Florencie

Florencie ( ) je metropole italského regionu Toskánsko, ležící na řece Arno. Ve středověku byla Florencie centrem významné městské republiky, která se za vlády rodu Medicejských přeměnila na Florentské vévodství (1531), které se později stalo Velkovévodstvím toskánským (1569). V dobách republiky a především za Medicejských došlo k velkému kulturnímu rozkvětu města. V 15. století se Florencie stala kolébkou renesance a kulturním centrem severní Itálie.

Od roku 1982 je historické centrum Florencie zapsáno na Seznamu světového dědictví UNESCO. Další památkou UNESCO na území města jsou vily a zahrady Medicejských.

Dějiny města

Římské období 
Florencie byla založena roku 59 př. n. l. na pravém břehu Arna římskými vojáky – veterány Julia Caesara a získala název Colonia Florentia – Kvetoucí. Sídlo typu vojenského tábora mělo obdélníkový tvar se čtyřmi branami na každou světovou stranu. Hradby procházely dnešním Piazza del Duomo na severu, Piazza della Signoria na jihu, Via del Tornabuoni na západě a Via del Proconsolo na východě. Do roku 150 n. l. bylo ve městě vybudováno forum (na místě dnešní Piazza della Repubblica), kapitol, chrám, lázně, akvadukt a amfiteátr. Ekonomický rozvoj antického města byl spojen s blízkostí silnice Via Cassia vedoucí z Říma do severní Itálie. Dále měla nová kolonie spojení se zdejšími etruskými městy a po Arnu také se Středozemním mořem. Díky tomu se z Florencie stalo v prvních dvou staletích významné obchodní středisko. Ve městě se začali usazovat obchodníci přicházející z východu, kteří přinesli do kraje ve 3. století křesťanství. Nová víra se zpočátku šířila pomalu. Významnější nástup nastal až po roce 393, kdy se do Florencie uchýlil sv. Ambrož, vyhnaný z Milána. Ambrož zasvětil roku 393 nejstarší kostel na severním předměstí sv. Vavřinci (San Lorenzo) a ustavil tu biskupa. To znamená, že se San Lorenzo stal původní florentskou katedrálou. Na přelomu 4. a 5. století vznikl další kostel na levém břehu Arna – Santa Felicita (někdy bývá považován za nejstarší kostel ve městě). Po smrti prvního biskupa roku 433 bylo biskupské sídlo přeneseno do Baptisteria San Giovanni, které se poté stalo na dlouhá léta florentskou katedrálou.

Středověk 
Po pádu Západořímské říše byla za barbarských vpádů pustošena Florencie i celé Toskánsko, následoval hospodářský a politický úpadek. Ke krátkému rozmachu došlo až za vlády Byzantských císařů v letech 553–569. Germánští nájezdníci Langobardi přišli do severní Itálie roku 568 a měli o zničenou Toskánu zájem především z obranného hlediska proti jižním državám Byzantinců. Toskánsko Tuscia se v té době stalo vévodstvím rozčleněným na menší podvévodství. Nejvýznamnějším střediskem byla Lucca, kterou Langobardi zřejmě dobyli jako první toskánské město. Vedle Luccy prosperovala Pisa jako obchodní, námořní i strategický bod. Ostatní toskánská města včetně Florencie byla zanedbávána. V 6. století žilo ve městě sotva tisíc obyvatel, v 7. století jejich počet ještě poklesl.

Toskánsko a Florencie se začaly znovu vzmáhat v 8. století, poté, co 774 dobyl Langobardskou říši Karel Veliký. Došlo zde k rozvoji řemesel, obchodu, zemědělství a měst. V polovině 9. století byla založena Toskánská marka s centrem v Lucce; poprvé je v pramenech zmíněna k roku 934. V té době zde již panovaly feudální poměry a města byla v moci feudální vrchnosti, především biskupů. Roku 1032 získala markrabství hrabata z Canossy. Poslední členka rodu Matylda Toskánská se stala toskánskou markraběnkou roku 1076 po smrti svého otce a bratra a přesídlila z Luccy do Florencie. Věhlas města jako oblíbeného sídla markraběnky začal stoupat a Florencie se znovu začala přeměňovat v kvetoucí obchodní středisko. Ve sporu papeže Řehoře VII. s císařem Jindřichem IV. poskytla Florencie podporu markraběnce Matyldě, která byla horlivou přívrženkyní papeže. Rivalita císařů a papežů nadále významně poznamenala dějiny Florencie. Matylda odkázala své državy papeži. Toskánská města včetně Florencie využila po její smrti (1115) zápasu mezi císařstvím a papežstvím a během 12. století se z moci feudálních pánů emancipovala. Ve Florencii bylo důležitým obdobím pro formování samosprávy 13. století.

