Jaume III de Mallorca

Jaume III de Mallorca (Catània, Sicília 1315 - Llucmajor, 1349) fou rei de Mallorca, comte de Rosselló i Cerdanya i senyor de Montpeller (1324-1349).

Orígens familiars 
Fill de Ferran de Mallorca, tercer fill de Jaume II, i d'Isabel de Sabran, comtessa de Matagrifó, nasqué a Catània el 5 d'abril de 1315. En morir la seva mare per complicació del part, Jaume fou traslladat a Perpinyà pel cronista Ramon Muntaner per l'encàrrec que li feu l'Infant Ferran, son pare. A Perpinyà fou posat a cura de la seva àvia la reina vídua de Mallorca Esclarmonda de Foix.
Jaume no conegué son pare Ferran, que morí en la Batalla de Manolada (Èlide, Grècia) el 1316.

Matrimoni i descendència 
El 24 de setembre de 1336 es casà a Perpinyà amb Constança d'Aragó, filla d'Alfons IV d'Aragó, amb la qual tingué dos fills:
 l'infant Ferran (? - abans de 1349), enterrat al convent dels dominics de Montpeller 
 la infanta Elisabet de Mallorca (1337-1403), reina titular de Mallorca
 l'infant Jaume IV de Mallorca (1338 -1375), rei titular de Mallorca

El 10 de novembre de 1347, es casà amb Violant de Vilaragut, amb la qual tingué dues filles:
 la infanta Esclarmonda de Mallorca (1348-1349)
 la infanta María de Mallorca (1349-1349)

Els historiadors debaten quina de les dues dones de Jaume III s'ha de relacionar amb la poeta reina de Mallorca.

Herència i regnat 
Als nou anys fou designat rei pel seu oncle Sanç, que no tenia fills, i per administrar el regne durant la seva minoritat es formà un consell de regència, que nomenà com a tutor l'infant Felip, germà del difunt rei Sanç. El rei d'Aragó, Jaume el Just, que pretenia la corona de Mallorca, aprofità aquestes circumstàncies per a imposar unes dures condicions econòmiques a canvi de la renúncia. Quan el 1335 fou declarat major d'edat i assumí la corona, es trobà amb un regne despoblat i arruïnat, en part per les condicions imposades per Jaume el Just, i també a causa de l'epidèmia de l'any 1331 i les sequeres dels anys 1331 i 1333, que obligaren a importar blat i assumir despeses financeres i militars. Durant el seu regnat, es creà el Consolat de Mar a Palma (1326), es redactaren les Lleis Palatines (1337), que intentaren reorganitzar la cort. El maig de 1343 Pere el Cerimoniós conquistà Mallorca, el 1345 el Rosselló i la Cerdanya i es van encunyar a la seca de Perpinyà els florins mallorquins d'or pur.

El 1349 Jaume III va vendre Montpeller al rei de França Felip VI, i posteriorment desembarcà a Mallorca per intentar recuperar el regne, però fou derrotat i mort en la Batalla de Llucmajor el 25 d'octubre 1349, en què també va ser ferit i fet presoner el seu fill Jaume. Va ser soterrat primerament a l'església parroquial de Llucmajor, però poc després el rei d'Aragó decidí enviar les despulles de Jaume a la Seu de València, per por que els mallorquins li retessin homenatge. El 1905 les seves cendres se repatriaren a la Seu de Mallorca on està soterrat a la Capella de la Trinitat (no oberta al públic) al davant de la tomba del seu avi Jaume II de Mallorca, a un dels laterals de la capella.

Títols i successors 

|-

|-

|-

Notes

Referències

Vegeu també 
 Avinguda de Jaume III

Reis de la casa de Mallorca
Comtes de Rosselló
Comtes de Cerdanya
Monarques destronats
Senyors de Montpeller
Persones de Catània
Morts a Llucmajor
Fills il·lustres de Palma
Comtes catalans històrics
Polítics sicilians
Polítics catalans històrics