Muzică rock

Muzica rock este un gen muzical specific celei de-a doua jumătăți a secolului XX și secolului XXI. Instrumentele muzicale de bază pentru rock sunt chitarele electrice (varianta standard cu șase corzi și chitara bas) și bateria, însă în multe subgenuri se întâlnesc și claviaturi (pian, orgă electronică, sintetizator) sau alte instrumente.

Istoria genului 
Muzica rock își are rădăcinile în rock and roll-ul anilor '50. A apărut prima oară prin combinarea muzicii country cu blues. Ulterior s-au adăugat și elemente de rhythm and blues. De la început au apărut subgenuri, însă începând cu anii '70 aceste subgenuri s-au înmulțit și mai ales s-au diferențiat foarte mult. Astfel au apărut genurile punk, heavy metal, alternative rock și altele, care la rândul lor au dat naștere unor subgenuri.

Rock and roll 

Primii artiști care au abordat stilul rock and roll (sau rock 'n' roll) au fost afro-americani (Chuck Berry, Bo Diddley, Little Richard, Fats Domino). Imediat a apărut și un val de albi, care au fost acuzați că au "furat" un stil muzical al negrilor și l-au făcut "alb" (Bill Haley, Buddy Holly, Elvis Presley, Jerry Lee Lewis, Johnny Cash). Spre sfârșitul anilor '50, la concerte publicul a devenit mixt. Rock-ul reprezintă un stil de viață.

Invazia britanică 

Cântecele artiștilor ca Elvis Presley au ajuns peste Ocean, unde, în Marea Britanie, un nou curent a luat naștere: rock-ul britanic (british rock). Inspirat de rock and roll-ul american, rock-ul britanic avea să revoluționeze muzica, prin formații ca The Beatles, The Who, The Yardbirds, The Animals, The Kinks, The Rolling Stones sau Queen.

Folk rock 

În S.U.A. apare un curent care va îmbina muzica rock cu aceea folk. Produsul rezultat, numit folk rock, este reprezentat de Bob Dylan, The Byrds, Neil Young, Simon & Garfunkel, The Mamas & the Papas, Joni Mitchell, The Band ș.a.

Rock psihedelic și progresiv 

Următorul curent important din istoria muzicii rock este genul rock psihedelic, ca reacție față de criza spirituală a societăților consumiste occidentale (Europa, S.U.A.). Se caută o expresie mai cuprinzătoare atât ca formă, cât și ca mesaj, în același timp viabilă la contactul cu publicul larg. Se împrumută mult din alte genuri muzicale, instrumentația este mult mai bogată și cuprinde efecte sonore nemaiauzite; o zonă de influență preferată de mulți este Orientul, sub forma muzicii arabe, indiene sau – cu mult mai rar – a culturilor din Orientul Îndepărtat (China, Japonia, Indonezia). Ca reprezentanți ar fi de amintit The Doors, Grateful Dead, Jefferson Airplane, Jimi Hendrix, The Velvet Underground, parțial The Beach Boys (S.U.A.), Pink Floyd, The Rolling Stones, The Who, dar și deja cunoscuții The Beatles, aflați într-o a doua etapă de creație, desfășurată după jumătatea anilor șaizeci (formațiile citate provin din peisajul britanic). Tot din Marea Britanie, trebuie amintită comparativ formația The Kinks, care a „sfidat” curentul psihedelic și a prefigurat alte zone ale muzicii rock din anii șaptezeci. 

Influența muzicii rock cunoaște un moment semnificativ în anul vara lui 1969, când cinci sute de mii de oameni iau parte la Festivalul de la Woodstock.

La începutul anilor 1970, muzica rock psihedelic își schimbă treptat orientarea, fiind construită în jurul unui public tot mai specializat, dezvoltând un limbaj rafinat, depărtându-se de „populismul” și iraționalitatea muzicii psihedelice (adeseori alimentată de experiențele psihedelice – de unde și numele – provocate de consumul de droguri). Se elaborează o muzică, intitulată rock progresiv, ce face adeseori apel la mijloacele muzicii culte (înțeleasă de muzicienii rock în chipuri mai mult sau mai puțin oportune, ceea ce aduce la o atitudine rezervată din partea mediului muzical academic). Este epoca unei mari diversificări stilistice, a momentelor instrumentale solistice extinse (aducând cu desfășurările de acest fel din lumea muzicii de jazz). Se cuvin amintiți ca promotori ai acestui stil: Genesis, Yes, King Crimson, Emerson, Lake and Palmer, Van der Graaf Generator, Renaissance (Marea Britanie), Amon Düül II, Can (Germania), Captain Beefheart, Frank Zappa și The Mothers of Invention, Kansas (S.U.A.), Rush (Canada) (Franta) și mulți alții.

Curentul se schimbă drastic din punct de vedere formal în a doua jumătate a anilor șaptezeci și va deschide drumul altor genuri muzicale, fie mai atractive pentru public (este cazul formațiilor britanice Yes și Genesis, care se îndreaptă către un sunet pop după anul 1982), fie reformulate la periferia contextului rock (jazz-rock, rock experimental ș.a.).