 roku 1000 toskánský markrabě Hugo přesídlil dočasně z Luccy do Florencie
 roku 1032 toskánskými markrabaty se stala hrabata z Canossy
 roku 1076 toskánskou markraběnkou se stala Matylda z rodu hrabat z Canossy a přesídlila znovu z Luccy do Florencie – rozkvět města
 roku 1125 Florencie dobyla Fiesole
 kolem roku 1170 Florencie má 30 tisíc obyvatel
 roku 1173–1175 – výstavba druhého okruhu hradeb
 roku 1215 začal konflikt mezi přívrženci papeže a přívrženci římského císaře
 roku 1221 ve městě se usídlili dominikáni
 roku 1226 ve městě se usídlili františkáni
 roku 1246 začala přestavba kostela Santa Maria Novella, který byl svěřen do péče dominikánům
 roku 1250 byl založen kostel Zvěstování P. Marie
 roku 1250 zavedena nová – popolánská – ústava Constitutio del primo popolo
 roku 1252 začalo město razit zlaté mince – florény (fiorino d’oro)
 roku 1255 zahájena stavba radnice – později palác podesty a Bargello
 roku 1260 ghibellinská Siena drtivě porazila guelfskou Florencii u Montaperti
 roku 1260–1266 ve Florencii vládl ghibellinský podesta a říšský vikář
 roku 1265 ve Florencii se narodil Dante Alighieri
 roku 1284 byla zahájena stavba nového (třetího) opevnění města
 roku 1293 byla vydána nová ústava tzv. Ordinamenti di giustizia 

 roku 1294 byl položen základní kámen františkánského kostela Santa Croce
 roku 1296 položen základní kámen pro stavbu katedrály Santa Maria del Fiore
 roku 1299 byl položen základní kámen k nové radnici – později zvané Palazzo Vecchio
 roku 1302 Dante vypovězen do exilu
 roku 1302 zemřeli ve městě architekt Arnolfo di Cambio a malíř Cimabue
 kolem roku 1300 ve Florencii žilo kolem 100 tisíc obyvatel
 roku 1313 se ve Florencii nebo blízkém okolí narodil spisovatel Giovanni Boccaccio
 roku 1315 porazila Pisa Florencii v ozbrojeném střetu u Montecatini
 roku 1325 porazila Lucca Florencii v ozbrojeném konfliktu
 roku 1333 postihly Florencii záplavy a hladomor – dokončena výstavba třetího okruhu hradeb
 roku 1337 postavena budova Orsanmichele jako tržnice a sýpka
 roku 1339 anglický král Eduard III. odmítl zaplatit florentským bankám Bardi a Perucci dluhy, což vedlo k jejich krachu
 roku 1342 město ovládl hrabě Walter z Brienne, zvaný Athénský vévoda
 roku 1343 Simone di Battifolle uvěznil Athénského vévodu a přinutil jej k odstoupení
 roku 1345 dokončena výstavba mostu s dílnami zlatníků Ponte Vecchio (před ním na jeho místě stály postupně tři starší mosty a za Etrusků brod)
 roku 1346 krachem bankovních domů Bardiů a Perucciů vznikla vážná ekonomická krize
 roku 1348–1349 zabil mor téměř dvě třetiny obyvatelstva
 roku 1350 Giovanni Boccaccio zde napsal Dekameron
 roku 1350 postavena Loggia del Bigallo

 roku 1360 narodil se zde Giovanni di Bicci de’Medici. Za jeho života dosáhla rodinná banka Medici evropského rozmachu
 roku 1361 zrušen trh s obilím v Orsanmichele – budova byla přeměněna na kostel a v něm zřízeny oltáře profesních bratrstev, mj. cechu sv. Lukáše florentských malířů
 roku 1375 se ve Florencii narodil sochař Nanni di Banco
 roku 1378 povstání dělníků ciompi, zpracovávajících vlnu
 roku 1382 vznikla nová oligarchie v čele s rodinou Albizzi
 roku 1386 ve Florencii se narodil sochař Donatello
 roku 1396 ve Florencii se narodil architekt Michelozzo di Michelozzi
 roku 1399 ve Florencii se narodil sochař Lucca della Robia
 roku 1405 Florencie koupila Pisu od milánského vévody Gabriela Marii Visconti
 roku 1406 ve Florencii se narodil malíř Filippo Lippi

