alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Grand Prix Španělska 2003

Velká cena Španělska (XLV Gran Premio Marlboro de España) vozů Formule 1 se v roce 2003 jela 4. května na okruhu v Barceloně. Jelo se 66 kol, jedno kolo měřilo 4,730 km, celkem tedy závodníci ujeli 307,323 kilometrů. Tato velká cena byla v celkovém pořadí 702. Grand Prix. Skončila 66. vítězstvím Michaela Schumachera a 161. vítězstvím pro stáj Ferrari.

Výsledky

Nejrychlejší kolo 
 Rubens BARRICHELLO Ferrari 1'20,143 - 212.470 km/h

Vedení v závodě 
 1-18 kolo Michael Schumacher
 19-20 kolo Rubens Barrichello
 21-35 kolo Michael Schumacher
 36-37 kolo Fernando Alonso
 38-49 kolo Michael Schumacher
 50 kolo Fernando Alonso
 51-65 kolo Michael Schumacher

Postavení na startu

Zajímavosti 
 V závodě debutoval nový model vozu Ferrari F 2003-GA
 Rubens Barrichello zajel 10 nejrychlejší kolo

Externí odkazy 
 

Formule 1 v roce 2003
Grand Prix Španělska
Altair

Altair (α Aql, zkráceně: α Aquilae) je nejjasnější hvězdou v souhvězdí Orla a dvanáctá nejjasnější hvězda noční oblohy. Je hvězdou hlavní posloupnosti spektrální třídy A a má zdánlivou hvězdnou velikost 0,77 mag a spolu s Vegou a s Denebem tvoří Letní trojúhelník.

Altair má velkou rychlost rotace, její rychlost na rovníku je přibližně 286 km/s. Dle výzkumů dalekohledu Palomar Testbed Interferometer není Altair kulatý, ale vlivem velké rychlosti rotace má tvar silně zploštělého elipsoidu. Další interferometrická měření vícenásobnými teleskopy v infračerveném oboru spektra potvrdila tento jev.

Fyzikální vlastnosti 

Altair je vzdálen od Země 16,8 světelných let a patří mezi nejbližší hvězdy viditelné pouhým okem. Altair je hvězdou hlavní posloupnosti spektrální třídy A o 1,8 hmotnosti Slunce, svítivost je 11 svítivosti Slunce. Altair má velkou rychlost rotace, hvězda se otočí kolem vlastní osy za přibližně 9 hodin. Pro srovnání, Slunce potřebuje na jednu otočku kolem vlastní osy 25 dní. Má tvar zploštělého elipsoidu, polární průměr je o 20 procent menší než rovníkový. Satelit Wide Field Infrared Explorer v roce 1999 změřil změny jasnosti v tisícinách magnitudy. Bylo potvrzeno, že hvězda patří k proměnným hvězdám typu delta Scuti. Světelná křivka hvězdy má tvar sinusoidy a mění se v periodě 0,8 a 1,5 hodiny. Altair vyzařuje více světla v ultrafialovém oboru spektra.

Altair má stáří jen několika set miliónů let, jeho zásoby vodíku budou stačit pouze další miliardu let, než se změní v červeného obra nebo proměnnou cefeidu a odhodí své vnější vrstvy a změní se v bílého trpaslíka.

Etymologie 
Arabové přeložili v 8. a 9. století spisy Klaudia Ptolemaiose. Nové jméno hvězdy pochází společně ze staré arabské mytologie a řeckého pojmenování hvězdy. Arabský název hvězdy Altaïr ze zkráceného arabského „Al-Nasr al-Taïr“ () النسر الطائر, „Útěk orla“, „Letící orel“), přičemž „Al-Taïr“ odkazuje na „padlý“, „letící“ a „na útěku“.

Jako synonymum se dá použít slovo „A-Tair“ pro „ptáka“, což značí s ním spojené vlastnosti letu, nelze jej ale přeložit doslovně.

Astronomické pojmenování Alpha Aquilae má původ ve „Al-Nasr“ („Orel“).

Altair ve science-fiction 
Altair je zmiňován v mnoha fikcích, například ve Star Treku či Stargate, či v počítačové hře Master of Orion. Ve vesmírné simulaci je na jedné z jeho planet lidmi obydlená kolonie v 8. galaxii, a v pokračování Final Frontier má hvězda dvě Zemi podobné planety, dva plynné obry a jednoho plynného nadobra. Ve videohře Assassin's Creed je Altaïr jméno hlavního hrdiny, což vychází z podobnosti s orlem a také z toho, že hra se odehrává ve Svaté Zemi.

Altaïr je dále jméno civilní kosmické lodě v seriálu Battlestar Galactica a ve Stopařově průvodce v galaxii je zmínka o měně altairský dolar.

Související články 
 Seznam hvězd

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
  Secrets of Sun-like star probed
  Astronomers Capture First Images of the Surface Features of Altair 
  Vier Teleskope ermöglichen Blick auf Altair

Hvězdy hlavní posloupnosti třídy A
Hvězdy v souhvězdí Orla
Objekty v Bayerově katalogu
Objekty ve Flamsteedově katalogu
Proměnné hvězdy
Místní bublina
Edward Witten

Edward Witten (* 26. srpna 1951 Baltimore) je jedním z nejvýznamnějších žijících fyziků a zřejmě vůbec nejcitovanějším z nich (má nejvyšší tzv. Hirschův index).

Život 
Ve dvaceti absolvoval na Brandeisově univerzitě v Bostonu bakalářské studium historie s vedlejším zaměřením na lingvistiku. Roku 1976 získal doktorát z teoretické fyziky.

Zabývá se teorií superstrun k níž přispěl velkou měrou; je označován za architekta tzv. druhé superstrunné revoluce. V současné době je profesorem na Institute for Advanced Study.

Je držitelem mnoha ocenění, mimo jiné Fieldsovy medaile za rok 1990 a Crafoordovy ceny v roce 2008. Objevil se také v seznamu sta nejvlivnějších lidí roku 2004 podle časopisu Time.

Externí odkazy 
 

Američtí fyzici
Američtí matematici
Američtí Židé
Židovští matematici
Židovští fyzici
Nositelé Fieldsovy medaile
Nositelé Lorentzovy medaile
Nositelé Národního vyznamenání za vědu
Matematici 20. století
Matematici 21. století
Strunoví teoretici
Členové Papežské akademie věd
Členové Francouzské akademie věd
Narození v roce 1951
Narození 26. srpna
Narození v Baltimoru
Žijící lidé
Muži
Seznam kriticky ohrožených druhů rostlin v Česku

Za kriticky ohrožené druhy rostlin se podle zákona č. 114/92 Sb. O ochraně přírody a krajiny prohlašují následující cévnaté rostliny:

 
Kriticky ohrožené druhy v Česku
Stydké pysky

Stydké pysky (lat. labia pudendi) jsou součástí zevních rodidel ženy (vulvy), které se skládají z velkých a malých stydkých pysků. Jsou to párové kožní řasy zevně pokryté pubickým ochlupením, uvnitř s kůží podobnou sliznici. Vpředu přecházejí do stydkého pahorku (mons pubis), vzadu do hráze (perineum), mezi nimi je stydká štěrbina (rima pudendi), v ní pak malé stydké pysky. Jejich funkce je především ochranná, protože uzavírají vchod do pochvy, čímž brání vnikání nečistot a infekce.

