Simbolul niceeano-constantinopolitan

Simbolul credinței (denumiri alternative Crezul niceeano-constantinopolitan; simplu Crezul; arhaic Credeul, în latină Credo) este formularea elementelor esențiale ale credinței creștine.

Istoric 
În formularea lui, istoricii și liturgiștii disting trei etape:
 325, primul sinod din Niceea (primul sinod ecumenic)
 381, primul sinod din Constantinopol (al doilea sinod ecumenic)
 451, sinodul din Calcedon (al patrulea sinod ecumenic).

Primul sinod de la Niceea 

La primul sinod ecumenic de la Niceea au fost compuse primele opt articole ale simbolului, cu privire la Dumnezeu-Tatăl și cu privire la Iisus Hristos.

Primul sinod de la Constantinopol 

La cel de-al doilea sinod ecumenic, în anul 381, s-au scris articolele 9-12, cu privire la Duhul Sfânt (completează învățătura/dogma despre Sfânta Treime), Biserică, Sfintele Taine, învierea morților și viața veșnică (escatologie).

Sinodul de la Calcedon 

La Sinodul de la Calcedon, în 451, simbolul a fost revizuit; unele elemente au fost scoase, altele au fost adăugate. Această formă definitivă a fost acceptată de bisericile numite „calcedoniene”, și chiar de Biserica Coptă și alte biserici „necalcedoniene”, care până în acel moment nu-l introduseseră în slujbele bisericești.

Prezentarea sinoptică a textului

Versiuni liturgice în limba română
Simbolul credinței are 12 articole. Forma în limba română a crezului diferă puțin față de versiunile oficiale ale diferitelor biserici creștine unde limba română este limbă liturgică.

Versiunea ortodoxă 
Versiunea oficială curentă a Crezului în Biserica Ortodoxă Română :

 Cred întru unul Dumnezeu, Tatăl atotțiitorul, Făcătorul cerului și al pământului, al tuturor celor văzute și nevăzute.
 Și întru unul Domn Iisus Hristos, Fiul lui Dumnezeu, Unul Născut, Care din Tatăl S-a născut mai înainte de toți vecii: Lumină din lumină, Dumnezeu adevărat din Dumnezeu adevărat, născut, iar nu făcut, Cel de o ființă cu Tatăl, prin Care toate s-au făcut.
 Care pentru noi oamenii și pentru a noastră mântuire S-a pogorât din ceruri și S-a întrupat de la Duhul Sfânt și din Maria Fecioara și S-a făcut om.
 Și S-a răstignit pentru noi în zilele lui Ponțiu Pilat și a pătimit și S-a îngropat.
 Și a înviat a treia zi, după Scripturi.
 Și S-a înălțat la ceruri și șade de-a dreapta Tatălui.
 Și iarăși va să vină cu slavă, să judece viii si morții, a Căruia împărăție nu va avea sfârșit.
 Și întru Duhul Sfânt, Domnul de viață făcătorul, Care din Tatăl purcede, Cel ce împreună cu Tatăl și cu Fiul este închinat și mărit, Care a grăit prin prooroci.
 Și întru una, sfântă, sobornicească și apostolească Biserică.
 Mărturisesc un Botez, întru iertarea păcatelor.
 Aștept învierea morților.
 Și viața veacului, ce va să fie. Amin.

Versiunea greco-catolică 

Versiunea oficiala curentă a Crezului în Biserica Română Unită cu Roma este următoarea

 Cred într-unul Dumnezeu, Tatăl atotținătorul, făcătorul cerului și al pământului, al tuturor celor văzute și nevăzute.
 Și într-unul Domn, Isus Cristos, Fiul lui Dumnezeu, unul născut, Care din Tatăl S-a născut, mai înainte de toți vecii, lumină din lumină, Dumnezeu adevărat din Dumnezeu adevărat, născut, iar nu făcut, Cel de o ființă cu Tatăl, prin Care toate s-au făcut.
 Care, pentru noi oamenii și pentru a noastră mântuire, S-a coborât din cer, S-a întrupat de la Spiritul Sfânt și din Maria Fecioara și S-a făcut om.
 Și S-a răstignit pentru noi în zilele lui Ponțiu Pilat, a pătimit și S-a îngropat.
 Și a înviat a treia zi, după Scripturi.
 Și S-a înălțat la cer și șade de-a dreapta Tatălui.
 Și iarăși va veni cu mărire să judece viii și morții; a Cărui Împărăție nu va avea sfârșit.
 Și în Spiritul Sfânt, Domnul de viață Făcătorul, Care de la Tatăl și de la Fiul purcede, Cel ce împreună cu Tatăl și cu Fiul este închinat și mărit, Care a grăit prin proroci.
 Într-una, sfântă, catolică și apostolică Biserică.
 Mărturisesc un botez spre iertarea păcatelor.
 Aștept învierea morților
 Și viața veșnică ce va veni. Amin.

