Baracska

Baracska község Fejér vármegyében, a Martonvásári járásban.

Fekvése 

Fejér vármegye délkeleti részén, a Váli-víz mellett fekvő település.

Budapest 37, Érd 15, Martonvásár 3,5, Vál 9,5, Alcsútdoboz 18, Bicske 25 km, a megyeszékhely, Székesfehérvár 30 km távolságra található.

Közlekedés 
A település közigazgatási területén áthalad a 7-es főút és az M7-es autópálya is, ezen utakon érhető el a legegyszerűbben az ország távolabbi részei felől. Alcsútdobozzal a 8111-es számú mellékút köti össze, a 4 kilométerre fekvő Kajászó, Vál és Tabajd érintésével.

A hazai vasútvonalak közül a települést a MÁV 30a számú Budapest–Székesfehérvár-vasútvonala érinti, amelynek egy megállási pontja van itt, Baracska megállóhely.

Története 

Baracska és környéke már az ókorban is lakott helynek számított, a falu északi részén előkerült nagyszámú római korból származó lelet alapján.

A település Bojta kun (kabar) vezértől származtatott Baracska nemzetség fészke.

Neve már 1212-ben felbukkan oklevélben, ekkor Boroksa alakban írták, és már templomos hely volt. Itt épült fel a Baracska nemzetség Mindenszentek tiszteletére épült monostora.

1212-ben Baran fia Ipolit itteni saját egyházának (eccl-e sue, quam in pr-o nomine Boroksa construxit in honore…) adta baracskai birtokát és a hozzá tartozó földekkel, szolgákkal, s állatokkal együtt, s végül ajándékozott még három ezüst serleget is, 7 M súlyban.

Ez a nemzetség azonban a tatárjárás alatt elpusztult, mivel többé nincs említve.

1289 táján Baracskai Pál fiai pereskednek Kartali Jaakkal és Berki Tamással.

A középkorban nemesi birtokosok lakták, a török kortól pusztává vált.

Fényes Elek a Magyarország Geographiai Szótára (1851) című művében az alábbiakat írja Baracskáról:
"Baracska, puszta, Székes-Fejér vgyében, Martonvásár és Velencze közt a budai országútban, 379 kath., 1018 ref., 12 evang., 41 zsidó lak. Ref. anyaekklézsia. Nagy termékeny határ. F. u. Pázmándy, Szűcs, Roboz, Kenessy, Hollósy, Kazay, Domokos, s m t."

1850 májusában Vörösmarty Mihály házat és földet vásárolt a községhez tartozó Szentivánpusztán. 1853 tavaszáig tartózkodott itt, itt írta „Előszó" című költeményét.

Közigazgatási területén (Annamajorban) 1945 óta büntetés-végrehajtási intézet és bv-munkáltatást szolgáló állami tulajdonú gazdaság üzemel, ez ma a Baracskai Országos Büntetés-végrehajtási Intézet és az Annamajori Kft..

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Boriszov Zoltán (független)
 1994-1998: Boriszov Zoltán (független)
 1998-2002: Boriszov Zoltán (független)
 2002-2006: Boriszov Zoltán (független)
 2006-2010: Boriszov Zoltán (független)
 2010-2014: Boriszov Zoltán (független)
 2014-2019: Boriszov Zoltán (független)
 2019-től: Szőlősy Attila (Fidesz-KDNP)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 83,6%-a magyarnak, 8,1% cigánynak, 0,8% németnek, 0,5% románnak mondta magát (16,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 24,6%, református 16,3%, evangélikus 0,5%, görögkatolikus 0,4%, felekezeten kívüli 21,4% (34% nem nyilatkozott).

Híres személyek
Itt született 1857-ben Szalay József történész, országos levéltári fogalmazó és egyetemi magántanár.

Nevezetességei 
 Református templom – Klasszicista stílusban épült a XIX. században. 1944-45-ben leégett, majd 1957-58-ban eredeti formájában állították helyre. Három harangja van.
 Vörösmarty Mihály emlékműve.
 Baracska-Annamajorban található a Közép-dunántúli Országos Büntetés-végrehajtási Intézet
Kozma Ferenc emlèkműve ès sírja

Jegyzetek

További információk

Források 
 Karácsonyi János
 Györffy György

Fejér megye települései
Fejér vármegye települései