Seznam vědních disciplín

Seznam vědních disciplín obsahuje abecední soupis nauk, oborů a pomocných věd, které splňují definici vědy. Seznam není definitivní, protože vznikají nové vědy (často interdisciplinární) a starší vědy mohou být transformovány do nových (např. alchymie do chemie), či zavrhnuty po jejich kompromitaci (např. pseudovědy nebo vědy zatížené ideologií).

A 

 Adiktologie – nauka o závislostech.

 Aerologie – obor meteorologie, který se zabývá atmosférou v jejím vertikálním směru.
 Aerodynamika – obor fyziky zkoumající proudění plynů kolem tělesa.
 Aeronomie – nauka o horních vrstvách atmosféry.
 Agrobiologie – věda zkoumající zemědělství z pohledu biologických zákonů.
 Agroekologie – ekologický obor, který zkoumá zemědělské organismy z pohledu jejich vnějšího prostředí.
 Agrochemie – nauka o výživě rostlin v polních podmínkách.
 Agrologie – nauka o polním hospodářství.
 Agrometeorologie – obor studující meteorologické jevy z hlediska zemědělství.
 Agronomie – nauka zabývající se zemědělskou výrobou.
 Akmeologie – nauka o dospělosti.
 Akustika – vědní obor, zabývající se vznikem zvukového vlnění, jeho šířením prostorem a vnímáním zvuku lidskými smysly.
 Akologie – medicínský obor, který se zabývá léčebnými prostředky.
 Aktologie – viz antropomotorika.
 Aktuopaleontologie – vědní obor, který studuje fosilizaci současných organismů i celých biotopů.
 Algebra – odvětví matematiky zabývající se abstraktními strukturami a vztahy mezi nimi. 
 Algeziologie – lékařská disciplína, která se zabývá bolestí a její léčbou.
 Algologie – věda studující sinice a řasy.
 Alergologie – medicínský obor zabývající se alergiemi.
 Anatomie – obor biologie, který se zabývá makroskopickou stavbou organismů.
 Andragogika – nauka o vzdělávání a výchově dospělých.
 Andrologie – lékařský obor, který se zabývá chorobami mužských reprodukčních orgánů.
 Anesteziologie – lékařský obor, který studuje anestézii a anestetika.
 Angiologie – medicínská nauka o krevních a mízních cévách.
 Anglistika – nauka o historii, kultuře a jazyku anglicky hovořících etnik.
 Antropologie – nauka o člověku, jeho kultuře a potažmo celém lidstvu.
 Antropomastika – nauka o osobních jménech.
 Antropomaximologie – disciplína zabývající se rezervami člověka při sportu.
 Antropomotorika – nauka o pohybech člověka. Též kinantropologie, antropokinetika nebo aktologie.
 Antroposociologie – odvětví sociologie, které zkoumá vztah mezi postavením jedince a jeho anatomickými znaky.
 Antropokinetika – viz antropomotorika.
 Apidologie – nauka o včelařství.
 Arabistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií arabských národů.
 Arachnoentomologie – věda zkoumající hmyz (Insecta) a pavoukovce (Arachnida) ze zdravotnického a veterinárního hlediska.
 Arachnologie – biologická věda o pavoukovcích.
 Arboristika – zabývá se komplexní péčí o dřeviny a jejich porosty.
 Argotologie – nauka o argotu.
 Archeologie – věda studující lidské dějiny prostřednictvím zachovaných artefaktů.
 Architektura – obor na pomezí vědy a umění, který se zabývá stavitelstvím, urbanismem a designem.
 Aritmetika – disciplína matematiky zabývající se popisem vlastností elementárních matematických operací s čísly.
 Astroarcheologie – archeologické odvětví, které zkoumá astronomická zařízení.
 Astrobiologie – disciplína, která zkoumá možnosti vývoje a existence života ve vesmíru. Též Xenobiologie.
 Astrofyzika – obor astronomie, který studuje fyzikální děje probíhající ve vesmíru.
 Astrogeologie – obor astronomie studující geologii na různých vesmírných tělesech.
 Astrometrie – odvětví astronomie, které se zabývá přesnými měřeními a vysvětlováním pozice a pohybů nebeských těles.
 Astronomie – věda studující vesmír a jevy ve vesmíru.
 Asyriologie – nauka o Asýrii.
 Audiologie – odvětví medicíny, které se zabývá sluchem.
 Auditoriologie – multidisciplinární vědní obor, který se zabývá prostorami určenými pro přednes (divadelní, koncertní, přednáškové atd.)
 Autekologie – studuje ekologii jedinců jednoho biologického druhu.
 Auxologie – odvětví biomedicíny zkoumající růst a vývoj člověka.

