alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Pasivism

Pasivismul a fost o tactică politică a Partidului Național Român din Transilvania condus de Ilie Măcelariu, care consta în boicotarea alegerilor și a vieții parlamentare din Ungaria și se întemeia pe nerecunoașterea dualismului austro-ungar și alipirii forțate a Transilvaniei la Ungaria. Prin înglobarea Transilvaniei la Ungaria comunitatea românescă din Transilvania înceta să constituie cel mai numeros grup etnic din provincie, fiind redusă în poziția de cea mai numeroasă minoritate la nivelul întregului regat al Ungariei.

Tactica pasivismului a fost adoptată la conferința de constituire a P.N.R. (1859) din Transilvania. Tactica pasivismului a fost opusă de cea activismului preconizat de Andrei Șaguna, originar din Miskolc, și de P.N.R. din Banat și Ungaria condus de Alexandru Mocioni, care prin alipirea Transilvaniei la Ungaria vedeau comunitatea românească din Ungaria întărită și propulsată în poziția de cea mai numeroasă minoritate etnică din Ungaria. 

Tactica pasivismului a fost menținută și după unificarea P.N.R. din Transilvania cu P.N.R. din Banat și Ungaria (1881) până în 1905.

Istoria românilor
Istoria Ungariei
Agostino Carracci

Agostino Carracci (sau Caracci) () a fost un pictor și artist grafic italian.

Familii 
 Annibale Carracci
 Lodovico Carracci

Galerie

Note

Legături externe 

  Enciclopedia Catolică: Carracci
 Cei trei care au speriat Bologna , 30 iunie 2010, Revista Magazin

Nașteri în 1557
Decese în 1602
Pictori italieni
Italieni din secolul al XVI-lea
Italieni din secolul al XVII-lea
Elasticitatea prețului cererii

Elasticitatea prețului cererii (după Alfred Marshall) exprimă cât de mult este afectată cererea de modificare a prețului unui produs sau serviciu. Se poate calcula cât de puternic reacționează potențialii cumpărători ai unui produs la o modificare de preț.

Elasticitatea prețului (PE) este definită ca modificare relativă a cantității divizată printr-o schimbare de preț relativă:

sau prin cifre absolute:

.

Explicație:
x=Cantitate 
=Modificare a cantității 
p=Preț 
=Modificare a prețului

Pentru interpretarea elasticității prețului se neglijează semnul de negație și se consideră doar modulul absolut.

Dacă valoarea absolută a elasticității prețului este mai mare decât 1, se vorbește despre o "cerere elastică". Prin aceasta se înțelege faptul că o schimbare a prețului cu un procent, produce o schimbare a cantității cu mai mult decât un procent.

Clasificare 

 : Cererea este perfect elastică (elastic demand); o modificare minimală de preț are ca efect o schimbare maximală a cantității
 : Cererea este elastică (elastic demand); o modificare de preț are ca efect o schimbare supraproporțională a cantității
 : Cererea este unitar-elastică (unitelastic demand); o modificare a prețului cu 1% are ca efect o schimbarea cantității cu 1%
 : Cererea este inelastică (inelastic demand); o modificare de preț are ca efect o schimbare subproporțională a cantității
 : Cererea este perfect inelastică (inelastic demand); o modificare maximală de preț nu determină o schimbare a cantității

Bibliografie 
 Case, Karl E. & Fair, Ray C. (1999). Principles of Economics (5th ed.). Prentice-Hall. ISBN 0-13-961905-4.

Vezi și 
 Elasticitate (economie)
 Elasticitatea venitului
 Relația Amoroso-Robinson
 Efectul de preț
 Elasticitatea în cruce

Economie
Elasticitate
Ștefan al II-lea

Ștefan al II-lea () a fost domn al Moldovei între septembrie 1434 și august 1435, împreună cu Iliaș I (Ilie) din august 1435 până în mai 1443, și singur din mai 1443 până în mai 1444, iar în asociere cu fratele său Petru al III-lea, din mai 1444 - 1445, și iar singur, până în iulie 1447.

Biografie
Ștefan a fost fiul domnului Moldovei Alexandru cel Bun cu o soție nelegitimă, Stanca (Stana). Îl alungă pe fratele său Iliaș I de pe tron, cu ajutorul voievodului din Muntenia, Alexandru Aldea. În schimbul Pocuției este recunoscut și de polonezi. După câteva lupte Iliaș I revine, cei doi se împacă și împart domnia, Ștefan al II-lea rămânând cu partea de sud-est a Moldovei (și-a avut se pare reședința la Vaslui). În 1443, Iliaș I încalcă înțelegerea, iar Ștefan II îl prinde și îi scoate ochii. Orb, Iliaș I se refugiază în Polonia, în timp ce Ștefan al II-lea rămâne domn, luându-și asociat pe un frate nelegitim, Petru III. Este ucis de fiul lui Iliaș I, Roman al II-lea, în 1447.

Mormântul său se află în gropnița bisericii de la Mănăstirea Neamț, jud. Neamț.

Vezi și
 Lista domnilor Moldovei

Domni și domnitori ai Moldovei
Petru al III-lea

Petru al III-lea (), fiu legitim al lui Alexandru cel Bun din a patra sa căsătorie cu doamna Marena, a fost domn al Moldovei de trei ori: 

1) prima domnie: martie 1443 - aprilie 1445, în asociere cu fratele său Ștefan al II-lea, se încheie cu tentativa sa nereușită de a-l înlătura pe Ștefan cu ajutor din Transilvania.

2) a doua domnie: august - decembrie 1447 - când urmare a înțelegerii cu pan Didrih Buczacki din 15 iulie 1446, acesta din urmă îi acordă ajutor armat cu care Petru se impune asociat la domnia nepotului său Roman al II-lea, fiul fratelui său Iliaș I. Doar câteva luni mai târziu Roman însă va încerca să îl asasineze pe Petru care i-a dejucat planurile și a fugit în Transilvania. Acolo va fi primit de Ioan de Hunedoara și va accepta protecția acestuia ca și căsătoria formală cu o soră mai vârstnică a acestuia. Nu se cunoaște numele doamnei, dar cronicarul polonez Jan Dlugosz menționează că avea 50 de ani, în vreme ce Petru la acea data nu împlinise încă 26 de ani.

3) ultima domnie: singur februarie-aprilie 1448 - octombrie 1448. Petru a murit la doar 26 de ani din cauze și împrejurări necunoscute și a fost înmormântat probabil la mănăstirea Sfântul Nicolae din Poiana Siretului (Pobrata veche), care la rândul ei a dispărut la un moment necunoscut.

Biografie 
Pe timpul domniei lui Petru al III-lea, Ioan de Hunedoara (reprezentand Regatul Ungariei) a ocupat Chilia, ca punct strategic al frontului antiotoman și care asigura și accesul Ungariei la Dunărea maritimă si Marea Neagră. De asemenea Petru al III-lea a trimis un contigent de 3000 călăreți in sprijinul campaniei anti-otomane întreprinse de Iancu în Serbia în toamna lui 1448 soldată cu înfrângerea de la Kosovopolje in fața sultanului Murad al II-lea. Alături de moldoveni, bănățeni, maghiari, secui și transilvăneni la acea luptă a participat și un contingent muntean de 4-8000 de luptători condus de voievodul Vladislav al II-lea (1447-1456).

