Roman Polański

Roman Polański (Párizs, 1933. augusztus 18. –) Oscar-díjas lengyel-francia színész, film- és színházi rendező, forgatókönyvíró.

Élete 
Ryszard Polański (eredeti nevén Ryszard Liebling) zsidó apa és Bula Polańska (született Katz) – anyai ágon római katolikus, apai ágon zsidó anya – gyermekeként Párizsban született, eredeti neve Rajmund Liebling. 1937-ben a család visszaköltözött Lengyelországba, ahol a többi lengyel zsidóhoz hasonlóan náci fogságba kerültek. Édesanyja egy koncentrációs táborban halt meg, maga Polański megszökött a krakkói gettóból és lengyeleknél bujkált. Először a volt házmesterüknél, később – amikor nagyon veszélyessé vált a bujkálás Krakkóban – egy lengyel parasztcsaládnál.

Ezek az emlékek is tükröződnek az általa rendezett A zongorista című filmben (2002). A háború után Polański már 12 évesen rádiós színész lett, 14 éves korától színházban játszott. Hamarosan országos hírű személyiséggé vált. 21 éves korában kapta meg az első jelentős filmszerepét Andrzej Wajda A mi nemzedékünk című filmjében, és ugyanebben az évben vették fel a łódzi filmművészeti főiskolára, ahol 1959-ben diplomázott.

1959-ben Párizsba kísérte el akkori feleségét, a híres színésznőt, Barbara Kwiatkowskát. Ott készítette el az első külföldi rövid játékfilmjét, a A kövér és a soványt. 1961-ben rendezte első egész estés játékfilmjét, a Kés a vízbent. A lengyel hatalom és kritika nem fogadta szívesen ezt az alkotást. A Kés a vízben megnyerte a lengyel Film című újság olvasói díját – a legjobb lengyel film 1962-ben – és a külföldi újságírók is elismeréssel nyilatkoztak róla, továbbá a legjobb idegen nyelvű film Oscar-díjára is jelölték (Fellini azonban megelőzte), és a Velencei Filmfesztiválon megkapta a filmkritikusok díját. Ez nyitotta meg Polanski előtt a nemzetközi karrier lehetőségét, első angol nyelvű filmje (az Iszonyat, Catherine Deneuve főszereplésével) rögtön elnyerte a Berlini Nemzetközi Filmfesztivál Ezüst Medve díját.

Polański Párizsba költözött. 1965-ben Londonba ment, majd 1968-ban Hollywoodba repült, hogy megrendezze a Rosemary gyermeke című filmet.

2003-ban az A zongorista című filmjéért a 75. Oscar-gálán megkapta a legjobb rendezőnek járó szobrocskát, amit azonban az ellene máig érvényben lévő elfogatóparancs miatt nem tudott személyesen átvenni.

Nevéhez fűződik a Twist Olivér című népszerű Dickens-regény sorban tizenharmadik megfilmesítése. A Szellemíró című politikai thrillerért 2010-ben megkapta a Berlinale legjobb rendezőnek járó Ezüst Medve díját, majd az Európai Filmakadémia legjobb rendezésért járó díját is. 2011-ben parádés szereposztású vígjátékot forgatott Yasmina Reza francia írónő Az öldöklés istene című színdarabja alapján. 2013-ban mutatták be első francia nyelven forgatott filmjét: a mazochizmus névadója, Leopold von Sacher-Masoch osztrák író A bundás Vénusz című regényének adaptációjában felesége játszotta a főszerepet, Polanski pedig újra elnyerte a legjobb rendező César-díját. Az Oscar-díj francia megfelelőjének számító elismerést rendezőként eddig példa nélküli módon ötször (1980, 2003, 2011, 2014, 2020), forgatókönyvíróként pedig háromszor (2011, 2012, 2020) is megkapta. 2018-ban őt kérték fel a díjátadó gála vezetésére, de feminista szervezetek tiltakozásai miatt a rendező ezt mégsem vállalta el. Az Igaz történet alapján című, Delphine de Vigan írónő regénye alapján készült thrillere megosztotta a közönséget és a kritikát is.

A 2020-as César-gálán a Tiszt és kém – A Dreyfus-ügy című filmje 12 jelölésből elnyerte a legjobb rendezőnek, a legjobb adaptációnak és a legjobb jelmeznek járó díjakat.

Magánélete 

Első felesége a balett-táncosból népszerű színésznővé avanzsált Barbara Kwiatkowska-Lass volt, két év után elváltak.

