Náchod

Náchod () je město v okrese Náchod v Královéhradeckém kraji v turistickém regionu Kladské pomezí na severovýchodě Čech. Bylo založeno v polovině 13. století rytířem Hronem z rodu Načeradiců. Ten založil hrad na strategickém místě, kde se zemská stezka zužuje do průsmyku zvaného Branka. Žije zde  obyvatel.

Název vznikl od toho, že se přes Náchod chodilo do Slezska (od roku 1945 do Polska). Hraniční přechod Náchod-Běloves/Kudowa Słone leží na hlavní trase Praha–Varšava (silnice E67). Náchodem protéká řeka Metuje. Historické jádro města je městskou památkovou zónou. Díky nově přestavěným lázním (2020) Náchod znovu získal titul lázeňského města. Dříve byl také významným textilním centrem („Manchester východu“).

Historie 

První písemná zmínka pochází z roku 1254. Kolem poloviny 13. století založil Hron z rodu Načeradiců hrad sloužící k ochraně území, kterým procházela stará obchodní zemská cesta spojující Prahu s Kladskem a Slezskem a pod ním pravděpodobně i město. Hrad se nacházel na strategicky důležitém místě, kde se zemská stezka zužovala do průsmyku nazvaného Branka. Jméno Náchod je poprvé zdokumentováno v písemných pramenech v roce 1254 a vzniklo jako označení místa, kterým se chodí nebo prochází.

Předchůdcem města byla trhová ves na místě dnešního Starého Města, jejíž význam dokumentuje hřbitovní kostel svatého Jana Křtitele ze 13. století. Od začátku 14. století bylo město Náchod chráněno hradbami, na něž navazovaly dvě další linie hradeb táhnoucí se nahoru k hradu. Okolo této doby začala též vznikat i dvě nejvýznamnější předměstí – Horské a Krajské před oběma branami.

Během staletí se majitelé hradu střídali – mezi nimi král Jan Lucemburský a od roku 1437 sirotčí hejtman Jan Kolda II. ze Žampachu. K významným změnám docházelo i ve vzhledu hradu. Z původního opevnění v nejvyšším místě ostrohu se zvětšil do velkého fortifikačního celku. Roku 1544 Náchod získal mocný a bohatý rod Smiřických ze Smiřic, jehož nárokům středověké sídlo nevyhovovalo – mezi lety 1566 a 1614 byl hrad přestavěn na pohodlný renesanční zámek a nastala doba největšího kulturního i hmotného rozmachu města. Náchod byl nadán výsadami, které je téměř rovnaly postavení měst královských. 1601 koupilo město Náchod rytířský statek v Slaným (Slaney, německy Schlaney, od 1945 polsky Słone) v Kladském hrabství, který ztratilo 1945 po druhé světové válce.

Třicetiletá válka přerušila rozvoj města. Statky Smiřických z důvodu oddanosti rodu králi Fridrichu Falckému propadly císařskému fisku a byly roku 1623 prodány Trčkům z Lípy. Po zavraždění Adama Erdmana Trčky spolu s jeho švagrem Albrechtem z Valdštejna v Chebu roku 1634 připadly majetky opět koruně a od císaře je jako dar získal generál Ottavio Piccolomini, vévoda z Amalfi. Tímto se dostal Náchod do majetku italského rodu Piccolominiů, jehož vláda byla poznamenána válečnými událostmi a násilnou rekatolizací. V této době, v letech 1650–1659, však došlo také k rozsáhlé barokní přestavbě zámku. Stejně tak ve městě byly prováděny stavební práce a roku 1638 byla vydlážděna první ulice – dodnes zvaná Kamenice. Po požáru města roku 1663 byla postavena barokní stará radnice a byl též přestavěn kostel svatého Vavřince na náměstí. Měšťané získali v této době četná privilegia.

Přes Náchod odcházeli v roce 1742 (během slezských válek a pod ochranou červeného šátku „nepřátelské“ pruské armády) tajní stoupenci Jednoty bratrské do emigrace. Vojáci pruského krále Fridricha II. Velikého osvobozovali vězně „pro víru“ i z náchodského zámku. Prvním útočištěm exulantů (pocházejících nejen z náchodského panství) se stal Münsterberg. Exulanti z Náchodska spoluzakládali v pruském Slezsku obce Husinec a Poděbrady. Vysokému množství katolických sakrálních staveb na Náchodsku odpovídá i vysoký počet exulantů v sousedních zemích.