Note

Domni și domnitori ai Moldovei
Roman al II-lea

Roman al II-lea al Moldovei () a fost domn al Moldovei între 13 iulie 1447 și 1448. Domnia sa scurtă a făcut parte din lunga serie de războaie civile care au pângărit Principatul Moldovei ca urmare a morți bunicului său, Alexandru cel Bun. Roman va fi ucis la un an după venirea sa pe tron de către propriul său unchi, Petru al III-lea, care mai incercase în trecut să capete tronul prin forță, fără să reușească.

Biografie 
Roman a fost fiul lui Iliaș al Moldovei și al Mariei (Maria Holszańska). Ocupă tronul Moldovei la  13 iulie 1447 ajutat de poloni. Îl ucide pe unchiul său Ștefan al II-lea uzurpatorul și domnește până în februarie 1448 împreună cu un alt unchi Petru al III-lea. Dar acesta din urmă îl detronează. Roman al II-lea se refugiază la Cracovia și moare la vârsta de 22 de ani.

Note

Dinastia Mușatinilor
Domni și domnitori ai Moldovei
Analiza matematică

Analiza matematică este ramura matematicii care studiază funcțiile, limitele, derivatele și aplicațiile lor (cuvânt derivat din franceză analyse), precum și operatori de funcții, spații și categorii algebrice de spații vectoriale de funcții matematice.

De asemenea, cuvântul analiză descrie doar în mod foarte general metode științifice de cercetare, inclusiv filosofice, logice, lingvistice/literare etc., care se bazează pe studiul sistematic al fiecărui element în parte mai exact, examinarea amănunțită a unei probleme, sau pur și simplu un mod dual al sintezei. In logica pre-modernă și modernă cuvântul „analiză” a avut, și are, sensul de „logică formală” (e.g., „analytics” ).

Mai specific dar într-o descriere totuși generală se poate spune și că analiza matematică se ocupă cu studiul entităților matematice (în special, funcții și operatori de funcții) din punct de vedere al variației lor, sau al unor proprietăți generale sau specifice de regularitate.

Capitole 
Analiza matematică este împărțită astăzi în următoarele subdomenii:

 Analiza reală se ocupă cu studiul riguros al derivatelor și integralelor funcțiilor cu valori reale. Aceasta include studiul limitelor, seriilor și teoria măsurii.
 Analiza funcțională studiază spații vectoriale de funcții matematice, operatori de funcții, și introduce concepte ca spațiile Banach, spațiile Hilbert, serii și limite de spații Hilbert.
 Analiza algebrică studiază funcțiile matematice, spații de funcții matematice, geometrii necomutative de operatori de funcții, spații anabeliene Grothendieck, categorii și toposuri/topoi de spații de funcții din punct de vedere algebric și respectiv categorial.
 Analiza numerică studiază metode de calcul adesea realizate pe calculatoare digitale a funcțiilor importante în aplicații fizice, de inginerie șamd, precum și algoritmi iterative pentru calcule numerice, cum ar fi: metode Monte Carlo, metode Runge-Kutta, algoritmul Newton și algoritmi cvasi-Newton pentru regresii neliniare, fitare de curbe șamd. 
 Analiza complexă studiază serii de numere complexe, funcții cu argumente complexe etc.

Vezi și 
 Augustin Louis Cauchy
Teoria prețului

Teoria prețului analizează piețele economice (polipol, oligopol, dipol, polipson, oligopson și monopson) și studiază urmările schimbării prețului, urmările modificării cantității unui produs sau a unui serviciu.
Această teorie este o parte a macroeconomiei, de altfel o parte a economiei generale și poate fi înțeleasă în analiza obiectivelor economice și a proceselor acestora dintr-un punct de vedere general.

Economie
Teorii
Lista autorilor străini care au scris studii despre literatura română

Aceasta este o listă de autori străini care au scris studii despre literatura română.

Gail Klingman
Claude Karnoouh
Rosa del Conte
Amita Bhose
Eva Behring
Alexandra Laignel-Lavastine
Katherine Verdery
Tom Gallagher
Klaus Heitmann
Kim Song Ki

Liste de scriitori
Literatură română
Listă de genuri muzicale de divertisment

Mai jos este o listă de genuri muzicale de divertisment (aparținând de muzica de divertisment). Sunt cuprinse muzici folclorice, dar și muzici moderne (sec. XIX–XXI) create de către cultura de masă.

B
 Muzică beat
 Muzică blues
 Bluegrass

C
 Muzică de cabaret
 Muzică calipso
 Cealgă
 Muzică concretă
 Muzică country

D
 Muzică dance
 Muzică disco

E
 Muzică electronică
 Muzică de estradă (music hall)
 Muzică experimentală

F
 Fado
 Muzică de fanfară
 Muzică de film
 Flamenco
 Muzică folk
 Folclor muzical (muzică tradițională)
 Muzică funk

G
 Gospel

H
 Muzică hip-hop
 Muzică house

I
 Muzică indie (independentă)

J
 Jazz
 Muzică de jocuri video

L
 Latino
 Muzică lăutărească
 Muzică lo-fi

M
 Muzică de manele
 Muzică merengue
 Muzică metal

N
 Muzică new age
 Muzică noise

P
 Muzică pop
 Muzică post-rock
 Muzică populară
 Muzică punk

R
 Rap
 Reggae
 Rhythm and blues
 Muzică rock
 Muzică rock'n roll

S
 Muzică de scenă (de teatru)
 Muzică soul

T
 Tango
 Muzică trip-hop

U
 Muzică ușoară

V
 Vals
 Vodevil

Liste legate de muzică
 Listă
Joseph Schumpeter

Joseph Alois Schumpeter () a fost un economist austriac și un autor ale cărui opere au fost foarte citite. În perioada neoclasică, el a intrat în rolul unui răzvrătit. El a încetățenit termenul de distrugere creatoare prin competiție.

Schumpeter a avut o contribuție importantă în economia mondială fiind un pionier al teoriei dezvoltării economice (1912).

Viața 

Schumpter s-a născut în Triesch (azi, Třešť), atunci parte a Austro-Ungariei, dar acum parte a Cehiei.  

El și-a început cariera în perioada marelui teoretician austriac Eugen von Böhm-Bawerk.

În 1911 a devenit profesor de antropologie la Universitatea Franz Joseph din Cernăuți, universitate unde se studia în limba germană și în limba română, apoi s-a mutat la Graz, unde a rămas până la sfârșitul Primului război mondial.

Între anii 1919 și 1920 a fost ministru austriac de finanțe, iar între anii 1920 și 1924 a fost președintele băncii private Biederman, neavând decât un mic succes în fiecare dintre cele două funcții.

Între anii 1925 și 1932 a primit o catedră la Universitatea din Bonn, în Germania; trebuind să părăsească Europa din cauza naziștilor, s-a mutat la Harvard, în Statele Unite ale Americii, unde a predat între anii 1932 și 1950. În general, nu a fost considerat un bun profesor, pentru că a încercat să încarce cursurile cu prea multe informații, însă a reușit să creeze o școală de succesori loiali.

Deși Schumpeter a încurajat pe câțiva tineri economiști care aveau cunoștințe solide de matematică și a fost chiar președintele fondator al societății econometrice în 1933, el nu a fost un matematician, ci mai degrabă un economist, care a încercat să dea explicații sociologice teoriilor sale economice.

În prezent, este discutabil faptul că ideile lui Schumpeter în legătură cu ciclurile afacerilor și dezvoltarea economică nu se regăsesc în matematica din acele timpuri – acestor idei le lipsește limbajul sistemelor dinamice nelineare pentru a fi formalizate parțial.

