alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Drenovci

Drenovci su općina u Hrvatskoj.

Ukratko 
Općina Drenovci jedinica je lokalne samouprave koja obuhvaća sela Drenovci, Đurići, Posavski Podgajci, Račinovci i Rajevo Selo. Općina je smještena na istoku Slavonije, u južnom dijelu Vukovarsko-srijemske županije, tzv. Spačvanskom bazenu. Susjedne su joj općine Vrbanja i Gunja. Nedaleko nalazi se državna granica sa Republikom Bosnom i Hercegovinom (G.P. Gunja - distrikt Brčko), te državnom zajednicom Srbijom i Crnom Gorom (neprohodna granica Strošinci-Jamena).

Općina Drenovci nalazi se na području bivše Vojne krajine, pojasu protiv Turaka, na kojemu je bila smještena dvanaesta K+K kompanija, te je zbog toga područje dobilo naziv prema njemačkoj riječi za dvanaest (zwölf): Cvelferija. Selo Drenovci smatra se središtem ili srcem Cvelferije.

Zemljopis 
Općina Drenovci nalazi se na jugu Vukovarsko-srijemske županije.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Drenovci imala je 7.424 stanovnika, raspoređenih u 5 naselja:
 Drenovci - 3.049
 Đurići - 418
 Posavski Podgajci - 1.568
 Račinovci - 982
 Rajevo Selo - 1.407

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 6.461 (87,03)
 Bošnjaci - 264 (3,56)
 Srbi - 208 (2,80)
 Rusini - 69 (0,93)
 Albanci - 10 (0,13)
 Nijemci - 7 (0,09)
 Makedonci - 4
 Slovaci - 3
 Crnogorci - 2
 Poljaci - 2
 Ukrajinci - 2
 Mađari - 1
 Rumunji - 1
 Slovenci - 1
 ostali - 242 (3,26)
 neopredijeljeni - 52 (0,70)
 nepoznato - 95 (1,28)

Uprava 
Načelnik općine je Drago Klarić (HDZ). Predsjednica Općinskog vijeća je Marija Komesarović (DC).

Na izvanrednim izborima za općinsko vijeće Općine Drenovci 21. svibnja 2006. istaknute liste osvojile su sljedeći broj glasova:
 Koalicija HSS-SDP-HNS - 1076 (36,1%)
 Koalicija HDZ-DC-HSP-SDAH - 1574 (52,8%)
 Hrvatska socijalno-liberalna stranka - 163 (5,47%)
 Posavsko slavonska stranka - 168 (5,64%)

U općinsko vijeće izabrani su
 sa liste HDZ-HSP-DC-SDAH
 Jakša Šestić
 Marinko Misir
 Drago Klarić
 Darko Sadrić
 Marija Komesarović
 Rifet Zulić
 Franjo Jurić
 Antun Tomić
 Mijo Marjanović
 sa liste HSS-SDP-HNS
 Marijan Belužić
 Radenko Ilić
 Zvonko Hrubenja
 Darko Magaš
 Petar Aleksić
 Ivan Jug

Povijest

Gospodarstvo 
Općina Drenovci na samom je začelju liste zaposlenosti u Republici Hrvatskoj, a nosila je i neslavnu titulu općine s najvećom stopom nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj.

Slavni ljudi 
 Franjo Hanaman - kemičar i metalurg; izumitelj prve široko upotrebljive žarulje sa žicom od volframa.
 Rajna Raguž, bivša Miss Hrvatske
 Zijad "Zijo" Poljo, kickboxer

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
O.Š. "Ivan Meštrović" Drenovci 

Knjižnica -Općinska narodna knjižnica Drenovci jedna je od najmlađih knjižnica na području Hrvatske.

Kultura

Sport 
NK "Borac-Kalistović"

Vanjske veze 
 Cvelferija Online

Osobne web stranice 

Općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Gordon Brown

James Gordon Brown (20.2. 1951.) je britanski laburistički političar koji je od 2007. do 2010. bio premijera. Bio je Član parlamenta (MP) za izborni okrug Dunfermline East u Fifeu od 1983. do 2005. a nakon reorganizacije izbornih okruga u Škotskoj, danas u Parlamentu zastupa Kirkcaldy i Cowdenbeath.

