Krassó-Szörény vármegye

Krassó-Szörény vármegye (latinul Krassoensis, Crassoviensis, Krassovinis et Severinensis) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság délkeleti részében. Jelenleg Románia része.

Földrajz 
Krassó-Szörény vármegye területe szinte mindenütt hegység vagy dombvidék volt, csak néhol lehetett találni síkságot. A vármegye északi részén a Ruszka-havas (Pojána-Ruszka-hegység), keleten a Csernai-havasok, középső, nyugati és déli részén pedig a Bánsági-hegyvidék (Krassó-Szörényi-érchegység, Szemenik-hegység, Almás-hegység, Lokva-hegység és Orsovai-hegység) feküdt. A vármegye folyóvizekben igen gazdag volt: a Duna, a Maros, a Temes is átfolyt a vármegyén. Északon Arad vármegye, keleten Hunyad vármegye és Románia, délen Románia, nyugaton pedig Temes vármegye határolta.

Történelem 
A vármegye a Krassó és Szörény megye egyesítéséről szóló 1880. évi LV. törvénycikk alapján 1881-ben alakult Krassó vármegye és Szörény vármegye összevonásával, így a magyar királyság legkésőbb kialakult közigazgatási egysége. 

A Bánság területén a pozsareváci béke után Temesi Bánság néven katonai közigazgatást vezettek be, ezt az aldunai térség (Határőrvidék, ezen belül 1779-1845-ig az Oláh–illír ezred, 1845-1873 között Románbánsági ezred, ill. Szerbbánsági ezred) kivételével 1779-ben feloldották, és visszacsatolták Magyarországhoz. 

Krassót Lugos székhellyel 1779-ben hozták létre, középkori területétől jelentősen különböző alakban, Szörény vármegye pedig a modern kori Magyarország legrövidebb életű megyéjének bizonyult, önálló alakjában  (Karánsebes székhellyel) csupán 1873 és 1881 között létezett. 
Krassó a határőrvidék megszüntetésekor bekebelezte Fehértemplom várost és környékét, amely addig a Szerbbánsági ezred része volt, ezt Temes vármegye javára elvesztette 1876-ban, Vámosmárga falut pedig Szörényhez csatolták. Az önálló Krassó vármegye Szerbiáig nyúlt. 1913-ban a vármegyéhez csatolták az Törökországtól a már 1878-ban elfoglalt, de csak ekkor annektált Ada Kaleh szigetet. Krassó-Szörény 1910-ben az ország második legnagyobb megyéje volt 11.074 km², ebből 1919-ben 11.050 km² Románia birtoka (csak Krassószombat, Udvarszállás, valamint Néramogyorós egy része került az új délszláv államhoz). 

1926-ban a román állam – Krassó-Szörény vármegye utódjának felosztásával – újonnan alakított egy Krassó nevű megyét (Judeţul Caraș; az 1950. évi reformmal szűnt meg).

A vármegye (Romániához került) területe nagyjából megegyezik a romániai mai (1968-ban alakult) Krassó-Szörény megye területével, északi része Temes megye területéhez tartozik, illetve Orsova város és környéke Mehedinți megye része.

Lakosság 
1910-ben a vármegyének összesen 466 147 lakosa volt, ebből:
 336 082 (72%) román
 55 883 (11%) német
 33 787 (7,57%) magyar
 14 674 (3,28%) szerb
 2 908 (0,65%) szlovák
 2 351 (0,50%) orosz

Közigazgatás 

1910-ben a vármegye tizennégy járásra volt felosztva:
 Bégai járás, székhelye Bálinc
 Boksánbányai járás, székhelye Boksánbánya
 Bozovicsi járás, székhelye Bozovics
 Facsádi járás, székhelye Facsád
 Jámi járás, székhelye Jám
 Káránsebesi járás, székhelye Karánsebes (rendezett tanácsú város)
 Lugosi járás, székhelye Lugos (rendezett tanácsú város)
 Marosi járás, székhelye Marosberkes
 Oravicabányai járás, székhelye Oravicabánya
 Resicabányai járás, székhelye Resicabánya
 Temesi járás, székhelye Szákul
 Teregovai járás, székhelye Teregova
 Újmoldovai járás, székhelye Újmoldova
 Orsovai járás, székhelye Orsova

További információk

Krassó-Szörény vármegye