Maria Magdalena

Maria Magdalena sau Maria din Magdala (literal Maria din Magdala, în , "Miriam din Migdal") este menționată în Noul Testament. Evangheliștii o menționează ca discipol a lui Iisus Hristos și martor al învierii. Epitetul ei se referă la locul Magdala pe Marea Galileei în Țara Sfântă. Ea este venerată ca sfântă în creștinism.

În Evangheliile Noului Testament 
În Evanghelia după Luca (8:2), Maria Magdalena este menționată ca prima femeie vindecată de Isus din Nazaret, pe care apoi l-a urmat. Se mai spune că stătea lângă Crucea lui Isus (Marcu 15:40-41), că era la mormântul lui Isus (Marcu 15:47), iar în dimineața Paștilor s-a dus la mormânt cu celelalte femei (Marcu 16:1-8). Domnul înviat i s-a arătat mai întâi ei și a trimis-o să ducă vestea Învierii ucenicilor (Marcu 16:9, In. 20:14-18).

În Biblie mai apare scris despre ea în Noul Testament în următoarele versete:
Tot în prima zi, a Învierii, Domnul s-a arătat întâi Mariei Magdalena, din care scosese șapte demoni! (Marcu 16:9). Ea stătea afara lângă mormântul gol și plângea și plecându-se spre mormânt a văzut doi îngeri în veșminte albe, unde a fost trupul Lui Iisus. Îngerii au întrebat-o: Femeie, de ce plângi? Pe cine cauți? Ea a răspuns: Că au luat pe Domnul meu și nu știu unde L-au pus! Apoi întorcându-se înapoi a văzut pe Iisus, care a întrebat-o: Femeie, de ce plângi? Pe cine cauți? Ea crezând ca este grădinarul, I-a zis: Doamne, dacă Tu L-ai luat, spune-mi unde L-ai pus și eu Îl voi ridica! Iisus iarăși i-a zis: Marie! Ea întorcându-se și văzând ca este Iisus, a exclamat în evreiește: Rabuni! (adică Învățătorule). Apoi Iisus a trimis-o la propovăduirea Evangheliei și Maria Magdalena a mers și a vestit ucenicilor că a văzut pe Domnul.       (Ioan 20:11-18).

Sensul ecleziastic al Mariei Magdalena

Apostoli trimiși către apostoli 
Conform evangheliilor canonice, Maria Magdalena îndeplinește toate criteriile pentru a fi considerată apostol: a fost împreună cu Isus în timpul predicilor lui, a fost martoră la moartea și învierea lui Isus și i-a învățat pe alții evanghelia (ceilalți apostoli au aflat de la ea de învierea lui Isus, conform Evangheliei după Ioan). Dr. Tal Ilan consideră că Maria Magdalena a fost fondatoarea creștinismului, fiind prima persoană care a susținut că Isus a înviat. Bart Ehrman este de acord, susținând că ea a fost primul apostol și menționând printre altele titlul ei medieval apostola apostolorum.

Identificarea cu femeia păcătoasă care a spălat picioarele lui Isus 
Biblia nu susține nicăieri că Maria Magdalena ar fi fost o prostituată, acesta fiind un mit inventat de slujbașii bisericii pentru a limita rolul femeilor în biserică. Maria Magdalena a fost confundată cu femeia păcătoasă care i-a spălat picioarele lui Isus, iar aceasta cu Maria, sora Martei, din Evanghelia după Ioan. Papa Grigore I cel Mare a preluat aceste zvonuri, declarând-o într-o predică din secolul al VI-lea pe Maria Magdalena drept posedată de șapte demoni, păcătoasă care în cele din urmă s-a pocăit. Începând din vremea papei Grigore cel Mare, în Occident se presupunea că este aceeași persoană cu păcătoasa care i-a spălat picioarele lui Iisus (Luca 7:36-50) și cu sora Martei și a lui Lazăr (Luca 10:18-50; In. 12:1-8), dar Biblia susține că Mariiile respective proveneau din orașe diferite, deci nu puteau fi aceeași persoană. În 1969, Biserica Catolică a retractat zvonul că Maria Magdalena ar fi fost o prostituată.

Biserica Ortodoxă nu a identificat-o niciodată pe Maria Magdalena cu Maria din Betania sau cu „femeia păcătoasă” care l-a uns pe Isus în Luca 7:36–50 și a învățat mereu că Maria a fost o femeie virtuoasă toată viața ei, chiar dinainte de convertire. Ei nu au adorat-o drept penitentă. Imaginea Mariei Magdalena nu a fost confundată cu cea a altor femei menționate în textele până la predica Papei Grigorie cel Mare în secolul al VI-lea, dar chiar atunci asta s-a întâmplat doar în cadrul tradițiilor vestice. În ortodoxie, ea a fost în mod tradițional onorată drept o „purtătoare de mir” (Μυροφόρος; echivalentul celor trei Marii vestice) și drept „egală cu apostolii” (ἰσαπόστολος).

