Curente literare

Curent literar se numește o mișcare literară de o anumită amploare care reunește un număr de scriitori în baza unui program estetic și a unor înclinații relativ comune și constituie o rezultantă generală a tendințelor unei anumite epoci. În cadrul unul curent literar, unitatea de viziune (Weltanschauung) se exprimă prin temele, motivele, subiectul, personajele și formulele expresive preferate.

Scriitorii aparținând unui curent literar împărtășesc principii estetice similare, se raportează într-o manieră comună la o anumită tradiție literară, concordă în preferințele lor pentru anumite genuri și specii literare, recunoscând o anumită ierarhie a acestora ca, de exemplu, preferința clasicismului pentru tragedie. În operele lor, ei utilizează modele artistice asemănătoare într-un sens larg (de exemplu, în creațiile romanticilor se întâlnește frecvent antiteza). Principiile estetice ale unui curent literar sunt cristalizate, de obicei, într-un manifest literar.

Manifestul literar
Manifestul literar este un text de dimensiuni reduse, în care se afirmă o nouă concepție cu privire la literatură. El este conceput, de regulă, sub o formă polemică, deoarece noua orientare literară se opune orientării anterioare. De obicei, un manifest programatic este publicat într-o revistă, ori ca prefață a unei cărți, semnată de un autor binecunoscut, dar se întâlnesc și situații când principiile sale au fost desprinse mai târziu, pe măsura manifestării curentului literar respectiv.

Literatura antică

Literatură medievală

Baroc

Umanism
Umanismul este o mișcare social-culturală care s-a dezvoltat în perioada Renașterii (sec XIV – XVI). Renașterea este perioada din istoria omenirii caracterizată printr-o dezvoltare sincronă, fără precedent a științei, artelor și a civilizației în general.

Termenul de Umanism are două sensuri:

 unul mai lung: dragoste față de oameni.
 altul mai restrâns: dragoste față de valorile antichității     greco-romane.

Mișcarea umanistă cumulează ambele sensuri.                                   

  Umanismul a apărut in Italia (Florența) de unde s-a răspândit în întreaga Europa.  Caracteristici:

 încrederea în libertatea, demnitatea și perfectabilitatea     omului;
 încrederea în rațiune;
 promovarea omului universal;
 armonia dintre om și natură;
 admirația față de valorile antichității greco-latine;
 în centrul preocupărilor umaniștilor se află omul;

Marii autori umaniști: F. Petrarca, G. Boccacio, L. Ariosto, F. Rebelais, P. Rosnard, T. Tasso, Th. Morus, Erasmus din Rotterdam, William Shakespeare Dimitrie Cantemir.

Reprezentanți 
Miron Costin
Grigore Ureche
Ion Neculce
Dimitrie Cantemir
Stolnicul Constantin Cantacuzino
Nicolae Milescu Spătarul

Clasicism
(Secolul al XVII-lea)

Trăsături

Clasicismul  este individualizat prin caracteristici precum: rațiunea domină sentimentele, caracterul moralizator acordând importanță unor specii literare corespunzătoare (fabula, satira, comedia, tragedia), personajele sunt caractere: caracterul avarului (Arpagon), unitate de timp, loc și acțiune (un singur cadru, timp scurt, maxim 24h, un singur plan), exces de pudoare, rafinament, personaje oneste, morale.  
   
Se mai pot desprinde și alte trăsături ale operei: simetria și echilibrul compoziției, concizia și rigoarea unor exprimări care capătă uneori caracter de sentință...   
Termenul comportă sensuri largi, exprimând o atitudine estetică fundamentală ce se caracterizează prin tendința de a observa fenomenele în contextul universului și de a le închega într-un sistem proporțional și armonios, corespunzător frumosului și concordant cu norme rationale care impun tipuri model, perfecțiunea, idealul.   
Curentul se definește ca o mișcare artistică și literară care promovează ideile de echilibru și armonie a ființei umane, constituite în modele durabile și care se pot regăsi în timp.  
   
Curentul clasicismului, definit ca atitudine estetică fundamentală de observare și realizare a unui sistem armonios, stabil, proporțional, dominat de elementele frumosului, în concordanță cu norme specifice (cele trei unități în dramaturgie), tinde spre un tip ideal, echilibrat, senin, al perfecțiunii formelor. S-a manifestat în toate artele – literatură, pictură, muzică, arhitectură. 
Trăsături: regula celor trei unități în dramaturgie (de loc, timp, acțiune); puritatea genurilor și a speciilor literare; întâietatea rațiunii; imitarea modelelor greco-romane; cultul pentru adevăr și natural (în literatură), înfrumusețarea și înnobilarea naturii (în pictură); promovarea virtuții – propunând un tip ideal de om virtuos, multilateral, complet (tip social – excepțional, unic – un model); natură se subordonează idealului uman – caracter moralizator. 
Cultivă trăsături distincte – curajul, vitejia, generozitatea sau lașitatea, avariția, naivitatea. 
Puritatea stilului, sobrietatea, stil înalt nu amestecul de stiluri. 
Prin extensie, termenul se folosește și pentru a denumi perfecțiunea, armonia.