Opera 
 Wesen und Hauptinhalt der theoretischen Nationalökonomie („Ființa și conținutul principal al economiei naționale teoretice”), 1908
 Theorie der wirtschaftlichen Entwicklung („Teoria dezvoltării economice”), 1912
 Business Cycles, 1939
 Capitalism, Socialism and Democracy, 1942
 History of Economic Analysis, 1954

Note

Nașteri în 1883
Decese în 1950
Economiști austrieci
Edsger Dijkstra

Edsger Wybe Dijkstra (; ) a fost un informatician neerlandez.

Și-a luat licența în fizică teoretică la Universitatea din Leiden. După o perioadă de lucru ca cercetător la Burroughs Corporation, a lucrat la Universitatea Tehnică din Eindhoven și mai apoi la Universitatea din Austin, Texas, de unde s-a retras în 2000.

Dijkstra a rămas celebru pentru algoritmul drumului minim într-un graf, algoritm care-i poartă numele. De asemenea, într-un articol celebru din 1968, a luat atitudine împotriva folosirii instrucțiunii GOTO, considerînd-o "dăunătoare" (în ).

Note

Vezi și
Programatori celebri

Nașteri în 1930
Decese în 2002
Informaticieni neerlandezi
Laureați ai Premiului Turing
Informatică
Absolvenți ai Universității din Leiden
Neerlandezi din secolul al XX-lea
Neerlandezi din secolul al XXI-lea
Membri ai Academiei Regale Neerlandeze de Arte și Științe
Finanțe publice

Finanțele publice cuprind analiza activităților economice ale administrației publice, într-o definiție mai cuprinzătoare. La aceasta, deciziile colective joacă un rol important. Constituie cea de-a treia disciplină clasică a științelor economice generale, alături de teoria economică (microeconomia și macroeconomia) și de politica economică.

Finanțele publice sunt studiul rolului bugetului guvernamental în economie. Este ramura științelor economice care evaluează veniturile și cheltuielile guvernamentale ale autorităților publice și ajustarea unora sau a celorlalte pentru a obține efecte dorite și a evita cele nedorite.

Alte domenii ale economiei financiare 

 Teoria bunurilor publice și meritorii
 Analiza economică a proceselor politice (economie politică)
 Economia constitutivă
 Teoria firmelor publice 
 Economia mediului înconjurător
 Politica fiscală și politica taxelor

Economiști renumiți, specialiști în economie financiară 

 Norbert Andel
 Bernd Raffelhüschen

Note

Legături externe 
 Ministerul Finanțelor al României
Vitioara de Sus, Prahova

Vitioara de Sus (în trecut, Vitioara) este un sat în comuna Predeal-Sărari din județul Prahova, Muntenia, România.
Satul se află la aproximativ 6 kilometri și jumătate de Vălenii de Munte (latitudine nordică 45° 10' 60 (45,18333) și longitudine estică 26° 4' 60 (26,08333)), altitudine 351 m și aparține administrativ de comuna Predeal-Sărari. Singurul drum de acces este din Vălenii de Munte, drum parțial asfaltat, care a fost însă deteriorat destul de grav în urma inundațiilor, in Poiana Copăceni. Transportul public (legătura cu Vălenii de Munte) este dificil și în general neregulat.

Satul se află într-o regiune deluroasă, săracă, care nu a fost cooperativizată, unde se practică dintotdeauna o agricultură de subzistență, pomicultură, în special cultura prunului pentru țuică. 

Are o școală generală cu 8 clase, un oficiu poștal, o biserică ortodoxă, trei chioșcuri alimentare și  două cârciumi. Pe teritoriul satului se mai află și o mlaștină care în vara anului 2005 a fost concesionată unei firme particulare în scopul exploatării piscicole și o sondă de petrol în funcțiune.

Satul se află sub acoperirea rețelei de telefonie mobilă Vodafone RO, datorită releului instalat în 2009 în Predeal Sărari. Locuitorii dispun si de telefonie fixă si acces la Internet. Accesul la Internet se face prin rețeaua Romtelecom și, în viitor, prin rețeaua de fibră optică.

Vitioara de Sus, Predeal-Sărari
Třešť

Třešť (Triesch în germană) este un oraș în regiunea cehă Vysočina, cu o populație de aproximativ 6.000 de locuitori.

Orașul a fost fondat în secolul al XII-lea d.C. Este cunoscut pentru că a fost locul de naștere a economistului austriac Joseph Schumpeter, în 1883.

Orașe din Cehia
Thomas Rowlandson

Thomas Rowlandson () a fost un desenator, ilustrator și caricaturist britanic.

Exemple de caricaturi

Note

Bibliografie 
 Robert R. Wark, Drawings by Thomas Rowlandson in the Huntington Collection (Desene de Thomas Rowlandson din coleția Huntington), San Marino, CA 1975, ISBN 0-87328-065-2

Vezi și
 Muzeul erotic Beate Uhse

Nașteri în 1756
Decese în 1827
Caricaturiști englezi
Desenatori englezi
Ilustratori englezi
C++ Builder

C++Builder este un mediu de dezvoltare rapidă a aplicațiilor produs de filiala CodeGear a Embarcadero Technologies pentru scrierea programelor în limbajul de programare C++. C++Builder combină biblioteca de componente vizuale și un IDE scris în Delphi, cu un compilator C++. Ciclul de dezvoltare este în așa fel încât Delphi primește primul îmbunătățiri semnificative, urmat de C++Builder. Majoritatea componentelor dezvoltate în Delphi pot fi folosite în C++Builder fără modificări, dar nu și invers.

C++Builder include unelte care permit dezvoltarea vizuală bazată pe drag-and-drop, făcând programarea mai facilă prin implementarea unui GUI builder WYSIWYG în IDE.

Istorie
C++Builder a fost inițial lansat numai pentru platforma Microsoft Windows. Versiunile următoare includeau Borland CLX, o librărie cross-platform bazată pe Qt, pentru dezvoltare vizuală, care funcționează pe platformele Windows și Linux.

În 2003, Borland a lansat C++BuilderX (CBX), scris pe același framework ca JBuilder și purta foarte puține asemănări cu C++Builder sau Delphi. A fost conceput pentru dezvoltarea programelor de dimensiuni mari pentru întreprinderi. Cu toate acestea, nu a avut succes comercial. La sfârșitul anului 2004, Borland a anunțat că va continua să lucreze la clasicul C++Builder si îl va distribui împreuna cu Delphi, abandonând C++BuilderX.

După aproximativ un an de la anunț, Borland a lansat Borland Developer Studio 2006, un pachet robust care include Delphi, C++Builder și C#Builder.

În 2007, Borland a lansat C++Builder 2007, cu suport complet API pentru Microsoft Vista, conformitate sporită pentru ANSI C++, compilare prin IDE până la 500% mai rapidă, suport pentru MSBuild, arhitectura de baze de date DBX4 și „VCL pentru Web”, care suportă AJAX. API-ul pentru Vista include aplicații cu teme și suport VCL pentru Aero și spațiul de lucru Vista. CodeGear RAD Studio 2007 include C++Builder 2007 și Delphi. Tot în 2007, Borland a reînviat brand-ul „Turbo” și a lansat două ediții „Turbo” de C++Builder: Turbo C++ Professional și Turbo C++ Explorer (gratuit), bazat pe Borland C++Builder 2006.