Anatomie 
Velké stydké pysky (lat. labia majora) jsou párové kožní řasy, které obloukovitě obklopují poševní vchod. Jejich vyklenutí kromě tuku tvoří také kavernosní tělesa, která při vzrušení a následném překrvení zduří. Od puberty jsou zevně pokryté chloupky, uvnitř se kůží podobají sliznici. Vyplňují prostor mezi stydkým pahorkem (mons pubis) vepředu a hrází (perineum) vzadu, které jsou zároveň jejich součástí. Mezi nimi je pak stydká štěrbina (rima pudendi) s malými stydkými pysky uvnitř. Pokud žena stojí nebo má nohy u sebe, tak obvykle velké stydké pysky úplně nebo částečně zakrývají ostatní části vulvy. Barva kůže na velkých stydkých pyscích je obvykle podobná celkové barvě jednotlivce, ačkoliv existují značné variace. Vnitřní kůže (sliznice) je často růžová nebo nahnědlá.

Malé stydké pysky (lat. labia minora) jsou dvě jemné kožní řasy ukryté pod velkými stydkými pysky a jsou po obou stranách poševního vchodu. V horní části poševní síně se nachází klitoris a na tomto místě se setkává s malými stydkými pysky.

Barva, velikost a celkový vzhled stydkých pysků se značně liší u každé ženy. U některých žen nejsou malé stydké pysky téměř vidět a u jiných mohou být velké a vyčnívající.

Během sexuálního vzrušení se pysky začnou plnit krví, zduří a jejich barva zčervená.

Existuje operační zákrok - labioplastika - při které lze chirurgicky upravit velikost a vzhled pysků.

Odkazy

Související články 
 Ženská obřízka
 Piercing stydkých pysků

Externí odkazy 
 
 The Y Projec Collection 20 fotografií demonstrujících různé vzhledy stydkých pysků

Samičí pohlavní orgány
Gynekologie a porodnictví
Pohlavní orgány člověka
RTFM

RTFM je zkratka z anglického  (přečti si ten zasraný manuál). Tak se odpovídá na dotazy, které mohou být snadno vyřešeny prostudováním příslušné dokumentace a které zbytečně připravují odpovídající o jejich čas. Mnohdy ovšem význam slova "snadno" posuzuje jedinec s vysoce nadprůměrnými znalostmi, což pak přivádí k šílenství všechny, kdo mají znalosti menší než tento jedinec a z doporučované dokumentace nechápou téměř nic.

V technické podpoře se to rovněž používá ve významu  (restartuj ten zasraný stroj) (což často bývá účinná metoda řešení širokého spektra problémů).

Některým lidem připadá slovo  ve výrazu neslušné, proto za F dosazují slova, jako  (hloupý),  (přátelský),  (fantastický),  (skvělý, fajn). Další metodou je F úplně vynechat a zkratka se pak zkrátí na RTM ().

Příbuzné termíny 
Existují i varianty, jako RTFS –  (přečti si ten zasraný zdrojový kód), RTDM –  (přečti si ten zatracený manuál) a RTFML –  (přečti si ten zasraný strojový kód). Další varianty jsou inspirované Hvězdnými válkami: UTSL –  (Použij zdroj, Luku) – což je na motivy repliky „“ (Použij Sílu, Luku). Tato verze je méně hanlivá než RTFM.

Další varianta z Usenetu z roku 1996 je STFW –  (Prohledej ten zasraný web), s konkrétnější variantou UTFG –  (Použij zasraný Google), JFGI –  (Si to kurva vygoogluj) nebo neurážlivým GIYF –  (Google je tvůj přítel/kamarád).

Zajímavosti 
V seriálu The IT Crowd parodizujícím práci IT techniků má jedna z hlavních postav v prvním záběru na sobě tričko s rudým nápisem RTFM, jenž je součástí výjevu připomínajícího čínský propagandistický plakát, na němž je muž držící rudou knížku (připomíná čínské propagandistické plakáty a Rudou knížku Mao Ce-tunga).

Reference

Související články 
 Seznam zkratek v online diskusích

Externí odkazy 
 
 Fucking Google It
 Jargon
 How To Ask Questions The Smart Way
 Jak se správně ptát

Internetová kultura
Počítačová terminologie
Anglické zkratky

de:Liste von Abkürzungen (Netzjargon)#R
Didaktik Gama

Didaktik Gama je počítač z rodiny počítačů Didaktik kompatibilní s počítačem Sinclair ZX Spectrum vyráběný výrobním družstvem Didaktik Skalica. Proti ZX Spectru má rozšířenou paměť na 80 KiB a vestavěný interface 8255. Počítač používá stejný obvod ULA jako ZX Spectrum, vyráběný u firmy Ferranti. Následníkem počítače je Didaktik M.

Varianty počítače 
Počítač existuje ve třech variantách: Didaktik Gama '87, Didaktik Gama '88 a Didaktik Gama '89.

Verze '87 nemá ošetřeno přepínání paměťových stránek. Při přepínání stránek z Basicu je nutné nastavit RAMTOP na adresu 32767. V opačném případě je při přepnutí stránek odstránkován zásobník návratových adres a dojde ke zhroucení počítače.

Toto bylo opraveno ve verzi '88 v obsluze příkazu OUT 127. Při zadání tohoto příkazu, kromě toho, že dojde k přepnutí paměti, je navíc přenesen obsah paměti od adresy 32765 až RAMTOP z odepnuté stránky do připnuté stránky.

Ve verzi '89 byly opraveny chyby verze '88 a do ROM byla přidána tisková rutina. V některých zdrojích je také uváděno, že byla přidána podpora pro znaky s diakritikou a cyrilici, např. v a. V je tato informace uvedena jako nepotvrzená.

Verze '87 byla vyráběna v černém obalu, od verze '88 je obal šedý.

Na rozdíl od nástupnických počítačů Didaktik M a Didaktik Kompakt, ani jedna z verzí Didaktiku Gama není vybavena konektorem pro joystick. K počítači byla ale vyráběna redukce která umožňovala připojení Kempston joysticku prostřednictvím vestavěného interface 8255.

Existují čtyři běžně používané způsoby, jak k počítači připojit prostřednictvím vestavěného interface 8255 tiskárnu s rozhraním Centronics.

Technické informace 
 procesor: UA880D (varianta procesoru Z80), 3,5 MHz,
 paměť RAM: 80 KiB,
 paměť ROM: 16 KiB,
 paralelní port 8255.

Používané porty

Stránkování paměti 
Protože procesor Z80 umožňuje adresovat pouze 64 KiB paměti, je celá paměť RAM o velikosti 80 KiB rozdělena na dvě stránky o velikosti 32 KiB, které se připínají do adresového prostoru procesoru od adresy 32768 a stránku o velikosti 16 KiB, která je do adresového prostoru procesoru připojena trvale od adresy 16384. Od adresy 0 do 16383 je připojena paměť ROM o velikosti 16 KiB.

Ke stránkování paměti je použit bit 0 brány C vestavěného interface 8255. Obvyklý způsob stránkování je pomocí příkazu OUT 127,x, kde x je buď 0 nebo 1.

Domácí úpravy počítače 
Protože zvolený způsob stránkování existuje pouze u počítače Didaktik Gama, není mnoho programů, které by využívaly i druhou stránku paměti. Vzniklo proto několik úprav počítače:
 možnost připojit jednu paměťovou stránku od adresy 0 (kompatibilní s rozšířením paměti ZX Spectra podle Lamače),
 Didaktik Gama 192KB - varianta počítače ZX Spectrum 128K rozšířená o dalších 64 KiB paměti RAM.

Monitor 
Jako monitor sloužil televizní přijímač.
Didaktik Gama se často dodával s televizorem Tesla 4160AB Merkur (televizor), vyráběném v těch samých letech v n.p. Tesla Orava.

Poznámky

Reference 

http://ronja.twibright.com/schematics/didaktik.php Podrobné schéma zapojení Didaktiku Gama 1989

Literatura

Externí odkazy 
 

Didaktik
Počítače kompatibilní se Sinclair ZX Spectrem
Quest for Glory

Quest For Glory (dále jen QFG) je pětidílná série adventur s prvky RPG.