Po vymření rodu Piccolominiů roku 1783 měli v držení Náchod několik let Desfoursové, od nichž jej koupil známý milovník umění vévoda Petr Kuronský. Po jeho smrti v roce 1800 Náchod připadl jeho dceři, vévodkyni Kateřině Vilemíně Zaháňské a od poloviny 19. století až do roku 1945 německému rodu Schaumburg-Lippe.

Druhá polovina 19. století přinesla změny do života malého poddanského městečka. Vznikla městská samospráva, průmysl a železnice, rozvíjelo se školství, prudce vzrostl počet obyvatel. Stavební rozmach pokračoval až do 20. století a určil dnešní podobu středu města – byly postaveny např. novorenesanční nová radnice a secesní Městské divadlo Dr. Josefa Čížka. Měšťanská společnost se v procesu národního uvědomění utvářela již v první polovině 19. století, z hospodářského hlediska však Náchod zůstával dlouho za sousedními městy.

Vedle řemesel, soustředěných nejprve v cechovních a později společenstevních organizacích, byl ve městě i celém okolí rozhodujícím činitelem textilní průmysl, jehož výroba byla organizována faktorskými firmami. Ty však nemohly zajistit dostatečně rychlý rozvoj a až v roce 1882 byly postaveny první dvě malé mechanické tkalcovny, které odstartovaly rychlý růst textilního průmyslu ve městě. Počátkem 20. století byl Náchod jedním z největších bavlnářských center Rakousko-Uherska (město zváno „Manchester východu“). Od roku 1909 působila ve městě továrna na výrobu technické pryže Josefa Kudrnáče (pozdější Rubena), která roku 1931 začala jako první tuzemský výrobce s produkcí automobilových vzduchem plněných pneumatik. V této době hrál významnou roli v životě města průmyslový proletariát, jehož dělnické spolky doplňovaly četné spolky občanské.

V pondělí 12. července 1926 město oficiálně navštívil prezident T. G. Masaryk, pro jehož přivítání byla „Na Kašparáku“ postavena velká pseudogotická slavobrána, zachycená i na filmových záběrech.

Členění města 

Náchod se v současnosti skládá z 10 místních částí téměř shodných s 10 katastrálními územími:
 Babí – k. ú. Babí u Náchoda a Náchod
 Běloves (dříve také Bílá Ves)
 Bražec
 Dobrošov
 Jizbice – k. ú. Jizbice u Náchoda
 Lipí – k. ú. Lipí u Náchoda
 Malé Poříčí
 Náchod
 Pavlišov
 Staré Město nad Metují

Dříve byly součástí města také dnes samostatné obce Kramolna a Vysokov.

Dále po proudu Metuje se na Staré Město napojuje vesnička Bražec. Zde u čistírny odpadních vod začíná hluboké údolí, jehož značná část byla vyhlášena v roce 1997 přírodní rezervací. Čarokrásným údolím dojdeme po novém povrchu cyklostezky po pár kilometrech do osady Ostrovy (kde se lze občerstvit) a pokračovat dál, přes nové dřevěné lávky do Pekla. V Pekle se nachází zastávka sezónního autobusu směr Nové Město nad Metují a rozcestník poukazující například na cestu na Lipí. Z Pekla lze pokračovat podél levostranného přítoku řeky Metuje, říčky jménem Olešenka. Ještě hlubší a uzavřenější údolí nás dovede do Dolů, části obce Nový Hrádek. Odbočkami z údolí se lze dostat i na Českou Čermnou, Borovou či Krahulčí.

Správní území 

Náchod byl dříve okresním městem, v současnosti je obcí s rozšířenou působností a pověřeným obecním úřadem. Okres Náchod ale stále existuje a skládá se ze 78 obcí, správní obvod obce s rozšířenou působností z 36 obcí.

