Horia Lovinescu

Horia Lovinescu (n. 28 august 1917, Fălticeni – d. 16 septembrie 1983, București) a fost un dramaturg român, recunoscut pentru piesele sale de teatru de idei.

A fost nepotul de frate al criticului Eugen Lovinescu.

Dramaturgul a fost fiul mai mare al lui Octav Lovinescu, avocat, și al Anei Cetățianu, fiica pedagogului Ioan Cetățianu.

Tatăl, Octav, fratele criticului literar Eugen Lovinescu, se trăgea din comuna Rădășeni, iar mama din localitatea Subcetate, având în ascendență pe Ion Budai-Deleanu.

Scriitorul a mai avut doi frati: Octav, avocat (1913-1945), și Vasile, filosof. Horia Lovinescu face parte, așadar, din celebra familie Lovinescu, care a dat literelor noastre mai mulți scriitori, între care și Anton Holban (1902-1937), văr, Monica Lovinescu, vară, și Alexandrina Lovinescu, vară.

A fost timp de două decenii directorul Teatrului Nottara din București.

Operă
Debutează în teatru cu piesa Lumina de la Ulmi în anul 1954. Abordează aici problemele și locul intelectualitații în societate, cu trimitere evidentă la problematica social politică. Piesa e o capodoperă a teatrului proletcultist, imitat după teatrul sovietic contemporan epocii stalinismului triumfător.

Piesa Citadela sfărâmată, scrisă în 1955, a avut un mare succes, fiind ecranizată și tradusă în mai multe limbi sub titlul Familia Dragomirescu.

Rând pe rând apar: Oaspetele din faptul serii, Hanul de la răscruce, O întâmplare, Surorile Boga”,  ... Și pe strada noastră, Revederea, Febre sau Moartea unui artist.

În 1963, la „Editura pentru Literatură”, apare volumul Teatru care cuprinde cea mai mare parte din piesele enumerate mai sus.

La editura Cartea Românească au apărut în volum, în anul 1971, alte patru piese: O casă onorabilă, Al patrulea anotimp, Jocul vieții și al morții in deșertul de cenușă, Și eu am fost în Arcadia.

Teatrul lui e unul de idei, cu conflicte acute. Întâmplările se desfășoară cu intensitate și dramatism. Horia Lovinescu e un constructor de teatru modern, psihologic deși utilizează speciile și modalitațile consacrate ale genului.

Distincții
 Ordinul Steaua Republicii Populare Romîne clasa a IV-a (1964) „pentru merite deosebite în opera de construire a socialismului, cu prilejul celei de a XX-a aniversări a eliberării patriei”
 Ordinul Meritul Cultural clasa I (1971) „pentru merite deosebite în opera de construire a socialismului, cu prilejul aniversării a 50 de ani de la constituirea Partidului Comunist Român”

Dramaturgie
 Citadela sfărâmată Surorile Boga Moartea unui artist Lumina de la Ulmi (piesă de teatru realist socialistă)
 Petru Rareș O casă onorabilă Al patrulea anotimp Jocul vieții și al morții în deșertul de cenușă Paradisul Negru și roșu, (postum)

Filmografie
ScenaristCitadela sfărâmată (1957) Regia:Haralambie Boros, Marc MauretteAvalanșa (1959) Regia:Gheorghe TurcuPoveste sentimentală (1961) Regia:Iulian Mihu
 Meandre (1967)
 100 de lei (1973)
 Stejar – extremă urgență (1974) - în colaborare cu Mihai Opriș
 Agentul straniu (1974) - în colaborare cu Savel Știopul

Note

Legături externe
 Situl oficial al familiei Lovinescu 
 Ratacirile tinarului Lovinescu (I), Ioan Stanomir, Observator cultural - numărul 53, februarie 2001
 Ratacirile tinarului Lovinescu (II), Ioan Stanomir, Observator cultural - numărul 54, martie 2001
 Teatrul de idei al lui Horia Lovinescu , 6 august 2013, Ziarul Lumina''

Vezi și
 Galeria Oamenilor de Seamă din Fălticeni
 

Scriitori români din secolul al XX-lea
Familia Lovinescu
Nașteri în 1917
Decese în 1983
Directori de teatre români
Dramaturgi români