C++Builder 2009 a fost lansat în august 2008, iar printre cele mai semnificative îmbunătățiri se numără suport Unicode complet în VCL și RTL, implementare a standardului C++0x, suport complet ITE, componente native Ribbon și includerea librăriei Boost.

O versiune viitoare a CodeGear C++Builder (cu numele de cod Commodore) va avea suport pentru x86-64 și va crea cod nativ x86-64.

Istoria versiunilor

Legături externe
Sait oficial 
Turbo C++ v 3.0 Download
Pagina CodePedia C++ Builder 

Medii de dezvoltare software
Spectroscopie

Spectroscopia este o ramură a fizicii care se ocupă cu studiul metodelor de obținere a spectrelor, precum și cu măsurarea și interpretarea acestora. 

Spectrul unei radiații electromagnetice se opune prin descompunerea ei într-un aparat spectral (spectroscop, spectrograf cu prismă, cu rețea etc) și constă dintr-o succesiune de imagini ale fantei de intrare, formate de diferitele radiații monocromatice ale luminii incidente. 

Pentru studiul spectrelor, spectroscopia folosește metode vizuale, fotografice și fotoelectrice. În funcție de domeniul spectral al undelor electromagnetice și de aparatura folosită, există ramurile: 
 spectroscopie optică (pentru domeniul vizibil, ultraviolet și infraroșu), 
 spectroscopia radiației X, spectroscopia radiației gamma, spectroscopia hertziană (pentru undele hertziene și milimetrice); 
 spectroscopia alfa și spectroscopia beta se ocupa cu studiul spectrelor energetice ale radiațiilor alfa, respectiv beta. 

După natura sistemului cuantic emițător (atom, moleculă, nucleu), spectroscopia se clasifică în spectroscopie atomică, moleculară și nucleară.

Spectroscopie optică 
Analiza spectrala a luminii emise sau absorbite de un corp, spectroscopia optică, permite identificarea elementelor componente, stabilirea concentrației, determinarea structurii. Utilitatea spectroscopiei este demonstrată de larga răspândire a acestei metode: fizică, chimie, biologie, farmacie, medicină, geologie, astrofizică, știința materialelor, protecția mediului. În afară de multitudinea de aplicații practice, spectroscopia a avut o evoluție strâns legată de evoluția fizicii fundamentale. Multe din marile progrese ale fizicii secolului al XX-lea se datorează creșterii preciziei în măsurarea spectrelor optice ale celor mai simpli atomi: atomul de hidrogen și, respectiv, cel de heliu.

Spectroscopie astronomică 
Spectroscopia astronomică, ramură a spectroscopiei, este unul din principalele mijloace folosite de astrofizicieni la studierea Universului.

Tipurile de spectroscopie

Bibliografie
 John M. Chalmers, and Peter Griffiths (Eds.), Handbook of Vibrational Spectroscopy (5 Volume Set), Wiley, New York (2002).
 Jerry Workman and Art Springsteen (Eds.), Applied Spectroscopy: A Compact Reference for Practitioners, Academic Press, Boston (1998).

Legături externe 

  Augusto Biasotti, Introducere în spectroscopie
  Video-conferință pe tema: Spectroscopia: o formidabilă unealtă pentru înțelegerea Universului?  (intervenție din 5 mai 2009 de Patrick Boissé, astrofizician la IAP)

Spectroscopie
Măsurare
Tehnici științifice
Fizică moleculară
Bogdan al II-lea

Bogdan al II-lea () a fost domn al Moldovei între 12 octombrie 1449 - 17 octombrie 1451.

Familie 

După unii istorici este fiul din flori al lui Alexandru cel Bun, mama sa fiind necunoscută. După alții, este fratele lui Alexandru cel Bun. Bogdan al II-lea este tatăl lui Ștefan cel Mare. A fost în relații foarte bune cu Iancu de Hunedoara, care l-a susținut la luarea tronului. A fost căsătorit cu Doamna Oltea, care s-a călugărit sub numele de Maria și care a murit la 4 noiembrie 1465, fiind înmormântată la Mănăstirea Probota din județul Suceava.

Domnie 

Bogdan al II-lea a ocupat tronul Moldovei prin alungarea lui Alexandru al II-lea. În urma intrigilor lui Petru Aron, Bogdan al II-lea este ucis la Reuseni. Aici, între anii 1503-1504, fiul său, Ștefan cel Mare, a ridicat o biserică.

Note

Vezi și 

 Listă de domnitori ai Moldovei
 Stefan cel Mare
 Alexandru cel Bun

Legături externe 

 Doamna fara titlu domnesc, 19 decembrie 2005, Costin Anghel, Mihai Stirbu, Jurnalul Național

Nașteri în 1409
Decese în 1451
Dinastia Mușatinilor
Domni și domnitori ai Moldovei
Familia Mușatinilor
Nobili români
Români pe mărci poștale din Republica Moldova
Listă de scrieri distopice

Aceasta este o listă de scrieri distopice:

Listă de scrieri distopice

Listă de scrieri distopice din anii 2010

Ficțiune

 The Envy Chronicles (serie) de Joss Ware (Avon, 2010–2015)
 The Passage de Justin Cronin (Ballantine Books, 2010)
 Super Sad True Love Story de Gary Shteyngart (Random House, 2010)
 Ready Player One de Ernest Cline (Random House, 2011)
 Shimoneta by Hirotaka Akagi (Shogakukan, 2012)
 Bleeding Edge de Thomas Pynchon (Penguin Press, 2013)
 The Bone Season de Samantha Shannon (Bloomsbury, 2013)
 The Circle de Dave Eggers (Alfred A. Knopf, 2013)
 MaddAddam de Margaret Atwood (Nan A. Talese, 2013)
 The Office of Mercy de Ariel Djanikian (2013)
 Wool by Hugh Howey (Simon & Schuster, 2013)
 Archetype de M.D. Waters (Dutton, 2014)
 Dominion de C. J. Sansom (Mulholland Books, 2014)
 Submission de Michel Houellebecq (Groupe Flammarion, 2015)
 The Heart Goes Last de Margaret Atwood (Penguin Random House, 2015)
 Friday Black, by Nana Kwame Adjei-Brenyah (Mariner Books, 2018)

Ficțiune pentru adolescenți

 Matched de Ally Condie (Dutton Children's Books, 2010)
 Mockingjay de Suzanne Collins (Scholastic Corporation, 2010)
 Monsters of Men de Patrick Ness (Candlewick Press, 2010)
 The Scorch Trials de James Dashner (Delacorte Press, 2010)
 Across The Universe de Beth Revis (Razorbill Books, 2011)
 Crossed de Ally Condie (Dutton Children's Books, 2011)
 The Death Cure de James Dashner (Delacorte Press, 2011)
 Delirium de Lauren Oliver (HarperCollins, 2011)
 Divergent de Veronica Roth (Katherine Tegen Books, 2011)
 Legend de Marie Lu (G. P. Putnam's Sons, 2011)
 Shatter Me de Tahereh Mafi (HarperCollins, 2011)
 The Unwanteds de Lisa McMann (Aladdin Paperbacks, 2011)
 Wither de Lauren DeStefano (Simon & Schuster Children's Publishing, 2011)
 Article 5 de Kristen Simmons (Tor Teen, 2012)
 Insurgent de Veronica Roth (Katherine Tegen Books, 2012)
 The Selection by Keira Cass (2012)
 Reached de Ally Condie (Dutton Children's Books, 2012)
 Revealing Eden de Victoria Foyt (Sand Dollar Press, Inc., 2012) 
 Under the Never Sky de Veronica Rossi (HarperCollins, 2012)
 The 5th Wave de Rick Yancey (Penguin Group, 2013)
 Allegiant de Veronica Roth (Katherine Tegen Books, 2013)
 Champion de Marie Lu (G. P. Putnam's Sons, 2013)
 Prodigy de Marie Lu (G. P. Putnam's Sons, 2013)
 The Infinite Sea de Rick Yancey (2014)
 The Last Human de Ink Pieper (CreateSpace Independent Publishing Platform, 2014)
 Red Rising de Pierce Brown (Random House LLC, 2014)
  Golden Son de Pierce Brown (Random House LLC, 2015)
 Morning Star de Pierce Brown (Random House LLC, 2016)
 The Last Star by Rick Yancey (2016)
 Iron Gold de Pierce Brown (Del Rey Books, 2018)