Brown je vodio Blagajnu Njenog Veličanstva od maja 1997. što ga čini ministrom financija s najudžim stažom od vremena Nicholasa Vansittarta (1812-1823). 

Nakon što je 11.5. 2007. lansirao kampanju 'Gordon Brown za Britaniju' , Brown je 16.5. dobio 308 nominacija čime je izabran za novog vođu Laburističke stranke, a temeljem toga je 27.6. 2007 zamijenio Tonyja Blaira a Kraljica ga je pozvala da formira vladu.

Iako je neposredno nakon izbora njegova laburistička stranka uživala u kratkoj prednosti pred opozicijskim konzervativcima, ubrzo ju je izgubila. Sljedeće tri godine su obilježili skandali i ekonomska kriza, te je izgubila većinu u izborima 2010. Nakon neuspjelog pokušaja da sastavi većinu s Liberalnim demokratima, Brown je 11.5. 2010. podnio ostavku na mjesto premijera, a na kome ga je naslijedio vođa konzervativaca David Cameron.

Izvori

Vanjske veze 

  - Gordon Brown's leadership campaign website
 HM Treasury - Rt Hon Gordon Brown MP, Chancellor of the Exchequer
 10 Downing Street - Chancellor of the Exchequer, The Rt Hon Gordon Brown MP 
 Guardian Unlimited Politics - Ask Aristotle: Gordon Brown MP
 TheyWorkForYou.com - Gordon Brown
 BBC News - Tour diary: Gordon Brown in Africa January 2005 trip about his 'Marshall plan for Africa'
 Open Directory Project - Gordon Brown directory category
 Budget Speech  - A review of the man's budget speeches.
 Gordon Clown  - Satirical blog covering Gordon Brown's activities
 Observer: How Gordon Brown become the most powerful Chancellor in history
 Gordon Brown 'The Socialist Challenge' (extracts from his introduction to 'The Red Paper on Scotland' (1975))

Britanski političari
Premijeri Ujedinjenog Kraljevstva
Thrash metal

Thrash metal je vrsta hevi metal muzike, koja je brža i agresivnija od klasicnog  metala. Tokom '80-ih thrash metal je spadao među popularnijim vrstama metala. 

Thrash metal odlikuju tradicionalne hevi metal melodije i rifovi, česta upotreba bas bubnja, te moćni vokali. Ipak, sam pojam nije lako definisati, jer je muzika neretko pomešana sa drugim vrstama hevi metala, pa čak i sa klasičnom muzikom i džez muzikom.

Sam naziv thrash metal, koji je uostalom uveo Anthrax, ne odnosi se na smeće () već na šibanje ili bičevanje ().

Istorija 

Prve thrash metal pesme snimljene su krajem '70-ih, a ova vrsta heavy metal muzike je postala popularna tokom '80-ih, pre svega u Sjedinjenim Američkim Državama i Nemačkoj. Smatra se da je Overkill prvi thrash metal sastav, dok su četiri najveće grupe u Sjedinjenim Američkim Državama bile Metallica, Anthrax, Megadeth i Slayer. U Nemačkoj, najpopularniji su bili Sodom, Kreator i Destruction.

Dva najvažnija thrash metal albuma su Master of Puppets (Metallica) i Reign in Blood (Slayer), oba izdata 1986. godine.

Tokom '90-ih treš metal je izgubio na popularnosti dolaskom grandža i druge alternativne muzike.

Treš metal sastavi

Velika četvorka 

 Anthrax
 Megadeth
 Metallica
 Slayer

Najznačajniji u Nemačkoj 
 Destruction
 Kreator
 Sodom
 Tankard

Drugi značajniji sastavi 
 Annihilator
 Coroner
 Dark Angel
 Death Angel
 Exodus
 Flotsam And Jetsam
 Forbidden
 Hallows Eve
 Heathen
 Nuclear Assault
 Onslaught
 Overkill
 Pantera
 Sabbat
 Sepultura
 Tankard
 Testament
 The Haunted
 Venom

 
Podvrste heavy metala
Sevilla FC

FK Sevilja () je španski profesioinalni fudbalski klub iz istoimenog grada. Igra u španskoj prvoj ligi. Osnovani su 14. oktobra 1905. Aktuelni su šampioni Kupa UEFA i pobednici UEFA Super Kupa.