B 

 Bakteriologie – nauka o bakteriích.
 Balbutologie – obor zabývající se koktavostí.
 Balistika – věda o pohybech a účincích střel.
 Balneologie – věda, která se zabývá lázněmi.
 Batrachologie – nauka o obojživelnících (Amphibea).
 Behaviorální neurologie – odvětví neurologie, které zkoumá vztah mezi poruchami nervové soustavy a chováním člověka.
 Bibliografie – odvětví sociální informatiky, které se zabývá zkoumáním bibliografických informací ve společnosti.
 Bibliologie – nauka o knihách. Též knihověda.
 Bibliopsychologie – odvětví psychologie zkoumající vliv četby na člověka.
 Biofyzika – mezioborová disciplína zkoumající biologické objekty a problémy fyzikálními metodami.
 Biochemie – interdisciplinární věda zkoumající chemické pochody v živých organismech.
 Bioinformatika – disciplína zabývající se metodami shromažďování, analýzy a vizualizace rozsáhlých biologických dat
 Bioklimatologie – odvětví studující vliv prostředí na procesy v organismech.
 Biokybernetika – interdisciplinární věda aplikující kybernetiku při studiu biologických objektů.
 Biologická psychologie – věda, která se zabývá rolí biologických faktorů v psychických jevech.
 Biologie – vědní obor zabývající se organismy a vším, co s nimi souvisí.
 Biomatematika – viz Matematická biologie.
 Bionika – hraniční obor využívající znalost stavby a funkce organismů při vývoji nových technologií.
 Bionomie – věda zabývající se životem organismů z hlediska způsobu výživy, prostředí apod.
 Biospeleologie – odvětví zkoumající živé organismy v jeskyních.
 Biotechnologie – obor, který aplikuje biologické systémy při výrobě, přeměně nebo jinému specifickému použití.
 Bohemistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií českého národa.
 Botanika – nauka o rostlinách.
 Bromatologie – vědní disciplína zabývající se jídlem.
 Bryologie – biologický obor zabývající se mechorosty.
 Byzantologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Byzantské říše.

C 
 Cytogenetika – věda zkoumající genetické jevy na buněčné úrovni, zejména vzhledem k funkci a stavbě chromozomů.
 Cytologie – věda komplexně studující buňku a její struktury a životní pochody.

D 

 Daktyloskopie – nauka o kožních lištách na prstech rukou, nohou, na dlaních a ploskách chodidel. Též dermatoglyfika.
 Defektologie – obor zkoumající zdravotně postižené děti.
 Demografie – věda zabývající se procesem reprodukce lidských populací.
 Dendrologie – nauka o dřevinách.
 Derivologie – lingvistický obor zabývající se tvorbou slov.
 Dermatologie – obor lékařství zabývající se kůží a jejími deriváty (vlasy, nehty, potní žlázy, atd.).
 Dermatovenerologie – obor lékařství kombinující dermatologii (onemocnění kůže) a venerologii (pohlavní choroby).
 Deskriptivní geometrie – odvětví geometrie, které se zabývá zobrazením prostorových útvarů do roviny.
 Diabetologie – lékařský obor zabývající se cukrovkou.
 Dialektologie – odvětví lingvistiky, které se zabývá studiem nářečí.
 Dietologie – obor medicíny, který se zabývá výživou.
 Diplomatika – pomocná historická věda zabývající se studiem úředních písemností.
 Dipterologie – nauka o dvoukřídlém hmyzu.
 Dolorologie – odvětví medicíny zabývající se bolestí.
 Dozimetrie – fyzikálně-medicínský obor zabývající se měřením vlastností ionizujícího záření.
 Dynamika – obor mechaniky zkoumající pohyb hmotných objektů.

E 

 Edukativní psychologie – viz pedagogická psychologie.
 Egyptologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Egypta.
 Ekofyziologie – přírodovědný obor zkoumající vlivy vnějšího prostředí na organizmy, též ekotysiologie.
 Ekologie – obor biologie studující vztahy mezi organismy a prostředím.
 Ekonometrie – disciplína ekonomie zabývající se aplikací metod statistiky na ekonomická data.
 Ekonomie – věda studující nakládání se zdroji (ekonomiku).
 Ekotysiologie – viz ekofyziologie.
 Elektroakustika – věda, která se zabývá zvukem, jeho šířením, záznamem a reprodukcí za použití elektroniky.
 Elektrodynamika – obor fyziky, který zkoumá proměnná (dynamická) elektromagnetická pole.
 Elektrofyziologie – 1. biologický obor studující elektrické projevy živých organismů. 2. lékařský obor zabývající se vyšetřováním elektricky vzrušivých tkání.
 Elektrochemie – obor chemie, který zkoumá procesy při proměně chemické energie na elektrickou a naopak.
 Elektromagnetismus – fyzikální odvětví, které se zabývá vzájemným působením magnetických a elektrických jevů.
 Elektrostatika – obor fyziky, který zkoumá neměnná (statická) elektromagnetická pole.
 Elektrotechnika – obor, který se zabývá využitím elektrické energie.
 Elektrotechnologie – pomocný elektrotechnický obor, který se zabývá výrobními postupy elektrických zařízení.
 Embryologie – biologický obor studující časný individuální vývoj organismu.
 Endokrinologie – biologický a lékařský obor studující systém žláz s vnitřní sekrecí.
 Enologie – věda zkoumající víno a vinařství.
 Entomologie – biologický obor, který studuje hmyz.
 Environmentalistika – interdisciplinární obor zkoumající vzájemné působení člověka a ekosystémů.
 Epidemiologie – lékařský obor studující zákonitosti vzniku a šíření chorob v lidské populaci.
 Epigrafika – pomocná věda historická zkoumající nápisy.
 Epileptologie – lékařská obor zabývající se epilepsií.
 Epizootologie – obor veterinárního lékařství studující zákonitosti vzniku a šíření infekčních chorob mezi zvířaty.
 Erotologie – nauka o erotice.
 Esteziologie – nauka o smyslových ústrojích.
 Etiologie – medicínský obor zkoumající příčiny vzniku nemocí.
 Etnobiologie – věda studující vztahy etnických skupin k živým organismům.
 Etnografie – věda studující zvyky a tradice jednotlivých kultur.
 Etnologie – obor zabývající se srovnávacím studiem kultur a společností.
 Etnometodologie – sociologický obor, který se zabývá obvyklými lidskými činnostmi a jejich organizací.
 Etologie – biologický obor studující chování živočichů.
 Etymologie – lingvistický obor studující původ slov.
 Evoluční biologie – obor biologie studující proces evoluce.
 Exobiologie – viz astrobiologie.