Note

Vezi și 
 Distopie
 Listă de filme distopice
Listă de scrieri utopice

Liste de scriitori
Liste despre literatură
Literatură distopică
Listă de autori de literatură utopică



Lista autorilor de literatură utopică

Platon, 
Augustine din Hippo 
Thomas Morus 
Robert Burton
Tommaso Campanella
Francis Bacon
James Harrington
Jonathan Swift
Etienne Cabet 
Samuel Butler 
Edward Bellamy
Theodor Hertzka
William Morris
Wiliam Alexander Taylor
H.G. Wells, 
Jules Verne,
Charlotte Perkins Gilman, 
Aldous Huxley,
James Hilton, 
Austin Tappan Wright
B. F. Skinner
Stanisław Lem
Ivan Efremov 
Ursula K. Le Guin.
Marge Piercy 
Ernest Callenbach
Kim Stanley Robinson
Lois Lowry, 
Dorothy Bryant
José Saramago
Edward Bellamy

Liste de scriitori
Listă de filme distopice

Această este o listă de filme distopice prezentată în ordine alfabetică. O distopie (termenii alternativi sunt: cacotopie, kakotopie sau anti-utopie, contra-utopie) reprezintă chiar antiteza unei societăți utopice sau chiar a unei utopii.  O societate distopică se caracterizează prin prezența uneia din formele de guvernare autoritariste sau totalitare sau printr-o formă oarecare de opresiune sau de control social. Termenul provine din limba greacă, în care prefixul dis- are de obicei sensuri negative (ca în „disforic“) în timp ce topos înseamnă „loc“.

Listă de filme distopice

Referințe și note

distopice
Gonnus Mons

Gonnus Mons este un munte pe planeta Marte.
Coordonate:

Vezi și 
Lista munților de pe Marte

Munți pe Marte
Listă de autori de thriller



Lista autorilor de literatură thriller sau de suspense
 


A 
 George Arion

B 
Desmond Bagley
David Baldacci
Dale Brown
John Buchan

C 
Brian Callison
Victor Canning
Lee Child
Tom Clancy
Manning Coles
Robin Cook
Stephen Coonts
Desmond Cory
Linda Crockett
Clive Cussler

D 
Jack DuBrul

E 
Janet Evanovich

F 
Ian Fleming
Ken Follett
Frederick Forsyth

G 
John Gardner
Tess Gerritsen
Michael Gilbert
Sue Grafton
Andrew Greeley
W.E.B. Griffin
John Grisham

H 
Donald Hamilton
John Harris
Robert Harris
Jack Higgins
Raelynn Hillhouse
Geoffrey Household
Stephen Hunter
Christopher Hyde
 Bogdan Hrib

I 
Hammond Innes

J 
Geoffrey Jenkins

K 
Dean R. Koontz
Jack King

L 
John Lescroart
Robert Ludlum
Gavin Lyall
Gayle Lynds

M 
Alistair MacLean
Brad Meltzer
James Munro
H. C. McNeile (Sapper)

N 
Ingrid Noll

O 
Perri O'Shaughnessy
Manning O'Brine

P 
James Patterson
Richard North Patterson
Ridley Pearson
Hayford Peirce
Don Pendleton

Q 
A. J. Quinnell

R 
Matthew Reilly

S 
Lawrence Sanders
John Sandford
John Saul
Dorothy L. Sayers
Desmond Skirrow

T 
Scott Turow

Ț 
 Stelian Țurlea

U

V

W 
Edgar Wallace, (1875-1932)
Stephen White

X

Y

Z

Note 

Autori de thriller
Lista autorilor de ocultism

This is a list of occult writers:

A 
 Aisling Bronach

B 

 Franz Bardon
 Alice Bailey
 Annie Besant
 Helena Petrovna Blavatsky
 Isaac Bonewits
 Thomas Browne
 W. E. Butler

C 

 Peter Carroll
 Aleister Crowley
 Scott Cunningham

D 

 Arthur Dee
 John Dee
 Philip K. Dick
 Arthur Conan Doyle
 Gerina Dunwich

E
 Mircea Eliade

F
 Dion Fortune

G 

 Kenneth Grant
 G. I. Gurdjieff
 Gabriel López de Rojas

H 

 Phil Hine
 Bogdan Petriceicu Hașdeu

K 

 Gareth Knight

L 

 Anton LaVey
 Sybil Leek
 Eliphas Levi
 H. P. Lovecraft
 Fitz Hugh Ludlow

M 

 Arthur Machen

O 

 P. D. Ouspensky

R 

 Wilhelm Reich
 Israel Regardie
 Jane Roberts
 Paul Rydeen

S 

 Rudolf Steiner

V 
 Vasile Voiculescu

W 

 Arthur Edward Waite
 Robert Anton Wilson
 Samael Aun Weor

Y 

 William Butler Yeats
 Paramahansa Yogananda

Autori de ocultism
Lista autorilor de popularizare a științei



Autori români
Astronomie
 Victor Anestin
Chimie
 Alexandru Cecal (n. 1940)
 Leonid Petrescu (Chimia între noi (1943), Minuni în eprubetă (1945))

Autori străini
Știință generală
 Isaac Asimov, (1920-1992)
 Carl Sagan, (1934-1996)
 Tzvi Yanay (1935)

Biologie și ecologie 
 Rachel Carson, (1907-1964)
 Richard Dawkins, (n. 1941)
 Paul de Kruif, (1890-1971) 
 Stephen Jay Gould, (1941-2002)
Desmond Morris (n. 1928)
 Edmund O. Wilson

Chimie
 Philip Ball, (n. 1962)

Științe cognitive, lingvistică
 Antonio Damasio
 Noam Chomsky, (n. 1928)
 Daniel Dennett, (n. 1942)
 George Lakoff
 Fitz Hugh Ludlow (1836-1870)
 Roger Penrose, (n. 1931)
 Stephen Pinker, (n. 1954)
 David Crystal

Fizică
 Hans Christian von Baeyer
 Timothy Ferris
 Richard Feynman, (1918-1988)
 Stephen Hawking, (1942-2018)

Psihologie
 Mark Epstein

Religie
 Natan Slifkin
 Dr. Gerald Schroeder

Astronomie, spațiul cosmic
 Willy Ley, (1906-1969)
 Marshall Savage

Matematică 
 Roberto Vacca (1927-*)
Vezi și: Literatură de popularizare a științei, Popularizarea științei
Liste de scriitori
Știință
 *
Listă de umoriști

Aceasta este o listă de umoriști:

Vezi și
 Listă de umoriști români

Umoriști
Listă
Listă de semioticieni

Această pagină este o listă de semioticieni.

