alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Alsóújlak

Alsóújlak község Vas vármegyében, a Vasvári járásban.

Fekvése 

A 8-as főút mentén, Vasvártól 5 kilométerre északkeletre fekszik. A 8-as út - a község belterületén Hársfa utca - keresztülhalad a településen.

Története 
A nevét említő első fennmaradt oklevél 1342. október elsején kelt; ebben még Wylack alakban szerepel. 

Jelenlegi nevét 1875-ben vette fel. 

1986-tól közigazgatásilag egy ideig Vasvár része volt, de 1993-ban ismét önálló településsé vált.

Közélete

Polgármesterei 
 1993–1994: Nagy Antal 
 1994–1998: Nagy Antal (MSZP)
 1998–2002: Velladics László (független)
 2002–2006: Velladics László (független)
 2006–2010: Velladics László (független)
 2010–2014: Ifj. Németh Tibor (független)
 2014–2019: Németh Tibor (független)
 2019–2023: Németh Tibor (független)
 2023– Kántorné Varga Mónika

A településen 2023. július 2-án időközi polgármester-választást kellett tartani, az előző faluvezető március 27-én bekövetkezett halála miatt.

Népesség
A település népességének alakulása:

	 
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 88,4%-a magyarnak, 1,1% németnek, 0,5% románnak mondta magát (11,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 76,9%, református 1,6%, evangélikus 0,8%, görögkatolikus 0,2%, felekezet nélküli 2,3% (18,1% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Román stílusú, a 13. századból fennmaradt római katolikus temetőkápolna
 Szent István király-templom a 15. századból

Sándor-lépcső 

A Sándor-lépcső gyalogos átkelő a Szombathely–Nagykanizsa-vasútvonalon, Alsóújlak település közigazgatási területén. Az átkelő a Zalaegerszegtől a Szajki-tavakig vezető piros turistaút nyomvonalán található. Itt halad el a Mária-út nevű nemzetközi zarándokút nyugat–keleti ága, amely Mariazellből Csíksomlyóra vezet, a Mindszenty-emléktúra és a Hegyhát 50 teljesítménytúra is.

Vasvári természetjárók (helyi ipari sportkör) az 1980-as évek közepén új turistaút létrehozásán gondolkodtak. Az ötlet elindítója Benke Tibor vasvári lakos volt. Az új útvonalra a Hegyhát turistája elnevezésű jelvényszerző mozgalom épült. A mozgalomhoz igazoló füzet és kihelyezett bélyegzők tartoztak. A Hegyhát turistája mozgalomból nőtt ki a Hegyhát 50 teljesítménytúra, mely minden évben megrendezésre kerül.

Mivel az útvonal keresztezte a mesterséges bevágásban haladó Szombathely–Nagykanizsa-vasútvonalat, lépcső kialakítására volt szükség a völgy két oldalán. A lépcső kialakításában segítő önkéntesek között volt Pantali Sándor is, aki nem sokkal később váratlanul elhunyt. Emlékére róla nevezték el a lépcsőt, s ez az elnevezés a Cartographia kiadó A Kemeneshát és a Kemenesalja turistatérképére is rákerült.

Jelenleg (2016) a lépcső erősen leromlott állapotban van, felújításra szorul.

Jegyzetek 

Vas megye települései
Vas vármegye települései
Bejcgyertyános

Bejcgyertyános község Vas vármegyében, a Sárvári járásban.

Fekvése 
A Kemenesháton található.

Megközelítése 
A település központján, annak főutcájaként a 8439-es út húzódik végig, nagyjából délnyugat-északkeleti irányban, ezen érhető el déli szomszédja, Kám és a legközelebbi város, Sárvár felől is. Az ország távolabbi részei felől a 8-as, vagy a Pápa-Celldömölk-Sárvár közti 834-es főúton keresztól közelíthető meg. Vasútvonal nem érinti.

Története 
A hegyközségére a 18. századtól számos forrás utal. A mai település két falu: Bejc és Hegyhátgyertyános egyesüléséből keletkezett.
Borovszky Samu a 19. század elején írta a két községről:

Közélete

Polgármesterei

Pados Zsigmond, a község rendszerváltás utáni első polgármestere a megelőző években egy ideig tanácselnökként is vezette a települést.

A településen 2005. december 18-án időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak, az előző képviselő-testület önfeloszlatása miatt.

2016. április 3-án ismét időközi polgármester-választást kellett tartani a községben, ezúttal az előző polgármester halála okán.

Népesség
A település népességének változása:

	 
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 90,7%-a magyarnak, 2,7% németnek, 0,2% cigánynak, 0,2% románnak mondta magát (8,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 82,3%, református 0,9%, evangélikus 0,9%, felekezet nélküli 0,7% (15% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 

 Szűz Mária neve római katolikus templom
 Felsőbejci harangláb
 Farkas-erdő
 Mária Terézia forrás

Híres emberek

Nevezetes szülöttei 

 Bejczi Németh Antal XIX. században élt tanfelügyelő. Esztergom, Komárom és Győr vármegyék felügyelője, a győri tankerület főigazgatója, Pozsony képviselő-testületének tagja. Munkássága elismeréseként királyi tanácsosi, majd nemesi címet kapott.
 Solymos Rezső az Erdészeti Tudományos Intézet kutatóprofesszora. Kidolgozta a 21. század természetközeli erdőgazdálkodásának tudományos megalapozását szolgáló erdőfelújítási és erdőnevelési eljárásokat.
 P. Zsoldos Imre Tajvanon szolgáló missziós pap, költő. A tajpeji katolikus egyetem francia tanszékének vezetője. Verseskötete Magyarországon a Rím Kiadó jóvoltából jelent meg.
 Szovák Kornél Széchenyi-díjas és Fraknói Vilmos-díjas klasszika-filológus, középkorkutató. A Magyar Tudományos Akadémia doktora, a Pázmány Péter Katolikus Egyetem Bölcsészet- és Társadalomtudományi Kar Történettudományi Intézete Medievisztika Tanszékének egyetemi docense. (Sárváron született, itt nőtt fel.)

Testvértelepülése 
 Gyertyános, Szlovénia.

Jegyzetek

További információk 
Polány István 1939: Egy magyar falu története. Magyar Gazdák Szemléje XLIV május, 183-199.

