Ercsi

Ercsi () város Fejér vármegye északkeleti szélén a Duna jobb partján, a Martonvásári járásban.

Fekvése 
Fejér vármegye északkeleti részén, a Duna jobb partján, a Mezőföldhöz tartozó Érd-Ercsi-hátság déli részén fekszik.

Közlekedés 
A  mellett fekszik, Ercsi vasútállomáson az elővárosi vonatok állnak meg.

A város a 6-os főút mentén terül el, amelyből egy mellékút, a 6204-es út ágazik ki Martonvásár és az azt kettészelő 7-es főút, illetve onnan tovább az M7-es autópálya felé, Ráckeresztúr érintésével és az M6-os keresztezésével. Az 1120-as, 1121-es, 1125-ös, 8185-ös, 8189-es, 
8238-as és 8240-es járatok által sűrű autóbusz összeköttetésben áll Budapesttel, Martonvásárral, Százhalombattával és Dunaújvárossal.

Ercsit a Dunán ingázó komp köti össze Szigetújfaluval.

Nevének eredete 
Az Ercsi név a magyar ér (patak) szó kicsinyítő képzővel ellátott származékából ered. Valószínűleg a településen átfolyó Rába-patakot  is egykor Erecsnek nevezhették.

Részei 

 Központ
 Belmajor
 Tótlik
 Tiszti lakótelep
 Búzavirág utcai lakótelep
 Savanyúrét
 Dunapart
 Cukorgyári lakótelep
 Sinatelep
 Ipari park
 Kisduna
 Újsor
 Rácszentpéter (Az 1950-es években csatolták át Besnyőtől Ercsihez.)

Története 
A Duna közelsége már az újkőkorban vándorlási útvonal részévé tette. Kisebb település volt itt a bronzkorban és a római korban is.

Első említése 1037-ből való a Szent Mauríciusz Monostor alapítóleveléből. Ekkor Szent István javadalmaként szerepelt az ercsi halászat. A faluban magánalapítású bencés kolostor is működött. A település a továbbiakban is jelentős a környéken, de a térség vezető szerepét mégis Martonvásár látta el.

1526-ban a Duna mentén Buda felé tartó törökök feldúlták a falut, de csak a 16. század második felében néptelenedett el. Az 1620-as évektől kezdve – a török uralom lazulásával –, jobb megélhetést kereső délszlávok kezdték benépesíteni a nagyrészt elhagyott falut, amely 1636-ban mezővárosként ismeretes, 1686-ban pedig végleg megszabadult muzulmán uraitól.

Ercsi a továbbiakban sokat gyarapodott, elsősorban népesség tekintetében, mivel a környék valódi központja Adony lett. 1689-ben ortodox kolostor, 1767-ben római katolikus templom létesült a településen. A 18. század vége felé a Mezőföld többi területéhez hasonlóan Ercsi körül is majorságok alakultak, ám a település ettől függetlenedve élt, egyre nagyobb számban jelentek meg iparosok és kereskedők itt. Végül 1800-ban kapta meg a mezővárosi rangot.

A céhes ipar mellett hamarosan megjelentek a nagyobb üzemek is. Az 1830-as években a Lilien-birtokon szesz- és likőrgyár létesült, amely később cukorgyártással is foglalkozott. Nem sokkal később Eötvös Ignác birtokán is burgonyacukor és keményítőgyár kezdte működését. Dunai kikötője pedig a kereskedelem fontos színhelye volt. Azonban a mezőváros középkorias szerkezete, de a nagybirtokosok se tettek komolyabb fejlődést lehetővé Ercsiben. Lakosai nagyrészt magyar nemzetiségűek, kisebbségben délszlávok (horvátok), németek, szlovákok, zsidók és cigányok voltak.

1882-ben készült el a települést is érintő, Budapestet Pécscsel összekötő vasútvonal, azonban csak az 1910-es évek hoztak nagyobb változást Ercsi életében. 1912-ben épült meg Közép-Európa sokáig legkorszerűbb cukorgyára a vasútállomás közelében, amely azonban nagyrészt csak idénymunkát biztosított.

