alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Vrbje (razvrstavanje)

Vrbje je naziv za nekoliko naselja:
 Vrbje, naselje i istoimena općina u Hrvatskoj
 Vrbje, naselje u slovenskoj općini Kostanjevica na Krki
 Vrbje naselje u slovenskoj općini Žalec
Vrbje (Žalec)

Vrbje je naselje u slovenskoj Općini Žalecu. Vrbje se nalazi u pokrajini Štajerskoj i statističkoj regiji Savinjskoj.

Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 577 stanovnika.

Izvor

Naselja u Općini Žalec
Vrpolje

Vrpolje je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u u Slavoniji i administrativno pripada Brodsko-posavskoj županiji.

Geografija 
Vrpolje se nalazi 10 km južno od Đakova.

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Znameniti ljudi 
 Ivan Meštrović
 Josip Matasović
 Tomislav Salopek

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura 
 Galerija "Ivan Meštrović"
 KUD "Ivan Meštrović"

Sport 
 Ribolov
 Nogomet - nogometni klub "Sloga" Vrpolje, nogometni klub "Mladost" Čajkovci i Slavonac iz Starih Perkovaca, koji se u sezoni 2007./2008. natječe u 2.HNL
 Rukomet
 Taekwondo

Vanjske veze 

 Vrpolje online - neslužbene stranice Vrpolja 

 

Općine u Brodsko-posavskoj županiji
Vrpolje (razvrstavanje)

Vrpolje je naziv za nekoliko naseljenih mjesta u Hrvatskoj i BiH:

Hrvatska:
 Vrpolje je naselje i općina u Brodsko-posavskoj županiji
 Vrpolje (Šibenik) je selo kod Šibenika, u blizini istoimenog čvora autoceste A1
 Vrpolje (Knin) je selo u kninskoj općini

BiH:
 Vrpolje (kod Posušja), selo u BiH
Brestovac (opština)

Brestovac je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Slavoniji, a administrativno pripada Požeško-slavonskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Brestovac imala je 4.028 stanovnika, raspoređenih u 48 naselja:
 Amatovci - 1
 Bogdašić - 0
 Bolomače - 13
 Boričevci - 137
 Brestovac - 796
 Busnovi - 97
 Crljenci - 11
 Čečavac - 5
 Čečavački Vučjak - 4
 Daranovci - 185
 Deževci - 169
 Dolac - 178
 Donji Gučani - 120
 Gornji Gučani - 53
 Ivandol - 131
 Jaguplije - 175
 Jeminovac - 1
 Kamenska - 1
 Kamenski Šeovci - 0
 Kamenski Vučjak - 5
 Koprivna - 8
 Kruševo - 1
 Kujnik - 21
 Mihajlije - 0
 Mijači - 18
 Mrkoplje - 0
 Novo Zvečevo - 27
 Nurkovac - 245
 Oblakovac - 5
 Orljavac - 203
 Pasikovci - 18
 Pavlovci - 207
 Perenci - 66
 Podsreće - 21
 Požeški Brđani - 82
 Rasna - 9
 Ruševac - 2
 Sažije - 29
 Skenderovci - 221
 Sloboština - 14
 Striježevica - 7
 Šnjegavić - 13
 Šušnjari - 0
 Vilić Selo - 185
 Vranić - 0
 Zakorenje - 205
 Završje - 318
 Žigerovci - 21

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 3.578 (88,83)
 Srbi - 345 (8,57)
 Talijani - 3
 Česi - 2
 Nijemci - 2
 Rusi - 1
 Rusini - 1
 ostali - 1
 neopredijeljeni - 71 (1,76)
 nepoznato - 24 (0,60)

Uprava 
načelnik: Zdravko Mandić

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi 
 Miljenko Crnjac, umirovljeni hrvatski general i ratni zapovjednik

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 

Požeško-slavonska županija
Kutjevo

Kutjevo je grad u Hrvatskoj, koji se nalazi u Slavoniji, a administrativno pripada Požeško-slavonskoj županiji.

Geografija 
Kutjevo se nalazi u središnjoj Slavoniji 20-ak kilometara od grada Požege.
Kutjevo je smješteno podno brda Krndija.

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo
Kutjevo d.d - najveći proizvođač vina u Hrvatskoj

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura
U Kutjevu djeluje "Hrvatski Puhački orkestar - Puhački orkestar Kutjevo", osnovan 1925.

Sport 
U Kutjevu djeluje Šahovski klub Kutjevo, osnovan 1984. godine i natječe se u 3. Hrvatskoj šahovskoj ligi-istok
Također djeluje i nogometni klub Kutjevo,član prve ŽNL Požega.

Vanjske veze 

 Grad Kutjevo 
 Kutjevo d.d. - vino, graševina, vinogradarstvo, vinarija, kutjevački 

Gradovi u Hrvatskoj
Požeško-slavonska županija
Čaglin

Čaglin je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, smještene u Slavoniji, a koja pripada Požeško-slavonskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Čaglin imala je 3.386 stanovnika, raspoređenih u 31 naselju:
 Čaglin - 677
 Darkovac - 14
 Djedina Rijeka - 165
 Dobra Voda - 12
 Dobrogošće - 11
 Draganlug - 5
 Duboka - 72
 Imrijevci - 51
 Ivanovci - 18
 Jasik - 3
 Jezero - 13
 Jurkovac - 33
 Kneževac - 96
 Latinovac - 84
 Migalovci - 146
 Milanlug - 243
 Mokreš - 22
 Nova Lipovica - 48
 Nova Ljeskovica - 668
 Novi Zdenkovac - 9
 Paka - 61
 Ruševo - 310
 Sapna - 90
 Sibokovac - 53
 Sovski Dol - 155
 Stara Ljeskovica - 16
 Stari Zdenkovac - 46
 Stojčinovac - 7
 Veliki Bilač - 49
 Vlatkovac - 121
 Vukojevica - 88

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 2.782 (82,16)
 Srbi - 378 (11,16)
 Makedonci - 16 (0,47)
 Mađari - 11 (0,32)
 Slovaci - 7 (0,21)
 Bošnjaci - 4
 Česi - 4
 Slovenci - 3
 Nijemci - 2
 Romi - 2
 Albanci - 1
 Rusini - 1
 Ukrajinci - 1
 ostali - 18 (0,53)
 neopredijeljeni - 83 (2,45)
 nepoznato - 73 (2,16)

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi 
 Zlatko Crnković (prevoditelj), hrvatski prevoditelj, književnik, književni kritičar i urednik.
  Vinko Vrbanac, general bojnik HVO-a

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport 
 NK „Omladinac“

Vanjske veze 

Požeško-slavonska županija
Kaptol (općina)

Kaptol je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, koje administrativno pripada Požeško-slavonskoj županiji.

Zemljopis 
Kaptol je smješen pod obroncima planine Papuk. Zapadno se nalaze poznate veličke toplice, istočno poznati kutjevački podrumi a južno se nalazi glavni grad županije Požega. U samom Kaptolu se nalazi dvorac u kojemu se u zadnje vrijeme rade iskopavanja i manja obnavljanja.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Kaptol imala je 4.007 stanovnika, raspoređenih u 10 naselja:
 Alilovci - 470
 Bešinci - 111
 Češljakovci - 365
 Doljanovci - 255
 Golo Brdo - 345
 Kaptol - 1.570
 Komarovci - 233
 Novi Bešinci - 105
 Podgorje - 302
 Ramanovci - 251

Uprava

Povijest 
U kaptolu se nalazi dvorac koji bi mogao imati i turističku vrijednost no to do sada još nije iskorišteno.

