Dinu Săraru

Constantin Grigore (Dinu) Săraru (n. 30 ianuarie 1932, comuna Slătioara, județul Vâlcea) este un director de teatru, dramaturg, eseist, publicist, romancier și scriitor român. Este membru al Uniunii Scriitorilor din România.

Biografie 
S-a născut pe 30 ianuarie 1932, județul Vâlcea, fiu al învățătorului Costică Săraru și al Corneliei Săraru, din comuna Slătioara, la 8 km de orașul Horezu, în satul Olari. Este tatăl ziaristei, redactor radio și TV, Ruxandra Săraru.

A fost directorul Teatrului Mic și Teatrului foarte Mic din București între anii 1977 și 1990. A făcut parte din C.C. al P.C.R. Mult timp este marginalizat de noile autorități rezultate după 1989. Însă președintele Ion Iliescu, ca urmare a sprijinului deschis acordat de Dinu Săraru în timpul campaniei electorale, în  anul 2001 îl numește directorul Teatrului Național din București.
 
Și-a dat demisia din aceasta funcție în anul 2004, odată cu Ministrul Culturii și Cultelor Răzvan Theodorescu, iar presa a speculat că a făcut acest gest înainte să fie demis de noul președinte, Traian Băsescu.

Romanele sale pe teme țărănești Niște țărani, Dragostea și revoluția și Clipa, care i-au adus faima înainte de 1989, au fost puternic contestate de criticii literari după 1990, pentru adeziunea implicită la stilul romanului socialist, pe tema colectivizării. După cum se știe colectivizarea s-a realizat cu liberul consimțământ forțat și cu marele ajutor dat de Securitate. Romanul său Clipa a fost ecranizat în regia lui Gheorghe Vitanidis.

Controverse 
În raportul Tismăneanu, prezentat în fața Parlamentului în 2007 a fost inclus în categoria Exponenți ai protocronismului alături de Paul Anghel, Eugen Barbu, Corneliu Vadim Tudor, Doru Popovici, Dan Zamfirescu, Ilie Bădescu, Ion Lăncrănjan, Pompiliu Marcea, Ion Dodu Bălan, Adrian Păunescu, Mihai Ungheanu, Nicolae Dan Fruntelată, Artur Silvestri, Ilie Purcaru.

A fost unul din acționarii principali ai Băncii Internaționale a Religiilor, iar falimentul acesteia l-a implicat într-un scandal financiar de proporții.

Filmul Ticăloșii 
În prezent, după romanul său Ciocoii noi cu bodyguard, regizorul Șerban Marinescu a realizat un film de lung metraj.

Carieră 
 anii 1950-1960 - Redactor la "Radiodifuziunea Română"
 anii 1960-1963 - Secretar general de redacție la Revista Secolul 20
 anii 1963-1964 - Jurnalist, la ziarul "Scânteia Tineretului"
 anii 1964-1968 - Secretar general de redacție la revista Luceafărul
 anii 1968-1969 - Șef al "Publicațiilor Televiziunii Române"
 anii 1969-1977 - Redactor-șef adjunct si apoi redactor șef al "Redacției Culturale a TVR"
 anii 1977-1990 - Director al "Teatrului Mic" și "Teatrului foarte Mic"
 2001-2004 - Director al "Teatrului Național "Ion Luca Caragiale" din București

Operă 
 1966 - Teatrul românesc și interpreții contemporani;
 1973 - Al treilea gong (piesă de teatru);
 1974 - romanul Niște țărani (debut în proză), Editura Eminescu, București;
 1976 - Clipa, roman, Editura Eminescu; ecranizat în 1979
 1981 - 1986 - Dragostea și Revoluția,
 volumul I "Toamna roșie", 
 volumul II "Cei care plătesc cu viața", 
 volumul III "Speranța";
 1987 - "Adevăruri de toată ziua", roman, Editura Eminescu
 1992 - "Un fluture alb cu sânge pe aripi"
 1993 - "Iarba vântului",
 1996 - "Trilogia țărănească" (triptic de romane), Editura Rao Contemporan
 1997 - "Crima pentru pământ" (piesă de teatru)
 2004 - "Ciocoii noi cu bodyguard", Editura Rao
 2005 - "Generalul Revoluției cu piciorul în ghips" - Dialog cu generalul Victor Atanasie Stănculescu, volum de interviuri, Ed. Rao
 2011 - "Ultimul bal la Șarpele roșu", Editura Rao
 2013 - "Ultimul țăran din Slătioară", Editura Adevărul Holding
 2015 - "Ultimul bal la Șarpele roșu; Carnavalul cătușelor", Editura Rao
 2017 - "Ura din ochii vulpii" - o istorie a Teatrului Mic, Editura Rao
 2017 - "Râmnicul meu", Editura Praxis
 2017 - "Corrida", Editura Rao
 2018 - "Marele premiu la Monte Carlo sau dedublarea", Editura Rao

Premii și distincții 
 Premiul Academiei Române pentru romanul "Niște țărani"
 Premiul pentru scenariul cinematografic "Clipa"
 Premiul "Mihai Eminescu" pentru "Iarba vântului"
 Premiul "Liviu Rebreanu" pentru "Crima pentru pământ"

Note

Lectură suplimentară 
 Aureliu Goci, Dinu Săraru și reconvertirea romanului în poveste, Editura Semne, 2002

Legături externe 
Interviuri
 "Cum mi-ar fi stat să devin, brusc, gălăgios anticomunist?", 3 martie 2007, Dan Boicea, Adevărul
 Săraru: Să nu confundăm munca unui popor cu Ceaușescu, 27 ianuarie 2010, Evenimentul zilei
 Săraru: „Am văzut la Ceaușescu semnele bolii tipice dictatorilor”, 25 ianuarie 2010, Evenimentul zilei
 Mahalaua se întinde pe Calea Victoriei, este pestilențială și ne sufocă, 29 octombrie 2013, Magdalena Popa Buluc, Cotidianul
 Interviuri cu scriitori. Dinu Săraru: "Mie mi-ar fi plăcut să fiu înalt și general" | VIDEO, 19 martie 2014, Horia Tabacu, Evenimentul zilei

Nașteri în 1932
Nașteri pe 30 ianuarie
Cetățeni de onoare ai Bucureștiului
Directori de teatre români
Dramaturgi români
Membri ai Uniunii Scriitorilor din România
Oameni din județul interbelic Vâlcea
Publiciști români
Romancieri români
Oameni din județul Vâlcea
Scriitori români în viață
Directori ai Teatrului Național din București