 Alexandrescu, Sorin  
 Barthes, Roland 
 Chandler, Daniel
 Danesi, Marcel
 Eco, Umberto 
 Greimas, Algirdas 
 Hodge, Robert
 Kress, Gunther
 Lidov, David 
 Lotman, Yuri 
 Sebeok, Thomas A.
 Spiridon, Monica

Semioticieni
 Listă
Listă de fabuliști

Alexandru Donici
 Hesiod;
 Demetrios din Falera;
 Esop;
 Horațiu;
 Phaedrus;
 Hyginus, (autor al cartii "Fabulae");
 Berechiah ha-Nakdan;
 Marie de France;
 Biernat of Lublin, (Polonia, 1465 - 1529);
 Jean de La Fontaine;
 Jean-Pierre Claris, (cavaler de Florian);
 John Gay;
 Ignacy Krasicki, (Polonia, 1735 - 1801);
 Hans Christian Andersen;
 Ivan Andreevici Krîlov;
 Grigore Alexandrescu;
 George Topârceanu;
 Urmuz;
 Tudor Arghezi;
 Uncle Remus, (Joel Chandler Harris);
 George Ade;
 James Thurber, (1894-1961);
 Damon Runyon;
 Sholem Aleichem;
 Gheorghe Asachi;
 Valentin Portas, (cartea "Lupul suferind: Fabule contemporane");
 Barbu Morcovescu-Barmo;
 George Sion;
 George Ranetti;
 Aurelian Paunescu;
 Eliezer Steinbarg;
 Nicolae Dragos, (cartea "Fabule din doua veacuri");
 Lev Nicolaevici Tolstoi;

Liste
Listă de autori de basme



Lista de autori din literatura universală

Arthur și Albert Schott
Andrew Lang
Barbara Ker Wilson
Charles Perrault
Contesa de Segur
Ernst Theodor Amadeus Hoffmann
Frank Baum, autorul Vrăjtorului din Oz
Frații Grimm
Georgios A. Megas
Hans Christian Andersen
J. K. Rowling
John Francis Campbell
Joseph Jacobs
Laboulaye Edouard
Lewis Carroll
Madame d'Aulnoy
Madame Leprince de Beaumont
Mademoiselle Lhéritier
Roald Dahl
Wilhelm Hauff
Wolfram Eberhard
 Oscar Wilde

Listă de autori români 
Alexandru Odobescu (n. 23 ianuarie 1834, București - d. 10 noiembrie 1895, București)
Alexandru Mitru(n. 6 noiembrie 1914, Craiova, d. 1989)
Alexandru Vasiliu
Barbu Ștefănescu Delavrancea (n. 11 aprilie 1858, București, d. 29 aprilie 1918, Iași)

Călin Gruia (n. 21 martie 1915; d. 9 iulie 1989)
Constantin (Costin) Rădulescu
Doina Ruști
Dumitru Stăncescu (n. 1866, București - d. 1899)
Gheorghe Dem Theodorescu (n. 25 august 1849, București - d. 1900)
Horia Gârbea
Ion Luca Caragiale (n. 1 februarie 1852, Haimanale, județul Prahova, astăzi I. L. Caragiale, județul Dâmbovița, d. 9 iunie 1912, Berlin)
Iordan Chimet (n. 18 noiembrie 1924, Galați - d. 23 mai 2006, București)
I.C.Fundescu
Ion G. Sbiera (n. 1 noiembrie 1836, Horodnic de Jos, Suceava - d. 22 octombrie 1916, Cernăuți)
Ion Creangă (n. 1 martie 1837, Humulești; d. 31 decembrie 1889, Iași)
I. Oprișan
Ioan Slavici (n. 18 ianuarie 1848 la Șiria, județul Arad — d. 17 august 1925 la Crucea de Jos, în apropiere de Panciu, județul Vrancea)
Ion Pop-Reteganul (1853-1905 )
Ion Pachia-Tatomirescu (n. 16 februarie 1947, Tatomirești, județul Dolj)
Ilie Măduța  (Voicu și craiul șerpilor)
Ion Aurel Candrea
Liviu Ioan Stoiciu  (n. 19 februarie 1950, comuna Dumbrava Roșie, județul Neamț)
Mihai Eminescu (n. 16 februarie 1947, Tatomirești, județul Dolj)
Mircea Nedelciu (n. 12 noiembrie 1950 Fundulea - d. 12 iulie 1999, București)

Mihail Sadoveanu (n. 5 noiembrie 1880, Pașcani - d. 19 octombrie 1961, București)
Nicolae Filimon (n. 6 septembrie 1819, București — d. 19 martie 1865)
N.D. Popescu
Pamfil Bilțiu (Poezii și povești populare din Țara Lăpușului)
Petre Crăciun (n. 29 august 1962, Bucuresti)
Petre Ispirescu (n. ianuarie 1830, București — d. 21 noiembrie 1887)
Petre Dulfu (n. 10 martie 1856, Tohat, comitatul Sălaj - d. 31 octombrie 1953, București)
Silviu Angelescu (n. 24 ianuarie 1945, București)
Simion Florea Marian (n. 1 octombrie 1847, Ilișești, Suceava - d. 11/24 aprilie 1907, Suceava)
Stefan Sgander (Povești)
Tania Busuioc
Traian Cantemir (Fata cu lacrimi de aur)
Tudor Pamfile(1883 – 1923)
Vasile Alecsandri (n. 21 iulie 1821, Bacău — d. 22 august 1890, Mircești, județul Iași)
Vladimir Colin (n. 1 mai 1921, București, d. 6 decembrie 1991, București)

Vezi și
Listă de basme (en)

Basme

 Listă
Literatură pentru copii
Literatură pentru tineret
Listă de cenacluri literare românești

Aceasta este o listă de cenacluri literare românești:

Junimea, condus de Titu Maiorescu
Literatorul, condus de Alexandru Macedonski
Cenaclul Idealist,condus de Alexandru Severin si Ignat Bednarik
Sburătorul, condus de Eugen Lovinescu
Cenaclul de proză "Junimea", condus de Ovid S. Crohmălniceanu
Cercul literar de la Sibiu condus de Ion Negoițescu, Radu Stanca
Cenaclul de Seară, București, coordonator Ion Gabriel Pușcă-Lupișor
Centrul Studențesc de Cercetare Literacum, Timișoara, asociat cu Universitatea de Vest din Timișoara
Noii
Cenaclul de critică, condus de Eugen Simion
Cenaclul de Luni, condus de Nicolae Manolescu
Cenaclul de Marți, condus de Marin Mincu
Universitas, condus de Mircea Martin
Echinox din Cluj, condus de Ion Pop, Marian Papahagi
Litere, condus de Mircea Cărtărescu
Litere 2000, condus de Marius Ianuș
Cenaclul literar al Uniunii Scriitorilor
Afirmarea, din Satu Mare, condus de poetul Ion Bala
Semenicul, din Reșița condus de poetul Iacob Roman
Septentrion, Botoșani, condus de poetul Petruț Pârvescu
Ars Longa, din Nürnberg /Germania, condus de Daniel Renon
Cenaclul „I.L.Caragiale” din Ploiești, condus de Anton Tănăsescu, Florin Dochia
 Cenaclul Noduri și Semne, Galați
 Cenaclul "Literar ing" , condus de poetul Nicolae Vasile
 Revista literara online RoPoesis - Sibiu - condus de Silviu Crăciunaș
 [[Cenaclul „Pavel Dan” din Timișoara, coordonator Eugen Bunaru 
 ProspectArt