Obyvatelstvo 
Podle sčítání obyvatelstva v roce 1921 zde žilo v 779 domech 10 825 obyvatel, z nichž bylo 5 863 žen. 10 510 obyvatel se hlásilo k československé národnosti, 151 k německé a 94 k židovské. Žilo zde 5 157 římských katolíků, 281 evangelíků, 3 249 příslušníků Církve československé husitské a 362 židů.

Podle sčítání obyvatelstva v roce 1930 zde žilo v 1 071 domech 11 811 obyvatel. 11 381 obyvatel se hlásilo k československé národnosti a 248 k německé. Žilo zde 5 166 římských katolíků, 323 evangelíků, 4 168 příslušníků Církve československé husitské a 283 židů.

Náchod v kultuře

Výtvarné umění 
Od roku 1902 působil v Náchodě Učitelský spolek Komenský, který na místní reálce uspořádal první výstavu soch a obrazů. Na jeho činnost navázal pořádáním pravidelných výstav studentský spolek BOR. Roku 1909 jednala městská rada o zřízení divadla v místě městské dvorany za hotelem Beránek. Nakonec město zakoupilo i sousední hotel Letzel a rozhodlo o stavbě zcela nové budovy Městského divadla podle projektu významného architekta Aloise Čenského (projektoval Divadlo na Vinohradech, Národní dům na Smíchově). Divadlo bylo dokončeno roku 1914 a byla v něm i výstavní galerie.

Roku 1934 zřídila náchodská Muzejní společnost v budově školy na Karlově náměstí Městskou obrazárnu, ve které byly soustředěny obrazy ze sbírek města Náchod, Městské spořitelny a zapůjčená díla ze sbírky velkoobchodníka Lea Strasse a nakupovala do ní pravidelně obrazy z výstav pořádaných spolkem BOR. Za války byla obrazárna zrušena a sbírky rozptýleny. Po válce se obrazárna stala součástí Městského muzea a část sbírky, kterou se podařilo obnovit, byla vystavena od roku 1950 na náchodském zámku. Od roku 1963 byly sbírky součástí Okresního vlastivědného muzea a galerie výtvarného umění v Náchodě. Sbírky okresní galerie byly roku 1966 převedeny do nově založené Galerie výtvarného umění v Náchodě.

Film 
V roce 1976 zde natáčel štáb Dušana Kleina kriminální film Případ mrtvých spolužáků a Náchod byl uváděn dle scénáře jako Kostelec, čemuž se v dějinách filmu nevyhnul ještě po dvakráte. Pod názvem „Kostelec“ vystupuje Náchod i ve Škvoreckého próze.

Na jaře roku 2009 pak v Náchodě vznikl další český film s názvem Pamětnice scenáristy a producenta Tomáše Magnuska. Režie se ujal moderátor pořadu České televize Černé ovce Vlado Štancel.

Náchodský zámeček je zmiňován ve stejnojmenné lidové písni. V Náchodě se točila trilogie Bastardi, producentem filmu byl Tomáš Magnusek.

Dopravní situace a obchvat města 

Centrem města Náchoda prochází mezinárodní silnice 1. třídy (I/33, E67), která je hlavním tahem tranzitní nákladní dopravy z Prahy do přilehlého Polska. Městem projede denně několik tisíc nákladních vozidel a v dopravní špičce se zde tvoří dopravní zácpa, která mnohdy sahá až za hranice města samotného. Tuto dopravní situaci by měl vyřešit obchvat města Náchoda, který je již vyprojektován a momentálně je ve stádiu před územním řízením. Existují také stále pochybnosti, zda budoucí obchvat městu pomůže, nebo zda tranzitní dopravu do Polska odvede připravovaná dálnice D11.

Dále je zatím ve stádiu projektu železniční propojení Náchoda s Českou Skalicí, tedy železniční tunel, jenž by dopravě pomohl pravděpodobně minimálně srovnatelně jako obchvat, neboť železnici k svým cestám využívají jak lidé při cestě do práce, tak při cestě do školy a aktuální stav neodpovídá poptávce po dopravním spojení v 21. století, kdy se jezdí po tratích vybudovaných ve století devatenáctém. Další variantou železničního spojení Náchoda na západ je uvažovaná levnější varianta – trať Nové Město nad Metují – Jaroměř.