Renesance 

 roku 1417 vytvořil Donatello sochu sv. Jiří pro Orsanmichele
 roku 1417 Filippo Brunelleschi staví Florentský nalezinec, který je považován za manifest italské renesanční architektury
 roku 1420 ve Florencii se narodil malíř Benozzo Gozzoli
 roku 1421 Florencie zakoupila od Janova Livorno
 roku 1421 ve Florencii zemřel sochař Nanni di Banco
 roku 1420–1428 Brunelleschi staví Starou sakristii kostela San Lorenzo
 roku 1421–1434 Brunelleschi staví kupoli katedrály Santa Maria del Fiore
 roku 1424–1426 Masaccio a Masolino pracují na freskách v kapli Brancacciů
 roku 1427 Masaccio namaloval obraz Nejsvětější Trojice pro kostel Santa Maria Novella
 roku 1433 Cosimo il Vecchio a jeho bratr Lorenzo byli vypovězeni z Florencie
 roku 1434 do signorie se dostali převážně příznivci rodu Medici
 Cosimo il Vecchio se vrátil z exilu
 z Florencie byli pro své nepřátelství k Medicejským vyhnáni členové rodin Albizzi, Strozzi a další

 roku 1436 ve Florencii se narodil sochař Andrea del Verrocchio
 roku 1439 byl z Ferrary do Florencie přeložen poslední ekumenický koncil řecké ortodoxní a římské katolické církve, vedené papežem Evženem IV.
 slavnostní vyhlášení církevní unie v katedrále Santa Maria del Fiore
 roku 1439 založil Cosimo il Vecchio Platónskou akademii – středisko renesanční obnovy antického kulturního dědictví
 roku 1440 vítězství Florenťanů nad milánským vojskem v bitvě u Anghiari
 malíř Filippo Lippi namaloval oltářní obraz Zvěstování pro kostel San Lorenzo
 Donatello odlil bronzovou sochu Davida
 roku 1445 ve Florencii se narodil malíř Sandro Botticelli
 roku 1448 Piero il Gottoso byl zvolen do funkce Priore
 roku 1449 ve Florencii se narodil malíř Domenico Ghirlandaio
 roku 1454 uzavření míru v Lodi
 roku 1455 zemřel ve Florencii zlatník a sochař Lorenzo Ghiberti
 roku 1457 začala stavba paláce Pitti
 roku 1459 ve Florencii zemřel malíř Andrea del Castagno

 roku 1461 byl Piero il Gottoso, syn Cosima il Vecchio, zvolen do funkce gonfaloniéra
 roku 1464 Cosimo il Vecchio zemřel
 roku 1465 byl Niccolo Soderini zvolen do funkce gonfaloniéra
 roku 1466 zemřel ve Florencii sochař Donatello
 roku 1469 moci ve městě se ujal Lorenzo Nádherný, syn Pietra il Gottoso
 roku 1472 ve Florencii zemřel architekt Michelozzo di Bartolommeo Michelozzi
 roku 1475 Verrocchio odlil bronzovou sochu Davida
 narodil se sochař Michelangelo Buonarroti
 roku 1480 Domenico Ghirlandaio namaloval fresku Poslední večeře pro refektář kostela Všech Svatých
 roku 1482 ve Florencii zemřel sochař Lucca della Robia
 roku 1486 ve Florencii se narodil malíř Andrea del Sarto
 roku 1489
 byl položen základní kámen Palazzo Strozzi
 do města přišel dominikánský mnich Girolamo Savonarola