Documente apocrife 
În anul 1896, lângă localitatea Nag Hammadi din Egipt, au fost descoperite trei papirusuri în limba coptă.

Evanghelia lui Filip 
Conform Evangheliei după Filip, Maria Magdalena a fost discipola preferată a lui Isus. Oricare ar fi realitatea, este extrem de improbabil ca Isus să nu fi fost căsătorit, un bărbat evreu fără copii fiind considerat la fel cu ucigașii. Biblia nu oferă un răspuns la întrebarea dacă Isus a fost căsătorit (sau nu).

Evanghelia lui Toma 
Ulterior, două copii în limba greacă ale acestui document au fost descoperite și în nordul Egiptului, alături de o copie a Evangheliei apocrife a lui Toma. Aceste evanghelii nu au fost incluse în Noul Testament, deoarece conțineau relatări contrare ideologiei taberei proto-ortodoxe.

Gnoza 
Unul dintre documente era documentul apocrif „Evanghelia după Maria Magdalena“, o lucrare gnostică, redactată în jurul anului 160 d.C.

Cult 
Sfânta Maria Magdalena este sărbătorită la 22 iulie (în calendarul romano-catolic și ortodox, anglican, evanghelic).
Cultul Mariei Magdalena s-a răspândit în Biserica apuseană, mai ales începând din secolul al XII-lea. Basilica „Sf. Maria Magdalena“ din Vézelay, Franța, este dedicată acestei sfinte. În cripta de sub altar se păstrează presupusele sale relicve. De asemenea, catedrala ortodoxă din Varșovia îi este dedicată.

Tema „Maria Magdalena în penitență“ în artă 
Există o tradiție conform căreia Maria Magdalena, presupusul ei frate (Lazăr) și Maximin (unul dintre cei 72 de discipoli), împreună cu alți însoțitori, ar fi călătorit cu barca pe Marea Mediterană, fugind de persecuțiile din Palestina. În final, ar fi debarcat în Franța, într-un loc numit Saintes-Maries-de-la-Mer, aproape de Arles. Ulterior, Maria Magdalena ar fi plecat către Marsilia, unde a început evanghelizarea zonei Provence, pentru a se retrage mai apoi în peștera „La Sainte Baume“ din împrejurimile Marsiliei, unde ar fi dus o viață de penitență timp de 30 de ani. Conform acestei tradiții, când a sosit ora morții sale, ar fi fost dusă de îngeri la Aix-en-Provence, în oratoriul San Maximin, unde i s-a făcut maslul. 

Foarte mulți pictori s-au inspirat din tema penitenței ei îndelungate (Tițian, Annibale Carracci, Anton Raphael Mengs, Artemisia Gentileschi, Caravaggio, El Greco, Ferdinand de Braekeleer, Francesco Furini, Georges de La Tour, Guido Cagnacci, Guido Reni, Hendrick ter Brugghen, Nicolas Régnier, Pompeo Batoni ș.a.). Unele picturi sunt erotice, asemănătoare tabloului lui Gian Lorenzo Bernini „Extazul Sf. Tereza“.

Galerie de imagini

Note

Bibliografie 
 Biblia
 Liturgia orelor, Arhiepiscopia romano-catolică București 1994, p. 1415-1418.
 Schott-Messbuch, Freiburg 1961.

Legături externe 
 Viețile sfinților (profamilia.ro) 
 Cristian Badilita - Maria Magdalena, prostituata convertita ori sotie a lui Isus? (Greco-Catolica.org) 
  Enciclopedia catolică (newadvent.org)
  SexualFables.com
  Sfinți și fericiți (santiebeati.it)
  Viețile sfinților (enrosadira.it)
 Viețile sfinților (corazones.org)
 Viata Sfintei Maria Magdalena, 21 iulie 2013, CrestinOrtodox.ro
 Sfanta Maria Magdalena, 23 mai 2012, Adrian Cocoșilă, CrestinOrtodox.ro
 Moastele Sfintei Maria Magdalena, 27 iulie 2012, Radu Alexandru, CrestinOrtodox.ro
 Sfanta Maria Magdalena, modelul biblic al caintei, 22 februarie 2008, Benedicta Ward, CrestinOrtodox.ro

Personaje biblice
Sfinți în Biserica Catolică
Sfinți în Biserica Ortodoxă
Oameni din secolul I
Sfinți din Țara Sfântă