Atkár

Atkár község Heves vármegyében, a Gyöngyösi járásban.

Fekvése 
A vármegye délnyugati részén fekszik, a Nyugati-Mátraalján, Gyöngyöstől 9, Hatvantól 21, a vármegyeszékhely Egertől pedig  50 kilométerre.

A közvetlenül szomszédos települések: északkelet felől Gyöngyöshalász, dél-délkelet felől Vámosgyörk, dél-délkelet felől Jászárokszállás, dél-délnyugat felől Csány, nyugat felől pedig Hort.

Megközelítése 
A település igen jó közúti megközelítési lehetőségekkel rendelkezik, hiszen a határai között (a belterületétől északnyugatra) keresztezi egymást az M3-as autópálya, mely délről elkerüli a térség legnagyobb városát, Gyöngyöst, és a 3-as főút, mely viszont keresztülhalad annak központján.

Belterületén ugyan csak a Gyöngyös-Jászberény közt húzódó 3203-as út és a Hatvantól idáig húzódó 3201-es út halad keresztül, az említett sztrádacsomóponttal azonban összeköti a 32 114-es mellékút is, melynek révén az itt élők könnyen be tudnak kapcsolódni az ország közlekedési "vérkeringésébe".

A hazai vasútvonalak közül a  érinti, amely át is halad a délnyugati külterületei között, de megállási pontja nincs a határai között. A   két legközelebbi vasúti csatlakozási lehetőséget így a miskolci vasút Vámosgyörk vasútállomása és a  Gyöngyöshalász megállóhelye kínálja, egyaránt nagyjából 4-5 kilométer távolságra.

Története 
Területe az őskor óta lakott, mint azt az ásatások nyomán feltárt számos kőkori, rézkori és honfoglalás korából származó lelet bizonyítja.

Első okleveles említése 1325-ből való, Athkar néven. Ekkor az Aba nemzetség birtoka volt, melyet alkalmasint Kompolt fia, Péter szerzett. Fiai 1325-ben megosztozva az atyai örökségen, az atkári részbirtokok III. Kompoltnak, a Nánai Kompolthi család ősének jutottak. 1468-ban  is Kompolthi Miklós kezén találjuk, de néhai Kompolthi János leányának, Margit asszonynak fiai, Szén György és Szén Péter anyai jogon fele részére igényt tartva, Kompolthi Miklóst perbe idézték. 1522-ben Országh Mihálynak négy fia és Kompolthi János fiai között kötött örökösödési szerződés értelmében Atkár Országh Mihály fiaira szállt. 

A főleg mezőgazdaságból élő Atkáron 1486 óta termelnek szőlőt.

Az 1552. évi adóösszeírásban azok között a falvak között sorolták fel, amelyeket a török elpusztított, így az adó nem volt behajtható. Atkár 1554-re épült fel újra. Az 1564. évi adóösszeírásban már ismét 11 portát írtak itt össze. 

1567-ben, Országh Kristóf halála után nővére, Országh Borbála, Török Ferenc neje nyerte adományul I. Miksa királytól.
1741-ben Atkár az esztergomi káptalan birtoka volt. 

A 19. század első felében a Beneczky, Goszthony, Brezovay, Orczy, Fehér, Kürthy, Kovács, Malatinszky, Pethő, Borhy, Várkonyi, Hamar, Györky, Makay, Gál, Bakó, Márton, Petes, Harmos, Thassy, Huszka és a Markovics családok bírtokolták. 

1813-ban önállósodott a római katolikus plébánia Gyöngyöshalásztól. 1857-ben az egész település a lángok martaléka lett. Ebben az évben építették fel újra a római katolikus templomot is, a melynek a hitközség lett akkor a kegyura. . Az anyakönyvek egy része a tűzvészben megsemmisült és csak 1860-tól elérhető.  1813-ig Gyöngyöshalászon vezették az anyakönyveket, ezért azok megmenekültek. 