Gospodarstvo 
Prevladavaju poljoprivreda i mala obiteljska poduzeća. Bilo je riječi da će se otvoriti industrijska zona, ali to još nije riješeno. U Kaptolu postoje više većih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, a neki od njih su: OPG Humski, OPG Baraba...

Slavni ljudi 
Najpoznatiji Kaptolčani su : Napoleon Špun Strižić i Vilim Korajac (oba pisci)

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
Kaptol ima novoizgrađenu školu sa informatičkim kabinetom a ove godine (2007) izgrađena je i velika sportska dvorana u sklopu škole.

Kultura 
Kultura u Kaptolu je dosta naglašena putem raznih priredbi i manifestacija koje se događaju u Vatrogasnom domu. Posebno je bitno naglasiti i češku manjinu koja također ima svoju dvoranu i vrlo je aktivna na tom polju.

Sport 
Na području općine Kaptol djeluje Nogometni klub Kaptol koji se natječe u 1. županijskoj ligi.

Vanjske veze 
 Službene stranice Općine Kaptol

Požeško-slavonska županija
Velika

Velika je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, koje administrativno pripada Požeško-slavonskoj županiji.

Zemljopis 
Velika je smještena na južnim obroncima Papuka u Požeškoj kotlini, 12 km sjeverno od Požege. Nalazi se na nadmorskoj visini od oko 270 m.

Stanovništvo 
Prema popisu iz 2011., općina Velika imala je 5.607 stanovnika. Po naseljima: 
Antunovac 158;
Biškupci 354;
Bratuljevci 25;
Doljanci 84;
Draga 275;
G. Vrhovci 10;
Kantrovci 34;
Klisa 0
Lučinci 53;
Markovac 1;
Milanovac 45;
Milivojevci 17;
Nježić 1;
Oljasi 63;
Odžakovci 5;
Poljanska 96;
Potočani 182;
Radovanci 483;
Smoljanovci 3;
Stražeman 231;
Toranj 173;
Trenkovo 799;
Trnovac 398;
Velika 2117;

Uprava 
U općinu Velika spadaju ova mjesta: Velika, Radovanci, Potočani, Biškupci, Stražeman i Trenkovo.

Povijest

Gospodarstvo 
Pruža puno pogodnosti kao što je skijanje zimi i kupanje ljeti. Turizam je neovoljno razvijen na odnosu pogodnosti koje pruža Velika.

važni ljudi 
 fra Luka Imbrišimović
 barun Franjo Trenk
 Vlado Zec

Spomenici i znamenitosti 
 Velički grad , Velika
 Dvorac Barun Trenk , Trenkovo
 Crkva Sv. Augustina , Velika

Obrazovanje 
OŠ Ivana Gorana Kovačića koju pohađa oko 400 učenika.

Kultura 
KUD „Ivan Goran Kovačić“ Velika

Udruga "Veličanka" Velika

"Velička kronika" novine Velika

KUD "Šijaci" Biškupci

Sport 
 NK Kamen-Ingrad Velika
 MNK Papuk Velika
 nk "BSK" Biškupci
 Taekwondo klub Velika
 Veličke mažoretkinje Velika
 Šah klub "Lapjak" Velika
 Sportska udruga Lopta Velika

Vanjske veze 

 Službene stranice Općine Velika
 Velika na stranicama Turističke zajednice županije 
 http://www.pd-maliscak.net/index.php  planinarsko društvo

Izvor

Požeško-slavonska županija
Berek

Berek je naselje i općina u Hrvatskoj koje administrativno pripada Bjelovarsko-bilogorskoj županiji.

Zemljopis 
Brežuljkasto-ravničarski kraj, nema viših uzvisina, zimi pušu jaki vjetrovi, česti su mrazevi. Ljeti pada i tuča. Umjereno kontinentalna klima, hladne zime, topla ljeta i pretežno povoljan raspored oborina.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Berek imala je 1.706 stanovnika, raspoređenih u 13 naselja:
 Begovača - 34
 Berek - 475
 Gornja Garešnica - 175
 Kostanjevac - 147
 Krivaja - 70
 Novo Selo Garešničko - 59
 Oštri Zid - 147
 Podgarić - 68
 Potok - 52
 Ruškovac - 143
 Šimljana - 124
 Šimljanica - 165
 Šimljanik - 47

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 1.537 (90,09)
 Srbi - 124 (7,27)
 Mađari - 5 (0,29)
 Romi - 2
 Albanci - 1
 Česi - 1
 Nijemci - 1
 Slovenci - 1
 Talijani - 1
 ostali - 1
 neopredijeljeni - 18 (1,06)
 nepoznato - 14 (0,82)

Uprava 
Načelnik: Mato Tonković 
Zamjenik načelnika: Vlado Krpan
Predsjednik općinskog vijeća: Antun Dergić
Dan općine je 29.9. (blagdan Sv. Mihovila). 
Zbog tako malog broja stanovnika, a povijesno - tradicionalnog postojanja, Općina Berek, proglašena je, općinom na prostoru od posebne državne skrbi.

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti 
Crkva Sv. Mihaela u Bereku

Obrazovanje 
Osnovna škola Berek, 90 učenika

Kultura

Sport 
Staza za moto-trke u izletištu Podgarić

Vanjske veze 

Bjelovarsko-bilogorska županija
Berek (razvrstavanje)

Berek može značiti:
 Berek, mjesto i općina u Hrvatskoj (Bjelovarsko-bilogorska županija)
 Berek (Bosanska Gradiška), naselje u BiH
Zelena stranka

Zelena stranka je formalno organizirana politička stranka čiji se program temelji na ideologiji Zelenih. Ti principi uključuju ekologizam, oslanjanje na baznu demokraciju, nenasilje i borbu za društvenu pravdu kao i prava domorodačkih naroda. "Zeleni" vjeruju da je ostvarenje tih ciljeva nužno za ostvarenje ekološkog, društvenog i ljudskog tjelesnog zdravlja.

Povezano 
 Popis zelenih stranaka 
 Zelana politika
 Zeleni pokret
 :Kategorija: Zelene političke stranke

 
Političke stranke
Stranke
Crno

Crna boja nije boja već odsustvo bilo kakvog svjetla i boje. Ljudski mozak ne prima nikakav signal prilikom gledanja u Crnu boju.

Ipak, kolokvijalno se govori o crnoj boji. Crna boja:
 ima u RGB-u vrijednost (0, 0, 0) decimalno ili #000000 heksadecimalno
 ima oznaku 9005 u RAL-ovu sustavu boja.

Crna je rezultat fenomena, koji se dešava u slučaju kada određena tvar upija sve zrake svetlosti, odnosno ne odbija ni jednu talasnu dužinu prema našem oku, i tada stvar vidimo kao crnu. Tako je, recimo, u fizici, [[apsolutno 
Vuk telo|crno telo]] nazvano kao potpuni upijač svetlosti.

Vidi još 
 Crno telo

Boje
Tama
Mikro-valovi

Mikro-valovi su dio EM spektra kao dio radijskog spektra, ali ipak se navodi odvojeno od njega. Ti valovi su poznati i pod imenom radarski valovi. Područje mikrovalnog spektra obuhvaća valne dužine od 1 mm (milimetara) do 30 cm (centimetara) odnosno frekvencije od 1 GHz do 300 GHz (gigaherca; 1 GHz = 1×109 Hz).

