Jan Drda

Jan Drda (4. dubna 1915 Příbram – 28. listopadu 1970 Dobříš) byl český novinář, politik, spisovatel-prozaik a dramatik. Laureát Státní ceny (1949, 1953) a zasloužilý umělec (1965).

Životopis 
Narodil se v Příbrami jako syn dělníka a nalezenkyně. V roce 1921 ztratil matku, která zemřela při porodu dalšího dítěte. Jeho otec se po rozpadu svého druhého manželství dal na pití a od dětí odešel. Jana a jeho sestru Marii pak vychovával dědeček. Měl se vyučit klempířem, ale jeho babička prosadila, aby studoval na klasickém gymnáziu v Příbrami, kde roku 1934 maturoval a začal studovat filologii na pražské Karlově univerzitě.

Od mládí psal povídky i hry pro ochotnické divadlo. Studium filologie nedokončil, zato už od roku 1932 přispíval do novin a časopisů. Svoji románovou prvotinu Městečko na dlani vydal v 25 letech. V letech 1937 až 1942 byl redaktorem Lidových novin, do kterých přispíval fejetony, črtami a reportážemi. Po osvobození pokračoval ve Svobodných novinách (přejmenované Lidové noviny), později v deníku Práce, aby se v roce 1948 vrátil do Svobodných novin, tentokrát jako jejich šéfredaktor (do roku 1952).

Roku 1945 vstoupil do Komunistické strany Československa, nicméně inklinoval k ní již před druhou světovou válkou a již tehdy tvrdil, že bude třeba pozavírat některé spisovatele, kteří se stavěli proti komunistickému vidění světa. Po Únoru 1948 zastával významné kulturní i politické funkce. V roce 1955 obdržel Řád republiky.

Ve volbách roku 1948 byl zvolen do Národního shromáždění za KSČ ve volebním kraji Praha. Mandát obhájil ve volbách v roce 1954 a v parlamentu zasedal až do konce funkčního období, tedy do roku 1960. V letech 1949 až 1956 byl předsedou Svazu československých spisovatelů. Společně s Václavem Řezáčem se podíleli na vylučování nekomunistických autorů ze svazu spisovatelů, u některých z nich má podíl i na jejich odsouzení a věznění. Drda a Řezáč nevybíravě postupovali zejména proti katolicky orientovaným a ke katolicismu inklinujícím autorům jako byli Jakub Deml, Jan Zahradníček, Václav Renč nebo Bohuslav Reynek. Dvojice Drda a Řezáč si v této době vysloužila posměšnou přezdívku „Drzáč“.

Významná byla i jeho spolupráce s filmem, především se uplatnil jako autor námětů a scénářů. Ke konci života byl šéfredaktorem týdeníku Svět práce, který v roce 1968 sám založil. Postavil se proti invazi vojsk Varšavské smlouvy roku 1968 a následné okupaci Československa, za což byl hned roku 1969 z tohoto místa vyhozen. Dne 25. srpna 1968 v Rudém právu vyšel v souvislosti s příchodem sovětských vojáků Drdův článek s názvem „Nezkřivte jim ani vlas, nedejte jim ani kapku vody“. Řada lidí se tímto poselstvím řídila a okupantům, kteří měli problémy se zásobováním, odmítala vodu dávat. Zemřel na infarkt za volantem svého auta na křižovatce v Dobříši a je pohřben na místním hřbitově. Jeho pohřbu se zúčastnilo na dva tisíce lidí.

Památka 
28. listopadu 2020 byla na jeho rodném domě v Příbrami v Žižkově ulici odhalena pamětní deska.

Rodina 
Oženil se již za druhé světové války, s manželkou vychoval čtyři děti: nejstarší syn Petr Drda (* 1944) vystudoval archeologii a je významným specialistou na keltskou a laténskou kulturu. Starší dcera vystudovala lékařství. Mladší syn Jakub (* 1951) studoval žurnalistiku a stal se publicistou a redaktorem.
Nejmladší dcera Světlana (* 1953) vystudovala češtinu a francouzštinu na filozofické fakultě UK. V rodinné tradici písemnictví pokračuje vnuk Adam Drda.