1969. augusztus 9-én második felesége, a nyolc hónapos terhes Sharon Tate filmszínésznő és négy barátjuk a Manson-család brutális mészárlásának áldozatai lettek Los Angeles-i otthonukban, amíg Polanski Londonban dolgozott. „A végtelen, háborítatlan remény és optimizmus helyett pesszimizmus és örök elégedetlenség rögzült belém″ – írta erről 1984-es önéletrajzában, ami nemzetközi bestseller lett.

Miután 1974-ben megrendezte a Kínai negyedet Jack Nicholson főszereplésével, Polańskit 1977 márciusában letartóztatták, és bíróság elé állították egy 13 éves kislány megrontásának vádjával, amit Nicholson lakásán követett el. Az ügy majdnem peren kívüli megegyezéssel végződött, de a hat vádpontból csak ötöt ejtettek, Polanskit pedig egy több mint egy hónapig tartó pszichiátriai vizsgálatra küldték. Bár bűnösnek vallotta magát, amikor kiderült, hogy mégis letöltendő börtönt kaphat, pár órával az ítélethirdetés előtt Londonon keresztül Franciaországba utazott, ahol francia állampolgárként nem kellett a kiadatástól tartania. Az elkövetkező évtizedekben ügyelt arra, hogy csak olyan országokba utazzon, ahol valószínűleg nem adják ki az Egyesült Államoknak. A lány már felnőttként polgári pert indított a rendező ellen, melyet peren kívül rendeztek (a megállapodás részletei nem ismertek, sajtóértesülések szerint 500 ezer dollárban, azaz több mint 110 millió forintban egyeztek meg). 

Azóta Párizsban és Svájcban él. Felesége Emmanuelle Seigner színésznő, akitől egy fia és egy lánya született. 2009. szeptember 27-én Svájcba utazott, hogy átvegye a Zürichi Filmfesztivál életműdíját, de a svájci rendőrség a harmincegy éves amerikai elfogató parancs alapján letartóztatta, majd több millió dollár óvadékért cserébe 2009. december 4-én a Gstaad mellett található villájában házi őrizetbe helyezték. Kiadatási ügyében végül 2010. július 12-én született meg a döntés, a rendezőt nem adták ki az Egyesült Államoknak és a svájci igazságügy miniszter bejelentése alapján "a szabadságát korlátozó intézkedéseket" azonnali hatállyal visszavonták. Ezt követően Polański még aznap elhagyta az országot. Az ügy egyébként azért nem évült el, mert egyszer bűnösnek vallotta magát, és ráadásul az, hogy azóta sem jelent meg a bíróságon, önmagában is bűncselekmény. Közben az áldozat, aki azóta könyvet is írt az esetről, maga is kérvényezte a bíróságon, hogy zárják le az ügyet. 

2019 novemberében már a hatodik nő vádolta meg szexuális erőszakkal; az egykori manöken, színész és fotós Valentine Monnier állította, hogy 1975-ben svájci házában megverte és megerőszakolta. A rendező tagadta a vádat. Az új filmjének (Tiszt és kém – A Dreyfus-ügy) bemutatója előtt kirobbant botrány rányomta bélyegét a premierre és a César-szereplésre. Feminista szervezetek bírálták a francia filmakadémiát a film 12 kategóriában történt jelöléséért, követelték, hogy az alkotást zárják ki a versenyből, s tüntetést helyeztek kilátásba a díjátadó idejére. Polański a rendezvény előtti napon bejelentette, nem megy el az ünnepségre.

Filmográfia

Filmkészítőként

Színészként

Jegyzetek

Források 
 Polański hivatalos oldala
 Magyar Nemzeti Filmalap Filmarchívum
 Media coverage of the Polański rape trial
 interjú Samantha Geimerrel 
 March, 1977 Grand Jury Testimony of Polański's victim
 Vámpírok Bálja hivatalos magyar oldala
 Roman Polanski.lap.hu - linkgyűjtemény
 Roman Polanski Arrested in Switzerland on 1970s Sex Charge - NYTimes.com
Five filmmakers. Tarkovsky, Forman, Polanski, Szabó, Makavejev; szerk. Daniel J. Goulding; Indiana University Press, Bloomington–Indianapolis, 1994

További információk 

 
 

1933-ban született személyek
Élő személyek
Lengyel színészek
Lengyel forgatókönyvírók
Lengyel filmproducerek
Emigráns lengyelek
Oscar-díjasok
BAFTA-díjasok
Golden Globe-díjasok
Lengyel Oscar-díjasok
A holokauszt túlélői
Krakkóiak
Francia filmrendezők
Łódźiak
Lengyel filmrendezők
Francia filmproducerek
Francia forgatókönyvírók
Nevet változtatott lengyel személyek
Nevet változtatott francia személyek
Nemi erőszakért elítélt bűnözők
Łódź díszpolgárai
César-díjasok