Sliznatky

Sliznatky (Myxini) jsou mořští živočichové s tělem úhořovitého tvaru žijící při dně. Jedná se o jediné známe recentní živočichy, kteří mají lebku, avšak nemají páteř (pouze zakrnělé chrupavčité obratle). Sliznatky bývají řazeny do samostatné třídy sliznatky (Myxini) s jediným řádem sliznatkotvární (Myxiniformes).

Charakteristika skupiny 
Na rozdíl od mihulí ještě nepatří mezi obratlovce, podle některých zdrojů však ano, jejich obratle nejsou pravé a proto jsou většinou z obratlovců vyčleněny. Jsou řazeny mezi bezčelistnatce. Sliznatky nemají pravá ústa a mají velmi zachovalou strunu hřbetní, která je v některých místech nahrazována základy obratlů. Jejich skutečné systematické řazení je stále ještě předmětem výzkumu – nemají však daleko k mihulím.

Sliznatky jsou málo prozkoumaní bentičtí živočichové (tj. žijící u dna). Obývají většinou mělká moře v chladných místech mírného pásu, ale v menší míře také chladnější hluboká moře tropického pásu. Jde o stálé, nemigrující živočichy. Třída sliznatek zahrnuje asi 60 druhů v 5 až 7 rodech řazených obvykle do jediné čeledi sliznatkovitých. Jsou známy také fosilní rody Myxinikela a Gilpichthys ze svrchního karbonu z doby před asi 330 miliony lety.

Popis a anatomie 
Sliznatky mají protáhlá válcovitá těla úhořovitého tvaru, které je pokryto lysou kůží bez šupin. Nemají párové ploutve, ploutevní lem je přítomen. Typicky jsou kolem 50-100 cm dlouhé. Největší sliznatkou je Eptatretus carlhubbsi, která může dorůst až 1,4 m a vážit několik kilogramů.

Oporou jejich těla je struna hřbetní. Na ní se někdy vyskytují náznaky obratlů, které jsou však jen velmi primitivní (lépe jsou vyvinuty u mihulí). Místo pravých úst vyskytujících se u čelistnatců mají otevřený kruhovitý disk vyzbrojený rohovitými zuby. Tato ústa se jako u všech bezčelistnatců nedají zavřít. Kůže sliznatek obsahuje mnoho slizových žláz vyměšujících množství lepkavého slizu. Ten v mořské vodě bobtná, čímž napomáhá rychlému úniku před predátory.

Biologie 
Živí se mořskými měkkýši, členovci a mrtvými nebo poraněnými rybami, zdravé ryby napadají sliznatky jen výjimečně.

Rozmnožování 
Sliznatky kladou velká vajíčka chráněná tuhým obalem, ve kterých jsou již noví dospělci, kteří neprochází žádným larválním stadiem. Mláďata se z vejce dostávají v části, kde je obal zeslabený.

Hospodářský význam 
Sliznatky zatím nemají velký hospodářský význam. Některé druhy jsou údajně lahůdkou v Koreji, kde se za tímto účelem loví do pastí.
Kanadský výzkum z roku 2012 prokázal, že ze slizu, který sliznatky vylučují při obraně, je možné získat lepidlo – druh klihu, nylonu podobná proteinová vlákna a fólie stokrát jemnější než lidský vlas.

Taxonomie 

Je známo kolem 70 druhů sliznatek.

Dřívější taxonomie 

Dříve patřily sliznatky do třídy kruhoústých (od kruhovitého disku úst) v nadtřídě bezčelistnatců, později se posunuly na úroveň třídy a kruhoústí zmizeli. Tato dvě alternativní řazení jsou znázorněna schematicky takto:

                                  _|-Hyperotreti (sliznatky)
                   |-Cyclostomi--|_
  ---Vertebrata----|               |-Hyperoartia (mihule)
                   |-Gnathostomata (čelistnatci)

                |-Hyperotreti (sliznatky)
  ----Craniata--|            |-Hyperoartia (mihule)
                |-Vertebrata-|
                             |-Gnathostomata (čelistnatci)

Navrhovaný nový systém 
Dnes se uvažuje o zařazení sliznatek do samostatného podkmenu strunatců:
 Podkmen: sliznatky (Myxini)
 Třída: sliznatky (Myxini)
 Řád: sliznatkotvární (Myxiniformes)
 Čeleď: sliznatkovití (Myxinidae)
 Podčeleď: Myxininae
 Podčeleď: Quadratinae
 Podčeleď: Eptatretinae
 Podčeleď: Paramyxine

Odkazy

Reference

Literatura 
 Encyklopedie Universum
 Zvíře (A Dorling Kindersley Book)
 Discovery Channel – Dirty Jobs (Cave Biologist) with Mike Rowe

Související články 
 Mihule
 Sliznatka cizopasná

Externí odkazy 
 
 Třída Sliznatky na webu Aquatab
 Video ilustrující ředitelnost slizu vylučovaného sliznatkami

 
Kruhoústí