Aszód

Aszód város Pest vármegyében, az Aszódi járás székhelye és második legnépesebb települése Tura után.

Nevének eredete 
Neve az időszakos vízfolyás jelentésű „aszó” főnévből származik – a városon átfolyó Breda-patakot a középkorban Aszónak nevezték.

Fekvése 
A Gödöllői-dombság keleti szélén fekszik, a Galga folyó völgyében, Gödöllőtől 14, Hatvantól 16 kilométerre.

A közvetlenül határos települések: észak felől Kálló, északkelet felől Kartal, délkelet felől Hévízgyörk, dél felől Bag, nyugat felől Domony, északnyugat felől pedig Iklad.

Megközelítése 
Legfontosabb közúti megközelítési útvonala a 3-as főút, mely a központján is áthalad. Déli határszéle közelében elhalad az M3-as autópálya is, melynek legközelebbi csomópontja Bagnál van. Balassagyarmattal a várost a 2108-as, Verseggel a 2109-es út köti össze, és érinti még a határszélét a Domonyra vezető 21 115-ös számú mellékút is.

A hazai vasútvonalak közül a MÁV 80a számú a , illetve a 78-as számú  érinti, melyeknek egy közös megállójuk van itt. Aszód vasútállomás a belterület délkeleti szélén helyezkedik el, közúti elérését a 3-as főút és a 2109-es út körforgalmából délnek kiágazó 31 309-es számú mellékút teszi lehetővé. Itt van az egyik végállomása a 75-ös számú nak is.

Története 
Területe az őskor óta lakott: az ásatások bizonysága szerint a neolitikumban i. e. 3500 táján mintegy 400 évig folyamatosan lakott hely volt. Közelében, a Galga mentén bronzkori és vaskori településeket is feltártak. A népvándorlás elején a különböző germán és szarmata népek (főleg a kvádok, illetve a jazigok) határterülete volt; hun, gepida, illetve avar leletek még nem kerültek elő. A honfoglalás idején kapta nevét az Aszóddal szomszédos Kartal község és a környék sok más pontja.

Határában a 13. században a Szent Keresztnek szentelt premontrei monostort építettek, és a rendház köré kisebb település szerveződött (ez a 17. század végéig állt fenn). Magát Aszódot az oklevelek 1401-ben említik először Aza néven, bár feltételezik, hogy már I. István idején lakott hely volt. A török hódoltság idején elnéptelenedett, de a 18. században újra betelepítették. Az új lakosok különféle helyekről érkeztek:
Bádenből és Württembergből német iparosok,
 a Felvidékről Aszódra beházasodó Podmaniczky Jánost követő evangélikus parasztok,
 Cseh- és Morvaországból jiddisül beszélő zsidók.
A Podmaniczky család birtokai központjává tette a „Galgamente fővárosát” és töretlenül megőrizte a vallásbékét. A fejlődés eredményeként Aszód 1761-ben mezőváros címet kapott, a Podmaniczkyak pedig 1782-ben báróságot.
A város gimnáziumában tanult 1760 és 1764 közt Hajnóczy József, a magyar jakobinus mozgalom egyik vezetője.
Petőfi Sándor szülei, Petrovics István és Hruz Mária 1818. szeptember 15-én itt kötöttek házasságot. Petőfi 1835 szeptemberétől 1838 júniusáig volt a gimnázium tanulója Koren István, Domonyban született tanár keze alatt – ő Petőfi kamaszkorának meghatározó személyisége. A későbbi költőóriás Neumann Istvánnénál, egy kelmefestő özvegyénél lakott. Itt írta az évzáró ünnepélyre a „Búcsúzás” című versét. Aszódi diákemlékeiről az Úti emlékekben emlékezik meg abból az alkalomból, hogy 1845 áprilisában, felvidéki útjára indulva a Pest–eperjesi postakocsin átutazott a helységen.
Jósika Miklós 1847 tavaszán a Podmaniczky-birtokon kötött házasságot második feleségével, a nála huszonnyolc évvel fiatalabb Podmaniczky Júliával.
Jelentős ipari központ szerepét mutatja, hogy a kiegyezés után téglagyár, nyomda, kocsigyártó műhely, repülőgépgyár (a Lloyd gyár a Monarchia harmadik legnagyobb repülőgyára volt) és több bank is volt a településen. 1884-ben Közép-Európában elsőként nyitottak itt javító-nevelő fiúintézetet.
A 20. század legelején ökumenikus templomot építettek az aszódi Magyar Királyi Javító Intézetben. Az új, neogót stílusú, három hajós templomot a katolikusok Jézus Legszentebb Szíve tiszteletére szentelték fel 1906. június 20-án. 1950-ig miséztek itt a katolikusok, tartották istentiszteleteiket a protestánsok és zsidók. Ezeken a szertartásokon nemcsak a növendékek és az intézet alkalmazottai vettek részt, hanem a környéken lakó hívek is. 1960-ban a már korábban használaton kívül helyezett templomot lerombolták; tégláiból építették fel a szakorvosi rendelőt.
A holokauszt megsemmisítette az aszódi zsidó közösséget: mintegy kétszázan pusztultak el a haláltáborokban.
Aszód 1912-től 1965-ig az Aszódi járás székhelye volt, 1991-ben várossá nyilvánították.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Bagyin József (független)
 1994–1998: Bagyin József (független)
 1998–2002: Bagyin József (független)
 2002–2006: Bagyin József (független)
 2006–2008: Búzás János (független)
 2008–2010: Sztán István (független)
 2010–2014: Sztán István (független)
 2014–2019: Sztán István (független)
 2019-től: Dr. Pénzes Tiborc Szabolcs (független)