Historija 
Postojanje mikro-valova predvidio je 1864. James Clerk Maxwell u svojim formulama. Heinrich Rudolf Hertz prvi je dokazao njihovo postojanje sa napravom koja je detektirala i odašiljala mikro-valove na UHF (ultra visoke frekvencije) području. Praktična upotreba počela je u 20. vijeku, točnije 1931. godine.

Pojasi mikrospektra

Upotreba 
Mikro-valovi se danas koriste u mikrovalnoj peći, mobilnoj telefoniji (GSM npr. radi i na 1,9 GHz; WLAN, Bluetooth), astronomiji, komunikacijskim satelitima i radarima. Područja oko frekvencija 800 MHz, 2,45 GHz i 13 GHz su slobodna za različite primjene u industriji, znanosti i medicini (ISM band). Antene se na mikrovalne uređaje obično spajaju pomoću valovoda, jer gubitak snage s porastom frekvencije u koaksijalnom kabelu postaje prevelik.

Elektromagnetna radijacija
Radio-valovi

Ћирилична верзија

Radio-valovi (ili radio-talasi) su vrsta elektromagnetnog zračenja u opsegu EM spektra po valnoj dužini iznad infracrvenog spektra. Područje radijskog spektra obuhvaća valne dužine od milimetar do kilometar odnosno frekvencije od 3 Hz do 300 GHz (gigaherca; 1 GHz = 1×109 Hz).

Nastanak radio-valova 
Radio-valovi nastaju u antenama kada visokofrekventna struja izaziva naizmeničnu promenu električnog i magnetnog polja u okolini antene što predstavlja radio-zračenje. Valna dužina zavisi od rezonantne frekvencije oscilatornog kola koje se nalazi u izlaznom stepenu i koje je povezano sa antenom. Veličina i tip antene utječu na efikasnost zračenja vala i to tako da je nejefikasnije zračenje u slučaju da je veličina antene jednaka četvrtini valne dužine. Veća antena - veće su valne dužine (manja frekvencija) i obrnuto.

Modulacija 
Prost radio-val je sinusna valna pojava i kao takav ne nosi mnoge informacije. Da bi se neka informacija prenela, potrebno je nekako „utisnuti“ u val ali i potom prepoznati na prijemnoj strani. Taj postupak se zove modulacija i on predstavlja mijenjanje neke od osobina vala u sinkronizmu sa signalom koji predstavlja informaciju. U zavisnosti koja se osobina menja postoji: 
 amplitudska modulacija, 
 frekventna modulacija i 
 fazna modulacija. 

Na prijemnoj strani postoji prijemna antena koja je vezana za prijemno oscilatorno kolo koje rezonira na željenoj frekvenciji. Kada se elektromagnetna energija vala pretvori u visokofrekventnu struju u oscilatornom kolu, tada se pristupa demodulaciji i pojačavanju signala. Takav se signal može dovesti na zvučnik i onda, recimo, čuti signal neke radio stanice.

Valna područja u rasponu frekvencija od 3 Hz do 300 GHz 

Radiotehnika
Talasi
Elektromagnetni spektar
Radiokomunikacije
Bijelo

Bijela (ijek.) ili bela (ek.), boja.

Bijela boja:
 nastaje mješanjem boja: crvena, zelena i plava
 ima u RGB-u vrijednost (255, 255, 255) decimalno ili FFFFFF heksadecimalno

Bijela boja je boja, koja se može miješati sa svim ostalim bojama i tako dolazi do mnogih nijansi boja. Označava čistoću i nevinost. Za ljudske oči, ova boja može svojom blještavošću pruzrokovati glavobolju, pa čak i sljepilo.

U mnogim zapadnim zemljama ova boja je simbol vjenčanja, dok bi je u Istočnjačkim zemljama opisali kao boju tuge i pogreba.

Boje
Bijela

Pojam Bijela javlja se u geografiji i označava:
 Bijela (Herceg Novi), gradsko naselje u Crnoj Gori.
 Bijela (Brčko), naseljeno mesto u Bosni i Hercegovini.
 Bijela (okrug), okrug u Italiji, u pokrajini Pijemont.
 Bijela (Italija), gradsko naselje i sedište istoimenog okruga Bijela, u Italiji, u pokrajini Pijemont.
 Bijela (Francuska), naseljeno mesto u Francuskoj.
 Bijelo
Crveno

Crvena je boja iz vidljivog spektra svjetlosti. To je boja ljudske krvi. Često označava neke stvari koje su pogrešne, važne ili opasne.

Crvena boja:
 nastaje miješanjem sljedećih boja: magenta i žuta
 ima u RGB-u vrijednost (255, 0, 0) decimalno ili FF0000 heksadecimalno

Boje
Žuto

Žuta boja je osnovna primarna boja (uz plavu i crvenu) i također osnovna komplementarna boja (uz cijan i magentu). Nastaje aditivnim miješanjem sljedećih boja: crvena i zelena. 
Ima oznaku 1000 do 1037 u RALovu sistemu boja
Žuta boja je:
 je osnovna komplementarna boja (uz cijan i magentu)
 nastaje aditivnim miješanjem sljedećih boja: crvena i zelena
 ima u RGB-u vrijednost (255, 255, 0) decimalno ili FFFF00 heksadecimalno
 ima oznaku 1000 do 1037 u RALovu sustavu boja.

Žuta boja ima talasnu dužinu od 570 do 590 -{nm}-. Asocira na blizinu, toplotu i lakoću. Ne utiče bitnije na fiziološke parametre čoveka i radnu sposobnost. Donekle deluje uravnotežavajuće.

U društvenom životu koristi se termin „žuta štampa“ kojim se označavaju senzacionalistička štampa, pornografija i štampa koja uopšte podilazi „nižem ukusu“ publike zarad finansijske dobiti.

Boje
Narančasto

Narandžasta boja nastaje miješanjem crvene i žute boje, i dobila je ime po voću narandža.

Narančasta boja ima u RGB-u vrijednost (255, 165, 0) decimalno ili FFA500 

Boje
Cijan

Boja cijan:
 je osnovna komplementarna boja (uz žutu i magentu)
 nastaje aditivnim miješanjem sljedećih boja: Zelena i Plava
 ima u RGB-u vrijednost (0, 255, 255) decimalno ili 00FFFF heksadecimalno

Boje
Magenta

Boja Magenta:
 je osnovna komplementarna boja (uz žutu i cijan)
 nastaje aditivnim miješanjem sljedećih boja: crvena i plava
 ima u RGB-u vrijednost (255, 0, 255) decimalno ili FF00FF heksadecimalno

Boje
Plavo

Plava je jedna od boja spektra koje ljudsko oko vidi. To je jedna od tri osnovne boje, zajedno sa crvenom i žutom. Plava je česta boja, to je boja neba i velikih voda. 

Plava boja predstavlja neku iz skupa sličnih boja. Kada dolazi kao čista boja iz jednog izvora, odgovara talasnoj dužini od oko 420–490 nanometara. Smatra se jednom od tri primarne aditivne boje RGB sistema; plavo svetlo ima najkraću talasnu dužinu od ove tri primarne boje (druge dve su crvena i žuta).

Plava boja ima u RGB-u vrijednost (0, 0, 255) decimalno ili 0000FF heksadecimalno

Boje
FIBA EuroBasket 2007.