Kapcsolódó szócikkek 

Vas megye települései
Jüan (egyértelműsítő lap)



Pénznemek 
 Jüan, a zsenminpi (a Kínai Népköztársaság egyik hivatalos pénznemének) alapegysége
 Hongkongi dollár, a Kínai Népköztársaság egyik hivatalos pénzneme (összefoglaló néven jüan)
 Makaói pataca, a Kínai Népköztársaság egyik hivatalos pénzneme (összefoglaló néven jüan)
 Mandzsukuói jüan, Mandzsukuo pénzneme volt az ország 1945-ös megszűnéséig

Egyéb jelentések 
 Jüan Si-kaj (1859–1916) kínai politikus, katona, önjelölt császár
 Jüan-dinasztia (元朝), más néven Mongol-dinasztia Kínában
 Jüan (thai), Thaiföld északi részén élő népcsoport
 Jüan folyó, Hunan kínai tartományban
Lappföld (finn tartomány)

Lappföld tartomány (finnül: Lapin maakunta) Finnország egyik tartománya és egyben régiója is. Egy nagyobb földrajzi terület, a négy országba belelógó Lappföld része. Délről Oulu és Észak-Ostrobothnia tartományok határolják. További határai: a Botteni-öböl, Norrbotten megye Svédországban, Finnmark megye Norvégiában és a Murmanszki terület Oroszországban. A világ egy részén, többek között Nagy-Britanniában és Finnországban is ezt a területet tekintik Santa Claus hagyományos hazájának. Itt lakik Joulupukki, az igazi Télapó.

Lappföldön a finn lakosságnak csak 3,6%-a él, ez messze a legkisebb népsűrűségű része az országnak. Lappföld legnagyobb városai Rovaniemi (a tartomány fővárosa), Kemi és Tornio.

Lappföld közigazgatása 
Lappföld az alábbi 21 községre oszlik:
 Enontekiö
 Inari
 Kemi
 Kemijärvi
 Keminmaa
 Kittilä
 Kolari
 Muonio
 Pelkosenniemi
 Pello
 Posio
 Ranua
 Rovaniemi
 Salla
 Savukoski
 Simo
 Sodankylä
 Tervola
 Tornio
 Utsjoki
 Ylitornio

Külső hivatkozások 
 Lappföld Tartományi Hivatala  – hivatalos oldalak

Finnország tartományai (1997–2009)
Lappföld

Lappföld (északi számiul: Sápmi, lulei számiul: Sábme, déli számiul: Saemie) egy kulturális régió, amely hagyományosan a számik (lappok) szállásterülete. Észak-Európában, Skandinávia északi részén található, és négy ország – Norvégia, Svédország, Finnország, Oroszország – területén terül el.

A Szovjetunió szétesését követően a határon átnyúló együttműködés egyre fontosabbá vált, és a meglévő megye- és országhatárok jelentősége csökkent mind a számi, mind a többségi nem-számi népesség számára. A terület legnépesebb népcsoportjai az oroszok és a norvégok, míg a számik mindössze a népesség 5%-át teszik ki. Függetlenségre törekvő politikai erő nincsen, de több csoport szeretne nagyobb területi autonómiát vagy erősebb önkormányzatot a régió őslakos népessége számára.

Történelem 
A területen már a legutóbbi jégkorszak végén is éltek. A 17. század végén lett Svédország és Oroszország része.

Gazdaság 

A legismertebb gazdasági tevékenység a területen a rénszarvastenyésztés, bár csak a számi lakosság kisebb része foglalkozik ezzel.

Kapcsolódó szócikkek 
 Lappföld (finn tartomány)
 Lappland tartomány (Svédország)

További információk 
 Turizmus
 Számi Rádió
 számi hírek
 Lappföldi egyetem
 Lappföld története

Fordítás 
 

Lappföld
Svédország világörökségi helyszínei
Annavölgy

Annavölgy község Komárom-Esztergom vármegyében, az Esztergomi járásban. 483 hektáros kiterjedésével a megye legkisebb közigazgatási területű települése.

Fekvése 
A Gerecse hegységben, Esztergomtól 20 km-re délnyugatra fekszik az 1106-os és 1119-es utakat összekötő 1121-es út mentén.

Története 
Csak 1997-ban vált önálló településsé, addig Sárisáp része volt.

Területén a középkorban egy Ugan (Vgan, Ogan) nevű falu állt. A legrégibb írás 1181-ből maradt fenn róla; ebben az esztergom-szentkirályi keresztesek birtokaként, Tokod és Munkád szomszédaként szerepel. Egy másik,  1193-ből való oklevélben Hugan alakban tűnik fel, s megtudhatjuk, hogy ide Ebszőny-ből út vezetett.

1269-ben Ogan, 1284-ben Vgan alakban írták a nevét. Tokod-tól délre feküdt, Sárisáp határának északnyugati végén.

Nevét Annavölgyként 1781-ben említik először. Rückschuss Antal ekkor kapott szénkutatásra engedélyt, melynek birtokában megkezdhette a szénbányászatot a dorogi szénmedencében.

A bányászat az 1970-es években vízbetörések miatt lehetetlenült el. Az annavölgyi bányát 1975-ben zárták be.

A település mára üdülőfaluvá vált. Az egykori bányavágatban sóbarlang kialakítása folyik, ahol inhalációs sóoldat igénybevételével légúti betegségekben szenvedőkön próbálnak segíteni. Tervezik bányászati témapark kialakítását is.

Ma is működik a település 1912-ben alakított sportegyesülete.

Közélete

Polgármesterei
 1997–1998: 
 1998–2002: Dér József (független)
 2002–2006: Bánhidi József (MSZP)
 2006–2010: Bánhidi József (MSZP)
 2010–2014: Bánhidi József (MSZP)
 2014–2019: Bánhidi József (független)
 2019-től: Bánhidi József (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 82,9%-a magyarnak, 0,9% cigánynak, 1,1% németnek, 0,3% románnak, 0,5% szlováknak mondta magát (17,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 26,4%, református 3%, evangélikus 0,2%, izraelita 0,2%, felekezeten kívüli 38% (31,8% nem nyilatkozott).

Ismert személyek 
 Itt született 1919. szeptember 15-én Lévárdi Ferenc bányamérnök, nehézipari miniszter (1963–1971).

Hivatkozások

További információk 
 Annavölgy község önkormányzatának honlapja
 Annavölgy a 24 Óra Online-on

Komárom-Esztergom megye települései
A Gerecse települései
Apácatorna

Apácatorna község Veszprém vármegyében, a Devecseri járásban.

Fekvése 
Devecsertől 12 kilométerre nyugatra fekszik, a Torna patak völgyében.