Trofeji 
 Kup UEFA (5):2006, 2007, 2014, 2015, 2016
 UEFA Super kup (1):2006
 Španska prva liga (1):1946
 Kup kralja (5):1935, 1939, 1948, 2007 i 2010 
 Superkup Španije (1):2007

Poznati igrači 
 Frédéric Kanouté
 Dani Alves
 Jesús Navas
 Luís Fabiano
 Sergio Ramos
 Andrés Palop
 Álvaro Negredo
 Francisco Buyo (Paco Buyo)
 Javi Navarro
 Rinat Dasayev
 Juan Arza
 Monchi
 Júlio Baptista
 Adriano Correia
 Ivica Dragutinović
 José Antonio Reyes
 Davor Šuker
 Eusebio Sacristán
 Aleix Vidal
 Grzegorz Krychowiak
 Vitolo
 Éver Banega
 Ivan Rakitić
 Carlos Bacca
 Fernando Navarro
 Timothée Kolodziejczak
 Javier Saviola
 Seydou Keita
 Kévin Gameiro
 Aleksandr Kerzhakov
 Emir Spahić
 Christian Poulsen
 Benoît Trémoulinas
 Toni Polster
 Marcelo Zalayeta
 Carlos Marchena
 Stevan Jovetić
 José Luis Martí
 Željko Petrović
 Renato 
 Enzo Maresca
 Darío Silva
 Sebastián Fleitas
 Ricardo Serna
 Vicente Iborra
 Yevhen Konoplyanka
 Gallego 
 Nando 
 Diego López
 Marko Marin
 Diego Capel
 Antonio Puerta
 David Castedo
 Ivica Mornar
 Marius Stankevičius
 Arouna Koné
 Kepa Blanco
 Darío Silva
 Julien Escudé
 Sergio Rico
 Denis Suárez
 Gerard Deulofeu
 Stéphane Mbia
 Iago Aspas
 Samir Nasri
 Daniel Carriço
 Aitor Ocio
 Didier Zokora
 Aldo Duscher
 Antonio Notario
 Geoffrey Kondogbia
 Luca Cigarini
 Ernesto Chevantón
 Andreas Hinkel
 Michael Krohn-Dehli
 Steven N'Zonzi
 Federico Fazio 
 Luciano Vietto
 Adil Rami
 Héctor Berenguel (Héctor)
 Diogo Figueiras
 Nicolás Pareja
 David Cobeño
 Matías Kranevitter
 Pablo Sarabia
 Wissam Ben Yedder 
 Clément Lenglet
 Joaquín Correa
 Igor Gluščević
 Fernando Sales
 Mariano
 Sergio Escudero
 Teemu Pukki
 Tarik Oulida  
 David Soria
 Dominique Casagrande
 Paulo Henrique Ganso
 Walter Montoya
 Franco Vázquez
 Gabriel Mercado
 Miroslav Stevanović

Predsednici kluba 
 José María del Nido
 José Castro Carmona

Poznati treneri 
 Helenio Herrera
 Miguel Muñoz
 Luis Aragonés
 Max Merkel
 Ferdinand Daučík
 Juan Arza
 Vic Buckingham
 Ernst Happel
 Carlos Bilardo
 Juande Ramos
 Manolo Jiménez
 José Antonio Camacho
 Marcelino
 Gregorio Manzano
 Míchel
 Unai Emery
 Vincenzo Montella

Nastanci 1905.
Fudbalski ili nogometni klubovi u Španiji
Sport u Sevilli
UEFA Europska liga

Kup UEFA je najmasovnije europsko nogometno natjecanje.

Ustanovljeno je 1955. godine kao Kup velesajamskih gradova. Prvo izdanje se igrale između 1956. i 1958., a prvi pobjednik je bila FC Barcelona. U Kupu velesajamskih gradova su uglavnom učestovali klubovi iz gradova koji su imali godišnje sajmove, ali i gradske reprezentacije gradova poput Barcelona, London, Birmingham, Zagreb, Basel, Beograd. Od 1971. se natjecanje zove Kup UEFA i u njemu tradicionalno sudjeluju klubovi koji su viceprvaci ili visoko plasirani u nacionalnim prvenstvima svojih država, a broj klubova pojedine zemlje se određuje po tzv. UEFA koeficijentima. 1999. godine Kup pobjednika kupova se spaja s Kupom UEFA i tada u Kupu UEFA-e sudjeleju i pobjednici nacionalnih kupova, odnosno finalisti (ukoliko su pobjednici osigurali nastup u UEFA Liga Prvaka).U Kupu UEFA također sudjeluju i pobjednici liga-kupa Engleske i Francuske te pobjednici Intertoto Kupa.