Evropsko prvenstvo u košarci 2007. se održava od 3. do 16.septembra 2007. u pet gradova Španije: Granadi, Sevilji, Palma de Majorci, Alikanteu i Madridu. Rusija je osvojila zlatnu medalju, Španija je osvojila srebrnu medalju, dok je Litvanija osvojila bronzanu medalju. Ruski reprezentativac Andrej Kirilenko je proglašen za najboljeg igrača prvenstva.

Učesnici 

Žreb za Evropsko prvenstvo 2007. je održan u Madridu 19. oktobra 2006.

Mesto održavanja

Preeliminatorna runda

Grupa A

Grupa B

Grupa C

Grupa D

Grupa E

Grupa F

Eliminaciona runda

Od 5. do 8. mesta

Konačan poredak

Kvalifikacije za Olimpijske igre 2008. 
 Rusija i Litvanija, kao prva dva tima, ne računajući Španiju kao svetskog prvaka, su izborile direktno učešće na Olimpijskim igrama 2008. u Pekingu. Reprezentacije Grčke, Nemačke, Hrvatske i Slovenije su izborile učešće na kvalifikacijama za Olimpijski turnir.

Eksterni linkovi 
 Eurobasket 2007 Official Site

2007
2007.
Košarka u Španiji
Ljubičasto

Ljubičasta je jedna od boja spektra koje ljudsko oko vidi. Ime je dobila po cvijetu ljubičici. Za ljubičastu se često kaže i lila.

Kada dolazi kao čista boja iz jednog izvora, odgovara talasnoj dužini od oko 380–420 (450) nanometara, odnosno nalazi se na rubu vidljivog spektra.

Često se naziva kraljevskom bojom.

Literatura 

 "The perception of color", from Schiffman, H.R. (1990). Sensation and perception: An integrated approach (3rd edition). New York: John Wiley & Sons.

Boje
Stefan Uroš

Po modernoj srpskoj historiologiji Stefan Uroš je ime petorice srpskih vladara. Oni su:

 Stefan Uroš I (Uroš Veliki), srpski kralj od 1243. do 1276. godine
 Stefan Uroš II Milutin, srpski kralj od 1282. do 1321. godine
 Stefan Uroš III (Stefan Dečanski), srpski kralj od 1321. do 1331. godine
 Stefan Uroš IV Dušan (Dušan Silni), srpski kralj od 1331. do 1345. godine, a potom car od 1345. do 1355. godine
 Stefan Uroš V (Uroš Nejaki), srpski car od 1355. do 1371. godine

U starijoj historiografiji kao i na primer kod Rimskih careva istog imena oni se međusobno razlikuju to jest pišu u knjigama po trećem imenu (primer kralj Milutin) ili nadimku (primer Uroš Nejaki).
Vz 61

vz. 61 (ili Sa vz. 61 što je češka skraćenica za samopal vzor 61; automat model 1961), ili Škorpion, je čehoslovački automatski pištolj. Namijenjen je ispaljivanju metaka kalibra 7,65 x 17 mm, također poznatih .32 ACP. Postoje i varijante za 9 x 17 mm (.380 ACP), 9 x 18 mm Makarov i 9 x 19 mm.

Vanjski linkovi 
 Video of a Skorpion being fired
 World Guns article on the Scorpion
 History of Škorpion (in Czech)

Automatski pištolji
Colt Paterson

Colt Paterson je naziv za prvi serijski proizvođeni revolver na svijetu. Temeljio se na patentu koga je 25.2. 1836. Samuel Colt dobio u SAD, Francuskoj i Engleskoj. Ime je dobio po mjestu Paterson u državi  gdje je Colt imao svoju tvornicu.

Colt Paterson je sadržavao doboš od 5 metaka kalibra .28 in, a godine 1837. je zamijenjen dobošem s 5 metaka kalibra .36 in. Prvotni model nije sadržavao polugu za skidanje doboša, pa se nakon ispaljenih 5 metaka revolver morao djelomično rastaviti.

Tek je godine 1839. uvedena poluga za ponovno punjenje, kao i olakšan mehanizam opaljivanja. Okidač je, pak, postao vidljiv jedino nakon zatezanja kokota.
 
Coltova prva tvornica Patent Arms Company je od 1836. do svog zatvaranja 1842. godine proizvela 1450 revolvirajućih pušaka i karabina, 462 revolvirajućih sačmarica i 2350 revolvera. Jedan od vjerovnika, John Ehlers, je do godine 1847 prouizveo još 500 komada.

Vojna upotreba 

Colt je nekoliko primjeraka prodao Vojsci SAD te su se povremeno koristili u Drugom seminolskom ratu na Floridi. Međutim, vojne vlasti su oružje držači previše krhkim i sklonim kvarovima. Mornarica tadašnje Republike Teksas je, pak, kupila 180 sačmarica i pušaka, kao i isti broj revolvera. Oni su postali posebno popularni mešu Teksaškim rendžerima, koji su cijenili njihovu vatrenu moć protiv Comancha. Kapetani John Coffee "Jack" Hays i Samuel Hamilton Walker su postali vatreni zagovornici revolvera Colt i utjecali na vlasti da kupe sljedeće modele kao što je Walker Colt.

V. također 
 Colt's Manufacturing Company
 Walker Colt

Izvori 
 Guns Magazine Article at Highbeam Research:
 
 Colt An American Legend by R.L. Wilson New York,London, Atabras 1985 
 Percussion Pistols and Revolvers, History, Performance and Practical Use by Johnny Bates and Mike Cumpston, Lincoln, NE, iUniverse, 2005 

Revolveri
Colt
Colt Walker

Colt Walker je bio revolver koga su 1847. zajedno dizajnirali teksaški kapetan Samuel Hamilton Walker (1815-47) i pronalazač Samuel Colt (1814-62) na osnovu ranijeg modela Colt Paterson.

Walker je već ranije kao teksaški rendžer koristio stariji Coltov model, ali ga je nastojao poboljšati kako bi ga zajedno sa svojim Pukom konjičkih strijelaca upotrijebio u američko-meksičkom ratu. Walker je inzistirao da novi revolver bude imao najveću snagu na manjim udaljenostima, pa je Colt Walker postao najsnažniji revolver koji je koristio crni barut, a snagu čijeg hica će među revolverima premašiti jedino uvođenje metka .357 Magnum u 20. vijeku,premda je Colt Walker sa najvišim barutnim punjenjem mnogo jači od većine fabričkih punjenja metka .357 Magnum

Walker je, s druge strane, kao i njegov prethodnik imao nedostatke, najčešće vezane uz veliku težinu i sklonost doboša da pukne uslijed slabe metalurgije. Poluga za punjenje je nekad znala ispasti iz ležišta zbog snage hica, a i punjenje je bilo teško.

Samuel Colt i njegova kompanija je kasnije te nedostatke ispravila u daleko uspješnijim i popularnijim modelima Colt Dragoon, a nešto kasnije i Colt 1851 Navy.

Literatura 
 Percussion Pistols and Revolvers. History, Performance and Practical Use by Johnny Bates and Mike Cumpston Lincoln, NE 68512, iUniverse, 2005. 
 The Colt Whitneyville Walker Pistol by Lt. Col.Robert D. Whittington Hooks, Texas, Brownlee Books, 1984

Revolveri
Colt
Refik Bešlagić

Refik Bešlagić (sin Agana) (Doboj, 1919 - Ponjerka, 1942) je bio partizanski komandant, kasnije proglašen za narodnog heroja Jugoslavije.