A szomszédos települések: észak felől Karakószörcsök (2 kilométerre), északkelet felől Tüskevár (2 kilométerre) és Somlójenő (5 kilométerre), dél felől Szentimrefalva (5 kilométerre), délnyugat felől Veszprémgalsa (2 kilométerre), nyugat felől pedig Kisberzseny (2 kilométerre).

Megközelítése 
A településen áthalad kelet-nyugati irányban, lakott területétől pár száz méterre északra a 8-as főút, ez a legfontosabb közúti megközelítési útvonala. Központján azonban, annak főutcájaként csak a 7326-os út húzódik végig, ez kapcsolja össze Veszprémgalsával is. Északi szomszédaival a 8414-es út, Tüskevárral pedig a 73 183-as számú mellékút köti össze.

Története 
Az eredetileg Torna nevű község első fennmaradt okleveles említése 1317-ből való, de valószínűleg a 13. században alapították. A török hódoltság idején elpusztult, és a 18. század közepéig lakatlan volt. Benépesülése után nemesi falu lett. 1908 óta hívják Apácatornának. Nevét a Marcal folyó mellékvizéről, a Tornáról, illetve a somlóvásárhelyi apácakolostorról kapta, amelynek egyik birtoka volt.

Híres szülötte Karácson Imre történetíró és Csongrádi Ferenc válogatott labdarúgó.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Ládonyi László (független)
 1994-1998: Ládonyi László (független)
 1998-2002: Ládonyi László (független)
 2002-2006: Ládonyi László (független)
 2006-2010: Kovács Béla (független)
 2010-2014: Kovács Béla (független)
 2014-2019: Kovács Béla (független)
 2019-től: Kovács Béla (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

	 
A 2011-es népszámlálás idején a lakosok 82,8%-a magyarnak mondta magát (17,2% nem nyilatkozott). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 71,3%, evangélikus 0,6%, felekezeten kívüli 1,3% (26,8% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Árpád-kori körtemplom falmaradványai az 1941–1942-ben felépült római katolikus templom sekrestyéjében.

Jegyzetek

További információk 
 Mi történik ott, ahol nem történik semmi? Az Origo.hu cikke a Kismagyarország sorozatban (2013. július 13.)
 Térképe 

Veszprém megye települései
A Marcal-medence települései
Veszprém vármegye települései
Apátvarasd

Apátvarasd (, ) község Baranya vármegyében, a Pécsváradi járásban.

Fekvése 
Pécsváradtól 9 kilométerre északkeletre fekszik; a környező települések: észak felé Mecseknádasd, kelet felé Erdősmecske, dél felé Lovászhetény, nyugat felé pedig Zengővárkony.

Megközelítése 
Zsáktelepülés, közúton csak egy irányból közelíthető meg, a 6-os főútról Mecseknádasd és Zengővárkony közt nagyjából félúton kelet felé letérve, az 56 128-as számú mellékúton. Határszélét nyugaton érinti még az 5613-as út (a 6-os főút régi mecseki nyomvonala) is.

Története 
A falutól keletre emelkedő Arany-hegynél római út vezetett. 

A középkorban alapított magyar falu a török hódoltság idején elpusztult; a törökök kiűzése után sváb telepesek népesítették be újra.

1930-ban 8 magyar és 329 német, 1970-ben 236 magyar és 70 német élt itt, mert a második világháború után a németek többségét kitelepítették.

Az ősi múlt ellenére községcímert még nem készíttetett a falu önkormányzata. A falu múltjának történéseit egy nagy okiratformájú papírra jegyezve Klug József lokálpatrióta írta meg; ezt a községházán kifüggesztették a falra, ott olvasható.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Horváth Győző (független)
 1994-1998: Bodorkás István (független)
 1998-2002: Bodorkás István (független)
 2002-2006: Bodorkás István (független)
 2006-2010: Bodorkás István (független)
 2010-2014: Bodorkás István (független)
 2014-2019: Bodorkás István (független)
 2019-től: Bodorkás István (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 80,6%-a magyarnak, 0,8% cigánynak, 4% németnek mondta magát (18,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 37,9%, református 1,6%, felekezeten kívüli 17,7% (42,7% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Műemléki védelem alatt álló sváb parasztház.

Jegyzetek

További információk 
 Apátvarasddal kapcsolatos cikkek a Dunántúli Naplóban

Kapcsolódó szócikkek

Baranya megye települései
Baranya vármegye települései
Aranyosgadány

Aranyosgadány () község Baranya vármegyében, a Pécsi járásban.

Fekvése 
A Baranyai-dombságban fekszik, Pécstől mintegy 15 kilométerre délnyugatra. Két különálló településrésze Aranyos és Keménygadány vagy Gadány; előbbi a közigazgatási terület nyugati széle közelében terül el, míg utóbbi, jóval kisebb kiterjedésű községrész Aranyostól jó másfél kilométerre délkeletre esik.

A szomszédos települések: északkelet felől Pellérd, délkelet felől Görcsöny, nyugat felől Zók, északnyugat felől pedig Bicsérd.

Megközelítése 
Ma zsáktelepülésnek tekinthető, mivel közúton csak Bicsérden, Zókon és utóbbi Pázdány nevű, különálló településrészén keresztül közelíthető meg, a 6-os főútból kiágazó 58 102-es számú mellékúton. Az 5801-es út keresztespusztai szakasza felől földúton érhető el.

Hajdan a közelében húzódott a Pécs–Harkány–Donji Miholjac-vasútvonal is, amit azonban 1971 nyarán megszüntettek. A község, illetve Keménygadány településrésze nevét is magán viselő Keménygadány-Keresztespuszta vasútállomás (az 1960-as években már csak Keresztespuszta vasútállomás) a településtől néhány kilométerre keletre helyezkedett el, Keresztespuszta területén.

Története 

Első fennmaradt írásos említése (Gadány) 1192-ből való.

A 14. és 15. században püspöki székhely volt, majd szerzetesrendi kolostor működött a településen.

Aranyosgadány 1941-ben alakult Pécsaranyos és Keménygadány egyesülésével. A két településrész mintegy 2 km távolságra fekszik egymástól, Aranyos lent, két domb között, míg Gadány fent egy dombon.

Keménygadány Kemény Zsigmond arisztokrata, író vadászterülete és hűbérbirtoka volt, ahol ma néhány autentikus parasztház, udvarház, gazdasági épület és a vadászat hagyományainak fennmaradása is őrzi ennek emlékét.