Reprezentanți 
Boileau
La Fontaine
Jean Racine 
La Bruyere 
Pierre Corneille
Anton Krâlov
Antioh Cantemir

Iluminism
(Secolul al XVIII-lea)

Reprezentanți
Ion Budai-Deleanu
Samuil Micu
Petru Maior
Gheorghe Șincai
Samuel Richardson
Johann Wolfgang von Goethe
Immanuel Kant
Daniel Defoe
Jean-Jacques Rousseau
Denis Diderot

Realism
(Secolul al XIX-lea)

Trăsături 
Realismul este un curent literar-artistic care se afirmă din a doua jumătate a secolului XIX în culturile europene. În sens larg, realismul reprezintă o metodă de creație în literatură și artă, caracterizată prin redarea veridică, obiectivă a realității și prin apropierea creației de viață.

Reprezentanți 
Lev Tolstoi 
Charles Dickens 
Gustave Flaubert 
Stendhal 
Ioan Slavici
Liviu Rebreanu 
Mihail Sadoveanu

Naturalism

Trăsături 
Naturalismul este un curent literar apărut în Franța, sub influența lui Flaubert, în a doua jumătate a sec. XIX, care adoptă în literatură metodele de investigație proprii științelor exacte: observația minuțioasă, reproducerea realității în toate aspectele ei, oricât de sordide, personajele având trăsăturile determinate de ereditate, de mediul social etc.

Reprezentanți
Emile Zola
Guy de Maupassant
Theodore Dreiser (O tragedie americană, 1925)

Impresionism

Trăsături 
Impresionismul este o mișcare artistică, manifestată la început în pictură, mai târziu și în muzică și literatură, mai ales în Franța, și care marchează desprinderea artei moderne de academismul tradițional.

Reprezentanți

Poporanism

Trăsături

Orientare populară apărută la începutul secolului XX, ai cărei reprezentanți considerau că țărănimea este adevăratul fond al poporului român, depozitul valorilor spirituale și morale. Poporaniștii susțin că s-ar putea crea o societate agrară care să nu fie deranjată sau atinsă de industrializare. Ei atrag atenția asupra drepturilor nerespectate ale țăranilor.

Reprezentanți
George Topârceanu, 
Mihail Sadoveanu

Parnasianism

Trăsături
Parnasianismul afirmă autonomia esteticului, susținând prin Gautier teoria artei pentru artă. Dezamăgiți de societate și de inutilitatea angajării revoluționare poeții se izolează de lumea acțiunii. Poezia este picturală, obiectivă, rece, cu structuri savante. Descrierile de natură surprind pitorescul, puritatea liniilor. Poeții caută perfectiunea formală, corectitudinea versurilor, sonoritățile cuvintelor și a rimelor rare.

Simbolism

Apare în Franța în a doua jumătate a secolului XIX, ca reacție împotriva parnasianismului. 
Termenul este impus de Jean Moreas, care în 1886 scrie un manifest literar numit "Le symbolisme".
Precursorul simbolismului este considerat Charles Baudelaire prin volumul "Corespondențe".

Trăsături
 utilizarea simbolurilor, simbolul oferind posibilitatea unei interpretări multiple.
 cultivarea sugestiei cu ajutorul căreia sunt puse în evidență stări sufletești vagi, confuze, de melancolie, plictiseală.
 cultivarea elementului muzical, a sonorității verbale.
 existența sinesteziei (perceperea simultană a unui ansamblu de senzații, auditive, vizuale etc.).

Franța
Charles Baudelaire
Stephane Mallarme
Paul Verlaine
Tristan Corbière
Jules Laforgue
Novalis
Arthur Rimbaud
Paul Verlaine

România
Ștefan Petică, Fecioare în alb (volum publicat în 1902)
Dimitrie Anghel, În grădină (volum publicat în 1905)
Ion Minulescu, Romanțe pentru mai târziu (volum publicat în 1908)
Alexandru Macedonski, Flori sacre (volum publicat în 1912)
George Bacovia, Plumb (volum publicat în 1916)

Sămănătorism

Trăsături
  Samanatorismul este un curent literar, ideologic si social-politic in primul deceniu al secolului al XX-lea, denumit dupa revista „Samanatorul” care a reprezentat, in modul cel mai pregnant, teoretic si practic, directiile de manifestare. Aparitia „Samanatorului”, revista literara saptamanala (Bucuresti, intre 2 decembrie 1901 si 27 iunie 1910) a fost pregatita ca program, de publicatii anterioare : „Viata” (1893), „Vatra” (1894) si mai putin cunoscutele „Gazeta sateanului” (1884) si „Albina” (1897), în care au semnat multi scriitori intelectuali ai timpului, raspunzand unui program de „luminare a satelor” initiat de Spiru Haret, ministru pe atunci al Instructiunii publice.