Díl 1 

Na začátku hry si hráč vybere povolání, za které bude hrát. Může si vybrat z bojovníka, kouzelníka nebo zloděje. Každá z postav se vyvíjí jiným způsobem a tím pádem se liší i dohrání hry. QFG je také známo tím, že můžete importovat postavu z předešlého dílu do dalšího. Sierra Online Inc. se tak naskytla možnost jak hru zpestřit. V QFG2 a 3 může hrdina získat titul Paladin. Není to však jen titul, protože se to stává i vaším povoláním. Paladin má svoje vlastní zvláštní schopnosti jako je léčení, vycítění nebezpečí nebo ochrana proti magii.

Příběh 
Vaše postava je absolvent ze školy pro hrdiny, která si na vývěsní tabuli přečte, že v zemi Spielburg je zapotřebí hrdiny, aby se vypořádal z bestiemi. Hrdina se tedy vydá do Spielburgu, kde brzo zjistí, že bestie se neukázaly jen tak a že celé území je prokleté Babou Yagou. Baron von Spielburg vám poté dá za úkol Babu Yagu ze země vyhnat.

V druhém díle cestujete spolu s Abdullem Doo z QFG1 do jeho rodné země Shapeir. Zde zjistíte že tamní vládce zmizel a na jeho místo se dostal jeho bratr. Ten si usmyslel, že město zničí za pomoci vyvolaných elementálů. Nakonec zabijete zlého vládce, ale zjistíte, že se něco pokazilo. Smrt vládce zapříčinila vysvobození démona, který na to zaútočil na zemi Tarna. Rodnou zemi vašeho přítele Rakeeshe.

Vydáte se tedy s ním do Tarny, kde se musíte vypořádat se zlým démonem. Po zničení démona jste vytržen ze země Tarna a ocitáte se v temné jeskyni.

Z jeskyně se postupně dostanete do přilehlého města jménem Mordavia. Znovu se setkáváte s Ad Avisem, bývalým vládcem země Shapeir. Ad Avis však už není živý jako vy, ale je z něj upír, který teď slouží Temné pání Katrině. Právě Katrina vás teleportovala do této země, abyste ji pomohl ve vyvolávaní Temného. To se však nakonec nestalo a Mordavia mohla znovu žít v míru.

V pátém díle se Erasmus (kouzelník, kterého jste potkali v prvním díle) dozvídá o smrti krále Silmarie a vyhlašuje „soutěž“ o nástupce trůnu. Vy se do soutěže přihlásíte, abyste se vypořádal s vrahy, kteří se s oblibou zbavují budoucích vládců.

Adventury
Herní série
Karel Eichler

Karel Eichler (13. ledna 1845 Velké Meziříčí – 25. dubna 1918 Brno) byl moravský římskokatolický kněz, hudebník a spisovatel. Ve svém díle se věnoval především místopisu a hudební vědě.

Život 
Karel Eichler pocházel z měšťanské rodiny velkomeziříčského krupaře. Po dokončení reálky v Poličce vystudoval německé gymnázium v Brně. Vysvěcen na kněze byl roku 1870, poté pracoval na faře v Hovoranech, v Kurdějově a v Hodoníně. Studoval kanonické právo v Římském ústavu Animy. Mezi lety 1874 až 1880 působil jako profesor církevních dějin a kanonického práva na bohosloveckém ústavu v Brně. Tou dobou také dva roky redigoval brněnský časopis Hlas.

Jeho dalším působištěm byla od roku 1880 fara ve Veverské Bítýšce. Zde napsal většinu svých děl, mimo jiné nejznámější Paměti panství veverského.

Karel Eichler zemřel v Brně, kde žil od roku 1892.

Na počest působení Karla Eichlera je po něm pojmenována ulice ve Veverské Bítýšce.

Dílo 
Níže uvedený seznam děl Karla Eichlera není úplný:

 Poutní místa a milostivé obrazy na Moravě a v rakouském Slezsku, Nákladem Dědictví Cyrillo-Methodějského, Brno 1887 a 1888
 Paměti panství veverského. Nákladem autora, Brno 1891
 Římské upomínky na naši vlasť, Brno 1892.
 Cesta k věčné spáse, sbírka modliteb a duchovních písní pro diecézi brněnskou. Tiskem a nákladem benediktinů rajhradských, Brno 1912.
 Chudobinské ústavy moravské. Brno 1887.

Mimo výše uvedených knih je Karel Eichler také autorem mnoha článků v časopisech Hlas, Obzor a Moravská orlice.

Odkazy

Reference

Literatura 
 LÁNÍK, Antonín. Kněží hudebníci – Karel Eichler (1845–1917). Věstník Historicko-vlastivědného kroužku v Žarošicích, Žarošice, 2011, č. 20, s. 68–70 (ročenka).

Externí odkazy 
 
 
 
 
 seznam děl Karla Eichlera

Čeští římskokatoličtí duchovní
Čeští spisovatelé 19. století
Čeští spisovatelé 20. století
Církevní historikové (teologové)
Kanonisté
Osobnosti brněnské diecéze
Narození 13. ledna
Narození v roce 1845
Duchovní z Velkého Meziříčí
Narození ve Velkém Meziříčí
Úmrtí 25. dubna
Úmrtí v roce 1918
Úmrtí v Brně
Pohřbení na Ústředním hřbitově v Brně
Muži
Herlíkovické štoly

Herlíkovické štoly byly přírodní památka. Tvořily ji dvě patra starých štol na levém břehu Labe vpravo od silnice Vrchlabí – Špindlerův Mlýn, v prostoru Labské soutěsky asi pět kilometrů před Špindlerovým Mlýnem v okrese Trutnov. V minulosti se zde těžilo železo, byly však prováděny i průzkumy výskytu uranu. Chráněné území bylo 1. července 2021 zrušeno.

Stará důlní díla jsou důležitým zimovištěm netopýrů. Slouží i k ochraně zbytků skarnového rudního ložiska a středověkých důlních chodeb.

Historie 
Původně středověké dílo bylo překopáno a prodlouženo zejména při vyhledávání uranu během 50. let 20. století. Místy jsou zachovány jak původní středověké profily chodeb, tak stopy po kladení ohně, tedy zahřívání horniny, aby při následném prudkém ochlazení rozpukala. Na několika místech se zachovaly stopy zrudnění i drobnější části nevytěženého skarnu. Jedná se zejména o železnou rudu, magnetovec, který byl z větší části odtěžen v 15.–18. století. Přírodní památka je v letním období často narušována nepovolenými vstupy zřejmě amatérských mineralogů (po překonání speciálních uzávěrů), zimování netopýrů však nebývá rušeno.

Geologie 
Netopýři zimují ve dvou štolách. Jedna vyúsťuje několik metrů nad úrovní silnice z Vrchlabí do Špindlerova Mlýna. Ústí druhé štoly se nachází o 113 m výše a poněkud jižněji ve svahu nad spodní štolou. Obě štoly jsou raženy směrem jih–jihovýchod, délka spodní činí okolo 1 270 m, délka horní dosahuje 760 m včetně četných rozrážek. Štoly jsou raženy zpočátku v různých typech ortorul, které v zadních partiích přecházejí ve svorové ruly a ve skarn s magnetitem.

