Bátya

Bátya község (horvátul: Baćino, Baćin) Bács-Kiskun vármegyében, a Kalocsai járásban.

Fekvése 
Bács-Kiskun vármegye nyugati részén, a Duna mentén, annak bal partján fekszik, Kalocsától 6 kilométerre délre, Bajától 33 kilométerre északra.

A szomszédos települések: észak felől Foktő és Kalocsa, délkelet felől Miske, dél felől Fajsz, nyugat felől pedig a Duna túlsó, jobb partján fekvő Fadd és Gerjen.

Megközelítése 
A község központján végighalad, annak főutcájaként az 51-es főút, így az a legfontosabb közúti megközelítési útvonala. Külterületeit délen érinti még az 5311-es út is. Vasútvonal nem érinti.

Története 
A terület már a 9. században is lakott volt, a lakosságot avarok és szlávok alkották.

Bátya első okleveles említése Bacha alakban I. Béla király 1061-ben kelt okleveléből ismert, amelyben a települést uradalmával együtt az általa alapított szekszárdi bencés apátságnak adományozta, s határait is leíratta. Az oklevél szerint lakói magyarok voltak, s határán belül csak Halász faluban volt idegennek egyekényi földje. A határleírásban ma is azonosítható helynevek olvashatóak, mint például Péterhátpuszta, Homoród, Dalocsa, Vajas (víz), Bóvár (1884-es térkép), Mögye-fok, Sártű-fok és Tirapuszta. A körülírt nagy határon belül ma több községet és pusztát találunk, így Fajszot és Oroszpusztát.

1299-ben a szekszárdi apátság bátyai jobbágyai megvették egy arkai föld felét, és megkaptak egy telket Szakmáron. 1331-es írott forrásokban bátyai egyházi nemesi jogállású jobbágyokat említettek, közülük való lehetett egy 1329-es okiratban szerepelt, István nevű királyi ember is.

A török hódoltság idején települtek ide a rácok. Ma horvát kisebbségi önkormányzat működik a faluban. 2001-ben a horvát lakosok aránya 13,8% volt.

Bátya az egyike volt annak az öt magyarországi településnek (Püspökszilággyal, Rákócziújfaluval, Ruzsával és Tiszatarjánnal együtt), amelyekben 2020-ban mintaprojekteket indítottak, arra keresve hazánkban alkalmazható módszereket, hogy miként válhatnak ellenállóbbá a kistelepülések az éghajlatváltozással egyre több gondot okozó vízgazdálkodási szélsőségekkel szemben.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Sáfrán József (független)
 1994-1998: Sáfrán József (független)
 1998-1999: Sáfrán József (független)
 2000-2002: Sáfrán József (független)
 2002-2006: Sáfrán József (független)
 2006-2010: Zsebics Ilona (független)
 2010-2014: Zsebics Ilona (Fidesz-KDNP)
 2014-2019: Zsebics Ilona (független)
 2019-től: Fekete Csaba (független)

A településen 2000. február 6-án időközi polgármester-választást tartottak, mert az addigi polgármester, Sáfrán József vonatkozásában összeférhetetlenségi körülmény merült fel. Sáfrán ennek ellenére – még tisztázást igényel, hogy miként – elindult a választáson és úgy tűnik, hogy meg is őrizte pozícióját.

Népesség
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 88,2%-a magyarnak, 4,8% cigánynak, 12,2% horvátnak, 0,6% németnek, 0,5% románnak, 0,3% szerbnek mondta magát (11,7% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 69,2%, református 2,8%, evangélikus 0,4%, felekezeten kívüli 8,5% (18,4% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom (barokk, 1790)
 Kálvária
 Szentháromság-szobor
 Az őszi ültetésű bátyai fokhagyma hungarikum.

Hírességei, szülöttei 
 1943. augusztus 8. - Harangozó Teri énekesnő

Jegyzetek

Források 
 MTA.lt.48. sz.
 Dl.106 181
 Györffy György: Fejér várm.

További információk 
 

Bács-Kiskun megye települései
Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye települései