F 

 Faleristika – pomocná historická věda studující řády a vyznamenání.
 Farmacie – obor zabývající se přípravou a distribucí léčiv.
 Farmakologie – lékařský obor zabývající se mechanismy účinku léčiv.
 Farmakopsychologie – odvětví psychologie, které zkoumá vliv léčiv a chemických látek na člověka.
 Farologie – technický obor zabývající se stavbou a provozem majáků.
 Felinologie – biologický obor, který zkoumá kočky.
 Fenologie – nauka o časovém průběhu základních životních projevů v závislosti na změnách počasí, střídání ročních období a prostředí.
 Filematologie – nauka o líbání.
 Filologie – nauka studující jazyk a kulturu s ním spojenou.
 Flebologie – lékařský obor zabývající žílami.
 Floristika – botanický obor zkoumající flóru určitého území.
 Fonetika – přírodní věda studující vznik hlasu.
 Foniatrie – medicínský obor zabývající se chorobami hlasu a sluchu.
 Fonologie – lingvistická disciplína zabývající se zvukovou stránkou jazyka. Též fonémika.
 Fotometrie je část optiky zkoumající viditelné světlo z hlediska intenzity jeho zrakového vnímání.
 Fotonika – fyzikální a technická disciplína navazující na optiku.
 Frazeologie – je nauka o ustálených slovních spojeních.
 Ftizeologie – lékařský obor zabývající se tuberkulózou.
 Futurologie – věda o budoucnosti.
 Fykologie – obor, který studuje řasy.
 Fylogenetika – obor systematické biologie hledající evoluční vztahy mezi organismy.
 Fytocenologie – dříve geobotanika, biologický obor studující rostlinná společenstva.
 Fytogeografie – obor studující rozšíření rostlin na Zemi.
 Fytopatologie – obor studující choroby rostlin.
 Fyzika – obor zkoumající základní vlastnosti dějů v přírodě.
 Fyziologie – biologický obor studující funkci organismů.

G 

 Gastroenterologie – medicínský obor, který se zabývá trávicím ústrojím.
 Gastronomie – nauka o vztahu kultury a potravy.
 Gelotologie – nauka o smíchu.
 Gemelilogie – věda zkoumající genetiku dvojčat. Též gemelologie.
 Gemologie – věda, která se zabývá drahými kameny.
 Genealogie – pomocná věda historická studující rodokmeny.
 Genetika – biologická věda studující dědičnost.
 Genologie – obor literární vědy studující literární žánry.
 Geodézie – obor studující geometrické vlastnosti Země.
 Geografie – věda studující prostorové rozšíření jevů na Zemi.
 Geochemie – věda studující chemické složení Země.
 Geochronologie – nauka o určování stáří hornin, usazenin, zkamenělin a dalších geologických objektů.
 Geologie – studuje složení, stavbu a historický vývoj Země.
 Geometrie – obor matematiky studující tvar, velikost, proporce a pozici objektů.
 Geomorfologie – obor studující tvar zemského povrchu.
 Geomytologie – zabývá se zkoumáním geologických a paleontologických jevů, zobrazených v lidské mytologii.
 Geonika – sleduje dopady činností člověka a jím vyvolaných aktivit na přírodní prostředí a interakci přírodního a antropogenního prostředí.,
 Geriatrie – lékařský obor zabývající se zvláštnostmi onemocnění a jejich terapie ve stáří.
 Germanistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií germánských národů.
 Gerontologie – věda o stáří.
 Gerontopsychologie – odvětví psychologie, které se zabývá stářím a stárnutím.
 Glaciologie – nauka o ledovcích.
 Globalistika – zkoumá základní otázky existence a vývoje světové společnosti jako celku.
 Gnotobiologie – vědní obor, který zkoumá bezmikrobní živočichy.
 Gradologie – obor zkoumající přemnožování škůdců.
 Grafémika – nauka o písemné stránce jazyka.
 Grafognozie – viz písmoznalectví.
 Graminologie – nauka o travách.
 Gynekologie – medicínský obor, který se zabývá ženskými pohlavními orgány.