Flora a fauna 
Botanický průzkum nebyl prováděn. První publikované zprávy o netopýrech z této lokality pocházejí z roku 1953 a 1959. Pravidelné sledování netopýrů začalo v roce 1967. Během dlouhodobého pozorování bylo v Herlíkovických štolách nalezeno 14 druhů z celkového počtu osmnácti druhů v Krkonoších. Pravidelně tu zimují vzácní netopýr severní (Eptesicus nilssonii) a netopýr pobřežní (Myotis dasycneme), netopýr Brandtův (Myotis brandti), netopýr řasnatý (Myotis nattereri) a netopýr brvitý (Myotis emarginatus). Kromě netopýrů žije ve štolách nebo přezimuje celá řada bezobratlých živočichů, např. blešivec Niphargus cf. tatrensis, sklepnice obecná (Scoliopteryx libatrix) a píďalka vlnopásník trnkový (Triphosa dubitata), bedlobytky a lanýžovky (např. Heleomyza captiosa) a někteří další.

Reference

Externí odkazy 
 
 Koncepce ochrany přírody a krajiny Královéhradeckého kraje (s. 143, ve formátu .pdf)
 Herlíkovické štoly na old.speleo.cz 

Zrušené přírodní památky v Česku
Krkonošský národní park
Vrchlabí
Stavby ve Vrchlabí
Těžba železné rudy v Česku
Těžba v Krkonoších
Zaniklé stavby v Královéhradeckém kraji
Štoly v Královéhradeckém kraji
Těžba v okrese Trutnov
Podzemní stavby v okrese Trutnov
Chráněná území v Česku vyhlášená roku 1981
Ekonomika Vrchlabí
Lípa v Bosni

Lípa v Bosni (také známá jako Valečovská lípa) je neobyčejně vzrostlý památný strom. Roste za obcí Boseň v okrese Mladá Boleslav na prahu Českého ráje.

Základní údaje 
 název: Lípa v Bosni, Boseňská lípa, Valečovská lípa
 výška: 35 m (1975), 36 m (1999)
 obvod: 800 cm (1975), 800 cm (1999)
 výška koruny: 30 m
 průměr koruny: 24 m
 věk: 300 let
 zdravotní stav: 3
 sanace: naposledy r. 1995
 souřadnice: 50°30'32.17"N, 15°1'31.76"E

Strom stojí za kravínem v obci Boseň směrem k podhradí zříceniny Valečov.

Stav stromu a údržba 
Dutý kmen stromu se ve 2,5 m dvojí, výš se dělí znovu a vytváří tak mohutný troják. Lípa vyniká svojí netypickou korunou. Stav stromu je dobrý, lípa byla v minulosti ošetřena a koruna vyvázána. V roce 2005 bylo doporučeno vazbu opravit a kmen ošetřit.

Další zajímavosti 
Boseňská lípa je největším stromem CHKO Český ráj a středních Čech. V roce 1999 byly v rámci projektu záchrany genofondu památných stromů z lípy odebrány rouby.

Památné a významné stromy v okolí 
 Dub u Oběšence (3,5 km sv.)
 Duby v Rohanské oboře (4,9 km vsv.)
 Lípa v Zásadce (0,6 km s.)
 Lípy u kostela (Boseň) (významné stromy, zas. 1801, 0,5 km jjz.)
 Památné lípy a kaštany na Mužském (32 z původních 34 stromů, z toho 2 lípy, 1,9 km sv.)

Odkazy

Reference

Související články 
 Lípa malolistá
 Boseň
 Valečov
 Památný strom v Česku
 Seznam památných stromů v okrese Mladá Boleslav

Externí odkazy 
 

Památné lípy malolisté ve Středočeském kraji
Památné lípy v okrese Mladá Boleslav
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Boseň
Památné lípy a kaštany na Mužském

Skupina 3 lip malolistých (Tilia cordata) a 31 jírovců (Aesculus hippocastanum) se nachází na návsi ve vesnici Mužský (část obce Boseň) asi 5 km východně od města Mnichovo Hradiště v okrese Mladá Boleslav.

Památné stromy byly vyhlášeny rozhodnutím SCHKO Český ráj č. 341 z 1. 7. 1994. Ošetřeny v roce 1996.

 Stáří: lípy kolem 100 let, jírovce rovněž
 Obvod: lípy 1,85–2,15 m, jírovce 1,6–3,05 m
 Výška: lípy 18 m, jírovce 17–20 m
 Ev. č. ústř. seznamu OP 207035

Památné a významné stromy v okolí 

 Boseňská lípa (1,9 km jz.)
 Dub u Oběšence (1,7 km sv.)
 Dub v Dubech (3,8 km v.)
 Duby u Loukova (4,0 km s.)
 Duby v Rohanské oboře (4,5 km v.)
 Havlíčkův dub (Žďár) (4,1 km vsv.)
 Lípy u kostela (Boseň) (významné stromy, zas. 1801, 2,5 km jjz.)
 Lípa u rybářů (3,9 km sv.)

Reference

Externí odkazy 
 

Památné lípy v okrese Mladá Boleslav
Památné jírovce maďaly ve Středočeském kraji
Památné lípy malolisté ve Středočeském kraji
Památné stromy v okrese Mladá Boleslav
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Boseň
Tis v Besedicích

Tis v Besedlicích je památný tis červený (Taxus baccata) stojící v osadě Dolní Zbirohy, při silnici spojující Rakousy a Vranové 1.díl, v katastrálním území Besedice (obec Koberovy) asi 5 km severovýchodně od města Turnov v okrese Jablonec nad Nisou.

Stáří: 300 let
Obvod: 230 cm
Výška: 7 m
Ev. č. ústř. seznamu OP 504011

Památné tisy červené v Česku
Památné tisy v Libereckém kraji
Památné stromy v okrese Jablonec nad Nisou
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Přírodní park Maloskalsko
Koberovy
Píseň písní

Píseň písní, někdy nazývaná též Píseň Šalomounova (, Šir ha-širim), je sbírka židovských „svatebních“ písní různých dob řazená mezi tzv. pět svátečních svitků. Některé pocházejí patrně z 5. až 3. stol. př. n. l., jiné snad už z doby krále Šalomouna, kterému je tradičně připisováno autorství písně. Někteří badatelé poukazují na to, že skladba vykazuje významné analogie s mnohem starší staroegyptskou milostnou poezií, či se dokonce domnívají, že je na ní nepochybně přímo závislá.

Píseň písní je jedním z nejznámějších dochovaných lyrických milostných textů z oblasti starověkého Blízkého východu. Její erotičnost byla pro některé rabíny překážkou v jejím uznání jako součásti Tanachu. Ještě po její kanonizaci kolem r. 90 n. l. byly o ni vedeny spory a údajně bývala oblíbenou písní při různých nevázaných zábavách, za což hrozily různé kletby. Koncem 1. stol. n. l. se jí proto musel rozhodným způsobem zastat rabi Akiva, který později za Bar Kochbova povstání (r. 135) zahynul rukou Římanů; od 8. století je četba Písně doložena jako sváteční četba o svátku Pesach

Podle židovské teologie popisuje Píseň písní alegoricky vztah mezi Bohem (ženichem) a Izraelem (nevěstou). Podle teologie křesťanské se tato alegorie týká vztahu Ježíše Krista a církve.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 
 Midraš k Písni písní
 Píseň písní na biblenet.cz

Knihy Starého zákona
Pesach
Mudroslovná literatura
Knihy ze 4. století př. n. l.
Knihy z 3. století př. n. l.
Šalomoun
Lípa v Koberovech

Památná lípa malolistá (Tilia cordata) se nacházela v obci Koberovy asi 6 km severovýchodně od města Turnov v okrese Jablonec nad Nisou.

Památný strom byl vyhlášen rozhodnutím OKÚ Jablonec nad Nisou č. j. ŽP/2470/1995 z 18. 9. 1995.

V noci z 18. na 19. ledna 2007 ji vyvrátil orkán Kyrill.

