Ajak (település)

Ajak város Szabolcs-Szatmár-Bereg vármegyében, a Kisvárdai járásban.

Fekvése 
A Tiszántúlon, Szabolcs-Szatmár-Bereg megye északi részén fekszik. A település területének mintegy egyharmad része a Rétközhöz, kétharmad része a Nyírséghez tartozik.

Szomszédai: észak felől Kisvárda, kelet felől Anarcs, délkelet felől Gyulaháza, délnyugat felől Nyírtass, nyugat felől Pátroha, északnyugat felől pedig Rétközberencs. A legközelebbi város a 6 kilométerre fekvő Kisvárda.

Megközelítése 
A település területén áthalad a 4-es főút, így az ország távolabbi részei felől ez a legfontosabb közúti megközelítési útvonala. Lakott területeit azonban a főút szinte egyáltalán nem érinti, azok között csak a 4145-ös út, illetve az abból kiágazó 41 104-es számú mellékút húzódik végig. Zsákfalunak számító északnyugati szomszédjával, Rétközberenccsel a 38 139-es számú mellékút köti össze.

A hazai vasútvonalak közül a (Budapest–) érinti, amelynek egy megállási pontja van itt. Ajak megállóhely a belterület északnyugati szélén helyezkedik el, közúti elérését a 4145-ös útból kiágazó 38 325-ös számú mellékút teszi lehetővé.

Története 

Az egyik legrégibb szabolcsi település. Családnévből származó nevének első, 1270-ből fennmaradt írásos alakja Ayac. IV. Béla és V. István királyi adományaként kunok telepedtek ide, akik fokozatosan beolvadtak a magyarságba. 

A török hódoltság idején szinte teljesen elnéptelenedett. 

A 18. században szlovákokat, majd Heves megyéből magyarokat telepítettek be, akik a falu egy-egy különálló részét foglalták el. Így 4 falurész alakult ki: Nagyajak (Magyarvég), Faluderék, Kisajak és Tótvég.

A hevesi betelepülők magukkal hozták a dohánytermesztés mesterségét.

A 19. században kétszer is (1831, 1873) kolerajárvány pusztított a faluban.

A közigazgatási és igazságügyi miniszter javaslatára 2013. július 15-én városi címet kapott.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 98%-a magyar, 2%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 89,9%-a magyarnak, 1,6% cigánynak mondta magát (10,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 55,4%, református 10,6%, görögkatolikus 20,8%, felekezeten kívüli 0,6% (12,2% nem válaszolt).

2022-ben a lakosság 93,3%-a vallotta magát magyarnak, 0,9% cigánynak, 0,2% ukránnak, 0,2% németnek, 2,1% egyéb, nem hazai nemzetiségűnek (6,6% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). Vallásuk szerint 44,1% volt római katolikus, 16,8% görög katolikus, 12,6% református, 0,3% egyéb keresztény, 1,3% felekezeten kívüli (24,4% nem válaszolt).

Hagyományok 
A település híres népviseletéről. Régen már a gyermek születésétől kezdődően megvoltak a szigorú, a gyermek 4 éves koráig nemtől független szabályok az öltözködést illetően. Ezután természetesen nemenként és korosztályonként változtak; a ruha színe egyre sötétebb lett. Ötven év felett már csak feketében jártak az emberek.
Sajátos ruhaviselési szokás alakult ki a faluban: a nők a hónap négy vasárnapján más-más színű, egyedi szabású ruhát hordtak. Ez alól csak május és október hónapok voltak a kivételek (vallási okokból). Ez a szokás még az 1960-as években is megvolt. Azonban az ajaki ruhát csak a településen belül hordták. Ha elutaztak valahová, akkor azt ún. idegenes ruhában tették.
A vasárnapi mise „kötelező” volt. A háziasszonyok és a kisgyermekek kora reggel, a fiatalok és a férfiak 10 óra körül indultak egész utcát betöltő menetükkel a templomba.

Hagyományai voltak-vannak a faluban a szövésnek is: az ún. retkes, rózsás, szegfűs. csillagos és dült rózsás minták terjedtek el, a fehér vászonkendőbe piros, zöld és kék színű mintákat szőttek. Az ünnepi kendőt (kakasos és kelyhes minta váltakozva) csak kevesen tudták elkészíteni, generációnként egy-két ember a faluban.

Ma a hagyományőrzésről az óvoda, az iskola, illetve a citera- és néptánccsoportok gondoskodnak.

Nevezetességei 
 Református templom (román stílusú, a 13. századból, 18. századi festett famennyezettel)
 Római katolikus templom (késő barokk stílusú)

Emlékművek 
 a második világháborúban elesett hősi halottak emlékműve (1989)
 a település 700 éves évfordulójára készült emlékmű (1993)
 Millenniumi emlékmű (2000, hivatalos átadás 2001-ben)

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Leskovics Béla (KDNP)
 1994-1998: Leskovics Béla (KDNP)
 1998-2002: Kovács Pál (független)
 2002-2006: Kovács Bertalan (Összefogás Megyénkért)
 2006-2010: Kerekes Miklós (független)
 2010-2014: Kerekes Miklós (Fidesz-KDNP)
 2014-2019: Kerekes Miklós (Fidesz-KDNP)
 2019-től: Dr. Ragány Adrienn (független)

A településről eddig megjelent művek 
 Nyárády Mihály: Az ajaki népviselet
 Muraközi Ágota: Cifrázott pitvarok Ajakon
 Varga Gyula: Az ajaki leánytánc
 Kiss Lajos: A régi Rétköz (ajaki dülők)  
 Dr. Ortutay Gyula: Szerelem Ajakon a házaséletig
 Hegedűs Gusztávné: Ajakról, színesen
 Hasulyó Ferenc: Ajakról az Avas tetejére
 Mészáros Attila: "Arra járnak a szép ajaki jányok..."
 Dr. Romhányi István: Szülőfalum Ajak

Testvértelepülései 
  Farkaslaka (Románia)
  Tiszacsernyő (Szlovákia)
  Hyżne (Lengyelország)
  Császlóc (Ukrajna)
  Nagydobrony (Ukrajna)
  Verbiás (Ukrajna)
  Aheloj (Bulgária)

Jegyzetek

További információk 
 Ajak honlapja
 Közszolgálati címtár
 Ajaki Görögkatolikus Egyházközség
 Ajaki Római Katolikus Egyházközség
 Ajaki Tűzoltó Egyesület honlapja

Kapcsolódó szócikkek 

 
Magyarország városai
Szabolcs-Szatmár-Bereg megye települései
Szabolcs vármegye települései