H 

 Hebraistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií židovského národa i moderního státu Izraele.
 Helmintologie – biologický obor studující červy a chorobami, které způsobují.
 Hematologie – lékařský obor zabývající se onemocněními krve a krvetvorné tkáně.
 Hepatologie – lékařský obor zabývající se chorobami jater.
 Heraldika – pomocná věda historická studující erby.
 Herbologie – obor zabývající se plevely.
 Herniologie – lékařský obor zabývající se kýlami.
 Herpetologie – biologický obor studující plazy, v širším pojetí i obojživelníky
 Hipologie – nauka o koních.
 Histologie – biologická disciplína studující soubory buněk stejného druhu – tkáně živočichů a pletiva rostlin a hub.
 Historie – věda, jejímž cílem je reflexe historických událostí.
 Historiografie – též dějepisectví, obor zabývající se systematickým zaznamenáváním historických událostí.
 Horologie – věda zabývající se měřením času.
 Hortologie – nauka známá spíše jako zahradnictví.
 Humánní etologie – obor etologie studující chování člověka.
 Hungaristika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií maďarského národa.
 Hydrobiologie – obor biologie studující životní procesy ve vodním prostředí.
 Hydrodynamika – fyzikální obor zabývající se prouděním kapalin.
 Hydroenergetika – odvětví techniky, které se zabývá využitím vodní síly pro získávání energie.
 Hydrogeologie – obor zabývající se podzemními vodami.
 Hydrografie – geografický obor, který se zabývá časoprostorovým rozmístěním vody v krajině. Též vodopis.
 Hydrologie – geografická disciplína, která studuje pohyb a rozložení vody na Zemi.
 Hydromechanika – věda zabývající se kapalinami a působením sil na ně.
 Hydrometeorologie – obor studující koloběh vody mezi zemským povrchem a atmosférou.
 Hydrostatika – fyzikální obor zabývající kapalinami, které jsou v klidovém stavu.
 Hydrotechnika – obor, které se zabývají využitím vody a ochranou před jejími nežádoucími účinky.
 Hygrologie – věda zabývající se vlhkostí.
 Hypnologie – nauka o spánku a hypnóze.
 Hypnopatologie – lékařský obor zabývající se poruchami spánku.

Ch 

 Chemie – věda zabývající se vlastnostmi, složením, přípravou a strukturou anorganických a organických látek a jejich vzájemnými interakcemi.
 Chetitologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Chetitů.
 Chiropterologie – biologická disciplína studující letouny (řád Chiroptera).
 Chirurgie – lékařský obor, který léčí nemoci a úrazy především pomocí manuálních a operačních výkonů.
 Chorologie (biologie) – biologická disciplína zabývající se distribucí organismů v areálech.
 Chorologie (geografie) – geografická nauka o případných vztazích mezi geografickými entitami, které se vyskytují v konkrétních areálech.
 Chronobiologie – vědní disciplína zabývající se periodickými fenomény v živých organismech.
 Chronologie – pomocná historická věda, jejímž předmětem je měření času a způsoby a prostředky k tomu užívané, stejně tak jako určování časového pořadí.

I 

 Iatrologie – prakticky nepoužívané synonymum pro lékařskou vědu.
 Iberoamerikanistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií španělsky či portugalsky hovořících zemí Střední a Jižní Ameriky.
 Ichnologie – nauka o zkamenělých stopách živočichů.
 Ichtyologie – obor zoologie, který se zabývá studiem rybovitých obratlovců.
 Ikonografie – obor zabývající se náměty ve výtvarném umění.
 Ikonologie – nauka o významech, vzniku a proměnách výtvarných děl.
 Imunologie – věda zabývající se zkoumáním imunitního systému.
 Indologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií etnik indického subkontinentu.
 Industriální sociologie – sociologická disciplína zbývající se sociálními hledisky průmyslové výroby.
 Infektologie – lékařský obor zabývající se infekčními onemocněními.
 Informační věda – interdisciplinární věda zabývající se informacemi.
 Informatika – počítačová věda studující výpočetní a informační procesy z hlediska hardware i software.
 Infračervená astronomie – oborem astronomie, který zkoumá objekty viditelné v infračerveném záření.
 Inženýrská psychologie – obor psychologie zkoumající vztah člověka a strojního zařízení.
 Íránistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií íránských národů.
 Islamistika – vědní obor, který se zabývá studiem islámu, islámských zemí, islámské společnosti a kultury.

J 
 Jaderná fyzika – odvětví fyziky, které zkoumá atomové jádro.
 Jaderná chemie – viz radiochemie.
 Jaderná technika – obor zabývající se využitím jaderné energie a ochranou před ionizujícím zářením.
 Japanologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Japonska. Též japanistika.
 Jidistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií národů, kteří používají jidiš.
 Jurisprudence – věda zkoumající právo.
 Juventologie – sociologický obor zabývající se mládeží.