A 19. század végén Döry Bélánénak, született Boronkay Ilonának, Goszthonyi Bélának, Kanitz Ödönnek, Somogyi Albertnek és Győrffy Kálmánnak volt itt nagyobb birtoka.

A Goszthonyi család ősi kastélya Goszthony Béla tulajdona volt, Győrffy Kálmáné 1871-ben épült. A helységben levő többi úrilakok közül Kürthy Sándorét a 19. század elején építették. Fölsinger Ferencz úrilakát Fölsinger Rezső építette. Koller János dr.-é eredetileg a Malatinszky családé volt s a 19. század elején épült, de később átalakították. A Brezovay család úrilaka Boross Lajos tulajdona volt. Özvegy Kállay Józsefné úrilaka, mely azelőtt a Hamar családé volt, a 19. század elején épült. Kanitz Ödön és Somogyi Albert az egykori Malatinszky-féle kúriát bírtokolták, mely szintén a 19. század elején épült.

A 19. század végén a helység területe 5851 k. hold, lakóházak száma 265 és a lakosság 1584 lélek. Ebből két német kivételével mind magyar és 10 izr. kivételével mind róm. kath. vallású. A lakosság fogyasztási és értékesítő szövetkezetet tartott fenn. A község postája helyben, távíró- és vasútállomása Vámosgyörkön volt, a hatvan-vámosgyörki vonal mentén.

A 19. század végén ide tartoztak még a következő telepek: Goszthonyi major, Fodortanya, Surányitanya, Malatinszky középtanya, Vinterberg tanya, Várkonyi tanya, Fodor tanya, Surányi tanya, Oláhtanya, Faragótanya, Győrffytanya, Tassi tanya, Kollertanya, Zaleski tanya. A község ekkoriban építtetett díszes községházat és két ártézi kutat is furatott.

1910-ben 1755 római katolikus magyar lakosa volt. A 20. század elején Heves vármegye Gyöngyösi járásához tartozott.

Tass
E helységhez tartozik Tass puszta (azelőtt Pusztatass), mely a középkorban önálló község volt.

Tass (ma puszta), egykor az Aba nemzetség Rédei ágának birtoka volt.
Rédei Péter fiát, Demetert 1340-ben említették, Tassi előnévvel, az előnévből következtetve, Tasson lehetett birtokos.

Az 1549-ik évi adóösszeírásban 8 portával még önálló helységként tüntette fel. Az 1554 évi adóösszeíráskor három portája volt, 1564-ben szintén ennyit írtak össze, és az 1576. évi tizedjegyzék még hat termelőt sorol fel itt. 1635-ben és 1647-ben 3, 1675-ben 1 3/4, 1686-ban 1 1/4 portát vettek fel az adóösszeírásba. 
 
Tass puszta a herceg Esterházyaké volt, akiknek nagy juhtenyésztésük volt itt. Az 1907-ik évben egy régi templom alapjára bukkantak itt.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Krizsány Gyuláné (független)
 1994-1997: Krizsány Gyuláné (független)
 1997-2002: Benei Bertalan (független)
 2002-2006: Benei Bertalan (független) 
 2006-2010: Benei Bertalan (független)
 2010-2014: Kocsis Attila (független)
 2014-2019: Kocsis Attila (független)
 2019-től: Kocsis Attila (független)

Megjegyzés: A 2010-es polgármester választáson Benei Bertalan már nem vállalt szerepet.

Népesség
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának közel 100%-a magyar nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 92,3%-a magyarnak, 0,9% cigánynak, 0,5% románnak mondta magát (7,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 60,1%, református 3,6%, görögkatolikus 0,3%, felekezeten kívüli 13,5% (21,4% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus Szent Őrzőangyalok-temploma 1857–1860 között épült, a Fájdalmas Anya kőszobrával
 Jégkorszaki (periglaciális) talajszelvény
 A tasspusztai Dőry-kastély és a körülötte található őspark

Források

Jegyzetek

További információk 
 Atkár önkormányzatának honlapja

Heves megye települései
Heves vármegye települései