Prije rata je bio podoficir u vojsci Kraljevine Jugoslavije. Postao je članom KPJ. Nakon aprilskog rata je nakratko ušao u Hrvatsko domobranstvo, ali je demobilisan, te se u ljeto 1941. priključio partizanima. Zajedno sa bratom Adem je postao pripadnik Dobojskog partizanskog odreda te stupio u Lipačku četu. I on i brat su se istakli u borbi protiv domobranske posade iznad Doboja.

Refik je pokazao veliku hrabrost u borbi sa ustašama na Pridjelu, gde su ustaše palile kuće, zatim decembra 1941 godine protiv ustaša i domobrana u Gavranovićima, na Ozrenu januara 1942 godine, u borbi sa njemačkim skijašima u Brijesnici i u mnogim drugim borbama.

Učestvovao je u svim borbama oko Doboja i u mnogim diverzantskim akcijama na pruzi Doboj - Tuzla. Kao veoma pouzdan i hrabar borac prebačen je na teren Trebave, gdje je zajedno sa narodnim herojem Ismetom Kapetanovićem radio na okupljanju boraca. Po povlačenju jedinica sa Ozrena stupio je u Šestu istočnobosansku proletersku brigadu, u kojoj je postao komandir čete.
  
Početkom septembra 1942. godine oko dvadeset hiljada Njemaca i ustaša napalo je Šestu istočnobosansku brigadu kod Šekovica. Neprijatelj je stezao obruč sa trideset topova. Bosanci su odmah u toku noći navalili na prugu Han Pijesak - Zavidovići - Olovo u dužini od 30 kilometara. Prvi romanijski bataljon napao je i spalio železničku stanicu Pjenovac. Drugi bataljon, u kome je bio Refik, dočekao je kod Ponjerke transport ustaša koji je išao iz Zavidovića za Han Pijesak. Tada je Refik napravio svoj poslednji podvig. Kada je voz naišao na porušenu prugu, lokomotiva se prevrnula. Refik je tada iz neposredne blizine pokosio mitraljezom mnogo ustaša. Njihov otpor je bio vrlo jak. Da bi ohrabrio svoje borce, Refik je izašao iz zaklona i, ne zaklanjajući se, stoječi tukao neprijatelja. U tom trenutku neprijateijski mitraljeski rafat presijekao ga je preko grudi.

Za narodnog heroja je proglašen 1953. godine.

Jugoslavenski partizani
Narodni heroji Jugoslavije
Colt's Manufacturing Company

Colt's Manufacturing Company (CMC, nekadaColt's Patent Firearms Manufacturing Company) je američka kompanija za proizvodnju vatrenog oružja osnovana 1847. Najpoznatija je po dizajniranju, proizvodnji i marketingu niza različitih tipova vatrenog oružja u drugoj polovici 19. i u 20. vijeku. Proizvela je niz različitih tipova oružja civilne i vojne namjene, koje se koriste u SAD i drugim zemljama.

Kompaniju je 1847. u rodnom gradu Hartfordu osnovao Samuel Colt kako bi na osnovu svog ranijeg patenta proizvodio revolvere i revolver-puške za američku vojsku u američko-meksičkom ratu. Njeni proizvodi su pokazali izuzetno uspješnima, pogotovo revolveri za koje je izraz "colt" postao sinonim, a od kojih je najpoznatiji Colt Peacemaker. Kompanija je također poznata i po poluautomatskom pištolju Colt M1911 koji je bio standardno oružje američke vojske u 20. vijeku. U drugoj polovici 20. vijeka stekla je veliki uspjeh s jurišnim puškama od kojih je najpoznatija M16.

Godine 2002. iz Colta se izdvojila kompanija Colt Defense koja danas opskrbljuje vojne, policijske i zaštitarske klijente, dok je Colt danas orijentiran isključivo na civilno tržište. Pored Colta u SAD u Kanadi operira njegova podružnica Colt Canada.

Najpoznatiji modeli oružja

Pištolji 
 Revolver Colt Paterson revolver
 Revolver Walker Colt 
 Revolver Colt 1851 Navy
 Revolver 1860 Army
 Revolver 1861 Navy
 Revolver Colt M1873 Single Action Army "Peacemaker"
 Poluatomatski pištolj Colt M1900 
 Poluatomatski pištolj Colt M1911 
 Revolver Colt M1917
 Revolver Colt Official Police
 Colt Detective Special / Revolver Colt Cobra .38 Special revolver / Agent Revolver skraćene cijevi
 Colt Diamondback
 Revolver Colt Police Positive
 Revolver Colt Python
 Revolver Colt Trooper
 Revolver Colt Peacekeeper
 Revolver Colt Anaconda
 Revolver Colt King Cobra
 Poluautomatski pištolj Colt Model 1903 Pocket Hammerless
 Colt 2000
 Colt SCAMP

Ostalo 
 Mitraljez Colt-Browning M1895 
 Puške tipa AR-15, uključujući M16, Karabin M4 i Colt Commando (v. Varijante AR-15 za potpuni popis)
 Colt ACR

Vanjske veze 

 Colt Defense
 Colt's Manufacturing Company 
 Colt Automatic Pistols Home Page
 Bushmaster wins trademark case brought by Colt 
 Colt 1848 Dragoon
 Colt 1861 Navy Model
 Colt 1862 Police revolver 
 Colt 1882 Sheriff's (Storekeeper's)

 
Nastanci 1836.
Američke kompanije
Kompanije za proizvodnju oružja
Colt 1851 Navy

Revolvirajući pištolj Colt mornaričkog kalibra (Colt Revolving Belt Pistol of Naval Caliber), poznatiji pod nazivom Mornarički Colt ili Colt 1851 Navy''' je model revolvera koga je 1847. dizajnirao Samuel Colt, a od 1850. serijski proizvodio u svojoj tvornici Colt's Manufacturing Company. Mornarički kalibar iz naslova je bio .38 in (9,7 mm)(iako u nazivu stoji .36), a do 1873. godine, kada se prešlo na suvremenije modele, je proizvedeno 250.000 primjeraka, uz 22.000 proizvedene u Coltovoj tvornici u Londonu.

Iako naziv sugerira da je trebao biti namijenjen američkoj mornarici, Samuel Colt je njime zapravo odao počast svojim prvim važnijim klijentima - Republici Teksas i njenoj maloj ratnoj mornarici koja je krajem 1830-ih naručila veći broj revolvera tipa Colt Paterson. Teksašani su upravo revolverima pripisali pobjedu svojih brodova u pomorskom okršaju s Meksikancima u zaljevu Campeche 1843. godine, te su raniji modeli imali ugraviran prizor te bitke.

Colt 1851 Navy je bio nešto lakši i pouzdaniji od ranijeg modela Walker Colt'', te je 1850-ih stekao veliku popularnost, pogotovo među doseljenicima koji su se kretali prema Zapadu. Razlog za to je bila i lakoća kojom se taj revolver mogao nositi za pasom. Colt je to oružje agresivno promovirao i u Evropi, a manji broj primjeraka je koristila ruska vojska u krimskom ratu.

Među znamenitim ličnostima koje su nosile taj revolver su bili Divlji Bill Hickok, Richard Francis Burton i Robert E. Lee.

Colt
Revolveri
Colt Army Model 1860

Colt Army Model 1860 bio je revolver kalibra .44 in (11,17 mm) s kapislom koji se punio sprijeda revolver te koristio u američkom građanskom ratu. 