Versiunea romano-catolică 

Versiunea oficiala curentă a Crezului în limba română în Biserica Romano-Catolică este următoarea 

 Cred într-unul Dumnezeu, Tatăl atotputernicul, creatorul cerului și al pământului, al tuturor văzutelor și nevăzutelor.
 Și într-unul Domn, Isus Cristos, Fiul lui Dumnezeu, unul născut, Care din Tatăl S-a născut, mai înainte de toți vecii, Dumnezeu din Dumnezeu, lumină din lumină, Dumnezeu adevărat din Dumnezeu adevărat, născut, iar nu creat, de o ființă cu Tatăl, prin Care toate s-au făcut.
 Care, pentru noi oamenii și pentru a noastră mântuire, S-a coborât din cer, S-a întrupat de la Duhul Sfânt și din Maria Fecioara și S-a făcut om.
 S-a răstignit pentru noi sub Ponțiu Pilat, a pătimit și S-a îngropat.
 A înviat a treia zi, după Scripturi.
 Și S-a suit la cer; șade de-a dreapta Tatălui.
 Și iarăși va veni cu mărire să judece pe cei vii și pe cei morți; a Cărui Împărăție nu va avea sfârșit.
 Și în Duhul Sfânt, Domnul și de viață Dătătorul, Care de la Tatăl și de la Fiul purcede, care împreună cu Tatăl și cu Fiul este adorat și preamărit, și a grăit prin proroci.
 Și într-una, sfântă, catolică și apostolică Biserică.
 Mărturisesc un botez spre iertarea păcatelor.
 Aștept învierea morților
 Și viața veacului ce va veni. Amin.

Observații 

 În textele religioase de limbă română, forma Iisus Hristos este specifică ortodoxiei, în timp ce formele Isus Cristos / Isus Hristos sunt specifice celorlalte biserici creștine (așa cum este explicat în pagina Isus din Nazaret).
 Cuvântul "sobornicească" înlocuiește în versiunea ortodoxă cuvântul grec "katholikos", care înseamna "universal". Schimbarea e datorată traducerii slavone, și a fost preluată în limba română. Mai multe informații în a doua referință. Trebuie precizat că nu doar ortodocșii români au evitat traducerea lui "katholikos" cu "catolic" pentru a evita confuzie cu Biserica Romei. Biserica Ortodoxă din Finlanda utilizează atât în versiunea finlandeză cât și în cea suedeză a Crezului formulări care se pot traduce prin "universal" sau "atotcuprinzător" ("allmänlig" in suedeză, respectiv "yhteiseen" în finlandeză. (nu este așa: fraza folosită în liturghia ortodoxă este, de fapt, următoarea: "... yhteen pyhään katoliseen ja  apostoliseen kirkkoon...")
 Versiunea greco-catolică a Crezului nu urmează dogma Filioque. La Unirea cu Roma s-a decis ca liturghia (și deci Crezul) să rămână neschimbate. Această dogmă se folosește doar în cazul în care credinciosul trebuie să își mărturisească credința; în practică astăzi se folosește versiunea care conține dogma: "care de la Tatăl și de la Fiul purcede".

Note

Bibliografie
 Dicționar latin - romîn (1962), Redactor responsabil: Rodica Ocheșanu, Redactori: Liliana Macarie, Sorin Stati, N. Ștefănescu, Editura Științifică, București; 
 G. Guțu, Dicționar latin - român, Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1983.

Note 

 Crezul explicat, pe site-ul Patriarhiei Române  

 Pagina Patriarhiei Ecumenice de la Constantinopol, cu Crezul în versiunile ortodoxe. 

 Crezul, versiunea greco-catolică.

Legături externe 
 Crezul pe OrthodoxWiki

Simboluri de credință creștine
Liturgică
Creștinism