Muraszombat

Muraszombat (szlovénul Murska Sobota , németül Olsnitz , vendül Mürska Sobota  vagy Mörska Sobota ) város és egyben a hasonló nevű alapszintű közigazgatási egység, azaz község központja Szlovéniában, Muravidék régióban. A Muraszombati egyházmegye püspöki székhelye.

Nevének eredete 
Muraszombat a nevét a szombati napokon tartott hetivásárairól kapta, előtagja arra utal, hogy a Lendva-patak, amely mellett épült, a Mura vízrendszeréhez tartozik. A helyi magyar lakosság a város nevét a -ba, -ban helyhatározó ragokkal használja („Muraszombatban”).

Fekvése 
Szlovénia legészakibb városa. Muravidéken, az Alsó-Mura-síkon, a Ravenskón, a Rédics és Göntérháza közötti magyar-szlovén határátkelőhelytől 32 km-re északnyugatra, a Lendva-patak jobb partján terül el. Közúton az A5-ös autópályán, vasúton az Őrihodos–Ljutomér–Ormosd-vasútvonalon érhető el.

Története 
Muraszombat határában, Korong irányában található Grofovsko részen 2002-ben polikulturális lelőhelyet tártak fel. A késő avar korból származó vasfaléra egy telepgödörből került elő.

A településről és Szent Miklós plébániatemplomáról már 1071-ből van közvetett adat. A 13. században a terület neve Belmura volt (azaz a Muravidék belső része); a Nádasd nemzetség egyik birtokközpontja volt itt. Írott forrásban 1348-ban Muraszombata néven említik először. A település egykor nem a mai helyén, hanem a mai Rakičan és a mai muraszombati temető között elterülő dombon állott. Kastélyát, a mai Szapáry-kastély elődjét már a 14. században említik.

1365-ben Széchy Péter fia, Miklós dalmát-horvát bán és testvére, Domonkos erdélyi püspök kapták királyi adományul illetve cserében a Borsod vármegyei Éleskőért, Miskolcért és tartozékaikért Felsőlendvát és tartozékait, köztük Muraszombat városát, mint a magban szakadt Amadéfi János birtokát. A település a későbbi századokon át is birtokában maradt ennek családnak, mely birtokközpontjáról a felsőlendvai, felső-lindvai Bánfi, felső-lindvai Herczeg neveket is viselte.

1479-ben Hunyadi Mátyástól kiváltságokat kapott. 1582-ben Podgiriay Borbálának volt itt kúriája. 1605-ben, mivel a lakosság Bocskai hadainak ellenállt, az a települést porig égette. Ezután nem a régi helyén, hanem a jelenlegi helyen, a Szapáry-kastély körül épült fel. A kastélyt 1647-ben még Széchy Tamás kastélyaként említik. 1687-ben a Széchyek fiági kihalásával Kéry Ferenc felesége, Széchy Julianna grófnő a vasvári káptalan mint hiteleshely előtt írt szerződésben muraszombati kastélyát és a hozzá tartozó uradalmat a Szapáry családnak adta el. 1690-ben Szapáry Péter Muraszombat „örökös ura” lett, a város más részei  királyi tulajdonban voltak. A Szapáryak egészen az első világháborúig voltak a város földesurai.

Egyházilag a 12. századtól 1777-ig a Győri egyházmegyéhez tartozott, ekkor azonban az újonnan alapított Szombathelyi egyházmegyéhez csatolták. 1923-tól azonban már csak formailag tartozott Szombathelyhez és 1964-ben hivatalosan is a Maribori egyházmegye része lett. A reformáció hatására lakói a 16. században evangélikusok lettek, de 1671 és 1673 között a rekatolizáció hatására újra visszatértek a katolikus vallásra. Az evangélikus egyház csak 1886-ban tudta újjászervezni az itteni plébániát, mely a vendvidéki evangélikusok központja lett.

A település sokat szenvedett a Mura áradásaitól. A 19. század elején mezővárosként a tótsági járás része volt.

A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Muraszombati járásának székhelye volt. A járáshoz 114 kisközség tartozott 91 606 katasztrális hold területtel, lakosainak teljes száma 44 986 volt. Muraszombat volt a járási szolgabírói hivatal, a járásbíróság, az adóhivatal, a közjegyzőség székhelye. Volt itt csendőrőrs, pénzügyőrség, járási ipartestület, egyesületei közül említésre méltó a jótékony keresztény nőegylet, az izraelita ifjúsági és nőegylet, iparos és kereskedő ifjak önképző egylete, tűzoltó egylet, gazdasági fiókegylet, dalegylet, kaszinó és katolikus kör A városnak két takarékpénztára, gőzmalma, postahivatala és távíróhivatala is volt.