1944-ben itt keltek át először a Vörös Hadsereg a Dunán, ami szükséges volt a főváros bekerítéséhez.

A második világháború után a településszerkezet nagyban átalakult. A cukorgyárat 1948-ban államosították, a nagybirtokokon kisparaszti földek, majd termelőszövetkezet jött létre, illetve 1950-ben a Honvédség egy pontonos-hidász dandárja alakult meg itt.

A főváros közelsége sok embert csábított az ingázásra, ám lakosságszáma nem fogyott, mivel több közintézmény is nyílt a településen, amely 1970-ben nagyközségi, 2000-ben pedig városi rangot kapott.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Keszthelyi László (független)
 1994–1998: Kokics Tibor (független)
 1998–2002: Bátki József (független)
 2002–2006: Bátki József (független)
 2006–2010: Szabó Tamás (MSZP)
 2010–2014: Szabó Tamás (MSZP)
 2014–2019: Győri Máté (Fidesz-KDNP)
 2019-től: Szabó Tamás (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 87,3%-a magyarnak, 9,2% cigánynak, 1,4% horvátnak, 0,4% németnek, 0,3% románnak mondta magát (12,6% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 34,7%, református 6,3%, evangélikus 0,4%, görögkatolikus 0,5%, felekezeten kívüli 26% (30,8% nem nyilatkozott).

Gazdaság 
 Mezőgazdasága fejlett. Elsősorban a gabona-, kukorica-, cukorrépa- és napraforgótermesztésre alapszik. Az élelmiszeripar is jellemző, 1998-ig jelentős cukorgyártás is folyt. Kisebb könnyűipari létesítmények működnek a kialakított Ipari Parkban.
 Fő megélhetési forrása a szolgáltatás és kereskedelem, amelynek a város nagy átmenő forgalma és regionális központi jellege egyaránt kedvez.
 Ercsiből nyílik a MOL százhalombattai kőolajfinomítójának déli kapuja. A nagy kiterjedésű Dunai Finomító Ercsi északi részébe is átnyúlik.

Kultúra, oktatás, sport 
A településen két iskola és több óvoda is működik. Utóbbiak gyógypedagógiai és zeneiskolai részleggel. A városban az Eötvös József Művelődési Ház a legjelentősebb kulturális intézmény színházteremmel és 22.000 kötetes könyvtárral.

A városi Baczakó Péter Sportcsarnok kézilabdapályával, küzdőtérrel és úszómedencével várja a sportolni vágyókat. Ercsinek a 20. század elején alakult meg labdarúgócsapata, az Ercsi Kinizsi SE. A városnak kézilabdacsapata is van, az Ercsi SE.