Colt Army Model 1860 je proizvodila Colt's Manufacturing Company, i vrlo brzo se iskazao kao izuzetno popularno oružje, koje su za vrijeme rata kao oružje za neposrednu obranu koristili oficiri, artiljerci, ali i konjanici.

Vlada SAD je za vrijeme rata otkupila 127.000 primjeraka. Oružje je imalo veliki domet - 70 do 90 m - ali se, slično kao i drugi revolveri iz tog vremena punilo na pomalo kompliciran način, odnosno u doboš su se zasebno ubacivali meci i barutno punjenje. Zbog toga se vrlo brzo razvilo korištenje papirnatih metaka, mada su se kapisle i dalje ubacivale zasebno.

Godinu dana kasnije je na tržište izbačen i novi model Colt M1861 Navy, ali se on proizvodio u manjoj mjeri.

V. također 

 Revolver Colt 1851 Navy
 Colt M1861 Navy
 Colt's Manufacturing Company

Colt
Revolveri
Američki građanski rat
Colt M1861 Navy

Colt M1861 Navy je bio brzometni revolver kalibra .36 in (9,14 mm) s dobošem od šest metaka, koga je Colt's Manufacturing Company proizvodila od 1861 do 1873. Temeljio se na dizajnu Colt Army Model 1860, ali je od njega imao manji trzaj, zbog čega su neki vojnici preferirali u odnsu na M1860, pogotovo konjanici. Ukupno je proizvedeno 38.000 revolvera.

Colt M1861 Navy je obično dolazio s papirnatim mecima, što je ubrzalo punjenje. Radi sigurnosti se obično u dobošu držalo samo 5 umjesto 6 metaka.

V. također 
 Revolver Colt 1851
 Colt Army Model 1860
 Colt's Manufacturing Company

Izvori

Vanjske veze 
 Smithsonian Article on the M1861 Navy
 Shooting Characteristics of the M1861 Navy 

Colt
Revolveri
Američki građanski rat
Revolver Beaumont-Adams

Revolver Beaumont-Adams bio je revolver kalibra .450 in (11,43 mm) koga je Britanska armija službeno prihvatila 1862.

Često je poboljšavan (uključujući konverziju od kapisle i zrna na punjenje metalnim mecima), prije nego što ga zamijenio revolver Enfield Mk I godine 1880.

Britanska vojna historija
Revolveri
Robert Adams iz Londona

Robert Adams (1809-1880) bio je britanski konstruktor i proizvođač oružja koji je patentirao prvi uspješni poluautomatski revolver godine 1851. Njegovi revolveri su se koristili u krimskom ratu, sepojskom ustanku, američkom građanskom ratu i Anglo-Zulu ratu.

Njegov najpoznatiji model je Beaumont-Adams, koji je 1862. godine postao standardno oružje britanske vojske.

Povezano 
 Revolver
 Pištolj

Vanjske veze 
 Adams Revolvers
 REME WEAPONS COLLECTION 

Britanski izumitelji
Dizajneri oružja
Brown Bess

Brown Bess je nadimak koji se koristio za Kopnenu matričnu musketu (Land Pattern Musket), standardnu pušku Britanske vojske kao i njene najsrdonije varijante. Ta musketa - kremenjača je predstavljala jednu od prvih standardnih pušaka u historiji te imala važnu ulogu u širenju Britanskog Imperija. 

Prva verzija je bila tzv. Duga kopnena matrična musketa (Long Land Pattern) koja je ustanovila kalibar od .75 in (19 mm). Ona je u službu ušla 1722. i ostala do 1838. godine, kada je počela proizvodnja nove Matrične muskete 1839 koja je koristila kapislu kao mehanizam opaljivanja. Pojedini primjerci Brown Bess su se, pak, koristili do sredine 19. vijeka, a dio ih je kao višak prodan drugim državama, kao što je Meksiko, kome su služili za vrijeme Teksaškog rata za nezavisnost i američko-meksičkog rata. 

Kao i druge muskete, Brown Bess se nije isticala nekom naročitom preciznošću, pa na njoj čak nije postojao ni nišan. Teoretski je domet iznosio 100 m, ali je tadašnja pješadijska taktika propisivala da se vatra otvara s udaljenosti od 50 m i to koncentriranim plotunom.

Najstarija verzija iz 1722. godine je imala dužinu od 157 cm i težila oko 5 kg. Veća dužina cijevi se preferirala zbog lakše upotrebe bajoneta. Kasnije su uvedene kraće i lakše verzije za marince (1756. godine) i miliciju (1768. godine) koje su bile duge 106 cm.

V. također 
 Musketa Charleville

Vanjske veze 

 Replicas of Various Models of Brown Bess Muskets with Historical Backgrounds and Images.
 Entire text of Kipling's poem "Brown Bess"

Muskete
Arkebuza

Arkebuza je jedno od prvih, primitivnih, vrsta ručnog streljačkog vatrenog oružja, a javlja se krajem 14. stoljeća u Njemačkoj. Pretežno se koristilo u razdoblju između 15. i 17. stoljeća.

Čini prijelaz od samostrela i topa ka pušci, a u početku je bila tako teška da se prilikom korištenja držala na metalnom potpornju. Bila je dužine do 2 metra, sa metalnom cijevi (kalibra 12.5-20 mm) i drvenim kundakom. Težila je 5-7 kg, a domet je bio 200-250 koraka. Vojnik koji je koristio arkeubuzu nazivao se arkebuzir.

Krajem 16. stoljeća zamijenila ju je musketa.

Oružje
Puške
Musketa Charleville

Musketa Charleville je naziv za standardnu pušku francuske vojske u drugoj polovici 18. i početkom 19. vijeka. Po tipu je bila musketa, a nazvana je po oružarnici koja se nalazila u francuskom gradu Charleville-Mézières u Ardenima. 

Postojala su dva glavna tipa:
 Charleville M. 1766, koje je Francuska isporučila pobunjenim britanskim kolonijama u Sjevernoj Americi za vrijeme rata za nezavisnost, odnosno koristila prilikom intervencije. Oružje je bilo dugo 154 cm i ispaljivalo zrna kalibra 17,5 mm. Brzina paljbe je iznosila 2-3 metka po minuti, a teoretski domet je iznosio 200 m (u praksi se koristio samo 50 m). U SAD je ova musketa poslužila kao model za musketu Springfield Model 1795.
 Charleville M. 1777, koje je bilo standardna francuska puška u francuskim revolucionarnim i napoleonskim ratovima.

Eksterni linkovi 
 Loading and Firing a French Musket in the Age of Napoleon

Muskete
Musketa Model 1795

Springfieldski Model 1795 Musket je bila prva standardna, odnosno serijski proizvođena musketa u SAD. Točan broj proizvedenih primjeraka nije poznat, osim 70.000 za vrijeme anglo-američkog rata. Dizajn je predstavljao poboljšanje francuske muskete Charleville. Model 1795 su također koristili članovi ekspedicije Lewisa i Clarka. Domet je iznosi 50 do 75 m, a kalibar iznosi .69 in (17,5 mm).

Muskete
Charleville M 1777

Musketa Charleville M 1777 je standardna puška francuske vojske uvedena 1777. godine poboljšanjem starije Muskete Charleville. Ime je dobila po oružarnici u francuskom gradu Charleville-Mézières u Ardenima. 