 Stáří: 200 let
 Obvod: 380 cm
 Výška: 23 m
 Ev. č. ústř. seznamu OP 504036

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Jablonec nad Nisou

Památné lípy malolisté v Libereckém kraji
Památné lípy v okrese Jablonec nad Nisou
Památné stromy v Ještědsko-kozákovském hřbetu
Památné stromy v CHKO Český ráj
Stromy zaniklé v roce 2007
Koberovy
Lípy v Malé Lhotě

Dvě památné lípy (Tilia cordata) se nacházejí na návsi ve vesnici Malá Lhota asi 4 km severně od městečka Sobotka v okrese Jičín.

Památné stromy byly vyhlášeny rozhodnutím CHKO Český ráj č. 761 z 13. 9. 1993.

Ošetřeny v roce 1991 instalací pevného kovového táhla. V roce 1997 provedena instalace dalšího táhla z textilního materiálu. Na podzim roku 2000 proveden zdravotní řez.

 Stáří: 200 let
 Obvod: 3,05 a 3,6 m
 Výška: 28 m
 Ev. č. ústř. seznamu OP 604025

Externí odkazy 
 Stromy v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Jičín
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Libošovice
Stromy na návsi ve Vesci

Na návsi ve vesnici Vesec u Sobotky roste celkem 18 památných stromů – 10× lípa malolistá (Tilia cordata), 3× lípa velkolistá (Tilia platyphylla), 1× jerlín japonský (Sophora japonica), 1× jírovec maďal (Aesculus hippocastanum) a 2× topol bílý (Populus alba).

Památné stromy byly vyhlášeny rozhodnutím SCHKO Český ráj č. 846 z 13. listopadu 1993. Ošetřeny v roce 1993 a 2000.

Stáří: lípa srdčitá 70–110 let, lípa velkolistá 60–100 let, topol bílý 30 let, jírovec maďal 100 let, jerlín japonský 70 let
Obvod: lípa srdčitá 1,7–3,3 m, lípa velkolistá 1,8–2,8 m, topol bílý 1,7–2,5 m, jírovec maďal 2,85 m, jerlín japonský 2,6 m
Výška: lípa srdčitá 17–20 m, lípa velkolistá 14–17 m, topol bílý 13–15 m, jírovec maďal 17 m, jerlín japonský 15 m
Ev. č. ústř. seznamu OP 604026

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Jičín

Památné topoly v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Jičín
Památné stromy v okrese Jičín
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy velkolisté v Královéhradeckém kraji
Památné jírovce maďaly v Česku
Památné jírovce v Královéhradeckém kraji
Památné jerlíny japonské v Česku
Památné topoly bílé
Libošovice
Lípy v Libošovicích

Na návsi v obci Libošovice u sochy sv. Prokopa se nachází skupina 4 památných lip malolistých (Tilia cordata).

Památné stromy byly vyhlášeny Městským úřadem Sobotka dne 6. 11. 2003.

 Stáří: Vysazeny v roce 1848
 Obvod: 2,60 m 2,55 m 2,03 m 2,90 m
 Výška: 25 m
 Ev. č. ústř. seznamu OP 604027

Externí odkazy 
 
 Stromy v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Jičín
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Libošovice
Lípa v Mašově

Lípa u školy v Mašově je památný strom v jedné z okrajových částí města Turnova v okrese Semily. Lípa malolistá (Tilia cordata) roste při budově základní školy v Mašově, zhruba 1¾ km jjz. od centra města. Jedná se o lokalitu v intravilánu, mírně ukloněnou k severozápadu, v nadmořské výšce 267 metrů.

Lípa požívá ochrany od roku 1995 rozhodnutím Městského úřadu v Turnově s poukazem na vzrůst stromu. Měřený obvod jejího kmene v době vyhlášení dosahoval 278 centimetrů; výška stromu činila 27 metrů. Zdravotní stav tehdy hodnocen jako velmi dobrý. Věk stromu se odhadoval na 120 roků, což přepočteno na současnost dává aktuální odhad  let.

Památné a významné stromy v okolí 

 Alej Sedmihorky (3,7 km jv.)
 Arboretum Bukovina (3,6 km jv.)
 Buky na Mariánském hřbitově (1,8 km sv.)
 Daliměřická lípa (2,7 km s.)
 Dub u arboreta Bukovina (3,5 km jv.)
 Dub u hotelové školy v Turnově (2,7 km ssv.)
 Dub u Mikulášského kostela (1,9 km ssv.)
 Dub v Sedmihorkách (3,1 km jv.)
 Duby na Mariánském hřbitově (1,8 km sv.)
 Hrušeň na Hruštici (3,0 km sv.)
 Lípa Svobody (Turnov) (2,3 km ssv.)
 Lípy u kostela v Přepeřích (2,7 km zsz.)
 Lípa u svatého Antonína (1,0 km ssv.)
 Lipová alej Turnov - Sedmihorky (1,7 - 3,5 km v./jv.)
 Maškova zahrada (1,2 km s.)
 Modřín před knihovnou Antonína Marka (2,4 km ssv.)
 Nudvojovický jasan (1,3 km sz.)
 Platan v Modřišicích (2,0 km z.)

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Semily

Externí odkazy 
 

Památné lípy malolisté v Libereckém kraji
Památné lípy v okrese Semily
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Turnov
Alej Sedmihorky

Alej Sedmihorky je oboustranná alej podél silnice III/03521 vedoucí z hlavní silnice I/35 Jičín – Turnov napříč nivou říčky Libuňky k lázním Sedmihorky a autokempu Sedmihorky v okrese Semily.

Památné stromy v aleji byly vyhlášeny rozhodnutím Správy CHKO Český ráj č. 480 z 26. 5. 1993. Alej byla ošetřena v roce 1992 a znovu na podzim roku 2000.

Alej, dlouhá zhruba 450 metrů, se v době vyhlášení skládala celkem ze 78 stromů – lípa malolistá (Tilia cordata) 63 kusů, jírovec maďal (Aesculus hippocastanum) 14 kusů, jasan ztepilý (Fraxinus excelsior) 1 kus.

 Stáří: lípa malolistá 10–100 let, jírovec maďal 10–100 let, jasan ztepilý 10–50 let
 Obvod: lípa malolistá 2–3,9 m, jírovec maďal 1,9–3,6 m
 Výška: malolistá 20–27 m, jírovec maďal 19–25 m
 Ev. č. ústř. seznamu OP 608056

Památné a významné stromy v okolí 
 Arboretum Bukovina (1,4 km jz.)
 Dub u arboreta Bukovina (1,4 km jz.)
 Dub v Sedmihorkách (0,75 km z.)
 Duby na hřbitově v Přáslavicích (0,9 km v.)
 Duby na Mariánském hřbitově (3,9 km sz.)
 Hrušeň na Hruštici (3,7 km ssz.)
 Jírovec před hřbitovem v Přáslavicích (0,9 km v.)
 Lípa u svatého Antonína (3,9 km sz.)
 Lípa u školy v Mašově (3,8 km zaz.)
 Lípa v Roudném (2,3 km v.)
 Lipová alej Turnov - Sedmihorky (0,3–2,3 km s./sz.)
 Maškova zahrada (4,2 km sz.)
 Skupina stromů na Vyskři (4,0 km jz.)

Reference

Externí odkazy 
 

Památné lípy v okrese Semily
Sedmihorky
Sedmihorky
Památné lípy malolisté v Libereckém kraji
Památné jírovce maďaly v Libereckém kraji
Památné jasany ztepilé
Památné jasany v Libereckém kraji
Památné stromy v okrese Semily
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Karlovice (okres Semily)
Aleje v okrese Semily
Seznam čínských spisovatelů

Toto je seznam čínských spisovatelů. Jedná se o čínská jména: příjmení stojí na začátku jména.