Pobjednici i finalisti

Kup velesajamskih gradova

Kup UEFA 

NAPOMENE:
London XI je reprezentacija Londona 
Casino Salzburg je poznat i kao Austria Salzburg, a danas nosi ime Red Bull Salzburg 
Videoton Székesfehérvár se danas zove Videoton FC Férvár (Székesfehérvár)

Klubovi - pobjede i finala

Države - ukupno pobjeda i finala

Vanjske veze 

Međunarodna klupska fudbalska takmičenja
UEFA
Kup velesajamskih gradova

Kup velesajamskih gradova je međunarodno nogometno natjecanje klubova predstavnika europskih država koje je započeto 1955. godine, a posljednje izdanje odigrano je u sezoni 1970/71. Ukinuto je u korist Kupa UEFA.

Historija 
Inicijator je bio švicarac Thommen, potpredsjednik UEFA-e, koji je 1955. u Baselu okupio predstavnike 10 europskih velesajamskih gradova (Barcelona, Basel, Birmingham, Frankfurt, Kopenhagen, Laussane, Leipzig, London, Milano i Zagreb)i predložio organizaciju natjecanja gradskih reprezentacija.

Prvo izdanje zamišljeno je kao dvogodišnje natjecenje ali se protegnulo na tri godine. I slijedeća dva izdanja, 1958-60. i 1960-61., održana su kao natjecanja gradskih vrsta, a od sezone 1961-62. postaje jednosezonsko klupsko natjecanje u koje je svaki član UEFA-e imao pravo poslati do tri sudionika. Broj sudionika, konkurencija i ugled stalno su rasli. Od sezone 1971-72. organizaciju preuzima UEFA i mijenja mu naziv u Kup UEFA. Zagrebački Dinamo bio je pobjednik natjecanja 1967. i finalist 1963.

Pobjednici 
 1955-58. Barcelona 
 1958-60. Barcelona 
 1960/61. AS Roma 
 1961/62. Valencia CF 
 1962/63. Valencia CF 
 1963/64. Real Zaragoza 
 1964/65. Ferencvaros 
 1965/66. Barcelona 
 1966/67. Dinamo Zagreb 
 1967/68. Leeds United 
 1968/69. Newcastle United 
 1969/70. Arsenal 
 1970/71. Leeds United 

Međunarodna klupska fudbalska takmičenja
UEFA
F.C. Barcelona (razvrstavanje)

F.C. Barcelona ili FC Barcelona može značiti:
 FC Barcelona, nogometni tim iz Barcelone
 FC Barcelona (SD), sportsko društvo FC Barcelona''
 FC Barcelona (košarka), košarkaška momčad
 FC Barcelona (rukomet), rukometna momčad
 FC Barcelona (hokej na koturaljkama), momčad u hokeju na koturaljkama
 FC Barcelona (ragbi), ragbijaška momčad
FC Barcelona (SD)

FC Barcelona je najpoznatiji, najtrofejni i najveći sportski kolektiv iz Španjolske. FC Barcelona sadrži ekipe u više sportova kao što su: nogomet, košarka, rukomet, hokej na koturaljkama itd.FC Barcelona je kolektivno osvojila 33 lige prvaka,i mnogobrojna španjolske i europske trofeje.CN Barcelona, Barcelona Dragons su osvojili zajedno dvije lige prvaka. Valja napomenuti da CN Barcelona i Barcelona Dragons više nisu u sportskom društvu FC Barcelona. Moto kluba je Mes que un club(više od kluba). FC Barcelona ima daleko najviše članova (sociosa)na svijetu 151127,a najpoznati socios je svakako bio Papa Ivan Pavao II.