Reprezentanți
Emil Gârleanu 
George Coșbuc 
Alexandru Vlahuță 
Octavian Goga

Modernism
(Secolul XX)

Modernismul este un curent literar apărut în secolul al XX-lea, care implică ideea de negare a tradiției. Astfel, modernismul poate fi pe deplin înțeles doar dacă e privit în opoziție cu tradiționalismul, primul promovând nonconformismul, dinamismul, inovația, iar cel de-al doilea respectând cu strictețe regulile impuse de tradiție.

Trăsături:

 Negarea valorilor poetice
 Refuzul capodoperei și al ideii de frumos, de perfecțiune
 Ruptura de trecut
 Revolta și libertatea de exprimare
 Originalitatea și tendința de a șoca
 starea de conflict între luciditatea conștiinței și spaimele necunoscutului
 luciditatea, efortul prin care gândirea își cucerește adevărurile
 problematica conștiinței nelinistite
 predilecția pentru stări limită:coșmar, halucinație, ridicol, grotesc
 exacerbare a sensibilității, a facultăților perceptive, vederea monstruoasă
 drama tristeții metafizice, a omului problematic înstrăinat de tainele genezice ale universului
 aspirația spre regăsirea echilibrului originar

Reprezentanți
Lucian Blaga
Tudor Arghezi
Ion Barbu
Franz Kafka
Marcel Proust
James Joyce
George Bacovia

Romancieri români
Camil Petrescu 
Hortensia Papadat Bengescu 
Mircea Eliade
Mihail Sebastian 
Anton Holban

Poeți români
Ion Barbu
Tudor Arghezi 
Lucian Blaga

Critici literari români
George Călinescu
Eugen Lovinescu
Tudor Vianu 
Vladimir Streinu

Gândirism

Reprezentanți
Lucian Blaga
Nichifor Crainic 
Ovidiu Papadima

Expresionism

Avangardism românesc

Trăsături

Este o reacție împotriva incapacității științei, artei și literaturii de a stopa izbucnirea primului război mondial. Susținătorii acestui curent propun în schimb o literatură a iraționalului.

 Confirmarea libertății absolute a spiritului;
 Lumea existenței e o lume a culorilor;
 Arta - expresie profundă a sufletului uman, și nu o reproducere a naturii;
 Explozia sentimentului, starea dionysiacă;
 Năzuința spre absolut, ideea escaladării cerului;
 Revolta împotriva condiției umane;
 Strigătul fără ecou în totul cosmic;
 Afirmarea ideii de supraom care să stăpânească lumea;
 Imagini puternice, violente, prin care se exprimă neliniștea existențială;
 Personajele sunt figuri generice, simboluri (în teatru);
 Orientarea spre parabolă.

(Vezi și Manual de literatură română, clasa a XI-a, Litera Educațional, p. 247)

Dadaism
Tristan Tzara

Integralism

Reprezentanți
Ilarie Voronca
Stephan Roll
Filip Brunea-Fox
Ion Călugăru
Mihail Cosma
Benjamin Fondane

Constructivism

În România, constructivismul s-a concretizat în doctrina revistei Contimporanul (condusă de Ion Vinea) și mai ales în integralism, bazat pe o fundație constructivistă și combinând elemente din alte curente de avangardă precum suprarealismul sau futurismul.

Ion Vinea
Ilarie Voronca
Stephan Roll

Suprarealism
Sașa Pană 
Marcel Iancu 
Dolfi Trost 
Gherasim Luca
Geo Bogza
Virgil Teodorescu
Gellu Naum

Curente literare după 1947

(Secolul XX)

Proletcultism

Realism socialist

Structuralism

Teatrul absurdului

Postmodernism

Poststructuralism

Feminism

Optzecism literar

Himerism

Fracturism

Deprimism

(Secolul XXI)

Generația 2000

Note

Lectură suplimentară
Rodica Ilie, Poetica manifestului literar: aspecte ale avangardei române, 213 p., Ed. Univ. "Transilvania", 2007, ISBN 9736359298, 9789736359293
Rodica Ilie, Manifestul literar: poetici ale avangardei în spațiul cultural romanic, 350 p., Ed. Univ. "Transilvania", 2008, ISBN 9735983745, 9789735983741

Vezi și 
 Istoria literaturii

Legături externe
Constantin Șchiopu: Conceptul de curent literar
Manifest literar