A 2006. október 1-jén megtartott polgármester-választás érdekessége volt, hogy bár több mint 2500 lakos járult az urnákhoz, egyetlen szavazatnyi különbség döntött az első és a második helyezett – a győztes Búzás János és Sztán István független jelöltek – között (863:862), és a választás harmadik, úgyszintén  független indulója, Kovács Tamás is csak kevéssel lemaradva (804 szavazattal) végzett a harmadik helyen. A rendkívül szoros eredmény nyilván rányomta a bélyegét a helyi közéletre az elkövetkező időszakban is: Búzás polgármester ugyanis alig másfél év után lemondott, emiatt pedig 2008. július 13-án időközi polgármester-választást kellett tartani a városban. A választáson Sztán István és egy negyedik aspiráns indult a tisztségért, de előbbi magabiztos győzelmet aratott, mindössze két szavazata hiányzott a kétharmados, minősített többségű eredmény eléréséhez.

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 86,4%-a magyarnak, 1,1% cigánynak, 0,8% németnek, 0,6% románnak, 0,4% ruszinnak, 0,3% szlováknak mondta magát (13,6% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 36,4%, református 5,7%, evangélikus 17,3%, görögkatolikus 0,6%, felekezeten kívüli 12% (25,8% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 

 Podmaniczky-kastély: az U alaprajzú, barokk és copf stílusú kastély középrésze egyszintes, szárnyai kétszintesek. A középrészt 1721-ben, a szárnyakat 1772-ben adták át. A nyugati szárny dísztermének freskóit Kracker János Lukács és Zách József festette, 1776-ban.
 A Podmaniczky–Széchényi-kastély (Zöld-kastély) téglalap alapú, egyemeletes, középrizalitos, késő barokk épület, amit a 18. század végén illesztették a Podmaniczky-kastély északi sarkához. Az épületet 1920-ban gróf Széchenyi Gyula vásárolta meg.
 Petőfi Múzeum a volt evangélikus iskola épületében (Szontágh lépcső 2.)
 Kovács Ferenc kétszeres Munkácsy Mihály-díjas szobrászművész a fiatal Petőfit ábrázoló mellszobra a múzeum előtt,
 A város fölé emelkedő dombon emelkedő, barokk evangélikus templomot, amit Podmaniczky I. János megrendelésére Antonius mester épített, 1727-ben szentelték fel. A homlokzati tornyos, keletelt (lásd:keletelés) barokk templom két fő érdekessége a faragott faszobrokkal díszített oltár és a márvány keresztelőmedence. A templom mellett áll az új evangélikus gimnázium 1997-ben átadott épülete.
 Szentháromság-templom: Aszód nyugati részén, az egykori Tabán téren áll a Szentháromság római katolikus templom. Az egyhajós, homlokzati tornyos, barokk épületet 1750-ben szentelték fel.
 A település fejlődésével a zsidó temető nagyjából a város mértani középpontjába került. A zömében 18–19. századi sírkövek fölé magasodó Schossberger-mauzóleumot báró Schossberger Rezsőné megbízásából Baumhorn Lipót tervezte, 1913-ban. Az 1996-ban fölújított Mártírok Emlékművén a holokauszt áldozatainak nevét vésték márványba.
 Petőfi Sándor Gimnázium, Gépészeti Szakközépiskola és Kollégium Schulek János építész tervei alapján emelt, két emeletes épületét 1931-ben adták át. Jelenleg a vármegyei önkormányzat két tannyelvű (francia) gimnáziumának, általános tagozatának és egy szakközépiskolának ad otthont. Az udvarán álló, 1939-ben leleplezett, egész alakos Petőfi-szobor Morzsa-Morhardt Gyula műve.
 Közép-Európa első fiúnevelő intézetét 1884-ben alapította Pauler Tivadar igazságügyi miniszter a fiatalkorú bűnelkövetők nevelésére, oktatására, képzésére. Ennek érdekében az intézetben többféle oktató-nevelő intézmény:
 általános iskola,
 szakiskola,
 speciális szakiskola,
 mezőgazdasági részleg (tangazdasággal és tanműhellyel)
kapott helyet. 1996 május 1. óta ez Magyarországon az egyetlen olyan intézmény, amelyben a fiatalkorúak bíróságán 1–3 évre ítélt, 14–19 éves fiúk komplex és differenciált fejlesztésével :próbálkoznak. Az épület előzetes egyeztetés után tekinthető meg.
 Az Evangélikus Egyház Aszódi Petőfi Gimnáziuma és Kollégiuma (Nagy Tamás Ybl-díjas építész tervei alapján 1997-ben készült el).
 A Fő téren emelt első világháborús emlékművet (Morzsa-Morhardt Gyula alkotását) a második világháború után lebontották; a helyén 1989 óta a két világháború áldozatairól együttesen :megemlékező háborús emlékmű áll. A tér fontosabb épületei:
 polgármesteri hivatal,
 helyőrségi klub az egykori Korona étterem klasszicista épületében,
 stilizált homlokzat az egykori Petrovics-mészárszék emlékére (1998-ban építették).
 A Fő utca és a Fő tér sarkán nyíló Malom közben berendezett Elektromos Gyűjtemény – mint neve is mutatja – főleg villamos berendezéseket mutat be.
 A járási főszolgabíró egykori hivatalának épületében rendezték be a városi művelődési házat (a zeneiskolával és a könyvtárral). Az épület dísze a bejárat fölötti timpanonban Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye homokkőből kifaragott, festett címere.
 A Fő utca fő érdekessége a 19. század elején-közepén kialakult zártsorú beépítés. Több épület homlokzatát párkányok, illetve stukkók díszítik. A legtöbb ház sárga, illetve zöld. A Fő u. 5. falán emléktábla tájékoztat arról, hogy diákéveiben itt lakott Petőfi Sándor.

Sportélete 
Labdarúgó-csapata az Aszódi FC.

Híres lakói 
 Aszódról származik Podmaniczky Frigyes, akit Krúdy Gyula Budapest „vőlegényének” nevezett.
 Itt töltötte diákéveinek egy részét Hajnóczy József.
 Itt született 1893-ban Csoór Lajos magyar újságíró, lapszerkesztő, lapkiadó, országgyűlési képviselő.
 Itt született 1929. február 18-án Horváth Ernő biológus, muzeológus.
 Itt született 1929. október 19-én Burger Kálmán kémikus, az MTA tagja.
 Itt született Hevesi Simon, született Handler (1868. március 22) magyar–zsidó hittudós teológus és filozófus, rabbi, egyetemi tanár.
 Ide járt iskolába 1836-tól 1839-ig Petőfi Sándor.
 Itt vette feleségül Jósika Miklós Podmaniczky Júliát.
 Itt járt gimnáziumba 1937-1938 folyamán Würtzler Arisztid magyar-amerikai hárfaművész.
 Itt járt gimnáziumba Huszárik Zoltán.
 A negyvenes évek végén az aszódi gimnázium tanára volt Schéner Mihály.
 Itt járt egy ideig gimnáziumba Sára Sándor.
 Aszódi származású a híres operaénekes, tenor, a város díszpolgára, Mukk József.

Testvérvárosai 
  Obernburg (am Main), Németország
  Nyárádszereda, Románia
  Tótmogyorós, Románia

Egyéb 
Az aszódi római katolikus egyházközség a váci egyházmegyéhez, azon belül a hatvani esperesi kerülethez tartozik.

Jegyzetek

Források 
 Magyar Petőfi Múzeum – A Petőfi Múzeum szórólapja

További információk 
 Aszód Önkormányzatának honlapja
 Aszód, webes térinformatikai adatbázis és kereső
 Aszód.lap.hu – Linkgyűjtemény
 Aszodinfo.hu - Független hírportál
 Az aszódi futball klub hivatalos honlapja
 Térkép Kalauz – Aszód
 Petőfi Muzeális Gyűjtemény és Kiállítóhely, Aszód
 Szentháromság templom

Magyarország városai
Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye települései
Pest megye települései