To je oružje bilo glavno oružje francuske pješadije na početku francuskim revolucionarnim ratovima, a 1800. je uvedena nova poboljšana verzija tzv. An IX (Deveta godina francuske revolucije) koja je služila francuskoj vojsci u napoleonskim ratovima.

M 1777 (poznata pod nadimkom Revolutionnaire) i An IX su imali manji kalibar od britanske Brown Bess, ali su bile lakše za rukovanje i imale nešto veći efektivni domet. Zbog toga su stekle reputaciju najboljih standardnih pušaka svog vremena, te su na temelju njih vlastitu standardnu pušku proizvele Austrija (Musketa Model 1798) i SAD (Springfield Model 1812).

Muskete
Springfield Model 1812

Springfield Model 1812 je vojnička puška koja se proizvodila u springfieldskoj oružarnici u SAD od 1814. do 1816. godine. Riječ je o musketi-kremenjači kojom su se naoružale američke snage u anglo-američkom ratu. Proizvedeno je oko 30.000 primjeraka. 

Karakteristike muskete je bila cijev dužine 104 cm.

Godine 1816. se prestala proizvoditi, te ju je zamijenila musketa Model 1816.

Muskete
Pištolj An IX

An IX je naziv za pištolj koji je godine 1800. revolucionarna Francuska uvela kao standardno oružje svoje konjice. Pištolj je imao oktagonalnu cijev kalibra 17,5 mm. Kao i većina pištolja tog vremena punio se sprijeda i ispaljivao jedan metak. Francuskoj je konjici služio do završetka Napoleonskih ratova.

Pištolji
Potsdam Model 1731

Potsdam Model 1731 je bio konjički pištolj kojeg je pruski kralj Friedrich Veliki godine 1731. uveo kao standardno streljačko oružje svoje konjice. On je zamijenio raniji Model 1727 koji se smatrao preglomaznim. 

Oružje se, kao i svi pištolji tog vremena, punilo sprijeda i ispaljivalo jedan metak. Često se koristilo u ratu za austrijsko nasljedstvo i, kasnije, sedmogodišnjem ratu, te je svojom elegancijom ostavilo snažan dojam na mnoge vojske. Britanska armija je na njemu temeljila standarni pištolj za svoje dragune.

Iz upotrebe je izašao 1789. godine.

Pištolji
Musketa Model 1798

Musketa Model 1798 je naziv za musketu-kremenjaču proizvedenu 1798. godine koja je postala standardna puška austrijske vojske u napoleonskim ratovima.

Dizajn je odobrila posebna komisija carskog Ministarstva rata, a narudžba je potaknuta austrijskim neuspjesima u francuskim revolucionarnim ratovima koji su, između ostalog, tumačeni time da su francuske snage imale bolju taktiku i oružje. 

Dizajn se temeljio na francuskoj Charleville M 1777, ali je predstavljao određeno poboljšanje, prije svega na planu preciznosti.

Godine 1828. je uveden Model 1828, koji je imao nešto skraćenu cijev. Model 1798 je nešto kasnije konvertiran uvođenjem Augustinovog sistema kapisli.

Muskete
Pruska musketa Model 1809

Musketa model 1809 je naziv za musketu-kremenjaču koju je Prusija uvela kao standardnu pušku svoje pješadije godine 1809. Poticaj za promjene je predstavljao poraz protiv Napoleona u Ratu Četvrte koalicije 1806-07. godine. Kao model je poslužila znamenita francuska puška Charleville M 1777.

Taj model su Prusi koristili u napoleonskim ratovima, uključujući i bitku kod Waterlooa. Godine 1839. je modificirana u Model 1839.

Muskete
Musketa Model 1816

Musketa Model 1816 je naziv za musketu-kremenjaču koja se od 1816. do 1844. godine proizvodila u američkim oružarnicama u Springfieldu i Harper's Ferryju od 1816. do 1844. godine.

Kao temelj za dizajn je služila znamenita francuska musketa Charleville M 1777 koju su također kopirale mnoge evropske države. Ukupno je proizvedeno 675.000 komada.

Oružje je proizvedeno prekasno da bi poslužilo u anglo-američkom ratu, ali su ga zato dvadeset godina kasnije koristili Teksašani u ratu za nezavisnost protiv Meksika. 

Godine 1822. je uvedena nova verzija, poznata kao Model 1822.

Godine 1841. je veliki broj pušaka, tada u upotrebi Vojske SAD i državnih milicija, preuređen kako bi mogle koristiti novi, suvremeniji sistem opaljivanja temeljen na kapislama.

Te verzije su kasnije korištene u američko-meksičkom ratu, a prvih mjeseci američkog građanskog rata su ih koristile milicijske jedinice u nedostatku suvremenijeg oružja.

Eksterni linkovi 
 US Model 1816 musket
 Pedersoli replica musket

Muskete
Musketa Model 1822

Musketa model 1822 je naziv za musketu-kremenjaču koja se od 1822. do 1844. serijski proizvodila u američkim oružarnicama u Springfieldu i Harper's Ferryju.

Predstavljala je manju modifikaciju ranijeg Modela 1816. Procjenjuje se da je proizvedeno oko 600.000 primjeraka.

Godine 1841. velika broj primjeraka oba modela je preuređen kako bi koristio novi sistem opaljivanja temeljen na kapislama.

Muskete
Fergusonova puška

Fergusonova puška je naziv za vjerojatno prvu pušku-ostragušu koja se koristila u ratne svrhe. Imala je kalibar .65 in (16,5 mm), a od većine pušaka svog doba - sprednjača -se razlikovala zbog toga što je imala zatvarač, odnosno punila se straga. Ime je dobila po svom pronalazaču, britanskom majoru Patricku Fergusonu koji je s njom opskrbio svoju jedinicu lake pješadije u američkom ratu za nezavisnost.

U rukama izvježbanog vojnika Fergusonova puška je mogla ispaliti 6-10 metaka po minuti, odnosno 2-4 puta brže od tadašnjih musketa. Većina historičara vjeruje kako je upravo korištenje te puške donijelo pobjedu Britancima u bitci kod Brandywinea.

Međutim, Fergusonovi pretpostavljeni nisu imali razumijevanja za to oružje, napravljeno decenijama prije svog vremena. Njegovo efikasno korištenje je zahtjevalo preradikalnu promjenu tada važeće taktike, a i slaba metalurgija je bila razlogom čestih kvarova. Fergusonove puške su se, stoga, umjesto kao standardno oružje, koristile za snajpiranje i čarke. Sam Ferguson je poginuo u biti kod King's Mountaina 1780. godine.

Eksterni linkovi 
 A page maintained by an owner of a replica Ferguson rifle 
 An article on the Ferguson rifle, complete with cut away views of the action 
 Muzzle Blasts Online: "This Barbarous Weapon" by Lance Klein  (Article about Ferguson and his rifle) 
 Fergusson Rifle at Morristown Park Museum (For reference only) 
 Ferguson Rifle at website The Price of Freedom {for reference only}

Puške
Slavenka Drakulić

Slavenka Drakulić je priznata hrvatska književnica i publicistkinja, koja trenutno živi u Švedskoj.

Slavenka Drakulić je rođena u Rijeci 1949. u Jugoslaviji. Završila je studije komparativne književnosti i sociologije na zagrebačkom univerzitetu 1976. Od 1982. to 1992. je stalna novinarka za dvosedmične novine Start i sedmičnjak Danas (oba u Zagrebu), pišući uglavnom o feminističkim temama.

