La Llosa del Bisbe

La Llosa del Bisbe (en castellà i oficialment, Losa del Obispo) és un municipi del País Valencià de la comarca dels Serrans.

Geografia 
La vila està edificada al costat d'un barranc i els seus carrers són bastants planers. Els seus terrenys són generalment de naturalesa calcària del Cretaci i Juràssic. En la meitat nord-oest el relleu és muntanyenc, amb altures superiors a 600 m (turó de Talayuela, la Peña Roya i les llomes de la Creu i las Suertes). En l'altra meitat és menys accidentat i presenta la forma d'un glacis inclinat cap al sud-est, amb una altitud mitjana entre 400 i 350 m, sobre el qual s'estenen els terrenys de cultiu. De nord a sud corren els barrancs de Pilatos, Tarragón i la Cava, en l'origen del qual es troba la font de Santa María. Tots són de règim temporal i desemboquen en el riu Túria.

Límits 
El terme municipal de la Llosa del Bisbe limita amb els dels municipis de Xulilla, Domenyo i el Vilar (a la mateixa comarca),; i amb el de Loriguilla (a la del Camp de Túria).

Accés 
Es té accés, des de València, a través de la carretera CV-35.

Història 

En el seu terme municipal es troba un dels jaciments més importants del Bronze Valencià: la Atalayuela. Es tracta d'una muntanya al capdamunt de la qual es va excavar en 1946 un poblat, entre les restes del qual es va trobar una alabarda, un punyal, restes de diverses puntes de fletxa i altres materials, tots ells de coure, i fragments abundants de ceràmica llisa.

De data contemporània a la de la Atalayuela són les restes, principalment de ceràmica, trobades al Serral de la Horca. Dels començaments de la romanització són les ruïnes d'una vil·la rústica aparegudes en la partida de la Hoya de Gurrea, on també s'ha trobat ceràmiques, restes d'àmfora i maons.

La Llosa del Bisbe va nàixer en l'època de la Reconquesta. Les primeres notícies documentals que se'n tenen com a unitat municipal daten del rei Jaume I el Conqueridor, el qual va donar estes terres, juntament amb les del Vilar, a la dignitat arquebisbal de València, el 12 de març de 1271.

A l'origen, la Llosa va pertànyer, juntament amb el Vilar, a la Baronia de Xulilla. Però després de nombrosos conflictes i amb la mediació de l'Arquebisbe de València, Joan de Rocaberti, que va suplicar a la vila de Xulilla la independència del "Lloc" de Llosa, la segregació es va aconseguir amb caràcter definitiu el 7 de maig de 1795, per Resolució Real de Carles IV d'Espanya (el document de la qual està en poder de l'Ajuntament).

Demografia

Economia 
Basada tradicionalment en l'agricultura. En el secà els cultius dominants són el garrofer, olivera, ametller i vinya. En la zona de regadiu els fruiters, d'entre els quals destaca en els últims anys les noves plantacions de tarongers. També compta amb mines de caolí.

Política i govern

Composició de la Corporació Municipal 
El Ple de l'Ajuntament està format per 7 regidors. En les eleccions municipals de 26 de maig de 2019 foren elegits 5 regidors de Juntos por Losa (JPL) i 2 del Partit Popular (PP).

Alcaldia 

Des de 2019 l'alcalde de la Llosa del Bisbe és David Pérez Rodrigo, de Juntos por Losa (JPL).

Monuments 

 Església de Sant Sebastià.
 Ermita dels Dolors.

Festes locals 
 Festes de Sant Sebastià. Se celebren el 20 i 21 de gener amb actes religiosos i populars.
 Festes de Sant Pere Màrtir de Verona . La primera setmana d'agost actes religiosos (destaca la romeria al Calvari i ermita de la verge dels Dolors) i actes populars.
 La Immaculada Concepció. El 8 de desembre.
 Setmana Santa. Organitzada per la Confraria dels Dolors.

Notes

Referències

Enllaços externs 

 Ajuntament de la Llosa del Bisbe
 Institut Valencià d'Estadística .
 Portal de la Direcció General d'Administració Local de la Generalitat .
 País Valencià, poble a poble, comarca a comarca, de Paco González Ramírez, d'on se n'ha tret informació amb el seu consentiment.

Municipis de la Serrania