 roku 1492 zemřel Lorenzo il Magnifico
 roku 1494 příchod vojsk francouzského krále Karla VIII. – Medicejští byli vyhnáni z města
 roku 1494 zemřel ve Florencii malíř Domenico Ghirlandaio
 roku 1494–1512 první Florentská republika
 roku 1498 byl upálen dominikánský mnich Girolamo Savonarola, fanatický kazatel
 roku 1502 Piero Soderini zvolen prvním kancléřem
 roku 1504 Michelangelo Buonarotti dokončil mramorovou sochu Davida
 roku 1512 Florencii obléhal kardinál Giovanni Medici – návrat Medicejských do města
 roku 1525 Michelangelo vytvořil náhrobek Lorenza Medici v kapli Mediciů při kostele San Lorenzo
 roku 1527–1530 druhá Florentská republika
 roku 1530 obléhání Florencie vojsky papeže Klementa VII. a císaře Karla V. – návrat Medicejských do města
 roku 1531 Alexandr medicejský byl císařem Karlem V. povýšen na prvního florentského vévodu
 ve městě zemřel malíř Andrea del Sarto
 roku 1537 po Alessandrově zavraždění se vévodou stal Cosimo I. z druhé větve rodu Medici
 roku 1562 Cosimo I. založil Florentskou Akademii výtvarných umění
 roku 1592 ve Florencii zemřel sochař Bartolommeo Ammanati

Po roce 1600 
 roku 1737 zemřel poslední mužský člen rodu Medici Gian Gastone – konec vlády Medicejských v toskánském velkovévodství
 roku 1743 zemřela poslední členka rodiny Medici Anna Maria Lodovica
 roku 1768 ve Florencii se narodil František I.
 roku 1840 navštívil John Ruskin Florencii
 roku 1865 Florencie se stala hlavním městem Itálie
 roku 1871 sídlo hlavního města bylo přesunuto do Říma
 roku 1944 zničila ustupující německá vojska všechny florentské mosty s výjimkou Ponte Vecchio
 roku 1966 ničivé záplavy ve Florencii

Historické a umělecké památky 
K hlavním uměleckým památkám ve Florencii náleží gotická katedrála Santa Maria del Fiore, stavba z let 1296 až 1436, na Piazza del Duomo. Vedle ní stojí 82 metrů vysoká Giottova zvonice dokončená roku 1359. Druhou dominantní florentskou stavbou je radnice Palazzo Vecchio na Piazza della Signoria, jižně od katedrály. Třetí významnou historickou stavbou je most přes řeku Arno Ponte Vecchio. Trojici slavných staveb doplňuje umělecká galerie Galleria degli Uffizi, budova postavená v letech 1560–80, se 4 000 vystavovanými obrazy jedna z nejvýznamnějších sbírek na světě. K dalším nejvíce navštěvovaným památkám náleží rozlehlý Palazzo Pitti, kostel Santa Maria Novella nebo chrám Santa Croce.

Kostely, kaple a chrámy 

 Dóm Santa Maria del Fiore – dominanta města
 Campanile di Giotto – Giottova kampanila (zvonice) při florentském dómu
 Baptisterium San Giovanni – Baptisterium (křestní kaple) sv. Jana Křtitele, naproti florentskému dómu
 Kostel Santa Maria Novella – kostel s klášterem dominikánek, z let 1246–1300 v románsko-gotickém slohu, významné jsou fresky od Ghirlandaia z druhé poloviny 15. století
 Kostel Santa Croce – bazilika sv. Kříže s bývalým klášterem františkánů z konce 13. století, dokončena roku 1442, průčelí a zvonice jsou z 19. století
 Kostel San Lorenzo – s pohřebními kaplemi rodiny Medici a Starou sakristií je nejstarším založeným kostelem ve městě, z roku 393; současná renesanční stavba je od Brunelleschiho z let 1419–1460
 Santo Spirito – renesanční kostel sv. Ducha, vystavěl F. Brunelleschi, stavba je z první poloviny 15. století
 Kostel Orsanmichele, původně obilní sýpka z konce 13. století, později přeměněna na kostel
 Badia Fiorentina, kostel a opatství založené roku 978, goticko-barokní stavba dokončená roku 1631
 San Marco (Florencie) – kostel sv. Marka s bývalým klášterem dominikánů, působiště a muzeum malíře Fra Angelica
 Náměstí Santissima Annunziata a kostel Zvěstování z pozdního středověku
 Tempio Issraelitico – synagoga
 Chiesa d'Ognissanti – kostel Všech svatých, farní kostel rodiny Vespucci
 Kostel Santa Trinita – chrám Nejsvětější Trojice
 Kostel Santi Apostoli chrám sv. Apoštolů
 Kaple Brancacciů – u kostela Santa Maria del Carmine, známá svými freskami od Masaccia a Masolina z let 1424–1428
 Kostel Santa Felicità

