Alt

Az alt a tenor és a mezzoszoprán között elhelyezkedő hangfekvést jelöli a zenében. Vonatkozhat énekesek illetve hangszerek hangmagasságára egyaránt. Az emberi énekhangok közül az alt szólam tipikusan f-től c"-ig, képzett szólistáknál e"-ig, ritkán e fölé is terjed (világos- vagy magas alt). Számos altista képes az f alatti hangok kiéneklésére akár A-ig (sötét- vagy mély alt). Az itáliai és angolszász zeneirodalomban különbséget tesznek a contralto (kontraalt) hangszín és az alto (alt) kórus-szólam között, a magyar zeneirodalomban viszont nem. Az alt a reneszánszban férfi hangszínnek számított, kasztráltak, vagy falzettisták szólaltatták meg. Erre utal a szó jelentése is: altus = 'magas'.

Az alt hangszín jellemzése
Homofón négyszólamú vegyeskari művekben az alt a második legmagasabb, talán a legkevésbé feltűnő hangszín, ugyanakkor nélkülözhetetlen szerepe van a harmónia megformálásában. Az alt, mint a mély női hangszín, a gyöngédség, a biztonság, az otthon, az anya, illetve az érett, csábító, akár gonosz nő szimbóluma is lehet (gondoljunk a „búgó hangú díva” sztereotípiájára). Ezért érthető, hogy az opera- és operettirodalomban az anyaszerepek általában alt hangra íródtak.

Az alt típusai
Hangterjedelem alapján elkülöníthetünk magas, világos, illetve mély, sötét altot. A magas altok másik neve altmezzo; a mély altok hangterjedelme inkább a tenorokéval mérhető össze (pl.: Szabó Eszter).

Hangszín alapján létezik: 
 lírai alt
 drámai alt
 könnyű alt
 súlyos alt
 komikus alt
 egészen jellegzetes hangszínt eredményez, ha férfi énekel alt hangfekvésben. Az ilyen szólam nevei lehetnek: férfialt, kontratenor, váltótenor. Ennek az alt szólamnak a hangterjedelme c-f².

Alt szerepek az operairodalomban

Alt a barokk és kora klasszikus operában
Ez a hangfekvés a korai (XVII. - XVIII. századi) operákban viszonylag ritka, a női szerepek szinte kizárólag szoprán, esetleg mezzoszoprán hangfekvésre íródtak. Ha az alt mégis megjelenik, gyakran férfiszerepet jelent. Ilyen férfialt például:
 Orlando (Georg Friedrich Händel: Orlando)
 Medoro (Georg Friedrich Händel: Orlando)
 Orfeusz (Christoph Willibald Gluck: Orfeusz és Euridiké)
 Volpino (Joseph Haydn: A patikus)
Női alt szerepek a korszakból:
 A zene múzsája, világos lírai alt (Claudio Monteverdi: Orfeo)
 Amastris, drámai alt (Georg Friedrich Händel: Xerxes)
 Cornelia, drámai alt (Georg Friedrich Händel: Julius Caesar)
 Lisetta, komikus alt (Joseph Haydn: A holdbéli világ)

Alt a XIX. és XX. századi operairodalomban
Az alt hangfajú szereplők mind fontosabb szerepet kapnak e kor operáiban. Az alt szólam továbbra is legtöbbször ellenszólam, ő valósítja meg az ellenpontot a szoprán főszereplővel szemben. Példák:
 Maggiorivoglio marchese, komikus alt (Gaetano Donizetti: Az ezred lánya)
 Berta, komikus alt (Gioachino Rossini: A sevillai borbély)
 Hedwig, könnyű alt (Gioachino Rossini: Tell Vilmos)
 Maddalena, lírai alt (Giuseppe Verdi: Rigoletto)
 Erda, drámai alt (Richard Wagner: Siegfried)
 Amelfa, lírai alt (Nyikolaj Andrejevics Rimszkij-Korszakov: Az aranykakas)
 Genevieve, drámai alt (Claude Debussy: Pelléas és Mélisande)
 Lucia, drámai alt (Pietro Mascagni: Parasztbecsület)
 A szomszédasszony, könnyű alt (Kodály Zoltán: Székely fonó)
 Anyós, lírai alt (Szokolay Sándor: Vérnász)

Alt hangszerek

Ide sorolhatjuk a hangszercsaládok valóban alt hangmagasságban szóló tagjait, például az altszaxofont, a brácsát, az angolkürtöt, basszetkürtöt és altklarinétot, basszusfuvolát, altkürtöt, az F-trombitát, altharsonát stb. E hangszerek hangterjedelme felfelé és lefelé egyaránt meghaladja az emberi alt hangterjedelmet, de a legjellemzőbb hangfekvésük megegyezik az alt énekhanggal.

Léteznek olyan alt- előtaggal ellátott hangszerek is, melyek valójában nem alt hangfekvésűek. Ezek nevüket onnan kapták, hogy az alaphangszertől fél oktávval (tiszta kvinttel, vagy tiszta kvarttal) mélyebben szólnak. Ilyen például az altfurulya (magas koloratúrszoprán fekvésben szól), az altfuvola (szoprán fekvésben szól), az alt-chalumeau (szoprán fekvésben szól).

Ezeket a hangszereket szoprán hangfekvésű társaik éppúgy könnyűszerrel elnyomhatják, mint ahogy egy kórusban a szoprán mindig feltűnőbb, mint az alt. Ezt az alt hangszerekre írt szóló darabok, versenyművek mindig figyelembe veszik, és halkan, vagy egyáltalán nem szólaltatják meg egyszerre a zenekart a koncertáló alt hangszerrel (pl.: Georg Philipp Telemann: G-dúr brácsaverseny), vagy ritkább esetben kihagyják a zenekarból a szoprán hangszereket (pl.: Johann Sebastian Bach: 6. Brandenburgi verseny).

Kapcsolódó szócikkek 
Altok listája

Zenei kulcsok

Alt énekesek a külföldi könnyűzenében 

 Adele
 Amy Macdonald
 Emilie Autumn
 Sara Bareilles
 Linn Berggren
 Toni Braxton
 Karen Carpenter
 Cher
 Marlene Dietrich
 Fajrúz
 Fergie
 Lady Gaga
 Lana Del Rey
 Judy Garland
 Lisa Gerrard
 Alicia Keys
 Chaka Khan
 Diana Krall
 Amanda Lear
 Annie Lennox
 Liz Mitchell
 Katy Perry
 Pink
 Sade
 Shakira
 Bonnie Tyler
 Amy Winehouse
 Cristina Scabbia
 Grace Slick
 Ellie Goulding
 Sabrina Carpenter

Alt énekesek a magyar könnyűzenében 

 Dér Heni
 Lakatos Yvette
 Baby Gabi
 Oláh Ibolya
 Gábor Bernadett
 Szabó Eszter
 Pfum Orsi
 Bencsik Tamara
 Csézy
 Keresztes Ildikó
 Koncz Zsuzsa
 Kovács Kati
 Malek Andrea
Völgyesi Gabi
Nagy Adri
Mohamed Fatima
Nótár Mary

Jegyzetek 

Hangfajok