Hard rock și heavy metal 

La mijlocul anilor '60, tot în Marea Britanie, apare hard rock-ul, din care se va desprinde mai târziu heavy metal-ul. Acesta s-a separat mai târziu de restul rock-ului, devenind o cultură individuală. Sunt de amintit Led Zeppelin, Black Sabbath, Alice Cooper, Deep Purple, Van Halen, Iron Maiden, Judas Priest, AC/DC, Whitesnake, Scorpions. În anii '80 se vor dezvolta multe subgenuri, cum ar fi glam metal, power metal, speed metal, doom metal, gothic metal, symphonic metal, death metal, thrash metal, black metal

Punk rock-ul 

Punk rock-ul apare la finele anilor șaptezeci, ca un curent împotriva comercializării genului rock, dar și ca replică față de muzica elaborată, adesea ermetică pentru publicul larg, a subgenului progresiv. Cele mai importante nume din primul val de punk sunt Sex Pistols, Ramones, The Clash și Patti Smith. În Marea Britanie, muzica punk a devenit instrument de propagandă anarhistă; chiar și astăzi, genul este asociat cu anarhismul.

New  Wave 

Următorul val important din rock se numește new wave, care vine ca o variantă mai elaborată a muzicii punk. Este reprezentat de formații ca The Police, The Pretenders, Duran Duran sau Depeche Mode.

Muzica rock alternativ 

În anii '80 apare termenul de "alternative rock" pentru a eticheta formațiile care nu se încadrează în nici unul dintre genurile cunoscute de rock. Acest gen se va dezvolta mult în următoarele două decenii, când va da muzicii multe subgenuri, cum ar fi britpop, gothic rock, grunge, indie rock ș.a.

Anii '90 - apariția genurilor hibride 
Începând cu anii '90, diversele genuri de rock existente au fost combinate cu alte genuri muzicale, făcându-și astfel apariția multe genuri hibride.

Subgenuri ale muzicii rock

 Acid punk
 Acid rock
 Acoustic rock 
 Alternative metal
 Alternative rock
 Anatolian rock
 Arena rock
 Artcore
 Art rock
 Avant-garde metal
 Avant-rock
 Avant-progressive rock
 Baroque pop 
 Muzică beat 
 Bedroom Rock 
 Black metal
 Blackened death metal
 Blues-rock
 Brazilian rock
 British Invasion
 Britpop
 Bubblegum pop
 Boogaloo
 Canterbury sound
 Cello rock
 Celtic metal
 Celtic rock
 Chimp rock
 Christcore
 Christian rock
 Christian metal
 Classic rock
 Classic metal
 Comedy rock
 Country rock
 Cowpunk

 Cuddlecore
 Dance-punk 
 Dance-rock
 Dark metal
 Deathcore
 Deathgrind
 Death metal
 Death rock 
 Detroit rock
 Doom metal
 Electro rock
 Emocore
 Emo powerpop
 Experimental rock
 Fastcore
 Folkcore
 Folk-rock
 Folk metal
 Forest metal
 Funkcore
 Funk rock
 Funk metal
 Gamecore
 Garage rock
 German rock
 Glam metal
 Glam rock
 Goregrind
 Gothic metal
 Gothic rock
 Grindcore
 Groove metal
 Group Sounds
 Grunge
 Hatecore
 Hard rock

 Hardcore punk
 Heartland rock
 Heavy metal
 Hip Hop
 Horror Punk
 Indie rock
 Industrial rock
 Industrial metal
 Instrumental rock
 Iranian rock
 Japanese rock
 J-ska
 Jam rock
 Jangle pop
 Kaizerrock
 Kozmigroov
 Krautrock
 Latin rock
 Lovers rock
 Manila sound
 Math metal
 Math Rock
 Metalcore
 Mod rock
 Moshcore
 Mesh
 Nerdcore
 Neo-classical metal
 Neo-prog
 New wave
 New Wave of British Heavy Metal
 Noise
 Nu metal
 Ostrock
 Piano rock
 Pinoy rock

 Pop rock
 Post punk
 Post-hardcore
 Post-grunge
 Post-metal
 Post-rock
 Power pop
 Power metal
 Power violence
 Progressive metal
 Progressive rock
 Psychedelic rock
 Psychobilly
 Punk rock
 Punkabilly
 Punta rock
 Queercore
 Rockabilly
 Rock en Español
 Rock in Opposition 
 Rock Opera
 Rockoson 
 Rocksteady
 Raga rock
 Rapcore 
 Reggae rock 
 Sadcore
 Samba-rock
 Screamo
 Shoegazing
 Shock rock
 Shred metal
 Ska punk
 Ska rock 
 Skate punk 
 Skate rock 

 Sleaze rock 
 Sludge metal
 Soft rock
 Southern rock
 Space rock
 Speed metal
 Speedrock
 Stoner metal
 Stoner rock
 Sunshine pop 
 Surf rock
 Swamp rock
 Symphonic metal
 Symphonic rock 
 Synth rock 
 Tanzz-Metal
 Thrash metal
 Thrashcore 
 Trash rock 
 Trip rock 
 Twee pop 
Underground
 Viking metal
 Wagnerian rock
 Wizard rock
 Yacht rock
 Zeuhl

Bibliografie 
 Caraman Fotea, Daniela și Cristian Nicolau (1999). Dicționar rock, pop, folk, Editura Humanitas, București. ISBN 973-28-0910-8

 Robinson, Richard. Pop, Rock, and Soul. New York: Pyramid Books, 1972. Without ISBN
 Rockwood, Perry F. Rock Music or Rock of Ages? Halifax, N.S.: People's Gospel Hour, [198-?]. Without ISBN

 Szatmary, David P. Rockin' in Time: a Social History of Rock-and-Roll. Third ed. Upper Saddle River N.J.: Prentice-Hall, 1996. xvi, 320 p., ill., mostly with b&w photos. ISBN 0-13-440678-8

Legături externe