Paláce, domy a další stavby 
 Palazzo dei Mozzi – vystavěný v letech 1260 až 1273 jako pevnost
 Palazzo del Bargello – vystavěný v letech 1255 a 1261, původní sídlo městské správy, později sídlo šéfa městské policie, od roku 1865 italské národní muzeum s jednou z nejvýznamnějších sochařských sbírek světa
 Palazzo Vecchio – vystavěný v letech 1299–1314, rozšířený pro účely radnice v 16. století
 Pallazzo di Parte Guelfa – palác politické strany guelfů
 Palazzo Pitti – dnes v přízemní části sídlí muzea uměleckých řemesel, zejména medicejská zlatnická a klenotnická sbírka, v levé části prvního patra je známá Galleria Pitti s díly Raffaela, Rubense nebo Tiziana; stavba paláce započala v roce 1457, v letech 1558 – 1570 byl rozšířen, v letech 1864 – 1871 byl královskou rezidencí
 Palazzo Strozzi, považovaný za jeden z nejkrásnějších florentských renesančních paláců, vystavěný v letech 1489–1538
 Ponte Vecchio – nejstarší most přes řeku Arno
 Villa medicea di Careggi, vystavěný v letech 1444–1464, rezidence knížat Medici, kaple s freskami od B. Gozzoliho, je na seznamu památek světového dědictví UNESCO.
 Palác Rucellai, z poloviny 15. století
 Palác Davanzati, z druhé poloviny 14. století
 Palác Antinori, renesanční stavba z druhé poloviny 15. století
 Loggia dei Lanzi – lodžie Lanziů, stavba z let 1376–1382, pro politické ceremonie
 Casa di Dante – Dantův dům, dnes Dantovo muzeum
 Casa di Buonarroti – Michelangelův dům
 Spedale degli Innocenti – první evropský nalezinec (sirotčinec)
 Giardini della Fortezza – park na východní straně Fortezza da Basso, mezi hradbami a ulicí Filippo Strozzi
 Giardino di Boboli – kaskádovitě upravené palácové zahrady u paláce Pitti, s terasami a sochařskými díly doby barokní

Galerie, muzea a knihovny 

 Galleria degli Uffizi – Galerie Uffizi, dnes sídlo tří uměleckých sbírek (obrazů, soch a tapiserií)
 Galleria dell'Accademia – galerie Akademie výtvarných umění s originálem sochy Davida od Michelangela
 Hudební konzervatoř Luigi Cherubiniho
 Museo Marino Marini – galerie obrazů malíře Marina Mariniho
 Museo dell'Opera del Duomo – Dómské muzeum
 Museo di Firenze camera – muzeum města Florencie
 Museo di Storia della Scienza – muzeum historie vědy a Galilea Galilei
 Museo archeologico nazionale di Firenze - archeologické muzeum
 Muzeum Bardini
 Muzeum La Specola
 Biblioteca Medicea Laurenziana – knihovna Laurenziana, projektoval Michelangelo (z let 1524–71)

Fotogalerie

Umění 
Florencie byla pověstná významnými malíři, sochaři, architekty a hudebníky a uměleckými dílnami Uffizi, které na dvoře vévodů Medicejských založil Giorgio Vasari.

Hudba 
Ve Florencii byla a jsou operní představení uváděna na mnoha místech: palác Pitti, zahrady Boboli, Uffizi, Teatro della Pergola, Teatro Politeama Fiorentino Vittorio Emmanuele. Opera také tvoří důležitou součást každoročního festivalu Maggio Musicale (od roku 1928).

Premiéru zde měly opery Dafné (1598) a Euridice (1600) Jacopa Periho a roku 1847 Macbeth Giuseppe Verdiho.