A várost 1918 decemberében horvát félkatonai egységek, melyek korábban a délre fekvő Muraközt elfoglalták, bevonultak Muraszombatba. Céljuk volt, hogy a területet Horvátországhoz csatolják, amivel kivívták a szlovének ellenszenvét, akik a térség Szlovéniához való csatlakozásáért lobbiztak. A magyar kormány tiltakozott a horvát katonai akció ellen, amelynek Párizsban helyt adtak. Ennek tudatában a magyar hadsereg alakulatai kiűzték a horvátokat a városból, melyek között akadtak szlovén nemzetiségű sorkatonák is a helyi lakosságból, de az akció kivitelezése természetesen nem pont az ő érdemük.

Ennek ellenére a magyar revizionisták később olyan legendát terjesztettek, hogy a helyi vendek lázadtak fel önerőből és véres csata árán űzték ki a horvátokat, nagy mértékben eltorzítva ezzel a valóságot, amelyhez még mendemondákra alapozó hamis bizonyítékokat is gyártottak. Többek között tette mindezt Mikola Sándor fizikus. A muraszombati csata soviniszta mítoszát még éveken át terjesztették, azzal hitegetve a közvéleményt, hogy a vendek még vérüket is készek áldozni, mert gyűlöletes számukra az, ha őket nem magyarnak, hanem szlávnak tartják. Ezt a nemlétező eseményt példanélküli történésként intrepretálták, holott ilyen revíziós lépések a nyugat-magyarországi felkelés, a Kercaszomori felkelés vagy a balassagyarmati felkelés során történtek, de Muraszombatban nem volt.

1919-ben itt kiáltotta ki Tkálecz Vilmos a Vendvidéki Köztársaságot, amelyet székhelyének tett néhány napra. A szlovén autonómia mozgalmak a függetlenné kikiáltandó Szlovenszka krajina székhelyének szintén ezt a várost kívánták megtenni. Még ebben az évben a Szerb–Horvát–Szlovén Királysághoz csatolták, ami 1929-től Jugoszlávia nevet vette fel. 1941-ben átmeneti időre ismét Magyarországhoz tartozott, 1945 után visszakerült jugoszláv fennhatóság alá. 1991 óta a független Szlovénia része.

2000-től Magyarország felé ismét helyreállított vasúti kapcsolata van.

2008-ban autópálya kapcsolatot kapott Lendva felé az A5-ös autópálya révén.

Népesség 
2002-ben Muraszombat község 20 080 lakosából 17 637 szlovén, 439 cigány és 138 magyar volt. Magának a városnak a népessége 12 393 fő volt.

1910-ben 6965 lakosából 1497 magyar, 122 német, 5197 szlovén, 11 horvát, 8 pedig más nemzetiségű volt.
Az elmagyarosodás is általában a városokban éreztette leginkább hatását, valamint az értelmiség döntő hányada is magyar volt, hasonlóan az ország más pontjaihoz. Több, a városban lakó szlovén származású lakos magyarosította a nevét, vagy magyarnak vallotta magát, így például Szlepecz János esperes, író és plébános is nyíltan hangoztatta, hogy magyarnak érzi magát. Anton Trstenjak szlovén utazó, amikor a 19. század végén felkereste a mezővárost, megjegyezte, hogy valódi magyarok a felsőbb rétegben vannak, valamint a zsidó kereskedők, tulajdonosok és városi vezetők között. A kispolgári lakosság kizárólag szlovén, de onnan is sokan magyarnak érzik magukat. De nemcsak szlovénok közül vallották magukat magyarnak, hanem a német származású lakosok közül is. Hartner Nándor a város néhai polgármestere, a magyarosítás és a revízió egyik elkötelezett híve is német származása ellenére szívből-lélekből magyarnak tekintette magát. Ez megváltozott a Vendvidék elcsatolásával, s attól kezdve már csökkent a magyar érzelem a szlovén lakosokban, így a következő népszámlálás után már sokan inkább szlovénnak vallották magukat. Szlepecz is évekkel később már elutasította a magyarosítást és magyarosodást, ezért mindent megtett, hogy a helyi szlovén regionális (vend) tudatot építse.