A faluban nyaranta művésztelep működik.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Vér József (FKgP)
 1994–1998: Csurgyók Lajosné (független)
 1998–2002: Csurgyók Lajosné (független)
 2002–2006: Csurgyók Lajosné (független)
 2006–2010: Csurgyók Lajosné (független)
 2010–2014: Csurgyók Lajosné (független)
 2014–2019: Csurgyók Lajosné (független)
 2019-től: Csurgyók Lajosné (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 74,4%-a magyarnak, 10,7% németnek, 10,1% cigánynak, 8,5% horvátnak, 0,3% románnak mondta magát (23,4% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 55,5%, református 3,9%, evangélikus 0,3%, felekezeten kívüli 10,1% (28,5% nem nyilatkozott).

Itt született 
 1946. október 3-án Papp László, Széchenyi-díjas magyar biológus, zoológus, entomológus, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja, legyek társulásszerveződésének és rendszertanának neves kutatója
 1948. március 21-én Papp Lajos, Széchenyi-díjas szívsebész, a Pécsi Tudományegyetem nyugalmazott egyetemi tanára, valamint PTE ÁOK Szívgyógyászati Klinika korábbi igazgatója, a Kaposvári Egyetem emeritus professzora

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó szócikkek

 Aranyosgadány a Dunántúli Naplóban

Baranya megye települései
II. Leó pápa

II. Szent Leó OSB (), (611 – 683. július 3.) volt a 80. pápa a kereszténység történetében 681 decemberétől. A hatodik egyetemes zsinat elfogadójaként vonulhatott be a történelembe. Ugyan a gyűlés határozatait Konstantinápolyban is elfogadták, IV. Kónsztantinosz császárral hosszas vitákba bonyolódott. A ravennai egyházszakadás orvoslása is az ő nevéhez kötődik.

Élete
Szicíliában született, apját Pálnak hívták. Elődjéhez nemcsak születési helyében hasonlít, hanem abban is, hogy az Isteni szolgálatot Leó is bencés szerzetesként kezdte. Agaton halála (681. január 10.) után három nappal a római zsinat Leót választotta meg a keresztény egyház fejének. Felszentelése azonban több mint egy évig húzódott, a pápa és Bizánc viszonyával kapcsolatos viták miatt. Kónsztantinosz ugyanis már Agatonnak megígérte, hogy eltekint attól az adótól, amit a pápák fizettek felszentelésük alkalmából a császári kincstárnak. A császár szándékosan késett a pápaválasztás megerősítésével, így a pápa nem avatkozhatott be a folyamatban levő harmadik konstantinápolyi zsinat munkájába, amely többek között a monothelétizmus és I. Honorius pápa elítélését tárgyalta. Végül Leót 682. augusztus 17-én szentelhették fel.

Rövid hivatali idejének a legfontosabb tevékenysége a hatodik egyetemes zsinat döntéseinek elfogadtatása volt. Leveleket küldött a nyugati világ püspökeinek, ismertetve a zsinat határozatait. Leó többször is hangoztatta, hogy I. Honorius pápa kiátkozására nem azért került erre sor, mert eretnek tanokat vallott, hanem mert akadályozta meg azok elterjedését.

Leó pontifikátusa alatt rendeződött véglegesen a ravennai érsekség helyzete is. Ravenna volt a császár itáliai székhelye, vagy személyes képviselőjének, az exarchának a központja. A város politikai jelentőségét kihasználva Ravenna érsekei Róma hatóságától független patriarchátust akartak kiépíteni. Amikor a pápa ezt elutasította, császári rendeletet kieszközölve érték el céljukat, és nem engedelmeskedtek a római pápának. IV. Kónsztantinosz eltörölte elődje, II. Kónsztasz császár határozatát, és megerősítette a római pápák jogát Ravenna felett. Leó ezért cserébe elengedte a ravennai érsekek Rómának fizetendő adóját. Ezen felül több eljárási kedvezményt is biztosított a ravennai érsekek számára.

Leót kortársai nagy építkezőnek is tartották, hiszen több templomot és kolostort is felújított, és tartva egy újabb lombard támadástól, a legtöbb katakomba relikviáit átszállíttatta egy általa építtetett új templomba. 683. július 3-án halt meg. Szentként tisztelik, ünnepét  június 28-án vagy július 3-án tartják.

Művei

Források 
 Reinhard Barth: Pápák: Szent Pétertől XVI. Benedekig. Pécs: Alexandra. 2008. 71. o. .
 
 Horace Mann: Pope St. Leo II. in: Catholic Encyclopedia 9. New York: Robert Appleton Company. 1910. Online elérés
 Eugenio Susi: Leone II, santo. In: Enciclopedia dei Papi. Roma. 2000. Online elérés

Kapcsolódó szócikkek 
Pápa
Római pápák listája
Római pápák listája grafikusan

Pápák
7. századi püspökök
Szentté avatott pápák
611-ben született személyek
683-ban elhunyt személyek
II. Benedek pápa

II. Szent Benedek (), (kb. 635 – 685. május 8.) lehetett Szent Péter 81. követője a történelem során 684. június 26-tól. Valamivel rövidebb mint egyéves pontifikátusa alatt különösen sokat segítette a bajba jutottakat, elesetteket, betegeket és szegényeket. Több egyházi épület restaurálása kötődik nevéhez. Konstantinápolyi kapcsolataiban is nagy eredményeket ért el. Szigorúan őrködött a hatodik egyetemes zsinat döntéseinek betartása felett.

Élete
Rómában született, apját Jánosnak hívták. Gyermekként a schola cantorum tagja lett. Itt tett szert énektudására és ami fontosabb, hogy ekkor ismerkedett meg behatóan a Szentírással. Ezután a római egyház szolgálatába állt. Leó halála után a zsinat őt választotta meg a keresztény egyház fejének. Azonban 11 hónap múltán, 684. június 26-án szentelhették csak fel, mert eddig húzódott IV. Kónsztantinosz császár engedélye. Saját példájából kiindulva fontosnak tartotta, hogy meggyőzze a császárt a pápák megerősítési eljárásának egyszerűsítéséről. A hosszú levélváltás, az esetleges viták ugyanis hosszú interregnumokat okozhatnak a római pápák pontifikátusának sorában. Ezért azt kérte az uralkodótól, hogy vagy szüntesse meg ezt a szokást, vagy bízza a megerősítés jogát a ravennai exarchára. Végül is ez utóbbi megoldás mellett állapodtak meg. A sikeres együttműködés alkalmából Benedek örökbe fogadta a császár két gyermekét, elfogadva azok egy-egy fürtjét Konstantintól.