A 
 Aj Čching

Č 
 Čchü Jüan
 Čou Čchin Laj
 Čou Wej-chuej
 Ču Wen

D 
 Taši Dawa

F 
 Fa-sien

Ch 
 Chan-šan 
 Chu Feng

I 
 I-ťing (mnich)

J 
 Jang Lien

K 
 Kao Sing-ťien
 Kuan Chan-čching

L 
 Li Čching-čao
 Li Po
 Lin Jü-tchang
 Lin Wen-jüe
 Liu O
 Lu Jü
 Lu Sün
 Lu Wen-fu
 Luo Kuan-čung

M 
 Ma Jüan 
 Ma Ťien
 Mao Tun
 Meng Chao-žan
 Mo Jen

O 
 Ou-jang Siou

P 
 Pej Tao
 Pchu Sung-ling
 Po Ťü-i

S 
 Shan Sa 
 Süan-cang
 Sü Sing
 Sun-c'

Š 
 Š' Naj-an
 Šen Fu

T 
 Taj S’-ťie 
 Tchang Sien-cu
 Tchao Jüan-ming
 Tu Fu

W 
 Wang An-š'
 Wang Wej
 Wu Čcheng-en
 Wu Ťing-c

Čínská literatura
 
Čínská literatura
spisovatel
Seznam spisovatelů starověkého Řecka

Seznam spisovatelů starověkého Řecka obsahuje abecedně uspořádaný přehled některých významných spisovatelů starověkého Řecka.

A 
 Agathón
 Agathias z Myryny
 Achilleus Tatios
 Aischylos
 Alkaios z Mytiléné
 Alkidamás
 Alkmán
 Anakreón
 Ananios
 Antifanés
 Antimachos z Kolofónu
 Apollonios z Rhodu
 Arátos
 Archilochos
 Aristeidés z Mílétu
 Aristofanés
 Arión z Methymny
 Arktínos z Mílétu
 Artemón z Klazomen
 Asios ze Samu
 Asklépiadés ze Samu

B 
 Bakchylidés
 Bión ze Smyrny

D 
 Diodóros Sicilský
 Dionýsios z Halikarnassu

E 
 Echembrotos
 Eirenaios
 Epicharmos ze Syrakús
 Ekfantidés
 Eratosthenés z Kyrény
 Euforión z Chalkidy
 Eugammon z Kyrény
 Euhémeros z Messény (Messiny?)
 Eumélos z Korintu
 Eupolis
 Eurípidés
 Ezop (Aisópos)

F 
 Ferekratés
 Ferekydés ze Samu
 Fílétás z Kóu
 Filippos ze Soluně
 Filoxenos z Kythéry
 Fókylidés
 Frýnichos
 Frýnis z Mytiléné

H 
 Hagias z Troizenu
 Hégésínos ze Salamíny
 Hekataios z Mílétu
 Héliodóros
 Hérakleidés
 Hérodás n. Hérondás
 Hérodotos
 Hesiodos
 Hieroklés z Alexandrie
 Hippónax z Efesu
 Homér

Ch 
 Charitón
 Chionidos
 Choirilos ze Samu

I 
 Iambúlos
 Íbykos z Rhégia

J 
 Jan z Gazy

K 
 Kallimachos z Kyrény
 Kallínos z Efesu
 Karkínos z Akragantu
 Kerkop z Milétu
 Kinaithón z Lakedaimonu
 Kollúthos
 Kratés
 Kratínos
 Kreofýlos ze Samu
 Kypriás z Halikarnassu

L 
 Leónidás z Tarentu
 Leschos z Mytiléné
 Longos
 Lúkiános ze Samosat
 Lykofrón

M 
 Magnétos
 Melanippidés z Mélu
 Meleagros z Gadar
 Menandros
 Menippos z Gadar
 Mimnermos z Kolofónu
 Moschos ze Syrakús
 Músáios

N 
 Nonnos z Panopole

O 
 Olympos z Frygie
 Órigenés

P 
 Palaifatos
 Pamprepios
 Paniasis z Halikarnassu
 Parthenios
 Paulus Silentarius
 Pindaros
 Platón
 Polybios
 Polymnastos
 Pratinás z Flíúntu
 Poseidónios

R 
 Rhianos z Kréty
 Rhintón ze Syrakús

S 
 Sakadas
 Sapfó
 Sémonidés z Amorgu
 Sextus Empiricus (asi 200 – 250), filosof, lékař
 Simónidés z Keu
 Sofoklés
 Sófrón
 Solón
 Stasínos z Kypru
 Stésichoros z Himery
 Straton ze Sárd

T 
 Thalétas z Kréty
 Terpandros z Lesbu
 Theognis z Megary
 Theokritos ze Syrákús
 Thespis
 Thúkydidés
 Timaios
 Timotheos z Mílétu
 Tryfiodóros
 Tyrtaios ze Sparty

V 
 Spiros Vergos

X 
 Xenofón
 Xenofón z Efesu

Řecko starověk
Řecká literatura
Matěj Ondřej Kondel

Matěj Ondřej Kondel (29. ledna 1686 Kaznějov – 10. srpna 1749 Nebřeziny) byl český polír a stavitel.

Narodil se jako manželský syn Jana Kondela z Bílova. Pro jeho talent mu plaský klášter umožnil studovat, později klášteru řídil stavbu nového barokního konventu i mnoha dalších staveb nových kostelů, kaplí a dvorů. Díky svým věrně poskytovaným službám mohl tehdejšího opata Evžena Tyttla požádat o propuštění z poddanství a půjčení stavebního místa. Opat Kondelovi vyhověl, nejprve jej 16. prosince 1720 propustil z poddanství a později mu smlouvou z 16. května 1721 propůjčil pozemek v Nebřezinách s polem a loukou, kde směl na náklady kláštera vystavět svůj dvůr. Pozemek s dvorem měli propůjčený i případní dědicové až k pravnukovi.

Po smrti Jana Blažeje Santini-Aichela dokončuje Kondel jeho stavby v Plasích a okolí, později přestavby i celé stavby sám navrhuje. Po zastavení prací na konventu v souvislosti s válkou odchází do Plzně, kde byl 18. října 1743 spolu s pěti syny přijat do měšťanské společnosti. S manželkou měli 11 dětí, některým byl za kmotra malíř Jakub Pink. Z dětí se v otcových šlépějích vydal syn Evžen.

Stavby 
 fara čp. 158, Kralovice (1703)
 hospodářský dvůr Býkov (1703–1705)
 konvent plaského kláštera, Plasy (1711–1740)
 kostel a proboštství Mariánská Týnice (1711–1764)
 přestavba kostela sv. Mikuláše, Kozojedy (1727)
 přestavba farního kostela sv. Prokopa, Všehrdy (1730–1732)
 hospodářský dvůr, Lednice
 pravděpodobně konvent chotěšovského kláštera (1736–1756)
 přestavba kostela sv. Jiří, Plzeň (před 1739)
 přestavba kostela sv. Jiří, Kostelec (1741–1744)
 kaplička sv. Pelegrina, Habrová (1745)
 kaple sv. Jana Nepomuckého, Druztová, postavená za 196 dnů (1745)
 přestavba kostela U Ježíška, Plzeň (1746)

Literatura 
 

Stavitelé
Narození v roce 1686
Narození 29. ledna
Narození v Kaznějově
Úmrtí v roce 1758
Úmrtí 10. srpna
Úmrtí v Nebřezinách
Muži
Eugen Kondel

Eugen Kondel (též Evžen či Eugen Candell, 1. prosince 1725 Nebřeziny – 23. února 1792 Plzeň) byl západočeský stavitel.