K 

 Kalilogie – nauka o přednesu.
 Kampanologie – věda o zvonech.
 Kardiologie – lékařský obor zabývající se chorobami srdce.
 Kariologie – lékařský obor zabývající se zubním kazem.
 Karpobiologie – viz karpologie.
 Karpologie – nauka o semenech a plodech rostlin.
 Karsologie – věda zkoumající vápencový kras.
 Kartografie – věda zabývající se mapami.
 Karyologie – odvětví biologie, které zkoumá buněčná jádra.
 Kastelologie – nauka o opevněných sídlech.
 Kašubistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Kašubů.
 Keltologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Keltů.
 Kinantropologie – multidisciplinární věda o pohybu člověka.
 Kinematika – odvětví mechaniky zabývající se pohybem bez zkoumání jeho příčin.
 Kineziologie – věda o mechanických zákonitostech pohybového ústrojí živočichů.
 Klimatologie – nauka o podnebí.
 Kodikologie – věda o rukopisech.
 Kognitivní neurologie – odvětví neurobiologie zkoumající kognitivní procesy a jejich neuronální podstatu. Tvoří jednu část kognitivní a behaviorální neurologie.
 Kognitivní archeologie – odvětví archeologie zabývající se poznáváním lidí v minulosti s důrazem na studium historických způsobů myšlení a symboliky.
 Kognitivní psychologie – psychologické odvětví, které se zabývá poznávacími procesy.
 Kognitivní věda – mezioborová věda studující mysl a procesy v ní probíhající.
 Koleopterologie – odvětví entomologie studující brouky.
 Kolorimetrie – odvětví optiky, zabývající se popisem a kvantifikací barev světla a jejich vnímání.
 Kombinatorika – obor matematiky zkoumající konečné množiny a jejich vnitřní strukturu.
 Komeniologie – věda zabývající se studiem života a díla Jana Amose Komenského.
 Konchologie – nauka o schránkách měkkýšů.
 Koprologie – 1. věda zkoumající výkaly. 2. lékařský obor zabývající se diagnostickým vyšetřováním výkalů.
 Kosmetologie – nauka o kosmetice.
 Kosmologie – věda zkoumající vesmír jako celek.
 Kosmonautika – odvětví vědy a techniky, která se zabývá cestováním mimo zemskou atmosféru.
 Kraniologie – podobor antropologie zabývající se studiem lebek.
 Krenologie – nauka o zřídlech. Též zřídelnictví.
 Kriminalistická odorologie – kriminalistická disciplína zabývající se pachovými stopami
 Kriminalistika – věda zabývající se odhalováním, vyšetřováním a předcházením trestné činnosti.
 Kriminologie – nauka o trestných činech, pachatelích, obětích a kontrole kriminality.
 Kryobiologie – biologické odvětví, které zkoumá účinek nízkých teplot na organismy.
 Kryogenika – obor fyziky zabývající se nízkými teplotami.
 Kryochirurgie – odvětví medicíny, které se zabývá aplikací nízkých teplot při chirurgických zákrocích.
 Kryologie – nauka o kryosféře.
 Kryotechnika – obor zabývající se technickým zařízením, nutným pro dosažení nízkých teplot.
 Kryptogamologie – odvětví biologie zabývající se tajnosnubnými rostlinami (Cryptogamae).
 Kryptoanalýza – nauka o dešifrování.
 Kryptografie – nauka o šifrování.
 Kryptologie – věda zabývající se šiframi.
 Krystalografie – věda zabývající se krystaly.
 Kulturní a sociální antropologie, zkráceně kulturologie – nauka o kultuře.
 Kybernetika – věda, která se zabývá obecnými principy řízení a přenosu informací.
 Kynologie – nauka o psech.

L 

 Laktologie – nauka o mlékařství.
 Laryngologie – lékařský obor zaměřený na hrtan. V České republice je nedílnou součástí otorhinolaryngologie.
 Lepidopterologie – nauka o motýlech.
 Lesnická typologie – obor zabývající se tříděním lesů.
 Lexikografie – disciplína jazykovědy, která se zabývá shromažďováním a zpracováváním slovní zásoby.
 Lexikologie – odvětví jazykovědy zabývající se slovní zásobou.
 Lichenologie – věda o lišejnících.
 Limnobiologie – podobor limnologie zabývající se sladkovodní biologií.
 Limnologie – věda o sladkých vodách.
 Lingvistická geografie – věda zabývající se územním rozšířením jazyků.
 Lingvistika – věda zkoumající přirozený jazyk. Též jazykověda.
 Literární historie – podobor literární vědy zabývající se dějinami literatury.
 Literární interpretace – podobor literární vědy, který se zabývá výkladem literárních děl.
 Literární teorie – podobor literární vědy zkoumající zákonitosti literatury.
 Literární věda – humanitní disciplína, která zkoumá literaturu.
 Litologie – geologická věda zkoumající usazeniny. Též sedimentologie.
 Logika – formální věda zkoumající způsob vyvozování závěrů.
 Logopedie – mezioborová věda zabývající se poruchami řečí.
 Lukařství – vědní obor, který zkoumá společenství luk.
 Lymfologie – nauka o mízní soustavě.