Uralkodása alatt fontosnak tartotta a konstantinápolyi zsinat által elítélt monothelétizmus elleni küzdelmet. Több levelet is írt Spanyolországba, amelyekben felsorolta a klérus teendőit, és buzdította a papságot a zsinat döntései szerinti munkára. Levelezett Wilfred yorki érsekkel is.

Pontifikátusa alatt több templomot, szentélyt felújíttatott, de mindenekelőtt jótékonyságra tanította püspökeit, papjait. 685. május 8-án halt meg. Szentként tisztelik, ünnepét május 7-én tartják.

Művei

Források 
 Reinhard Barth: Pápák: Szent Pétertől XVI. Benedekig. Pécs: Alexandra. 2008. 71–72. o. .
 Ottornio Bertolini: Benedetto II. In: Enciclopedia dei Papi. Roma. 2000. Online elérés
 
 Horace Mann: Pope St. Benedict II. in: Catholic Encyclopedia 2. New York: Robert Appleton Company. 1907. Online elérés

Kapcsolódó szócikkek 
Pápa
Római pápák listája
Római pápák listája grafikusan

Pápák
7. századi püspökök
Szentté avatott pápák
Rakaca (település)

Rakaca község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, az Edelényi járásban.

Fekvése 
A vármegye északi részén helyezkedik el, Szendrőtől 24 kilométerre északkeletre, a megyeszékhely Miskolctól 67 kilométerre északra.

A környező települések: észak felől Viszló (4 km), északkelet felől Pamlény,, kelet felől Szászfa (5 km), délkelet felől Gagybátor, dél felől Irota, nyugat felől Rakacaszend (6 km), északnyugat felől pedig Debréte. A legközelebbi város a határ magyar oldalán a 24 kilométerre lévő Szendrő (a határ túloldalán fekvő, szlovákiai Tornától valamivel kisebb, kb. 21 kilométeres távolság választja el).

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, Rakacaszend vagy Szászfa érintésével a 2613-as, Viszló érintésével pedig a 2614-es úton.

Története 
A 15. században vár állt a településen, a lebontott vár helyén épült fel a görögkatolikus templom, majd ennek helyébe az új kőtemplom. Rakaca ma görögkatolikus búcsújáró hely.

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Dede Sándor (független)
 1994–1998: Juhász István (független)
 1998–2002: Juhász István (KDNP)
 2002–2006: Juhász István (független)
 2006–2010: Juhász István (független)
 2010–2014: Kiss Béla (független)
 2014–2019: Kiss Béla (független)
 2019-től: Kiss Béla (független)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 60%-át cigány, a 40%-át magyar származású emberek alkották.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 100%-a magyarnak, 67,2% cigánynak mondta magát (a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 20,4%, református 1,9%, görögkatolikus 63,6% (13,7% nem válaszolt).

Látnivaló 

 Görögkatolikus templom

Képek

Jegyzetek 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései
Rásonysápberencs

Rásonysápberencs község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Szikszói járásban. A vármegye leghosszabb nevű települése (Sátoraljaújhelynél 1 karakterrel hosszabb, de mindkettő 14 betű).

Fekvése 
A Cserehát tájegység délkeleti részén helyezkedik el, a Vasonca-patak völgyében, a megyeszékhely Miskolctól 30 kilométerre északkeletre.

A közvetlenül szomszédos települések: észak felől Detek, kelet felől Ináncs, dél felől Léh, nyugat felől Monaj, északnyugat felől pedig Selyeb. A két legközelebbi város a 15 kilométerre fekvő Szikszó és a 25 kilométerre lévő Encs.

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, Léh vagy Detek érintésével, a 2624-es úton.

Története 
A mai település 1938. január 1-jén jött létre Abaújsáp, Rásony és Szárazberencs egyesítésével.

A három elődfalu közül Sápot említik legkorábban, 1221-ben, Sap néven; a felnémeti németeknek a Ruszkaiak elleni perében kiküldött poroszló nevében szerepelt.

Rásonyt 1326-ban említették először, Rasonwelgeként egy völgy nevében tűnt fel neve. 1334-ben a pápai tizedjegyzék szerint papja 6 garas pápai tizedet fizetett. 1427-ben 7 jobbágycsalád lakta (Rásonyt 5, Berencset 20.) 1639-ben török hódoltság alá került, elnéptelenedett, csak a 18. században népesült be végleg újra. Népességét később pestis pusztította el, 1720-ban pusztaság, csak később népesült be újra.

Berencset 1318-ban említették először, Barach néven. 1318-ban Berencsi nemes Drugeth Fülöp volt az ispánja. 1326-ban Léh és Berencs között fekvő Karácsond birtokot említette egy oklevél.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Medve Ferenc (független)
 1994–1998: Medve Ferenc (független)
 1998–2002: Medve Ferenc (független)
 2002–2006: Medve Ferenc (független)
 2006–2010: Medve Ferenc (független)
 2010–2014: Medve Ferenc (független)
 2014–2019: Medve Ferenc (független)
 2019-től: Medve Ferenc (független)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 96%-a magyar, 4%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 95%-a magyarnak, 23,4% cigánynak mondta magát (5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 32,1%, református 34%, görögkatolikus 16,4%, evangélikus 1,7%, felekezeten kívüli 5,3% (10,1% nem válaszolt).

Látnivalók 
 Csoma-Farkas-kúria (klasszicista)
 Rásonyi templom (református, 12. századi eredetű)
 Rásonyi harangláb (1748)
 Berencsi templom (református, Léh faluval közösen építették 1780–1790 között)

Testvértelepülése 
 Tornaújfalu

Nevezetes emberek 
 Szárazberencsen 1877-ben született Dunay Bertalan gépészmérnök, vívóbajnok.
 Egy Showder Klubos előadásában rásonysápberencsi lakosnak mondta magát Bellus István miskolci humorista.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Babarcszőlős

Babarcszőlős község Baranya vármegyében, a Siklósi járásban.

Fekvése 
A Villányi-hegység nyugati részének északi lábainál helyezkedik el, a megyeszékhely Pécstől 25 kilométerre délre.

A szomszédos települések: észak felől Ócsárd, kelet felől Szava, délkelet felől Diósviszló, délnyugat felől Hegyszentmárton, nyugat felől Siklósbodony, északnyugat felől pedig Kisdér.