Dílo

Próza 
 Městečko na dlani, 1940 – obraz městečka Rukapáň (ve skutečnosti autorova rodná Příbram) těsně před první světovou válkou; šťastné i smutné osudy města i jednotlivých obyvatel
 Živá voda, 1942 – román o životě umělecky založeného venkovského chlapce v poválečných letech
 Putování Petra Sedmilháře, 1943 – román, příběh nemanželského chlapce, nyní sirotka a tuláka, který hledá svého neznámého otce a vymýšlí si o něm fantastické příběhy
 Svět viděný zpomaloučka, 1943 – knižní vydání výboru z jeho tvorby pro Lidové noviny
 Listy z Norimberka, 1946 – kniha fejetonů, tématem Norimberský proces
 Němá barikáda, 1946 – soubor povídek, téma druhé světové války
 Kuřák dýmky, 1948
 Dětství soudruha Stalina, 1953 – životopisná črta o Stalinově životě až do jeho 16 let
 Krásná Tortiza, 1952 – sbírka povídek (Státní cena za rok 1953)
 Jednou v máji, 1958 – román pro mládež o obraně Trojského mostu ve dnech květnového povstání, hrdinství jeho obránců z lidu
 České pohádky, 1959 – 12 lidových pohádek s ilustracemi Josefa Lady
 Posvícení v Tramtárii, 1972 – 3 pohádky (Posvícení v Tramtárii, Sláva a pád Matesa Přespolňáka a O třech králích, jak panovali jeden za druhým, a o princeznách Pyšnilce, Fintilce a Brebentilce, jak na ně Modroočka pěkně vyzrála); poslední autorovo dílo, formou navazuje na Hrátky s čertem; většinou motiv neschopného starého krále a rozumnějšího nástupce
 České lidové hádanky v podání Jana Drdy: pro čtenáře od 6 let, 1984
 Nedaleko Rukapáně, 1989 – posmrtně vydaný výběr z autorových povídek
 Milostenky nemilostivé, 1995 – sbírka soudniček z let 1939–40

Dramatická tvorba 
 Magdalenka, 1941 – jednoaktová komedie
 Jakož i my odpouštíme, 1941 – hra o třech jednáních
 Romance o Oldřichu a Boženě, 1953 – komedie s dobově poplatným tématem – milostný příběh kombajnéra Oldřicha a svazačky Boženy
 Hrátky s čertem, 1946 – jinotajná báchorka, komedie o 10 obrazech, zfilmována a zpracována jako opera i loutková hra, premiéra ve Stavovském divadle
 Dalskabáty, hříšná ves aneb Zapomenutý čert, 1960 – komedie o 8 obrazech, polepšený čert pomůže odhalit ďábla převlečeného za faráře
 Jsou živí, zpívají, 1961 – opět téma Květnového povstání

Filmové scénáře a náměty 
 Druhá směna, 1940 – námět
 Městečko na dlani, 1942 – námět. Nezfilmováno v Příbrami, ale v Ronově nad Doubravou.
 Děvčica z Beskyd, 1944 – scénář
 Znamení kotvy, 1947 – námět a scénář
 Němá barikáda, 1949 – námět a scénář (Drdovi udělena v roce 1949 Státní cena za námět)
 Hrátky s čertem, 1956 – námět a scénář
 Dařbuján a Pandrhola, 1959 – námět a scénář
 Vyšší princip, 1960 – námět a scénář
 Zlaté kapradí, 1963 – námět
 O princezně Jasněnce a létajícím ševci, 1987 – námět
 Nejkrásnější hádanka, 2008 – námět

Rozhlasové adaptace 

 1993 O princezně Jasněnce a ševci, který létal, na motivy pohádky Jana Drdy napsal František Pavlíček, hudba Petr Skoumal, dramaturgie Eva Košlerová, režie Maria Křepelková. Hráli: Magdalena Reifová, Jan Šťastný, Vladimír Brabec, Vladimír Dlouhý, Věra Galatíková, Ladislav Trojan, Petr Štěpánek, Sylva Turbová a Eduard Cupák. Český rozhlas

Odkazy

Reference

Literatura 
 Jaroslav Brož, Myrtil Frída: Historie československého filmu v obrazech 1930 – 1945, Orbis, Praha, 1966, str. 118, 186–7, 216, 225
 
 
 
 Josef Fryš: Dvanáct osudů dvou staletí, 272 stran, Příbram 2006 Spolu s jedenácti dalšími osobnostmi poprvé zpracované životní osudy Jana Drdy, doplněno fotografiemi
 
 
 Ladislav Tunys: Otomar Korbelář, nakl. XYZ, Praha, 2011, str. 215,

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 
 Životopis Jana Drdy

Českoslovenští zasloužilí umělci
Čeští spisovatelé 20. století
Čeští spisovatelé knížek pro děti
Čeští dramatici
Čeští novináři
Lidé Lidových novin
Čeští političtí spisovatelé
Čeští romanopisci
Fejetonisté
Členové KSČ
Českoslovenští politici české národnosti
Poslanci československého Národního shromáždění
Absolventi Gymnázia Příbram
Laureáti Státní ceny Klementa Gottwalda
Umělci z Dobříše
Spisovatelé z Příbrami
Politici z Prahy
Narození v roce 1915
Narození 4. dubna
Narození v Příbrami
Úmrtí v roce 1970
Úmrtí 28. listopadu
Úmrtí v Dobříši
Pohřbení v Dobříši
Muži