Note 

Listă
Instituții culturale române
Liste despre literatură
Cenacluri
Literatură română
Listă de autori aflați în exil politic

Dante Alighieri
Miguel Ángel Asturias, exilat din Guatemala în Franța
Bertolt Brecht
Nicolae Bălcescu
Dimitrie Bolintineanu
Ion Ghica
Lordul Byron, exilat din Marea Britanie, în Italia și Imperiul Otoman
Alejo Carpentier, exilat în Haiti și Venezuela
Emil Cioran
Albert Einstein auto-exilat din Germania în Statele Unite
Mircea Eliade 
Lion Feuchtwanger
Sigmund Freud auto-exilat din Austria în Marea Britanie
Jorge Guillén
Paul Goma, exilat de regimul Ceaușescu la Paris
Heinrich Heine
Virgil Ierunca
Eugen Ionescu
Victor Hugo exilat din Franța în două dintre insulele Canalului Mânecii, Jersey și Guersney
Juan Ramón Jiménez, fuge în Statele Unite, Cuba, și în final în Porto Rico
Arthur Koestler 
Piotr Kropotkin
Lenin auto-exilat în Elveția
Monica Lovinescu
Heinrich Mann auto-exilat în Elveția și în Statele Unite
Thomas Mann auto-exilat în Elveția și în Statele Unite, s-a reîntors apoi înapoi în Elveția
Karl Marx auto-exilat din Germania în Marea Britanie
Adam Mitkiewici
Juan Carlos Onetti exilat din Uruguay în Spania 
Ovidiu, exilat din Roma la Tomis
Saint-John Perse, exilat de regimul de la Vichy din Franța în Statele Unite
Romain Rolland, fuge in Elveția 
Leon Troțki exilat in Turcia, Franța, Norvegia și Mexic
Miguel de Unamuno fuge în Franța
Mario Vargas Llosa, exilat din Peru, în Franța, Spania și Marea Britanie.
Bruno Walter
Fiodor Dostoievski, exilat de țar în Siberia
Gul, Roman

Liste de scriitori
Petru Aron

Petru Aron () a fost domn al Moldovei prima oară între octombrie 1451 și februarie 1452, a doua oară între august 1454 și februarie 1455, respectiv a treia oară între mai 1455 și aprilie 1457. Născut în 1422, el era fiul lui Alexandru cel Bun, din a patra căsătorie a acestuia cu doamna Marena.

Domnie 
Ca pretendent la domnie, Petru Aron a dus mai întâi lupte cu Bogdan al II-lea, pe care îl ucide la Reuseni în octombrie 1451, iar mai apoi cu Alexăndrel, pe care îl învinge la Movile, în martie 1455, și îl silește să se retragă la Cetatea Albă, unde își pierde viața. În octombrie 1455, Petru Aron trimite regelui Poloniei obișnuitul omagiu de fidelitate, pe care îl înnoiește în iunie 1456, când reconfirmă privilegiul comercial dat în 1408 de tatăl său, Alexandru cel Bun, pentru negustorii polonezi. În urma presiunilor făcute de sultanul Mahomed al II-lea, Petru Aron a convocat divanul țării, care a acceptat să plătească tribut otomanilor. În 1456, Petru Aron se învoiește să plătească turcilor un tribut de 2000 de galbeni, pentru a înlătura pericolul ce îl amenința din această parte. A fost răsturnat de la putere de Ștefan cel Mare, fiul lui Bogdan al II-lea, care l-a învins în două lupte în aprilie 1457. Petru Aron s-a refugiat în Polonia, apoi în secuime, de unde provoacă ostilitățile dintre Ștefan cel Mare și Matei Corvin. După lupta de la Baia din 1467, când Ștefan cel Mare îl învinge pe Matia Corvin, Petru Aron este prins de Ștefan cel Mare și ucis (probabil în 1469).

Vezi și 
 Hronoda
 Lista domnilor Moldovei

Note

Legături externe 
 Monede de pe vremea lui Petru Aron

Decese în 1467
Familia Mușatinilor
Nobili români
Români din secolul al XV-lea
Domni și domnitori ai Moldovei
Români pe mărci poștale din Republica Moldova
Alexei Ivanovici Rîkov

Alexei Ivanovici Rîkov (n. 13 februarie 1881 () - d. 15 martie 1938) a fost un revoluționar rus și politician sovietic.

Rîkov s-a născut în Saratov în anul 1881 într-o familie țărănească. A intrat în partidul Partidul Social Democrat al Muncii din Rusia (PSDMR) la 20 de ani și a sprijinit tabăra bolșevică în lupta cu facțiunea menșevică în 1903. Rîkov a lucrat ca agent bolșevic în Moscova și Sankt Peterburg și a avut un rol important în Revoluția din 1905.

Lui Rîkov nu i-a plăcut stilul dictatorial al lui Lenin și în 1910 s-a despărțit de bolșevici. A devenit unul dintre membrii de frunte ai Sovietului din Moscova, în cadrul căruia a activat pentru formarea unei coaliții puternice a stângii în Rusia.

În septembrie 1917, Rîkov a fost chemat să se alăture Comitetului Central al Partidului Bolșevic și Sovietului din Petrograd. În luna următoare a fost numit în Sovietul Militar Revoluționar din Moscova.

În ciuda diferențelor de vederi cu Lenin, Rîkov a fost numit Comisar pentru Afacerile Interne (1917-18), Președinte al Sovietul Suprem al Economiei Naționale (1918-20) și Vicepreședinte al Sovietului Comisarilor Poporului (1921-24) și Președinte al Sovietului Comisarilor Poporului (1924-29).

Rîkov i-a sprijinit pe Iosif Vissarionovici Stalin, Nicolai Buharin și pe Mihail Tomski în lupta pentru putere împotriva lui Lev Troțki. În 1929, Stalin s-a întors împotriva aripii de dreapta a partidului și Rîkov a fost destituit din toate funcțiile.

În 1938, Rîkov, Buharin, Ghenrih Iagoda, Neculai Krestinski și Cristian Rakovski au fost arestați și acuzați că ar fi implicați împreună cu Troțki într-un complot împotriva lui Stalin, în Procesul celor douăzeci și unu. Rîkov a fost găsit vinovat și a fost executat în 1938.  În 1988, Alexei Ivanovici Rîkov a fost reabilitat.

Note 

Vechi bolșevici
Șefi ai Guvernului Uniunii Sovietice
Condamnați la moarte sovietici reabilitați
Membri ai Partidului Comunist al Uniunii Sovietice
Nașteri în 1881
Decese în 1938
Victimele Marii Epurări din Rusia
Listă de biografi



Lista de biografi
Biografii sunt scriitori care scriu o carte despre viața altei persoane în timp ce autobiografii isi scriu propria lor biografie.