Megközelítése 
Közigazgatási területén áthalad a Túrony-Bogádmindszent közti 5815-ös út, a lakott területei vonatkozásában azonban zsáktelepülésnek tekinthető, oda csak az előbbiből délnek kiágazó, jó másfél kilométer hosszú 58 115-ös számú mellékút vezet be.

Története 
Első írásos említése az 1332-es pápai tizedlajstromban található, Popruzeuleuse írásmóddal. Bár a török időkben valószínűsíthetően végig lakott volt, feljegyzések csak a 18. századtól találhatóak róla. A 20. századig csak magyarok laktak itt, ekkor költöztek be az első német nemzetiségű családok, akik a falu 1740-es évekből származó harangját magukkal hozták.

Régi, középkori temploma mára elpusztult, helyén egy kereszt áll.

A község címerét 2004-ben fogadták el.

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Vlasits Józsefné (független)
 1994–1998: Benkő Lajos (független)
 1998–2002: Illés József (független)
 2002–2006: Illés József (független)
 2006–2010: Ruppert Antal (független)
 2010–2014: Ignácz Sándorné (független)
 2014–2018: Ignácz Sándorné (független)
 2018–2019: Gyurkovszky Zoltán (független)
 2019–2023: Gyurkovszky Zoltán (független)
 2023-tól: Vlasitsné Végh Anikó (független)

A településen 2018. augusztus 26-án időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak, az előző képviselő-testület önfeloszlatása miatt. (A választáson a hivatalban lévő polgármester nem indult el.) Ugyancsak időközi polgármester-választást kell majd tartani a faluban 2023. július 2-án is, az előző településvezető április 4-i halála miatt.

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 95,7%-a magyarnak, 53% cigánynak mondta magát (4,3% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 65,8%, református 6,8%, izraelita 0,9%, felekezeten kívüli 13,7% (11,1% nem nyilatkozott).

Idegen elnevezései
A pogányi horvátok Pabacnak, az átai horvátok Babacnak hívták.

Nevezetességei 
 1911-ben épült harangláb, amelyhez 1993-ban új kápolnát építettek

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó szócikkek

 Babarcszőlős a Dunántúli Naplóban

Baranya megye települései
Baranya vármegye települései
Bakóca

Bakóca község Baranya vármegyében, a Hegyháti járásban.

Fekvése 
Komlótól mintegy 20 kilométerre nyugatra fekszik, Kisbeszterce mellett. Zsáktelepülés, közúton csak egy útvonalon érhető el. Megközelítése Pécs vagy Kaposvár felől: Oroszlóig a két várost összekötő 66-os főúton, amelyről előbb a 6601-es útra, majd arról 1 kilométer után a 66 102-es útra kell lekanyarodni. A község központja az oroszlói letéréstől mintegy 12 kilométerre helyezkedik el.

Nevének eredete 
Neve a szláv bukovica (= bükkös) főnévből származik.

Története 
1332-ben Bakolcha néven említik először. Birtokosai a Zichyek, a Nádasdyak, a Meltzerek és a Mailáthok voltak. A 19. században kezdtek betelepülni a német nyelvterületről érkezett lakosok, akik üveghutákat is építettek. Barokk római katolikus templomát 1721-ben építették. 1900-ban határában lignitmezőt találtak, mely máig kiaknázatlan. A településen kisebbségi önkormányzat nincs, az itt élők gyermekei a Mindszentgodisai óvodába, illetve iskolába járnak. A falunak a barokk stílusú templomán kívül közösségi háza, könyvtárterme, teleháza, kultúrháza, és az ismert iparművész – Sáfrány Géza nevét viselő fazekasmúzeuma van. A falu a Mindszentgodisai körjegyzőséghez tartozik.

A munkaképes lakosság 30%-a munkanélküli, melyen csak keveset segít, hogy az önkormányzat – a munkaügyi központ támogatásával – közel 20 főt tud foglalkoztatni. A munkavállalás egyik gátja itt is a közlekedés, a Pécsre bejárók napi 4 órát töltenek el utazással.

Közélete

Polgármesterei

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 96,7%-a magyarnak, 11,1% cigánynak, 0,7% németnek mondta magát (2,6% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 70,5%, református 4,1%, görögkatolikus 0,4%, felekezeten kívüli 12,9% (10% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom 1700-as években épült majd több átépítés után 1848-ban nyerte el a mai alakját (barokk).
 A barokk Majláth-kastély, neoklasszicista stílusban felújítva az 1800-as évek végén, régebben gyermekotthon ma kihasználatlan.
 A már elhunyt Sáfrány Géza fazekas mester műemlék értékű fazekasmúzeuma.

Híres emberek 
 Az itteni Majláth-birtok segédtisztje volt 1926 és 1929 között, Fekete István (1900–1970) író, akinek innen származik felesége is; házasságukat is itt kötötték. Ballagó idő című önéletrajzi regényében örökítette meg itteni életét.
 Itt született 1864-ben Majláth Gusztáv Károly püspök, címzetes érsek.

Jegyzetek

További információk

Kapcsolódó szócikkek

Baranya megye települései
Baranya vármegye települései
Bakonszeg

Bakonszeg község Hajdú-Bihar vármegyében, a Berettyóújfalui járásban.

Fekvése 
A Berettyó–Kálló közén, a Berettyó jobb partján fekszik. A legközelebbi város a kelet-északkeleti irányban 7 kilométerre fekvő Berettyóújfalu. További szomszédai: dél felől Zsáka, nyugat felől Nagyrábé, északnyugat felől pedig Bihartorda.

Megközelítése 
A település központján nyugat-keleti irányban végighúzódik a Biharnagybajom-Berettyóújfalu közti 4213-as út, ezen érhető el a 4-es és a 47-es főutak felől is. Zsákával a 4224-es út kapcsolja össze.

Vasútvonal nem érinti a települést, bár a  egy szakaszon nagyon közel húzódik Bakonszeg északi határszéléhez. A legközelebbi vasútállomás az előbbi vasútvonal Berettyóújfalu vasútállomása.

Története 
, de feltehetően a település korábbi története összefonódik a szomszédos Aka község történetével, melyről már 1283-ból van írásos emlék. Aka várának birtokosai (kezdetben János-lovagok, majd veres barátok) a Berettyó folyó itt kialakult zugában (szegében) legeltették kecskéiket (bak), ez lehet a magyarázata a Bakszeg → Bakonszeg elnevezésnek. A község nevének eredetéről alkotott másik elmélet szerint az erdélyi „bakony” szó – erdős területet jelent – és a már említett szeg, szeglet szó összetételéből előbb Bakonyszeglet, majd némi rövidítéssel a ma ismert Bakonszeg lett.