Významní rodáci 
 Pavel Bělobrádek (* 1976), politik, od roku 2010 předseda KDU-ČSL
 Jan Birke (* 1969), starosta Náchoda
 Vratislav Blažek (1925–1973), textař, dramatik a filmový scenárista
 Stanislav Bohadlo (* 1953), muzikolog, pedagog
 Kateřina Bohadlová (* 1978), překladatelka, literární teoretička, herečka
 Pavel Burdych (* 1978), houslový virtuos
 Jaroslav Cita (1926–2013), malíř, spisovatel, ilustrátor, režisér
 Adolf Erben (1904–1987), architekt
 Václav Erben (1930–2003), spisovatel
 Vendula Frintová (* 1983), triatlonistka
 Pavel Grym (* 1930), český novinář a spisovatel žijící v Praze
 František Herman (* 1942), fagotista a hudební pedagog
 Zdeňka Horníková (* 1952), politička
 Josef František Hurdálek (1747–1833), litoměřický biskup
 Václav Kotal (* 1952), fotbalový útočník, trenér
 Jan Letzel (1880–1925), architekt
 Vratislav Lokvenc (* 1973), fotbalista
 Josef Menzel (1901–1975), spisovatel
 Karel Mrázek (1910–1998), československý letec, v letech 1942 a 1943 velitel čs. stíhacího křídla v RAF
 Ivan Pinkava (* 1961), fotograf
 Vilém Přibyl (1925–1990), operní pěvec
 Miroslav Raichl (1930–1998), hudební skladatel
 Jan Roth (1899–1972), kameraman
 Richard Samko (* 1978), reportér a moderátor
 Michal Sivek (* 1981), lední hokejista
 Luba Skořepová (1923–2016), herečka
 Stanislav Souček (1870–1935), filolog, bohemista a literární historik
 Antonín Strnad (1746–1799), meteorolog, astronom, profesor a rektor Univerzity Karlovy a ředitel hvězdárny v Klementinu
 Jiří Svoboda (* 1982), vícenásobný mistr ČR a světa v trialu a bike trialu
 Oskar Sýkora (1929–2018), vědec a vysokoškolský pedagog v oboru stomatologie
 Oldřich Šafář (1921–2004), dlouholetý kronikář města
 Pavel Šámal (* 1953), ústavní soudce
 Josef Škvorecký (1924–2012), spisovatel, překladatel a nakladatel
 Bohumír Španiel (1925–2009), malíř
 Jan Špáta (1932–2006), filmový dokumentarista, kameraman, režisér
 Martin Štěpánek (* 1977), potápěč
 Josef Tošovský (* 1950), bankéř, v roce 1998 premiér přechodné vlády
 Sláva Vorlová (1894–1973), hudební skladatelka
 Bohuslav Všetička (1893–1942), generál
 Olivie Žižková (* 1975), zpěvačka
 Tomáš Magnusek (* 1984), režisér, herec, scenárista a producent