Život 
Syn a žák stavitele Matěje Ondřeje Kondela se vydal v otcových stopách. Jeho prostřednictvím byl ovlivněn stylem architekta Jana Blažeje Santiniho-Aichela. Spolu s otcem od roku 1743 sdílel měšťanství v Plzni. Měšťanskou přísahu složil až 1. prosince 1758. V Plasích v kostele sv. Václava se dne 22. září 1760 oženil s Annou Marií, dcerou Františka Pácla, nepoddaného (svobodného) klášterního pekaře z Nebřezin.

Po požáru věže plzeňského chrámu svatého Bartoloměje v červenci 1783 vypracoval plánek věže a soupis škod. Pochován byl na Mikulášském hřbitově v Plzni.

Stavby 
 klášterní kostel Panny Marie Sedmibolestné, Rabštejn nad Střelou (1766–67)
 farní kostel sv. Petra a Pavla, Líšťany (1768–69)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 Encyklopedie Plzeň, STAVITEL KONDEL SE STÁVÁ MĚŠŤANEM

Stavitelé
Narození v roce 1723
Narození 1. prosince
Narození v Nebřezinách
Úmrtí v roce 1792
Úmrtí 23. února
Úmrtí v Plzni
Pohřbení na Mikulášském hřbitově
Muži
Achernar

Achernar, α Eridani, je nejjasnější hvězdou v souhvězdí Eridanu a jedna z deseti nejjasnějších hvězd na obloze. Leží natolik jižně, že z českých zeměpisných šířek ji nelze spatřit.
Název pochází z arabštiny a znamená „konec řeky“.
Byla v roce 2003 pozorována interferometrem Very Large Telescope. Interferometr (VLTI) zpozoroval, že díky své rychlé rotaci (rychlostí 230 km/s) je silně zploštělá. Přesná hodnota rychlosti rotace závisí na neznámé orientaci osy rotace. Její rovníkový průměr je přinejmenším 1,5krát větší než polární průměr.

Externí odkazy 
 
Anglické stránky o Archenaru

Hvězdy hlavní posloupnosti třídy B
Hvězdy v souhvězdí Eridanu
Objekty v Bayerově katalogu
Lípa v Loučkách

Památná lípa malolistá (Tilia cordata) se nachází u kostela sv. Antonína Paduánského v obci Loučky, asi 5 km severovýchodně od města Turnov v okrese Semily.

Památný strom byl vyhlášen rozhodnutím OkÚ Semily č. ŽP/2571/2000/OP/246-32 z 8. 12. 2000. Lípa je krásný solitérní strom, zdravotní stav je dobrý.

 Stáří: 150 let
 Obvod: 261 cm
 Ev. č. ústř. seznamu OP 608083

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Semily

Externí odkazy 
 

Památné lípy malolisté v Libereckém kraji
Památné lípy v okrese Semily
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Loučky (okres Semily)
Grand Prix Rakouska 2003

Grand Prix Rakouska XXXII Großer A1 Preis von Osterreich

 18. květen 2003 
 Okruh A1 Ring 
 69 kol x 4,326 km = 298,494 km 
 703. Grand Prix
 67. vítězství Michaela Schumachera 
 162. vítězství pro Ferrari

 Závod původně vypsán na 71 kol / Minardi Jos Verstappena zůstalo po startu stát na startovním roštu / závod znovu odstartován po čtyřech kolech za zpomalovacím vozem.

Výsledky

Pořadí v cíli

Nejrychlejší kolo 

 Michael SCHUMACHER  Ferrari 	1'08,337 – 227.894 km/h

Vedení v závodě 

 1-23 kolo Michael Schumacher
 24-31 kolo Juan Pablo Montoya
 32-42 kolo Michael Schumacher
 43-49 kolo Kimi Räikkönen
 50 kolo Rubens Barrichello
 51-69 kolo Michael Schumacher

Postavení na startu 

 červeně – nestartoval / problém se spojkou
 modře –  startoval z posledního místa
 zeleně – Startoval z boxu

Zajímavosti 

 Během zastávky v boxech vzplanul vůz Michaela Schumachera 

Formule 1 v roce 2003
Grand Prix Rakouska
Ferdinand

Ferdinand je jméno germánského původu. Vzniklo ze staroněmeckého Fridunant. Vykládá se jako „riskující mír“ nebo „připravující se k jízdě“. V českém občanském kalendáři jeho svátek připadá na 30. květen. Zdrobnělá či domácí podoba jména je Ferda.

Domácké podoby 
Ferda, Ferdík, Feran nebo Ferídek.

Statistické údaje 
Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi mužskými jmény ve srovnání dvou roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména:

Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími muži v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku mužů v ČR za sledované tři roky 1999–2002) je -8,0%, což svědčí o poměrně značném poklesu obliby tohoto jména.

Ferdinand v cizích jazycích 
 Slovensky, srbocharvátsky, nizozemsky, dánsky, norsky, švédsky, anglicky, německy: Ferdinand
 Polsky: Ferdynand
 Maďarsky: Ferdinánd nebo Nándor
 Italsky: Ferdinando nebo Fernando
 Španělsky: Fernando nebo Hernando
 Francouzsky: Ferdinand nebo Fernand
 Čínsky: 费迪南德 (Fèidínándé)
 Korejsky: 페르디난드 (Peleudinandeu)

Slavní Ferdinandové 
 Ferdinand I. – více osob, rozcestník
 Ferdinand II. – více osob, rozcestník
 Ferdinand III. – více osob, rozcestník
 Ferdinand VI. (1713–1759) – španělský král

 Ferdinand I. Kastilský (1016–1065) – zakladatel kastilského království
 Ferdinand Filip Orleánský (1810–1842) – francouzský královský princ a poslední orléánský vévoda
 Ferdinand Kastilský (1238) – kastilský infant a hrabě z Aumale

Habsburkové
 Ferdinand I. Habsburský
 Ferdinand II. Štýrský
 Ferdinand II. Tyrolský
 Ferdinand III. Habsburský
 Ferdinand IV. Habsburský
 Ferdinand V. Dobrotivý
 František Ferdinand d'Este

 ostatní osoby
 Ferdinand Maxmilián Brokoff (1688–1731) – český barokní sochař
 Ferdinand Havlík (1928–2013) – český klarinetista a kapelník v divadle Semafor
 Ferdinand Klinda (* 1929) – slovenský varhaník
 Ferdinand Knobloch (1916–2018) – kanadský psychiatr českého původu
 Ferdinand Minařík (* 1941) – československý žokej a dostihový trenér
 Ferdinand Peroutka (1895–1978) – český spisovatel, dramatik a novinář
 Ferdinand Porsche (1875–1951) – německý automobilový konstruktér
 Ferdinand de Saussure (1857–1913) – švýcarský jazykovědec
 Ferdinand Scheinost (1889–1941) – československý sportovní novinář a fotbalový funkcionář
 Ferdinand von Zeppelin (1838–1917) – německý konstruktér vzducholodí

 Fernando Alonso (* 1981) – španělský pilot F1
 Fernando Torres (* 1984) – španělský fotbalista

příjmení
 Rio Ferdinand (* 1978) – anglický fotbalista

Jiní Ferdinandové 
 Ferda Mravenec – práce všeho druhu, dětská literární postava Ondřeje Sekory
 Ferdinand (stíhač tanků) – německý stíhač tanků za druhé světové války
 klaun Ferdinand

Externí odkazy 
 
 Po kom se jmenujeme?