A 15. században az Izsáky és Bessenyei családok voltak a földesurai. A török megszállás idején elnéptelenedett, majd újratelepítették.

A község a 19. században a Rhédey és a Vay család birtoka volt.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának közel 100%-a magyar nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 87,8%-a magyarnak, 0,3% cigánynak, 0,5% németnek, 1,7% románnak mondta magát (11,9% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 3,4%, református 54,9%, görögkatolikus 0,2%, felekezeten kívüli 17,3% (20,6% nem válaszolt).

Közélete

Polgármesterei 

A településen 2007. október 14-én időközi polgármester-választást kellett tartani, az előző polgármester lemondása miatt. A választáson ő maga – nem meglepő módon – nem indult el, elindult viszont elődje, a községet a rendszerváltástól 8 évig vezető Ott Jenő, aki magabiztosan meg is nyerte azt.

Nevezetességei 
 Nadányi-Miskolczy-kúria: késő barokk stílusú
 Bessenyei György egykori lakóháza: ma emlékmúzeum

Híres bakonszegiek 
 Itt élt 1785–1811 között Bessenyei György a bihari remete, író, költő, a magyar felvilágosodás egyik meghatározó egyénisége.
 Itt született Nadányi Ágnes (1904. január. 27. – 1985. december. 20.) atléta, diszkoszvető. 
 Itt született Krasznahorkay Attila (1954. január 1.) magfizikus az MTA doktora (2001), kandidátus (1990).
 Itt született és jelenleg is itt él Fenyvesvölgyiné Tóth Mária Zsuzsanna (1962. március 9.), a Magyar Kultúra Lovagja, tanító, grafikusművész.
 Itt töltötte gyermekkorát Horváth Gábor (1967–) színész.

Jegyzetek

További információk 

Hajdú-Bihar megye települései
Bihar vármegye települései
Bakonya (Magyarország)

Bakonya község Baranya vármegyében, a Pécsi járásban.

Fekvése 
Pécstől mintegy 15 kilométerre helyezkedik el, a Nyugati-Mecsekben. Közigazgatási területe kelet felől Kővágótöttössel, dél felől Bicsérddel, nyugat felől Bodával, északnyugat felől pedig Hetvehellyel szomszédos; az előbbieken túl észak-északnyugat felől csúcspontosan határos Bükkösddel is.

Megközelítése 
Közigazgatási területének déli peremén végighúzódik a 6-os főút, ezen érhető el a legkönnyebben Budapest-Szekszárd-Pécs és Szigetvár-Barcs felől is. Lakott területére azonban csak a 6605-ös útból délnek kiágazó 66 134-es számú mellékút vezet. illetve Kővágótöttös felől érhető még el egy változó minőségű önkormányzati úton.

Története

Bakonya Baranya vármegye legősibb falvainak egyike, az újkőkorszaki vonaldíszes kultúrájának népe élt itt, melyről a kis kerámia töredékek tanúskodnak. Később, a Krisztus előtti 3–4. században a feltárt leletek szerint kelták lakták.

Első írásos említése 1235-ből, a 13. századból való. Elnevezése a szláv eredetű bukovina – bükkös – bükkerdő szóból ered. II. Endre király korabeli levele is utal arra, hogy a pécsi székesegyházhoz tartozik.

Népessége egészen a közeli uránbánya feltárásáig, azaz az 1950-es évek közepéig túlnyomórészt mezőgazdasággal foglalkozó ember volt, de a magyarországi uránércbányászat elindulásával lakosságának többsége bányász lett, vagy valamilyen ahhoz kapcsolódó, őket kiszolgáló szolgáltatóipari munkát végzett. A bánya 1989-es bezárása után a falu hanyatlásnak indult.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Vakaró András (független)
 1994-1998: Vakaró András (független)
 1998-2002: Varga István (független)
 2002-2006: Varga István Csaba (független)
 2006-2010: Varga István (független)
 2010-2014: Varga István Csaba (független)
 2014-2019: Varga István Csaba (független)
 2019-től: Janz Anikó (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 94,9%-a magyarnak, 15,2% cigánynak, 0,9% horvátnak, 0,6% lengyelnek, 2,1% németnek mondta magát (3,9% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 49,9%, református 1,2%, evangélikus 0,9%, görögkatolikus 0,3%, felekezeten kívüli 26% (20,6% nem nyilatkozott).

Nevezetességei
 Szent György nevére szentelt római katolikus temploma Árpád-kori, a 13. századból származó építmény; többszöri átépítés után nyerte el jelenlegi, barokk stílusú külalakját.
 Plébániaháza a 18. század végén épült

Ismert emberek
Itt született 1950. június 21-én Csoma Dezső esperes-plébános.

Jegyzetek

További információk 
 Bakonya honlapja

Baranya megye települései
Baranya vármegye települései
Bakonybánk

Bakonybánk: község Komárom-Esztergom vármegyében, a Kisbéri járásban.

Fekvése 
A Bakony keleti lábánál, a Bakonyalja és a Kisalföld határán fekszik. Többutcás úti falu. Mellette folyik a cuhai Bakony-ér.

Főutcája a 8218-as út, de érinti a határszélét keleten a 8217-es, nyugaton pedig a 8222-es út is.

A hazai vasútvonalak közül a  érinti, melynek Bakonybánk megállóhelye a belterület szélétől pár száz méterre keletre helyezkedik el, közúti elérését a 82 324-es számú mellékút biztosítja.

Története 

Első írásos említése 1340-ből való. A neve a középkori személy- és méltóságnévből, a Bán-ból származik.

A török hódoltság idején elpusztult. A 18. század középétől kezdett újra benépesülni. Ekkortól az Esterházy, a Hunkár, a Stróbel, a Potyondi és a Dombay családoknak voltak itt birtokai.

A Rákóczi-szabadságharc idején a kuruc brigadéros, Bezerédj Imre birtokában volt a település.

Jelentős lendületet adott a falu fejlődésének a századfordulón (1901-1902-ben) megépült helyiérdekű vasút, posta és távírda.