Seznam státem evidovaných památek 

 Státní zámek Náchod – Ul. Smiřických (Národní kulturní památka, číslo evidenčního areálu 1462)
 Kostel svatého Vavřince – Nám. T. G. Masaryka čp. 37 (Evidovaná památka číslo 1464-1)
 Pranýř – Nám. T. G. Masaryka vedle Staré radnice čp. 1 (Evidovaná památka číslo 1478)
 Historická Stara radnice – Nám. T. G. Masaryka čp. 1 (Evidovaná památka číslo 1466)
 Nová radnice – Nám. T. G. Masaryka čp. 40 (Evidovaná památka číslo 18739 (1467))
 Hotel a divadlo Beránek – Severní strana nám. T. G. Masaryka čp. 74 (Evidovaná památka číslo 1482)
 Budova děkanství – Severní strana nám. T. G. Masaryka čp. 75 (Evidovaná památka číslo 1465)
 Historická kašna velká – Před poštovním úřadem čp. 43 na nám. T. G. Masaryka čp. 40 (Evidovaná památka číslo 1475)
 Socha sv. Trojice – Severovýchodní strana nám. T. G. Masaryka čp. 75 (Evidovaná památka číslo 1472)
 Socha sv. Jana Nepomuckého – Nám. T. G. Masaryka, na severní straně vedle kostela (Evidovaná památka číslo 1473)
 Sousoší Kalvárie – Nám. T. G. Masaryka za kněžištěm kostela (Evidovaná památka číslo 1464-2)
 Socha Panny Marie – Nám. T. G. Masaryka na jihovýchodní straně (Evidovaná památka číslo 1471)
 Podstavec pro sochu sv. Jana Nepomuckého – U spočinku zámeckého schodiště v Regnerových sadech pod zámkem (Evidovaná památka číslo 1462-18)
 Nájemní dům s barokní sochou P. Marie Bolestné – Riegrova ulice čp. 866 (Evidovaná památka číslo 1477)
 Zbytky středověkého opevnění města, postavené kolem roku 1325 – (Evidovaná památka číslo areálu 1481)
 Dům Cyrila Bartoně, dnes knihovna – Ul. Kamenice čp. 105 (Evidovaná památka číslo 1483)
 Kostel svatého Michaela – Komenského ul. čp. 38 (Evidovaná památka číslo 1468)
 Socha sv. Václava – Komenského ul., čelně vpravo kostelíka sv. Michala poblíže školy čp. 425 (Evidovaná památka číslo 1476)
 Hřbitovní kostel svatého Jana Křtitele – Staré Město nad Metují, Hřbitovní ul. (Evidovaná památka číslo 1469-1)
 Městský hřbitov – Staré Město n. Met., Hřbitovní ul. (Evidovaná památka číslo 1469-2)
 Socha Ukřižování – Staré Město n. Met., Českoskalická ul. u hřbitova (Evidovaná památka číslo 6013)
 Socha Ukřižování – Na křižovatce ulic B. Němcové, Purkyňovy a Bartoňovy. Na zahradě u domu čp. 465 (Evidovaná památka číslo 6016)
 Socha Ukřižování – Na rozcestí ulice Purkyňovy a Dobrošovské. U opěrné zdi zahrady hotelu Hron čp. 436 (Evidovaná památka číslo 6014)
 kaple Zvěstování Panny Marie – Plhov, Na Hrobku, Tylova ul. (Evidovaná památka číslo 1470)
 Zámecká jízdárna – Galerie výtvarného umění ul. Smiřických čp. 272 (Evidovaná památka číslo 1462/16)
 Socha sv. Jana Nepomuckého – Alej Kateřiny Zaháňské, asi 140 m vlevo od zámku (Evidovaná památka číslo 1462/19)
 Pamětní kříž ze sedmileté války – V Aleji Kateřiny Zaháňské na vzdálenějším konci od zámku (Evidovaná památka číslo 1485/2)
 Vojenský hřbitov z války 1866 – Galerie výtvarného umění ul. Smiřických čp. 272, v Aleji Kateřiny Zaháňské na vzdálenějším konci od zámku, původně hřbitov založený pro zemřelé císařské vojáky ze sedmileté války roku 1762, upraven jako romantická zřícenina gotického chrámu pro vojáky z roku 1866 zemřelé na následky bojů u Náchoda, České Skalice, Svinšťan i Hradce Králové (Evidovaná památka číslo 1485/3)
 Kolonie rodinných dělnických domků – Babí, Na Vyšehradě, čp. 154–161 (Evidovaná památka číslo 4780) – architekt Adolf Loos
 Socha Ukřižování – Běloves, ul. Na Horním Konci na zahradě domu čp. 127 u řeky a cesty (Evidovaná památka číslo 5955)
 Socha Ukřižování – Běloves, ul. Kladská, vedle čp. 200. Rozcestí ul. Kladské a ul. Na Koletově (Evidovaná památka číslo 5962)

Morové sloupy 
Vladimíra Preclíka zaujal unikátní jev, kterým je existence dvou morových sloupů na náchodském náměstí. Jedná se o výše uvedená sousoší Nejsvětejší Trojice a Mariánský sloup. Na reliéfech podstavců obou sloupů jsou moroví patroni sv. Roch, Rozálie, Šebestián a zemský patron Jan Nepomucký. Rovněž ztvárnění svatého Rocha na trojičním sloupu vybočuje z tradičního zobrazování.

