Gesztenye

A gesztenye (Castanea) a bükkfafélék (Fagaceae) családjának nemzetsége 12 (más szerzők szerint 13) fajjal. A vadgesztenye néven ismert faj nincs közeli rokonságban velük.

Elterjedése 

Holarktikus nemzetség: egyes fajai Eurázsiában, mások Észak-Amerikában honosak.

A fajok közül:
 Észak-Amerikában él négy:
 Castanea alnifolia
 amerikai gesztenye (Castanea dentata, az atlanti partvidéken),
 Castanea ozarkensis és
 Castanea pumila (a kontinens délkeleti részén),
 Kelet-Ázsiában hét:
 japán gesztenye (Castanea crenata) 
 Castanea fleetii
 Henry-gesztenye (Castanea henryi)
 kínai gesztenye (Castanea mollissima, Közép- és Nyugat-Kínában)
 Castanea neglecta
 Castanea seguinii
 Európában mindössze egy:
 szelídgesztenye (Castanea sativa).

Nevének eredete 

A magyarban német jövevényszó, a németben a latin castanea átvétele, amelynek végső forrása a görög καστάνεια (kastáneia). A gesztenyét már Theophrasztosz is ezen a néven említette az i. e. 4. században. Az európai nyelvek java része a kontinensen honos szelídgesztenye neveként a latin castanea valamely köznevesült alakját használja:
 olaszul: castagno,
 spanyolul: castaña,
 németül: Kastanie,
 románul: castan,
 bolgárul: kastan stb.

Magyarul a gesztenye szó – a legtöbb gyümölcsfa nevéhez hasonlóan – egyaránt jelenti magát a fát és annak termését is. A nagy szemeket termő fajtákat magyarul maróninak nevezik – ez az olasz marrone szóból ered, amit a késő görög maraon (= húsos som bogyója) szóra vezetnek vissza (miként a német Maroni, a francia marron, az angol marronier szót is).

Termesztése 

A gesztenye egy értékes és tápláló gyümölcs, amelyet számos helyen termesztenek a világban. 2021-ben a gesztenyét több mint 20 országban termesztették, és az éves termés mennyisége meghaladta a 3,4 millió tonnát.

A világ legnagyobb gesztenye termelői közé tartozik Kína, Albánia, Spanyolország, Bolívia és Törökország. Ezek az országok a 2021-es termelésük alapján az első öt helyen álltak. 2021-ben Kína és Albánia az éves termés több mint felét (82%) adták a világ gesztenye termelésének.

Megjelenése, felépítése 

Általában magasra nő. Kérge árkolt, leveleik lándzsásak.

A porzós virágok többsége hosszú, felálló füzérekben nő, a termősek magányosan vagy csoportosan a porzós füzérek tövénél helyezkednek el. A termés a bükkfafélékre jellemző makk, ami alsó állású magházból, átlagosan hat termőlevélből alakul ki. Négy faj szúrós kupacsa 2-3 ehető makkot rejt, további hat-hét faj kupacsonként csak egy makkot fejleszt. A termés ehető része a nagy raktározó szikleveleket viselő embrió; ebben sok a keményítő, a cukor és az ásványi anyag.

Felhasználása 

A szelíd, a kínai és a japán gesztenye termése helyi jelentőségű élelmiszer, amit nagy tételben exportálnak is. A legjobb minőségű maróni gesztenye olyan fajtákon terem, amelyeket arra nemesítettek, hogy kupacsukban egyetlen nagy makkot növesszenek. Ezt frissen sütve, főzve vagy pürének fogyasztják. Frissen csak rövid ideig tárolható, néhány napra vízben alámerítve viszont fermentálódik – így több hónapig is eltartható, de azután már csak pürének jó. Leginkább a cukrászipar használja.

A szelídgesztenye apróbb terméseit állatok takarmányozására használják vagy lisztet őrölnek belőle. 
Mindhárom faj több változatát Európában, Észak-Amerikában és Ázsiában dísznövénynek ültetik; a szelídgesztenye hasznos ipari fa is.

Jegyzetek

Források 
 Terebess gyümölcskalauz: Gesztenye
 Gesztenyés almatorta recept
 Tuja.hu: Gesztenye (gesztenyefa)

 Országos Erdészeti Egyesület: SZELÍDGESZTENYE – Castanea sativa

Bükkfafélék
Fák
Növénynemzetségek

ca:Castanya
fr:Châtaigne
gl:Castaña
ja:クリ
pt:Castanha