Nevezetességei 
 Szent Miklós tiszteletére szentelt plébániatemploma közvetett források alapján már a 11. században állt. Legrégebbi része a harangtorony 13. századi. A román stílusban épített ősi templomot a 14. században gótikus stílusban építették át, ekkor épült meg a szentély. Hajóját a 15. században nagyobbították és új boltozattal látták el. A 16. században újraboltozták és két oldalkápolnával bővítették. 1910 és 1912 között Takáts László építész tervei szerint építették újjá, de régi szentélyét benne a 14. századi freskókkal meghagyták.
 A muraszombati vár, a Szapáry-kastély a 16. században épült a középkori kastély helyén reneszánsz stílusban. Mai formáját a 18. század első felében történt átépítés után nyerte el. Főkapuja a barokk építészet különlegesen értékes példája. Említésre méltó még a kápolna és szalon barokk freskókkal díszített falakkal. A hatalmas épület ad otthont a Muravidéki Múzeumnak (Pomurski muzej). Parkjában számos egzotikus fa található, köztük több mint háromszáz éves tölgyfák is. A parkban a Muraköz nagyjainak emlékműve és a nemzeti függetlenségi harc 1993-ban emelt emlékműve látható.
 Az evangélikus  templom neogótikus stílusban épült.
 A főtéren a mozi előtt áll Štefan Kovač szobra, Miki Muster munkája.
 A temetőben a második világháborúban elesett partizánok emlékműve áll.
 Az egykori zsidó temetőt emlékparkká alakították át.

Képek

Híres emberek 

 Itt született Barla Mihály (1778 – 1824. február 4.) szlovén születésű evangélikus lelkész, író és költő
 Itt született Zsemlics István (1840. július 9. – 1891. november 10.) magyarországi szlovén római katolikus pap és író
 Itt született Szlepecz János (1872.június 14. – 1936. június 29.) magyarországi szlovén római katolikus pap, újságíró és történetíró
 Itt született Sólyom László (1908. december 17. – 1950. augusztus 19.) altábornagy, vezérkari főnök, a Rákosi-rendszer áldozata.
 Itt született Miran Györek (1952. április 13. – 2021. november 23. vagy előtte) szlovén politikus, germanista

 Itt élt Hánsék Imre  (1756. november 1. – 1826. december 7.) magyarországi szlovén katolikus pap és tótsági esperes
 Itt élt Hüll Ferenc (1800. augusztus 28. – 1880. október 28.) szlovén plébános, muraszombati esperes, prépost, történetíró és Tótság utolsó esperese
 Itt élt Bagáry József (1840.  január 8. – 1919. május 14.) magyar római katolikus plébános, a magyarországi szlovének egyik 19. századi irodalmára
 Itt élt Fliszár János (1856. június 21. – 1947. június 21.) magyarországi szlovén műfordító, költő, újságíró és tanító 
 Itt élt Kováts István (1866. január 25. – 1945. december 1.) magyar evangélikus, lelkész, esperes, történész, író
 Itt élt Klekl József (1874. október 13. – 1948. május 30.) magyarországi szlovén római katolikus pap, politikai vezető

Testvérvárosai 
  Bethlehem, Pennsylvania, USA
  Ingolstadt, Bajorország, Németország
  Körmend, Magyarország
  Paraćin, Szerbia
  Podstrana, Horvátország
  Turnov, Csehország

Jegyzetek

Források 
 Stalna Razstava, Pokrajinski muzej Murska Sobota: 1. Darja Keréc: Sóbota ob koncu 19. stoletja ali kako so nekoč živeli „pravi” Sobočani; 2. Metka Fujs: Kako so Prekmurci v desetih mesecih preživeli devet zamenjav oblasti, pa vendar zaupali politiki; 3. Borut Brumen: Murska Sobota in Sobočani 1919-1941 (Murska Sobota, 1997) 
 Anton Trstenjak: Slovenci na Ogrskem, narodopisna in književna črtica (Objava Arhivskih Virov, Maribor, 2006)

További információk 
 Hivatalos honlap
 Muraszombat obcina honlapja
 Muraszombat Szlovénia információs portálján
 Muraszombat az Őrvidék honlapján
 A Muraszombati Városi Múzeum honlapja 
 A Muraszombati Városi Könyvtár honlapja
 A muraszombati Szent Miklós Plébánia honlapja

Muravidék települései
Vas vármegye települései
Vendvidéki Köztársaság