kožlany od královské komory koupil plaský cisterciácký klášter. Václav I. již v roce 1238 získal ves zpět výměnou za ves Žihli. Karel IV. povýšil Kožlany na městečko s právem trhu majestátem dne 12. srpna 1351. Současně s tím je přičlenil ke královskému hradu Křivoklátu. Jošt z Gusidle dostává později Kožlany darem od krále Jiřího z Poděbrad. Za císaře Rudolfa II. patří město ke královském hradu Zbirohu. V průběhu třicetileté války, a taktéž při požárech v letech 1768, 1773 a 1789, Kožlany velice utrpěly. 

Dne 28. května 1884 se v obci narodil budoucí prezident Československé republiky Edvard Beneš.

Přírodní poměry 
Kožlany sousedí na západě s městem Kralovice, na severozápadě s Hradeckem, na severovýchodě s Břežany, na východě s Hedčany, na jihovýchodě s Černíkovicemi a na jihu s Dřevcem. Na sever od města začíná přírodní park Jesenicko. Severovýchodně od města na ostrožně nad soutokem Javornice a Hradeckého potoka jsou zbytky středověkého hradu Angerbach. Na severovýchodním okraji města je fotbalové hřiště a Vožehův rybník, lidově Vožehák, s rekreačním střediskem.

Obecní správa

Části města 
 Kožlany
 Buček
 Dřevec
 Hedčany
 Hodyně

Od 30. dubna 1976 do 23. listopadu 1990 k městu patřila i Černíkovice.

Znak 
Když král Vladislav II. obnovoval v roce 1472 povýšení Kožlan na městečko, dal jim zároveň i znak. Vodorovně rozdělený štít nese v horní polovině bílého kozla s černými chlupy od pasu nahoru. Kozel má rohy obrácené vpřed, na předních nohách železné rukavice a v nich drží válečnou sekeru. V dolní polovině jsou střídavě malované čtyři diagonální pruhy, dva bílé a dva modré.

Doprava 
Městem vede silnice II/229 a kolem západního cípu železniční trať Rakovník–Mladotice, na které se nachází zastávka Kožlany.

Pamětihodnosti 

 původně gotický kostel sv. Vavřince, barokně upravený v 18. století
 socha svatého Josefa a socha Madony u předsíně kostela
 socha svatého Jana Nepomuckého z roku 1737 východně od kostela
 radnice čp. 135
 bývalý hostinec u pivovaru čp. 278 slouží jako městská knihovna
 dům s bývalou hrnčířskou dílnou čp. 299
 dům čp. 101 (rodný dům Edvarda Beneše)
 areál židovského hřbitova
 stará škola (městské muzeum a infocentrum)

Osobnosti

Rodáci 
 Edvard Beneš (1884–1948), československý prezident
 Vojtěch Beneš (1878–1951), politik a spisovatel
 Josef Čapek (1856–1925), předseda pařížského Sokola
 Josef Klír (1860–1916), malíř
 Václav Kopta (1845–1916), houslový virtuos, hudební pedagog ve Filadelfii v USA

Obyvatelé 
 Josef Holý (1853–1931), varhaník, hudební skladatel
 Bohumil Konečný (1918–1990), akademický malíř a ilustrátor
 Václav Levý (1820–1870), sochař, zakladatel „moderního“ českého sochařství a učitel sochaře Josefa Myslbeka

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 
 
 Židovská cesta na Plzeňsku: Kožlany

 
Města v okrese Plzeň-sever
Obce v okrese Plzeň-sever
Sídla v Plaské pahorkatině
Chříčské panství
Mikroregion Kralovicko
MAS Světovina