Nevezetességei 

 1526-ban a Mohácsra tartó magyar hadsereg emlékműve: a mohácsi csata 400. évfordulójára készült 1926-ban, de a második világháború alatt megrongálódott és sokáig nyoma veszett. 1992-ben megtalálták, a Szapáry Péter Honismereti Szakkör pedig közadakozásból új talapzatra állíttatta fehér műkőből. 1996. augusztus 20-án avatták fel. (Eötvös utca és Bajcsy-Zsilinszky út találkozása)
 Cukorgyári Szent Erzsébet kápolna (Cukorgyári lakótelep 7.)
 Eötvös József Emlékmúzeum: az Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum az emlékház jelenlegi kiállítását 1988-ban, Eötvös születésének 175. évfordulójának tiszteletére nyitotta meg. A kiállításnak a kastélyhoz tartozó, egykori vendégház ad helyet. Eötvös ebben az épületben fogadta barátait. A két nagyobb egységből álló kiállítás Eötvös életét és a közoktatásban kifejtett munkásságát mutatja be. (Eötvös utca 33.)
 Eötvös József-szobor (Eötvös tér 2.)
 Ercsinél elesett szovjet katonák temetője: az 1944-es decemberi dunai átkelés során elesett szovjet katonák temetkezési helye a kastély volt parkjában. A központi emlékoszlopot többször átalakították, jelenlegi formájában 1958-ban állították újjá. (Eötvös utca és Bajcsy-Zsilinszky út találkozása)
 I. világháborús emlékmű: a község megrendelésére készült 1943-ban, fehér műkőből. A magyar katona egészalakos szobrának készítője Keviczky Hugó (1879–1946) szobrászművész. (Duna-part)
 II. világháborús emlékmű: Ercsi nagyközség önkormányzatának megbízásából készítette 1991-ben Giber János tardosi kőfaragó tardosi vöröskőből. A rajta lévő márványtáblák az ercsi áldozatok neveit őrzik. (Duna-part)
 Lilien-Eötvös-Sina-Wimpffen-kastély és angolkert (Eötvös utca 11.)
 Nagyboldogasszony kegytemplom (Templom tér)
 Nepomuki Szent János-szobor: a szobor a 18. század második felében készülhetett. Eredeti helye a régi országút mellett, a kastély mellett volt. A terület felparcellázása miatt került jelenlegi helyére, a Templom térre. A vízenjárók, vízimolnárok védőszentjükként nagy tiszteletben tartották. (Templom tér)
 Református templom: 1930-ban szentelte fel Ravasz László püspök. Historizáló, az erdélyi magyar szecesszió jegyeit viselő stílusban épült. A templom falára 1995-ben helyezték el az Ercsiben született Rupp Kornél irodalomtörténész emléktábláját, és 2000-ben az első világháború református áldozatainak emléktábláját. 2016-ban renoválták.(Dózsa György út 32.)
 Szapáry-kápolna és Eötvös-obeliszk
 Tűztorony: 1903-ban épült a község akkor még többnyire nádtetős házai védelmére, historizáló stílusban. Építette Roth Jakab helyi vállalkozó. Renoválták 1978-ban, 1998-ban és 2015-ben. (Szent István út és Táncsics Mihály utca sarka)

Nevezetes személyek 
Itt születtek

 Tauscher Gyula Ágoston (1833–1882) orvos, botanikus
Gozsdu Elek (1849–1919) író, ügyvéd, királyi főügyész
Rupp Kornél (1865–1900) irodalomtörténész
Dieballa Géza (1867–1926) belgyógyász
Viszota Gyula (1871–1947) irodalomtörténész, az MTA tagja
Gordon Róbert (1877–1928) gépészmérnök
Halasy-Nagy József (1885–1976) filozófus
Szentiványi Jenő (1909–1986) ifjúsági író
Szentpéteri László (1913–1975) Kossuth-díjas gépészmérnök
Bajnáczky István (1924–1972) röplabdázó
Bejczy Antal (1930–2015) fizikus, űrkutató, a Marsjáró egyik megalkotója
Závodi János (1947–) zenész, gitáros
Schäffer Erzsébet (1948–) írónő, újságírónő
Maros Zoltán (1950–) animációsfilm-rendező
Baczakó Péter (1951–2008) olimpiai bajnok súlyemelő
Bus István újságíró
Dékány Kinga (1973–) sportoló, kétszeres világbajnok kajakozó
Lévai Ferenc üzletember, Aranyponty Rt. alapító, vezérigazgató
Itt éltek
 Itt töltötte gyermekkora egy részét és itt van eltemetve Eötvös József (1813–1871) író-politikus.
 Itt töltötte gyermekkorát Bulath Anita (1983–) női válogatott kézilabdázó.

Itt haltak meg
 Pulszky Garibaldi (1861–1926) mérnök, miniszteri tanácsos
Balassa Emil (1888–1944) újságíró, kabarészerző

Jegyzetek

További információk 

Ercsi Hiradó
 Kugler Mihály Amatőr Fotóművész honlapja
http://ercsiturisztika.gportal.hu/ 
http://ercsinoklapja.gportal.hu/
http://www.ercsi-szemeszter.gportal.hu/

Kapcsolódó szócikkek 
 Ercsi kistérség

Fejér megye települései
Magyarország városai
 
Fejér vármegye települései