Zemřel zde Vittorio Gui, dirigent a skladatel, který roku 1928 založil florentský orchestr Stabile a Teodulo Mabellini, skladatel a dirigent, ředitel Teatro della Pergola; narodila se zde sopranistka Medea Figner; rodákem byl italský tenorista Giuseppe Fancelli a operní skladatel Marco da Gagliano.

Malířství, sochařství a umělecká řemesla 
 Jacopo della Quercia, sochař: výzdoba baptisteria a florentského dómu
 Bartolomeo Ammanati (1511–1592), sochař a architekt: náhrobek Marianeli, Junonina kašna, Neptunova fontána na piazza della Signoria, most S. Trinita (podle Michelangellova návrhu)
 Benvenuto Cellini (1500–1571), zlatník a sochař: Perseus s hlavou Meduzy v Loggia dei Lanzi
 Desiserio de Setignano (1428–1464): hlavní oltář v San Lorenzo
 Donatello (1382–1466), sochař: bronzový David (Bargello), tabernákl Zvěstování v kostele Santa Croce, sv. Jiří (Orsanmichele), zpěvácký kůr (Museo dell Duomo)
 Lorenzo Ghiberti (1378–1455), zlatník a sochař: severní a východní (Rajská) brána Baptistéria
 Giovanni da Bologna (1529–1608), sochař: Únos Sabinek a Herkules krotící kentaura (Loggia dei Lanzi)
 Michelangelo Buonarroti (1475–1564), sochař, malíř, architekt a básník: David (Galeria dell Academia, kopie Piazza della Signoria), Pieta (Mueseo dell Opera dell Duomo), Pieta di Palestrina (Galeria dell Academia)
 Luca della Robbia (1399–1482), sochař a keramik: zpěvácká tribuna (Museo dell Opera dell Duomo) výzdoba kaple Pazziů (Santa Croce)
 Bernardo Rossellino (1409–1464): náhrobek Leonarda Bruniho
 Nanno di Banco (1375–1421): sv. Lukáš, Fontána del Porcellino
 Arnolfo di Cambio (1245–1305), architekt a sochař: katedrála Santa Maria Fiore, Palazzo Vecchio (radnice), kostel Santa Croce, Orsanmichele (původně sýpka, pak chrám)

Významné osobnosti 
 Dante Alighieri (1265–1321), renesanční básník a humanista
 Giovanni Villani (asi 1280–1348), florentský kronikář
 Filippo Brunelleschi (1377–1446), renesanční architekt
 Donatello (asi 1386–1466), renesanční sochař
 Cosimo de Medici Il Vecchio (Starý) (1389–1464), bankéř a vládce Florencie
 Paolo Uccello (1397–1495), malíř
 Andrea del Verrocchio (1435–1488), renesanční malíř, zlatník a sochař
 Sandro Botticelli (1445–1510), renesanční malíř
 Giuliano da Sangallo (asi 1445–1516), renesanční architekt a sochař
 Domenico Ghirlandaio (1449–1494), renesanční malíř
 Lorenzo I. Medicejský Il Magnifico (Nádherný) (1449–1492), politik a vládce Florencie
 Girolamo Savonarola (1452–1498), náboženský a politický reformátor, kazatel a dominikánský řeholník
 Amerigo Vespucci (1454–1512), obchodník, cestovatel a kartograf
 Antonio da Sangallo starší (asi 1455–1534), renesanční architekt
 Niccolò Machiavelli (1469–1527), státník, historik a teoretik politiky
 Piero Medici Il Fatuo (Nešťastný) (1472–1503), vládce Florencie
 Michelangelo Buonarroti (1475–1564), renesanční sochař, malíř, architekt a básník
 Lev X. (1475–1521), papež
 Klement VII. (1478–1534), papež
 Antonio da Sangallo mladší (1484–1546), renesanční architekt
 Benvenuto Cellini (1500–1571), pozdně renesanční zlatotepec, medailér a sochař
 Filip Neri (1515–1595), kněz a katolický svatý
 Kateřina de Medici (1519–1589), francouzská královna, manželka Jindřicha II.
 Cosimo I. Medici (1519–1574), toskánský vévoda
 Lev XI. (1535–1605), papež
 Francesco I. Medici (1541–1587), toskánský velkovévoda
 Urban VIII. (1568–1644), papež
 Concino Concini (okolo 1575–1617), dobrodruh
 Marie Medicejská (1575–1642), francouzská královna, manželka Jindřicha IV.
 Cosimo II. Medici (1590–1621), toskánský velkovévoda
 Klaudie Medicejská (1604–1648), tyrolská arcivévodkyně
 Jean-Baptiste Lully (1632–1687), francouzský skladatel
 Cosimo III. Medici (1642–1723), toskánský velkovévoda
 Klement XII. (1652–1740), papež
 Antonio Sacchini (1730–1786), skladatel
 Luigi Cherubini (1760–1842), skladatel
 František I. Habsburský (1768–1835), poslední římsko-německý a první rakouský císař
 Ferdinand III. Toskánský (1769–1824), toskánský velkovévoda
 Karel Ludvík Rakousko-Těšínský (1771–1847), rakouský arcivévoda, vévoda těšínský a vojevůdce
 Jan Habsburský (1782–1859), rakouský arcivévoda a polní maršál
 Rudolf Jan Habsbursko-Lotrinský (1788–1831), rakouský arcivévoda a olomoucký arcibiskup
 Leopold II. Toskánský (1797–1870), toskánský velkovévoda
 Florence Nightingalová (1820–1910), anglická ošetřovatelka, spisovatelka a průkopnice srovnávací lékařské statistiky
 Carlo Collodi (1826–1890), novinář a spisovatel
 John Singer Sargent (1856–1925), americký portrétista
 Mario del Monaco (1915–1982), operní zpěvák (tenor)
 Franco Zeffirelli (1923–2019), herec a režisér
 Giovanni Sartori (13. květen 1924), italsko-americký politolog, teoretik demokracie
 Oriana Fallaci (1929–2006), spisovatelka a novinářka
 Richard Rogers (23. červenec 1933), britský architekt
 Rose McGowan (9. září 1973), americká herečka