A falu 1950-ig Veszprém vármegyéhez tartozott.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Ledniczki Józsefné (független)
 1994–1998: Dosztály Csaba (független)
 1998–2002: Major László (független)
 2002–2006: Major László (független)
 2006–2010: Major László (független)
 2010–2012: Kovács Kálmán Imre (független)
 2012–2014: Kovács Kálmán Imre (független)
 2014–2019: Kovács Kálmán Imre (független)
 2019-től: Nagyné Farkas Marianna (független)

A településen 2012. szeptember 9-én időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak, az előző képviselő-testület önfeloszlatása miatt. A választáson a hivatalban lévő polgármester is elindult, és meg is erősítette pozícióját.

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 77,4%-a magyarnak, 1,6% cigánynak, 0,9% németnek, 0,2% örménynek mondta magát (21,9% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 40,4%, református 6%, evangélikus 9,5%, felekezeten kívüli 14,3% (29,3% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 

 Római kori leletek, köztük egy Bacchus-fejszobor, mely a pannonhalmi apátságban látható.
 Római katolikus templom: barokk stílusú, 1750-ből.
 Hunkár-kúria - copf stílusú, ma Polgármesteri Hivatal.
 Bezerédy-kúria - a posta, az orvosi rendelő és a könyvtár működik benne.
 Stróbel-kastély - ma a Bánki Donát Általános Iskola és Kultúrház épülete
 Bánki Donát-emlékszoba.
 Minden év június 6-án Bánki Donát-emléknap.

Híres emberek 

 Itt született Bánki Donát (eredeti nevén Lőwinger Donát; Bakonybánk, 1859. június 6. – Budapest, 1922. augusztus 1.) magyar gépészmérnök, feltaláló és műegyetemi tanár; korának egyik legnagyobb gépészmérnöke, a hidrogépek, kompresszorok és gőzturbinák szerkezettanának professzora.

Képgaléria

Jegyzetek

További információk 
 Bakonybánk Önkormányzatának honlapja

Komárom-Esztergom megye települései
Veszprém vármegye települései
Bakonyjákó

Bakonyjákó (németül Jakobsdorf im Buchenwald vagy Jaka) község Veszprém vármegyében, a Pápai járásban.

Fekvése 
Az Északi-Bakony nyugati szélén fekszik, a legközelebbi város Pápa (15 km).

Története 
Első írásos említése 1351-ből (Jakotelke). A 15. század végéig Döbrönte várához tartozott, és a Himfi család birtoka volt. A 16. század elején az Esegvári család birtokolta. A török hódoltság idején elnéptelenedett, a 18. század közepén kezdett újra benépesülni, ekkor a Vajda család telepített római katolikus németeket a faluba.

1910-ben Veszprém vármegye Pápai járásához tartozott, és az 1910-es népszámláláskor 1833 lakosa volt, melyből 316 magyar, 1515 német volt. Ebből 1780 római katolikus, 13 evangélikus és 32 izraelita volt.

A 20. században lakosainak száma jelentősen csökkent, ez egyrészt a század elején az amerikai kivándorlás, másrészt a második világháború utáni kitelepítés következménye (a faluból 243 német családot telepítettek ki).

1909-ig a falu neve Jákó volt.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Szabadi János (független)
 1994-1998: Szabadi János (független)
 1998-2002: Szabadi János (független)
 2002-2006: Takács Szabolcs (független)
 2006-2010: Takács Szabolcs (Fidesz-KDNP)
 2010-2014: Takácsné Tompos Rita Mónika (független)
 2014-2019: Takácsné Tompos Rita Mónika (független)
 2019-től: Szilvási Zoltán (független)

Népesség 
A település népességének változása:

	 
A 2011-es népszámlálás idején a lakosok 79,7%-a magyarnak, 21,7% németnek, 2% cigánynak, 0,2% szlováknak mondta magát (20,3% nem nyilatkozott). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 60,1%, református 10,5%, evangélikus 0,8%, felekezeten kívüli 0,8% (27,6% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom: 18. század elejéről, barokk stílusú.

Jegyzetek

További információk 
 Bakonyjákó hivatalos honlapja
 Bakonyjákó a falvak.hu oldalon

Veszprém megye települései
Veszprém vármegye települései
Bakonykoppány

Bakonykoppány (németül Koppen im Buchenwald) község Veszprém vármegyében, a Pápai járásban.

Fekvése 
A Bakonyalján fekszik. A legközelebbi város a mintegy 16 kilométerre fekvő Pápa.

Megközelítése 
A község közúton két irányból közelíthető meg, a 82-es és a 832-es főutak felől, a két útvonalat (egyben Zirc és Pápa térségét) összekötő 8301-es úton.

Utóbbiból itt ágazik el északi irányban a 83 117-es számú mellékút, amely a szomszédos Bakonyszücs egyetlen közúti megközelítési útvonala.

Története 
Első írásos említése 1086-ből való Cupan alakban. Nevét a Koppán nemzetségről vette, melynek nyári szállásterületén feküdt. Árpád-kori település. A 16. századig a Szent Mauríciusz Monostor birtoka volt. A 16. században többszöri feldúlása miatt elnéptelenedett. A 16. század közepén, mint gyéren lakott puszta a Pannonhalmi Bencés Főapátság birtoka volt. A 18. század elején kezdett újra német, morva és horvát beköltözők által benépesülni. Az 1750-es évektől a zirci apátság birtoka volt.

A település neve 1857-ig  Koppány volt.

A második világháború után a német nemzetiségű lakosok egy részét kitelepítették, helyükre Szlovákiából kitelepített magyarok költöztek.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Mészáros Endre (független)
 1994–1998: Mészáros Endre (független)
 1998–2002: Mészáros Endre (független)
 2002–2006: Mészáros Endre (független)
 2006–2008: Patocskai Róbert (független)
 2008–2010: Tekán István (független)
 2010–2014: Tekán István (Fidesz-KDNP)
 2014–2019: Tekán István (független)
 2019-től: Szalai Tamás (független)

A településen 2008. április 20-án időközi polgármester-választást tartottak, az előző polgármester lemondása miatt.

Népesség 
A település népességének változása:

	 
A 2011-es népszámlálás idején a lakosok 86,7%-a magyarnak, 24,5% németnek mondta magát (12,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt az végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 72,3%, református 10,1%, evangélikus 1,6%, görögkatolikus 0,5%, felekezeten kívüli 2,7% (12,8% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom és plébániaház: barokk stílusú, 18. század.

Jegyzetek

További információk 

 

Veszprém megye települései
Veszprém vármegye települései