Zajímavé lokality 

 Zámek Náchod, v jehož příkopu žijí medvědi Ludvík a Dáša
 Bartoňova vila architekta Pavla Janáka
 pomník Josefa Škvoreckého na Masarykovo náměstí
 Pěchotní srub Březinka
 Zrušené lázně Běloves, minerální pramen Ida
 Přírodní rezervace Peklo u Nového Města nad Metují v údolí řeky Metuje částečně zasahuje do území města
 Jiráskova chata na Dobrošově z roku 1923 (622 m n. m.) s vyhlídkovou věží po rekonstrukci v roce 2002 – 4 km
 Dělostřelecká tvrz Dobrošov
 hraniční přechod Náchod-Běloves/Kudowa Słone

Sport 

Slavnou historií se může chlubit fotbalový klub FK Náchod. Strávil devět ročníků v nejvyšší soutěži (pod názvem SK Náchod), nejprve československé, posléze protektorátní (1930/31, 1931/32, 1932/33, 1933/34, 1935/36, 1936/37, 1937/38, 1938/39, 1939/40), přičemž nejlepším umístěním bylo dvakrát šesté místo. Řada tehdejších hráčů se podívala i do reprezentace. Například Vladimír Bělík, Václav Brabec-Baron, František Mareš I, Oldřich Nývlt, Rudolf Kos, Jindřich Jindra, Bohumil Joska, František Nejedlý, Ferenc Szedlacsek, Vilém Zlatník nebo Štefan Bíro. Později za Náchod v nižší soutěži nastupoval například reprezentant Václav Morávek. Odchovanci klubu jsou i čeští reprezentanti Radovan Hromádko, Ivo Ulich a Vratislav Lokvenc. V současnosti klub hraje Královéhradecký krajský přebor. K domácím zápasům nastupuje na stadionu Běloves, který má kapacitu 1975 diváků.

Hokejový klub HC Náchod hraje Krajskou ligu Královéhradeckého a Pardubického kraje. Domácí zápasy se hrají na Zimním stadionu Náchod s kapacitou 1600 diváků

Klub Florbal Náchod hrál sezónách 2006/07, 2007/08, 2011/12 a 2018/19 1. ligu, tedy druhou nejvyšší soutěž. Nyní působí o úroveň níže v Národní lize. Své domácí zápasy hraje ve sportovní hale Plechárna.

Na severozápadním úbočí hřebenu Dobrošova jsou lyžařské sjezdovky Brabák a Maliňák s moderními vleky.

Církve 
 Církev římskokatolická, kostel sv. Vavřince a sv. Michaela ul. Komenského
 Církev československá husitská, Husův sbor, Raisova 805
 Českobratrská církev evangelická, Purkyňova
 Církev bratrská, Purkyňova 584
 Církev adventistů sedmého dne Sokolovna, Tyršova 207
 Církev Nový Život, Raisova 253

Galerie

Partnerská města 
  Halberstadt, Německo
  Kladsko, Polsko
  Kudowa-Zdrój, Polsko
  Partizánske, Slovensko
  Warrington, Spojené království
  Ťačiv, Ukrajina
  Bauska, Lotyšsko
  Persan, Francie

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Železniční stanice v Náchodě
 Městská autobusová doprava v Náchodě
 Bitva u Náchoda
 Hraniční přechod Náchod – Kudowa Słone

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 Město Náchod
Exulanti navštívili Náchod, rok 1906
 Meteostanice na Pražské ulici v Náchodě + HD webkamery
 Meteostanice v Náchodě, Bělovsi + HD webkamera
 Turistické informace a nové HD webkamery na Pražské ulici

O náchodském zámku 
 Informace o náchodském zámku na stránkách zamky-hrady.cz
 Náchodský zámek na stránkách pruvodce.com

 
Města v Čechách
Města v okrese Náchod
Městské památkové zóny v Česku
Okresní města v Česku
Obce s rozšířenou působností
Obce s pověřeným obecním úřadem
Obce v okrese Náchod
Sídla v Podorlické pahorkatině
Sídla na Metuji