Vývoj počtu obyvatel 
Počet obyvatel

Svátky, oslavy a festivaly 
Ve Florencii probíhají oslavy různých událostí po celý rok. Část z nich je náboženského charakteru.
 leden
 Pitti immagine uomo – módní přehlídky ve Fortezza da Basso
 6. leden – Epifany
 březen
 velikonoční neděle – Scorppio del Cerro na Piazza del Duomo
 duben
 Mostra Mercato Internazionale dell’Artigianato – výstava uměleckých řemesel ve Fortezza da Basso
 25. duben – Den osvobození
 květen
 Maggio musicale – hudební festival
 Festa del Grillo – kriketový festival
 červen
 Calcio in costume – fotbal v kostýmech
 srpen
 15. srpen – Ferragosto
 září
 7. září – Festa della Raficolona na Piazza della Santissima Annunziata
 říjen
 zahájen Amici della musica – koncertní sezóna
 listopad
 Festival dei Popoli – filmový festival
 1. listopad – Den všech svatých
 prosinec
 8. prosinec – Neposkvrněné početí
 25. prosinec – Vánoce
 26. prosinec – sv. Štěpán

Sport 
Ve Florencii sídlí fotbalový klub Fiorentina.

Partnerská města 
  Bejrút, Libanon
  Cannes, Francie
  Damašek, Sýrie
  Drážďany, Německo
  Edinburgh, Velká Británie
  Fás, Maroko
  Isfahán, Írán
  Jerevan, Arménie
  Krakov, Polsko
  Malmö, Švédsko
  Petrohrad, Rusko
  Remeš, Francie
  Riga, Lotyšsko
  Turku, Finsko

Odkazy

Reference

Literatura 
 Catling, Christopher: Florence & Tuscany, 2005
 Hibbert, Christopher: Florencie. Životopis města, Praha 1997
 Hibbert, Christopher: Vzestup a pád rodu Medici, Praha 1997
 Lewis, R.T.B.: The City of Florence, 1996
 Wirtz, Rolf C.: Florence, 2005
 Univerzální lexikon umění, 1996

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky
 Historic Centre of Florence (UNESCO) (anglicky)

 
Světové dědictví (Itálie)
Obce v metropolitním městě Florencie
Města v Toskánsku
Univerzitní města
Evropská hlavní města kultury
Bývalá hlavní města