Drakulićkini prvi poznatiji radovi su bili novinski članci, roman (Hologrami straha 1987.) i dokumentarni film o dijabetesu i transplantaciji bubrega, stanju koje i sama živi od 80-ih.

Drakulić je emigrirala iz Hrvatske početkom 90-ih iz političkih razloga, nakon što su je nekoliko većih, ali nacionalističkih, novina proglasili nedovoljno pariotski nastrojenom. Hrvatski sociolog i pisac Slaven Letica je je u jednom članku iz 1992. u Globusu optužio pet hrvatskih književnica, uključujući i Drakulić, da su "vještice" i da "siluju" Hrvatsku. Prema Letici, ove spisateljice se nisu distancirale od akta silovanja, planirane vojne taktike bosanskih Srba protiv nesrba, već da su ga uglavnom tretirale na feministički način, tj. kao zločin "neidentificiranih muškaraca" protiv žena. Ubrzo nakon objave članka, Drakulić je počela primati telefonske prijetnje, a i njena imovina je vandalizirana. S obzirom da nije dobila gotovo nikakvu podršku i pomoć od prijatelja i kolega, Slavenka Drakulić napušta Hrvatsku.

Drakulić je pisala za više novina i magazina na raznim jezicima, uključujući The Nation, La Stampa, švedski Dagens Nyheter, Frankfurter Allgemeine Zeitung i danski Politiken.

Njeni poznatiji radovi u posljednje vrijeme su svakako oni koji se bave ratovima na Balkanu. U romanu Kao da me nema se radi o zločinima protiv žena tokom agresije na BiH, dok Oni ne bi ni mrava zgazili je knjiga u kojoj analizira svoja iskustva tokom posmatranja procese i zatvorenike Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju u Hagu. 

Drakulić danas živi u Stockholmu s mužem i često posjećuje svoj dom u Hrvatskoj.

Bibliografija 
 Hologrami straha (1987.)
 Mramorna koža (1995.)
 Božanska glad (1997.)

 Smrtni grijesi feminizma (1984)
 Kako smo preživjeli komunizam i čak se smijali (1991.)
 Balkan Express: Fragmenti s druge stane rata (1992.)
 Cafe Europa: Život nakon komunizma (1996.)
 Kao da me nema (2000.)
 S.: A Novel about the Balkans (2001)
 Pizza u Varšavi, torta u Pragu
 'Oni ne bi ni mrava zgazili: ratni zločinci na sudu u Hagu (2005.)

Članci 
 Svi smo mi Albanci (1999) 
 Bosanske žene svjedoče (2001)

Vanjski linkovi 
 Slavenka Drakulić - službena web stranica 
 Slavenka Drakulić: Keiner war dabei.  
 Hologrami zločina  - članak u Zarezu, Zagreb 

Rođeni 1949.
Hrvatski pisci
Jugoslavenske feministkinje
Jugoslavenski pisci
Biografije, Rijeka
Authority control
Frankfurter Allgemeine Zeitung

Frankfurter Allgemeine Zeitung (FAZ) su uticajne i visokokvalitetne njemačke novine, osnovane 1949. Izdaju se svakodnevno u Frankfurtu am Main. Tiraž ovih novina je preko 380.000 primjeraka.

Historija 
Prvo izdanje Frankfurter Allgemeine Zeitunga je objavljeno 1. novembra 1949., a njegov prvi redakter je bio Erich Welter. Neki od redaktera su radili za Frankfurter Zeitung, koji je bio zabranjen 1943. godine. 

Tradicionalno, na naslovnici ovih novina se nikada ne pojavljuju fotografije. Jedan od rijetkih izuzetaka je bila slika slavljenika ispred Reichstaga u Berlinu na Dan njemačkog ujedinjenja 4. oktobra 1990., kao i dvije slike 12. septembra 2001. koje su pokazivale kolapsirajući World Trade Center i američkog predsjednika Busha.

Eksterni linkovi 
 Frankfurter Allgemeine Zeitung Online  (većina članaka je besplatna)

Novine u Njemačkoj
Hall Model 1819

Puška Hall Model 1819 (Hall Model 1819 rifle) je bila sporometna puška ostraguša koju je 1811. patentirao američki kapetan John H. Hall, a od 1819. serijski proizvodio u arsenalu Harper's Ferry.

Slično kao i Fergusonova puška od prije nekoliko decenija, i Hall Model 1819 je koristila zatvarač koji je omogućavao vojnicima da daleko brže pune barut i zrna u cijev. To je omogućavalo veću brzinu paljbe u odnosu na muskete.

Međutim, zbog visoke cijene proizvodnje, Hall nije postao standardna puška američkih oružanih snaga. Proizvedeno je oko 1000 primjeraka koji su se uglavnom koristili u sukobima s Indijancima, a manji broj se koristio i na početku građanskog rata.

Na osnovu Hallove puške su se kasnije u Springfieldu dizajnirali novi modeli koji će postati prve standardne puške ostraguše američke vojske.

Eksterni linkovi 
 An article on the Hall rifle, with drawing

Puške
Bakerova puška

Pješadijska puška (Matrična pješadijska puška Model 1800), u Viktorijanskoj eri poznatija pod nazivom Bakerova puška je bila puška žljebuša-kremenjača koju su kao standardno oružje koristili streljački pukovi Britanske vojske za vrijeme napoleonskih ratova. Prvi primjerak je godine 1800. proizveo Ezekiel Baker, majstor-oružar iz Whitechapela. Britanska vojska ju je koristila do 1830-ih.

Oružje, koje je bilo daleko preciznije od standardne britanske puške - muskete Brown Bess - je dodijeljeno elitnim jedinicama čiji je zadatak bio čarkanjem i snajpiranjem "omekšati" neprijateljske redove prije glavnog sudara. Puška se svojom preciznošću i nanošenjem gubitaka neprijatelju posebno istakla u tzv. Poluotočkom ratu, odnosno britanskoj ekspediciji protiv Francuza na Iberskom poluotoku (1809-14).

V. također 
 Richard Sharpe (fiktivni lik)

Vanjske veze 

 How to Load and Fire a Baker Rifle
 The Baker Rifle 
 Development & Description of the Baker Rifle 
 Rifleman Thomas Plunkett: 'A Pattern for the Battalion.' 
 British army during the Napoleonic Wars 

Puške
Richard Sharpe (fiktivni lik)

Richard Sharpe je glavni lik serije historijskih romana Bernarda Cornwella čija je radnja smještena u doba napoleonskih ratova. Romani prate njegovu karijeru u Britanskoj vojsci, prilikom koje je sudjelovao u mnogim značajnim bitkama.

Romani su kasnije poslužili kao temelj za istoimenu TV-seriju gdje je lik Richarda Sharpea glumio Sean Bean.

Literatura 
 Mark Adkin The Sharpe Companion, Harper Collins 1998, 
 BJ Bluth Marching With Sharpe, Harper Collins 2003 (originally published in 2001),

Vanjski linkovi 
 The official SharpeFilm.com website
 95th (Rifle) Regiment of Foot - Battle Re-enactment and Living History
 The 95th Rifles Living History Society An affiliate of the Napoleonic Association, UK
 The Sharpe page of author Bernard Cornwell's official site 
 UKTV Gold's Sharpe section 

Britanska književnost
Književni likovi
Likovi iz TV-serija
Fiktivni vojnici
Fiktivni kriminalci
Fiktivni ubice