Frédéric Mistral

Frédéric Mistral () poet  francez de limbă provensală, laureat al Premiului Nobel pentru Literatură în 1904.

A fost întemeietor al mișcării felibrilor, care viza independența culturală a Provenței, reînvierea și promovarea limbii, literaturii și tradițiilor provensale, după modelul unui clasicism meridional.

Motivația Juriului Nobel 
"ca  o recunoaștere a originalității lui pline de prospețime și a inspirației adevărate a creației lui poetice, care reflectă fidel priveliștile țării sale și sufletul autentic al poporului său, și, de asemenea, ca o recunoaștere a activității lui semnificative ca filolog provensal".

Date biografice 
Joseph - Étienne  Frédéric Mistral s-a născut la 8 septembrie 1830, în satul Maillane din departamentul Bouches-du-Rhone din sudul Franței. Tatăl său este proprietar al Mas-ului du Juge, unde poetul va locui până la moartea acestuia (1885). Face studii la școala rurală de la Saint-Michel-de-Frigolet, apoi la Pensionatul Dupuy  și la Colegiul Regal din Avignon. Prima sa încercare poetică (încurajată de Joseph Roumanille, "repetitor" la Colegiul din Avignon și unul dintre cei mai apropiați colaboratori și prieteni ai scriitorului) este traducerea unui psalm (1846). După ce își trece bacalaureatul la Nîmes (1847), compune într-o primă formă poemul în patru cânturi Li Meissoun (Secerișul), imitație a Georgicelor lui Virgiliu (1848). În același an este trimis la Aix-en-Provence spre a-și lua licența în drept și publică singura poezie pe care a scris-o în limba franceză, o Odă închinată Republicii. Saint René Taillandier alcătuiește și publică o antologie a poeziei occitane. Li Prouvencalo (Provensalii) care se deschide și se închide cu două poeme de Mistral (1851). În 1854, Mistral, împreună cu alți scriitori de limbă provensală (felibri), înființează societatea literară Le Félibrige.

Opera 

 Li Meissoun (Secerișul), scris în 1848, publicat în 1927
 Mirèio,  1859
 Calendau, 1867
 Lis Isclo d'Or (Insulele de Aur), 1875
 Lou Tresor dóu  Felibrige (Tezaurul Felibrilor),1878 - 1886
 Nerto, 1886
 La Rèino Jano (Regina Jano), 1890
 Lou Pouèmo dóu  Rose (Poemul Ronului), 1897
 Memori e Raconte (Memorii și povestiri), 1906
 Discours e Dicho (Discursuri și povestiri), 1906
 La Genèsi (Geneza), 1910
 Lis Oulivado(Câmpurile cu măslini), 1912
 Proso d'Armana (Proza de Almanah), 1926
 Nouvello Proso d'Armana (O nouă proză de Almanah), 1927
 Darriero Proso d'Armana (Ultima proză de Almanah), 1930
 Escourregudo per l'Itali (Excursie în Italia), 1930
 Mi Rapugo (Spice adunate, inedit)

Traduceri 
 Mirèio, poem provensal, traducere Nicolae Teica, București, Minerva, 1979;
 Calendau, traducere Nicolae Teica, București, Minerva, 1983.
 "Poemul Ronului. Regina Jano", traducere Nicolae Teica, București, Minerva, 1988

Decesul 

Pe data de 25 martie 1914  Frédéric Mistral se stinge din viață.
Conform cărții “Al șaselea simț al animalelor” de Philippe de Wailly, câinele lui Frédéric Mistral i-a rămas fidel și după decesul acestuia prin faptul că a rămas pe mormântul stăpânului și a refuzat să se mai hrănească.

Note

Legături externe 

  Biografie

Laureați ai Premiului Nobel pentru Literatură
Laureați francezi ai Premiului Nobel
Poeți francezi
Scriitori francezi din secolul al XIX-lea
Nașteri în 1830
Decese în 1914
Scriitori francezi din secolul al XX-lea
Lexicografi francezi
Eponime ale asteroizilor