Související články 
 Seznam článků začínajících na „Ferdinand“

Mužská jména germánského původu
Mužská jména
Troskovické lípy

Troskovické lípy u svatého Jana Nepomuckého je skupina čtyř památných stromů v obci Troskovice, která se nachází v okrese Semily, pod hradem Trosky zhruba 10 km jihovýchodně od Turnova. Čtveřice lip velkolistých (Tilia platyphyllos) roste u sochy sv. Jana Nepomuckého, několik desítek metrů východně od křižovatky silnic v západní části vesnice. Jedná se o lokalitu v intravilánu, s mírným úklonem k východu až jihovýchodu, v nadmořské výšce 345 metrů.

Lípy požívají ochrany od roku 2003 s poukazem na jejich roli dominanty a historické pamětihodnosti obce, jakož i vzrůst a estetickou hodnotu. Měřený obvod jejich kmenů v době vyhlášení dosahoval 302, 275, 277 a 338 centimetrů; výška stromů činila 18 metrů. Věk lip vyhlašovací dokumentace odhadovala na 150 roků, což přepočteno na současnost dává aktuální odhad  let.

Památné a významné stromy v okolí 

 Alej Sedmihorky (5,5 km s.)
 Arboretum Bukovina (4,9 km sz.)
 Dub u arboreta Bukovina (5,0 km sz.)
 Dub v Zámostí (5,0 km jv.)
 Jasan U matičky (2,0 km v.)
 Křečovická hrušeň (5,0 km sv.)
 Lázeňský dub (Sedmihorky) (5,8 km ssz.)
 Lípy na Malé Lhotě (3,9 km z.)
 Lípy v Libošovicích (4,8 km jz.)
 Přáslavické duby (5,5 km s.)
 Přáslavický jírovec (5,5 km s.)
 Roudenská lípa (5,4 km ssv.)
 Rovenská borovice (4,6 km vsv.)
 Rovenské buky (3,9 km sv.)
 Skupina stromů na Vyskři (4,8 km zsz.)
 Stromy v Nepřívěci (4,8 km jz.)

Odkazy

Poznámky

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Semily

Památné lípy velkolisté v Libereckém kraji
Památné lípy v okrese Semily
Památné stromy v CHKO Český ráj
Památné stromy v Jičínské pahorkatině
Troskovice
Druhoústí

Druhoústí (Deuterostomia) představují skupinu trojlistých živočichů (oddělení, kmen), u nichž zanikají prvoústa a definitivní ústa se prolamují na opačném konci zárodku. Náleží k nim kmeny ostnokožci, polostrunatci a strunatci. Bazální skupinou druhoústých jsou pravděpodobně strunatci; polostrunatci a ostnokožci jsou spojováni do skupiny Ambulacraria. Sporné je, jestli se mezi druhoústé řadí i mlžojedi (Xenoturbellida). V některých starších systémech se k druhoústým řadí i ploutvenky (Chaetognatha) a jiné skupiny prvoústých.

Taxony skupiny 
Recentní druhoústí jsou řazeni do následujících taxonů:

 Kmen: Ostnokožci (Echinodermata)
 třída: Lilijice (Crinoidea)
 třída: Hvězdice (Asteroidea)
 třída: Hadice (Ophiuroidea)
 třída: Ježovky (Echinoidea)
 třída: Sumýši (Holothuroidea)
 Kmen: Polostrunatci (Hemichordata)
 třída: Křídložábří (Pterobranchia)
 třída: Žaludovci (Enteropneusta)
 Kmen: Strunatci (Chordata)
 Podkmen: Pláštěnci (Urochordata)
 třída: Sumky (Ascidiacea)
 třída: Salpy (Thaliacea)
 třída: Vršenky (Appendicularia)
 Podkmen: Bezlebeční (Cephalochordata)
 Podkmen: Obratlovci (Vertebrata)
 Nadtřída: Bezčelistnatci (Agnatha)
 třída: Sliznatky (Myxini)
 třída: Mihule (Cephalaspidomorphi)
 Nadtřída: Čelistnatci (Gnathostomata)
 třída: Paryby (Chodrichthyes)
 třída: Nozdratí (Sarcopterygii)
 třída: Paprskoploutví (Actynopterygii)
 třída: Obojživelníci (Amphibia)
 třída: Plazi (Reptilia)
 třída: Ptáci (Aves)
 třída: Savci (Mammalia)

Do druhoústých pravděpodobně patří vymřelé skupiny červovitých kambrických živočichů
 Vetulicolia,
 Vetulocystida.

Sporná je pozice mlžojedů (Xenoturbellida), obskurních dvojstranně souměrných živočichů s redukovanou tělesnou stavbou. V některých systémech jsou považováni za zástupce druhoústých – s praploštěnci (Acoelomorpha), anebo bez nich; anebo jsou klasifikováni na bázi bilaterií coby klad Xenacoelomorpha, jenž je sesterský ke kladu Nephrozoa (který zahrnuje prvo- a druhoústé).

Reference

Související články 
 Trojlistí
 Prvoústa
 Prvoústí

Externí odkazy 
 

Živočichové
Systémový operátor

Systémový operátor, ve zkratce SysOp (z angl.), je obecně používaný termín pro administrátora systémové vývěsky – Bulletin board system, BBS), nebo administrátora v prostoru zvláštního zájmu nějaké on-line služby, nebo historicky, operátoři počítačového systému, speciálně sálových počítačů.

Použití tohoto termínu vrcholilo v 90. letech 20. století, kdy se používal téměř výlučně pro operátory BBS. Osoba, která na internetu dělala ekvivalentní práci, začala používat podobný termín SysAdmin, tedy systémový administrátor.

Co-SysOp (tedy „spolu-administrátor“) byl uživatel, který měl určitá privilegia na BBS. Obecně, tito měli pomáhat ověřovat (potvrzovat) uživatele a dohlížet na diskusní fóra.

Počítače

fr:Bulletin board system#Administration
Grand Prix Monaka 2003

Grand Prix Monaka LXI Grand Prix Automobile de Monaco

 1. červen 2003 
 Okruh Monte Carlo 
 78 kol x 3,370 km = 262,860 km 
 704. Grand Prix
 2. vítězství Juana Pabla Montoyi 
 109. vítězství pro Williams

Výsledky

Pořadí v cíli

Nejrychlejší kolo 

 Kimi RAIKKONEN  McLaren Mercedes 	1'14,545 - 161.299 km/h

Vedení v závodě 

 1-20 kolo Ralf Schumacher
 21-22 kolo Juan Pablo Montoya
 23-24 kolo Kimi Räikkönen
 25-26 kolo Jarno Trulli
 27-30 kolo Michael Schumacher
 31-48 kolo Juan Pablo Montoya
 49-52 kolo Kimi Räikkönen
 53-58 kolo Michael Schumacher
 59-78 kolo Juan Pablo Montoya

Postavení na startu 

 červeně - 
 zeleně – Startoval z posledního místa pro nepovolené esence

Zajímavosti 

 Michael Schumacher jezdil 3850 kol v čele závodu
 Michael Schumacher po 47 na 2 místě v cíli.

Formule 1 v roce 2003
Grand Prix Monaka
Koncentrace

Koncentrace (z latinského concentrare – soustředit, zhušťovat) je pojem, používaný ve více významech:

 koncentrace (chemie) – poměr sledované látky k celkovému množství roztoku nebo směsi
 hmotnostní koncentrace
 objemová koncentrace
 molární koncentrace, částicová
 koncentrát – roztok nebo směs s vysokou koncentrací
 koncentrace (psychologie) – soustředění pozornosti a dalších rozumových schopností
 Koncentrace také může popisovat soustřeďování osob nebo materiálu.
 koncentrace (ekonomie) – slučování podniků (fúze), vytváření koncernů
 koncentrace (veřejná správa) – soustředění určité správní agendu jen do jednoho úřadu
 koncentrační tábor
 koncentrace tisku
 koncentrace (procesní právo) – nutnost provést určité procesní úkony v daném časovém úseku

Externí odkazy