M 

 Makroekonomie – odvětví ekonomie, které se zabývá zkoumáním ekonomického systému jako celku.
 Makrosociologie – odvětví sociologie zabývající se velkými sociálními útvary.
 Malakologie – nauka měkkýších. Též malakozoologie.
 Mammalogie – nauka o savcích. Též teriologie nebo mammaliologie.
 Matematika – formální věda zabývající kvalifikací a kvantifikací abstraktních entit a vyhledáváním zákonitostmi mezi nimi.
 Matrimoniologie – odvětví psychologie, které se zabývá manželstvím.
 Matrimoniopatologie – věda, která se zabývá poruchami manželství.
 Medicína – věda o zdraví člověka. Též lékařství.
 Mechanika – odvětví fyziky zkoumající změny vzájemné polohy a tvaru těles a příčiny těchto změn.
 Metalografie – nauka o struktuře kovů a jejich slitin.
 Metalurgie – nauka o získávání a zpracování kovů. Týmž slovem se označuje také výrobní odvětví.
 Meteorologie – věda, která se zabývá atmosférou.
 Metodologie – nauka o metodách.
 Metrologie – nauka o měření fyzikálních a technických veličin, mírách a vahách.
 Mikrobiologie – biologický obor zkoumající mikroorganismy.
 Mikroekonomie – odvětví ekonomické, které zkoumá rozhodování jednotlivých tržních subjektů.
 Mikrosociologie – odvětví sociologie zabývající se interakcemi malých skupin.
 Mineralogie – nauka o nerostech.
 Molekulární biologie – obor biologie studující životní procesy na molekulární úrovni.
 Molekulární elektronika – věda, jež zkoumá využití molekul a atomů pro použití v obvodových a systémových funkcí v elektronice. Též molektronika.
 Molekulární paleontologie – obor paleontologie, který se zabývá zkoumáním fosilních organických látek (chemofosilií).
 Molekulová fyzika – odvětví fyziky látek, jež se zabývá zkoumáním kolektivního chování atomů, resp. molekul.
 Monasteriologie – věda o klášterech.
 Morfologie – součást mnoha věd, která se zabývá tvary (jak abstraktními, tak konkrétními).
 Morfonologie – lingvistický obor, který se zabývá fonologickou stavbou morfémů, čili morfonémů.
 Motologie – věda zabývající se lidskou motorikou.
 Muzeologie – nauka o muzejnictví.
 Muzikologie – věda zkoumající hudbu.
 Mykologie – obor, který se zabývá zkoumáním hub.
 Mykoparazitologie – nauka o parazitických houbách.
 Myologie – lékařský obor, který se zabývá svaly.
 Myrmekologie – nauka o mravencích.
 Mytologie – věda zabývající se studiem mýtů.

N 

 Nanotechnologie – technický obor zabývající se výrobou a využitím technologií založených na cílených manipulacích v nanometrové škále.
 Naratologie – odvětví literární vědy, které zkoumá fabule.
 Nefrologie – obor medicíny, který se zabývá chorobami ledvin.
 Neologie – odvětví lingvistiky, které zkoumá novotvary.
 Neonatologie – obor medicíny, který se zabývá novorozenci.
 Neurobiologie – obor studující biologické vlastnosti nervové tkáně.
 Neuroekonomie – interdisciplinární obor, který zkoumá lidské rozhodování z pohledu mozkových funkcí.
 Neuroendokrinologie – věda zkoumající vztahy mezi hormonální sekrecí a nervovou soustavou.
 Neurochemie – chemický obor, který se zabývá neuroaktivními látkami.
 Neurochirurgie – odvětví chirurgie zaměřené na nervovou soustavu.
 Neurologie – lékařský obor zabývající se onemocněními nervové soustavy. Někdy je chybně používáno i ve smyslu neurověda.
 Neuropsychologie – psychologický obor, který zkoumá strukturu a funkci mozku v souvislosti s psychologickými procesy.
 Neuroradiologie – obor radiologie zabývající se nervovou soustavou.
 Neurověda (neuroscience) – obor na pomezí řady tradičních oborů zabývající se komplexním studiem činnosti nervového systému, integruje poznatky všech dílčích oborů studujících nervový systém.
 Nozologie – nauka zabývající se kategorizací nemocí.
 Numismatika – nauka o platebních prostředcích.

O 

 Obezitologie – věda zabývající se nadváhou.
 Oceánografie – vědní obor zabývající se oceány a moři. Též oceánologie.
 Odontologie – viz stomatologie.
 Odorologie – kriminalistický obor, který se zabývá identifikací na základě pachu.
 Oftalmologie – obor medicíny zabývající se zrakovými drahami.
 Oneirologie – nauka o snech.
 Onkologie – medicínský obor, který se zabývá nádorovými onemocněními.
 Onomastika – nauka o vlastních jménech. Též onomatologie.
 Onomaziologie – lingvistická nauka o pojmenování jevů, věcí atd. jazykovými znaky.
 Ontogenetická psychologie – obor psychologie, které se zabývá psychickým vývojem jedince.
 Oologie – věda, zabývající se studiem vajec.
 Optika – odvětví fyziky, které se zabývá světlem a jeho interakcí s látkami.
 Orientalistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií etnik Orientu.
 Organologie – nauka o hudebních nástrojích; specificky též nauka o varhanách.
 Ornitologie – nauka o ptácích.
 Ortoepie – nauka o správné výslovnosti.
 Ortografie – nauka o pravopise.
 Osteologie – nauka o kostech.
 Otologie – ušní lékařství, též otiatrie.
 Otorhinolaryngologie – ušních, nosních a krčních lékařství.