 Alfred Ainger, (1837-1904) - Charles Lamb
 Ellis Amburn, (n. 1933), Statele unite
 James Boswell, (1740-1795) - Samuel Johnson
 Vincent Brome, (1910-2004) - 
 Sir Samuel Egerton Brydges, (1762-1837) 
 Nirad C. Chaudhuri, (1897-1999) - Clive al Indiei, Max Muller
 Thomas DiLorenzo - Abraham Lincoln
 William Fitzstephen, (m. 1190) - sfântul Thomas a Becket
 Amanda Foreman , (n. 1968) - Georgiana: Ducesa de Devonshire
 Antonia Fraser, (n. 1932) - Mary I al Scoției, Oliver Cromwell
 Douglas S. Freeman, (1886-1953) - Robert E. Lee, George Washington 
 Leonie Frieda, UK - Catherine de' Medici 
 Jean Overton Fuller - writer al verse and several biographies, including agents al S.O.E
 Martin Gilbert, England - Winston Churchill
 Peter Guralnick, (n. 1943) - 
 Michael Holroyd, (n. 1935)
 Edward Klein, autor al Adevărul despre Hillary
 Robert Lacey - England
 Barbara Levick, (n. 1932) - specializat in împărați romani
 Roger Lewis - biograf al lui Anthony Burgess
 Brenda Maddox
 Merle Miller, (1919-1986) - Harry S. Truman, Lyndon B. Johnson (U.S. Presidents)
 Alanna Nash, (n. 1950), United States
 James Parton, (1822-1891) - biograful lui Horace Greeley, Aaron Burr, Andrew Jackson, Benjamin Franklin, Thomas Jefferson, si Voltaire
 Hesketh Pearson
 Andrew Robinson, (n. 1957) - Satyajit Ray and Rabindranath Tagore
 Henry Salt, (1851-1939) - biograf al Shelley, Richard Jefferies si Henry David Thoreau
 Carl Sandburg, (1878-1967) - Abraham Lincoln
 Michael Schumacher, "Dharma Lion: O biografie a lui Allen Ginsberg."
 Irving Stone, (1903-1989)
 Lytton Strachey, (1880-1932) 
 Alison Weir  
 Patrick White (1912-1990) - Australia
 Theodore White - United States
 A. N. Wilson - Anglia
 Kirit Shelat - India
 George Călinescu, a scris biografiile lui Ion Creangă, Mihai Eminescu
 Adrian Marino, biografia lui Alexandru Macedonski
 Zigu Ornea
 Ion Bălu
 Nicolae Manolescu, Titu Maiorescu

Biografi
Biografi
Listă de scriitori portughezi

Al Berto (poet) 
Alexandre O'Neill (poet)
Almeida Garrett (
Alves Redol (scriitor neo-realist)
Agustina Bessa-Luís 
Antero de Quental 
António Gedeão (poet)
Lidia Jorge (scriitoare)
António Lobo Antunes, romancier 
Ary dos Santos (poet)
Aquilino Ribeiro 
Camilo Castelo Branco 
Carlos de Oliveira
Cesário Verde (poet)
Daniel Sampaio 
Eça de Queirós 
Fernando Pessoa (poet)
Ferreira de Castro (scriitor și jurnalist)
Florbela Espanca (poet)
Gil Vicente (dramaturg)
Guerra Junqueiro 
Herberto Helder (poet)
João de Barros 
José Cardoso Pires 
José Saramago (Premiul Nobel pentru Literatură in 1998)
Luís de Camões (poet, autorul Lusiadele)
Mário Cesariny de Vasconcelos (poet)
Miguel Torga (poet)
Ramalho Ortigão :Soeiro Pereira Gomes (scriitor neo-realist )
Sophia de Mello Breyner Andresen 
Urbano Tavares Rodrigues 
Vergílio Ferreira 
Vitorino Nemésio (poet)

Portughezi
Listă de scriitori argentinieni

Aceasta este o listă de scriitori argentinieni:

 Florencia Abbate
 Marcos Aguinis
 Cèsar Aira
 Juan Bautista Alberdi
 Almafuerte (Pedro Bonifacio Palacios)
 Enrique Anderson Imbert
 Olegario Víctor Andrade
 Abelardo Arias
 Alberto Adrián Arias
 Roberto Arlt
 Hilario Ascasubi
 Jorge Asís
 Nicolás Avellaneda
 Enrique Banch
 Vicente Barbieri
 Leónidas Barletta
 Osvaldo Bayer
 Horacio Jorge Becco
 Antonio Di Benedetto
 Francisco Luis Bernárdez
 Isidoro Blaisten
 Miguel Briante
 Jorge Luis Borges
 Alfredo Bufano
 Fausto Burgos
 Eugenio Cambaceres
 Miguel Cané
 Arturo Capdevila
 Evaristo Carriego
 Adolfo Bioy Casares
 Abelardo Castillo
 Haroldo Conti
 Martín Coronado
 Julio Cortázar
 Roberto Cossa
 Humberto Costantini
 Antonio Dal Masetto
 Gregorio de Laferrere
 José de Lavardén
 Esteban de Luca
 Luis de Tejeda 
 Martín del Barco Centenera
 Juan Carlos Dávalos
 Estanislao Del Campo
 Marco Denevi 
 Enrique Santos Discépolo
 Alejandro Dolina
 Esteban Echeverría
 Samuel Eichelbaum
 Macedonio Fernández
 Baldomero Fernández Moreno
 José Pablo Feinmann
 Jacobo Fijman
 Roberto Fontanarrosa 
 Fray Mocho (José Sixto Álvarez)
 Guillermo Gallego
 Manuel Gálvez
 Enrique García Velloso
 Juan Gelman
 Alberto Gerchunoff
 Mempo Giardinelli
 Alberto Girri
 Oliverio Girondo
 Beatriz Guido
 Ricardo Güiraldes
 Joaquín V. González
 Enrique González Tuñón
 Raúl González Tuñón
 José Ignacio Gorriti
 Juana Manuela Gorriti
 Paul Groussac
 Carlos Guido y Spano
 Luis Gusmán
 Eduardo Gutiérrez
 Juan María Gutérrez
 Ricardo Gutiérrez
 Bartolomé Hidalgo
 José Hernández
 José Ingenieros
 Juan Crisóstomo Lafinur
 Alberto Laiseca
 Leònidas Lamborghini
 Osvaldo Lamborghini
 Enrique Larreta
 Lucio Vicente López
 Vicente López y Planes
 Leopoldo Lugones
 Benito Lynch
 Eduardo Mallea
 Lucio V. Mansilla
 Arturo Marasso
 Leopoldo Marechal
 José Mármol
 Julián Martel (José María Miró)
 Ezequiel Martínez Estrada
 Carlos Mastronardi
 Bartolomé Mitre
 Manuel Mújica Laínez
 Enrique Molina
 Ricardo Molinari
 Ricardo Rojas
 Conrado Nalé Roxlo
 Rafael Obligado
 Silvina Ocampo
 Victoria Ocampo
 Pedro Orgambide
 Juan L. Ortiz
 Pablo Pavicich
 Roberto J. Payró
 Nèstor Perlongher
 Alejandra Pizarnik
 Ricardo Piglia
 Roger Pla
 Manuel Puig
 Abel Posse
 Horacio Quiroga (Argentina/Uruguay)
 Horacio Rega Molina
 Andrés Rivera
 Enrique Rodríguez Larreta
 Ricardo Rojas
 Germán Rozenmacher
 Juan José Saer
 Ernesto Sábato
 Dalmiro A.Sáenz
 Florencio Sánchez (Argentina/Uruguay)
 Julio Sánchez Gardel
 Beatriz Sarlo
 Domingo Faustino Sarmiento
 Marcos Sastre
 Osvaldo Soriano
 Alfonsina Storni
 José Sebastián Tallón
 Héctor Tizón
 Manuel Ugarte
 Paco Urondo
 Juan Cruz Varela
 David Viñas
 Rodolfo Walsh
 María Elena Walsh
 Eduardo Wilde

Argentinieni