P 

 Paleogeografie – geografická disciplína zbývající se geografickými poměry v jednotlivých geologických obdobích.
 Paleografie – pomocná historická věda studující vývoji písma a grafických znaků.
 Paleografika – pomocná historická věda studující písemné památky.
 Paleoklimatologie – obor zbývající se klimatickými poměry v jednotlivých geologických obdobích.
 Paleontologie – věda o životě v minulých geologických obdobích.
 Paleopatologie – pomocná věda historická studující patologické změny na historickém a archeologickém materiálu.
 Palinologie – nauka o pylech.
 Papyrologie – věda zabývající se písemnými památkami psanými na papyru.
 Parazitologie – obor biologie zabývající se studiem parazitů vč. studia průběhu a léčby parazitárních onemocnění.
 Parodontologie – oboro zubního lékařství, který se zabývá měkkými ústními tkáněmi.
 Patologická anatomie – lékařský obor studující změny ve stavbě těla způsobené chorobami.
 Patologická fyziologie – lékařský obor studující funkční změny organismu způsobené chorobnými procesy. Též patofyziologie.
 Patologie – obecně věda studující onemocnění, často je používán ve smyslu konkrétního oboru.
 Patopsychologie – psychologická nauka o chorobných stavech a úchylkách průběhu duševních pochodů.
 Pedagogická psychologie – odvětví psychologie, které se zabývá vzděláváním a s ním souvisejícími procesy a změnami v lidské psychice.
 Pedagogika – obor studující výchovu a vzdělávání.
 Pedeutologie – nauka o pedagogických profesích.
 Pediatrie – lékařský obor zabývající se chorobami dětského věku.
 Pedobiologie – biologický obor, který zkoumá organizmy v půdě.
 Pedologie – věda o půdách, nebo též souhrnná věda o dětech.
 Pedopsychologie – nauka o psychologii dítěte.
 Penologie – součást právní vědy zabývající se tresty.
 Perinatologie – medicínský obor, který se zabývá perinatální péčí.
 Petrochemie – obor chemie zabývající se využitím ropy a zemního plynu.
 Petrologie – věda o horninách.
 Písmoznalectví – forenzní věda zabývající se zkoumáním a porovnáváním písemných projevů za účelem identifikace nebo naopak vyloučení pisatele.
 Planetologie – věda zkoumající planety.
 Pneumologie – lékařský obor zabývající se plicními onemocněními.
 Politologie – věda zabývající se popisem a hodnocením politických jevů.
 Polonistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií polského národa.
 Pomologie – odvětví botaniky, které se zabývá popisem a podrobnějším studiem odrůd ovoce.
 Posturologie – psychologická disciplína zabývající se postoji a uspořádáním těla v prostoru.
 Potamologie – odvětví hydrologie, které zkoumá povrchově tekoucí vody.
 Proktologie – medicínský obor, který se zabývá řitním otvorem, konečníkem a esovitou kličkou.
 Psefologie – sociologická nauka o voličích a volebních postojích.
 Pragmatika – obor lingvistiky zabývající se řečovým aktem jako účelovým jednáním.
 Právní věda – viz jurisprudence.
 Primatologie – nauka o primátech.
 Protobiologie – věda zabývající se studiem vzniku života.
 Protozoologie – obor biologie zabývající se studiem prvoků.
 Psychiatrie – lékařský obor studující duševní poruchy a onemocnění.
 Psychofarmakologie – odvětví farmakologie, které zkoumá ovlivnitelnost psychiky pomocí chemických látek.
 Psychoimunologie – psychologické odvětví zaměřené na zkoumání vlivu psychiky na lidskou imunitu.
 Psychologie – věda studující chování a mentální procesy.
 Psychometrika – obor psychologie zabývající se kvantifikací a měřením psychických jevů. Též psychometrie.
 Psychoonkologie – interdisciplinární věda zabývající se psychologickými a sociálními aspekty rakovinných onemocnění.
 Psychopatologie – disciplína psychologie, která zkoumá duševní poruchy.
 Pteridologie – nauka o kapraďorostech.

R 

 Radioastronomie – obor astronomie zabývající se výzkumem vesmíru prostřednictvím rádiových vln.
 Radiobiologie – obor studující biologické účinky ionizujícího záření.
 Radioekologie – nauka zkoumající vliv ionizujícího záření na životní prostředí.
 Radiochemie – odvětví chemie studující vlastnosti a aplikace radionuklidů a jejich sloučenin při studiu chemických a biochemických dějů. Též jaderná chemie.
 Radiologie – lékařský obor zabývající se diagnostikou pomocí rentgenového záření. V anglosaském prostředí obvykle zahrnuje veškeré využití ionizujícího záření v medicíně.
 Radiometrie – fyzikální obor, který se zabývá energetickými vlastnostmi elektromagnetického záření.
 Radioterapie – lékařský obor zabývající se využitím ionizujícího záření v terapii.
 Religionistika – věda zkoumající náboženství.
 Rentgenologie – archaické synonymum pro radiologii.
 Rentgenová astronomie – obor astronomie zkoumající zdroje rentgenového záření ve vesmíru.
 Reologie – nauka o obecném deformačním chování látek.
 Revmatologie – lékařský obor zabývající se revmatickými nemocemi.
 Rinologie – nosní lékařství.
 Romanistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií národů, kteří hovoří nějakým z románských jazyků.
 Romistika – společenská věda, která studuje jazyk a kulturu Romů.
 Rusistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií rusky hovořících národů.

S 
 Saprobiologie – nauka o organizmech žijících v hnilobném prostředí.
 Seismologie – obor geofyziky, který se věnuje studiu zemětřesení a seismickým vlnám.
 Sémantika – nauka o významu slov, morfémů a jiných znaků.
 Sémasiologie – podobor sémantiky, který se zabývá pouze významem slov.
 Sémiotika – nauka o znakových systémech. Též sémiologie.
 Semitologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Semitů.
 Senologie – medicínský obor zabývající se chorobami prsou.
 Sérologie – odvětví imunologie, které zkoumá séra.
 Sexuologie – věda zabývající se pohlavním životem.
 Sfragistika – pomocná historická věda, která identifikuje a zkoumá pečetě.
 Sindefendologie – nauka o sebeobraně.
 Sinologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Číny.
 Slavistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Slovanů.
 Sociální psychologie – psychologické odvětví, které zkoumá sociální vlivy na psychiku a chování jedince.
 Sociobiologie – obor zkoumající společnost z pohledu biologie.
 Sociologie – společenská věda zkoumající sociální život jednotlivců, skupin a společností.
 Somatologie – nauka o lidském těle.
 Sonochemie – obor chemie, který využívá k iniciaci chemických reakcí ultrazvukové vlny.
 Sorabistika – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Lužických Srbů.
 Speleologie – obor zabývající se výzkumem jeskyní.
 Statika – odvětví mechaniky, která se zabývá tělesy nacházejícími se v klidu.
 Statistická fyzika – fyzikální obor, který zkoumá vlastnosti makroskopických těles jako souboru velkého počtu částic. Též statistická mechanika.
 Statistika – věda zabývající se kvantifikací empirických dat.
 Státověda – věda, která se zabývá vznikem, fungováním a znaky státu.
 Stereochemie – nauka o prostorovém uspořádání atomů v molekulách.
 Stereometrie – matematické odvětví, které zkoumá geometrii prostorových objektů.
 Stomatologie – zubní lékařství.
 Stylistika – jazykovědná nauka o stylu a slohu.
 Surdopedie – odvětví pedagogiky, které se zabývá sluchově postiženými.
 Sumerologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Babylónu a Sumeru.
 Symptomatologie – nauka o příznacích nemocí. Též symptomatika.
 Synekologie – věda zabývající se vztahy společenstev organismů a prostředí.
 Syntax – nauka o větách.
 Syžetologie – nauka o příbězích.

T 

 Teatrologie – nauka o divadlu.
 Technologie – odvětví techniky, které se zabývá výrobními postupy.
 Teologie – věda o náboženství a jeho obsahu, strukturách a dějinách, obvykle úžeji zaměřená na jedno náboženství (například křesťanství) na rozdíl od religionistiky.
 Teratologie – medicínský obor zkoumající vývojové vady.
 Teriologie – nauka o savcích. Též mammalogie.
 Termika – fyzikální obor zabývající se vztahem teplot a vlastností látek.
 Termodynamika – odvětví fyziky, které zkoumá přeměny tepla a energií u makroskopických soustav nezávisle na jejich mikrostruktuře.
 Terminologie – odvětví lexikologie zabývající se termíny.
 Thanatologie – interdisciplinární nauka o smrti a umírání.
 Thanatopsychologie – psychologické odvětví zabývající se smrtí a umíráním.
 Timbrologie – věda o poštovních známkách.
 Topografie – vědní disciplína studující povrchové útvary na povrchu vesmírných těles.
 Topologie – matematický obor, který zkoumá takové vlastnosti geometrických útvarů, které se nemění při oboustranně spojitých zobrazení.
 Topomastika – nauka o zeměpisných jménech.
 Toxikologie – multidisciplinární věda, která zkoumá negativní vliv chemických sloučenin na živé organismy.
 Translatologie – interdisciplinární věda zabývající se převodem z jednoho sémiotického systému do druhého.
 Trasologie – kriminalistický obor, který se zabývá zkoumáním stop (obuvi, pneumatik apod.).
 Traumatologie – lékařské odvětví, které se zabývá poraněními.
 Tribologie – obor zabývající se procesy tření, opotřebení a mazání.
 Turkologie – věda zabývající se jazykem, kulturou a historií Turecka.
 Tyflologie – věda, která se zabývá se zrakově postiženými.
 Typologie (lesnictví) – lesnické odvětví zabývající se tříděním lesních porostů.
 Typologie (polygrafie) – polygrafická nauka o tiskovém písmu.
 Typologie jazyků – lingvistický obor, který se zabývá porovnáváním jazyků.

U 
 Urbanismus – nauka o stavbě sídelních útvarů.
 Urologie – lékařský obor zabývající se diagnostikou a terapií chorob vylučovací soustavy a mužských pohlavních orgánů.

V 

 Vakcinologie – interdisciplinární obor zabývající se očkováním
 Venerologie – obor medicíny, který se zabývá pohlavními chorobami.
 Versologie – literární nauka, která zkoumá verše.
 Veterinární lékařství – obor, který se zabývá zdravotní problematikou zvířat.
 Vexilologie – pomocná historická věda zabývající se návrhem, historií a symbolikou vlajek, praporů a standart.
 Viktimologie – odvětví kriminologie, které se zabývá oběťmi trestných činů.
 Virologie – biologická věda, zabývající se studiem nebuněčných organismů (virů, viroidů a virusoidů).
 Vulkanologie – obor zaobírající se sopečnou činností.

X 
 Xenobiochemie – podobor biochemie studující biochemické přeměny cizorodých látek v organismu.
 Xenobiologie – viz astrobiologie.
 Xylologie – obor dendrologie zkoumající struktury dřeva.

Z 

 Zoohygiena – nauka o ochraně zdraví zvířat.
 Zoologie – biologická věda, zabývající se studiem organismů z říše živočichů.
 Zoogeografie – odvětví biogeografie a interdisciplinární obor zoologie zabývající se rozšířením živočichů.
 Zoopsychologie – věda o chování a psychice zvířat.
 Zymologie – chemický obor zkoumající kvašení.

Reference 

 Seznam
Disciplíny