Nogometni klub 
Vidi članak FC Barcelona

Košarkaški klub 
Vidi članak FC Barcelona (košarka)

Rukometni klub 
Vidi članak FC Barcelona (rukomet)

Ragbijaški klub 
Vidi članak FC Barcelona (ragbi)

Vaterpolo klub 
Vidi članak CN Barcelona

Klub hokeja na koturaljkama 
Vidi članak FC Barcelona (hokej na koturaljkama)

Ostali sportovi

Američki nogomet 
Poznat i kao Barcelona Dragons, naknadno ušao u športsko društvo.

NFL Europe World Bowl:
 prvak: 1991.
 finalist: 1991., 1999., 2001.

Atletika 
Indvidualni uspjesi: 
 2x Olimpijska medalja: 1984(Abascal , bronca),(Garcia Chico , bronca)
 4x Europski prvak: 1985 (Trabado), 1986 (Abascal), 1986 (Moracho), 1986 (B.Gonzalez)  Ekipni uspjesi:  
 15x Prvenstvo španjolske: 1958., 1963., 1964., 1965., 1970., 1973., 1974., 1975., 1978., 1981., 1982., 1983., 1984., 1985., 1986 
 8x Španjolski kup: 1982., 1983., 1984., 1985., 1986., 1991., 1992.,2005 
 10x Katalonsko prvenstvo (muški): 1994., 1995., 1996., 1998., 1999., 2000., 2002., 2003., 2004., 2005 
 9x Katalonsko prvenstvo (žene): 1994., 1995., 1996., 1997., 2000., 2001., 2002., 2003., 2005

Hokej na ledu 
3x Prvenstvo Španjolske: 1987., 1988., 1997., 2002.

Hokej na travi 
3x Prvenstvo Španjolske: 1941/42., 1943/44., 1946/47.
1x Prvenstvo Katalonije: 1931.

Košarka-žene 
UB-FC Barça  UB-FC Barça je ženski košarkaški klub koji je dio sportskog društva FC Barcelona 
2x Prvenstvo Španjolske: 2002/2003., 2004/2005

Odbojka 
Odbojaški klub Barcelona je osnovana 25.rujna 1970. 
1x Kup španjolski: 1976-1977 
3x Katalonska liga. 1985., 1991., 1994

Veliki rukomet 
5x Prvenstvo Španjolske: 1942/43., 1944/45., 1945/46., 1946/47., 1950/51.

Barcelona
Barcelona
Dinastije u demokraciji

Dinastije u demokraciji je situacija kada premijerov ili predsjednikov bliski rođak putem izbora ponovno osvoji tu državnu funkciju.

Situacija 
Iako je demokracija ili demokratija oblik vladavine u kojem se političke odluke donose voljom većine, najčešće kroz izbore ili referendume, u kojima sudjeluju svi građani ponekad se dešava da na vlast dođu potomci osobe koja je vladala prije nekoliko prethodnih izbora. Kako ovo nasljeđivanje pozicije nije direktno nego između dva predsjednika ili premijera iz iste dinastije nego drugi drži izvršnu vlast ono se smatra indirektnim nasljeđivanje, a ne direktnim kao što je situacija u takozvanim republikama kao što su naprimjer Sirija, Azerbejdžan ili Sjeverna Koreja koje se de facto monarhije.

Države i dinastije
 Grčka: Otac i sin Papandreou su s prekidima bili 5 puta premijeri ( 1944 - 1996 ). Njihov potomak je trenutačni predsjednik stranke Panhelenskog socijalističkog pokreta (PASOK) pa se očekuje njegovo stupanje na čelo države poslije izbora. Ujak i nećak Karamanlis su bili 4 premijeri i 2 puta predsjednici ( 1955 - ? ). Trenutačni premijer je Karamanlis.
 Indija: Gandi dinastija je dala 3 osobe koje su vršile dužnost premijera 37 godina. Trenutačno je Sonja Gandi indijski vladar iz sjene pošto upravlja tamošnjom vladajućom strankom. 
 SAD: Adams, Bush, Harrison, Ruzvelt, Eisenhower (ženidbom kćerke Nixona s unukom predsjednika Eisenhower) su dali po 2 predsjednika

Država
Politika
FC Barcelona Bàsquet

Košarkaški klub  FC Barcelona Lassa osnovana je 24. kolovoza 1926 i svoje domače utakmice igra u Palau Blaugrani koja ima kapacitet 85000.Godine 2006 Barcelona je u pripremnoj utakmici dobila Philadelphiu 76-ers u Barceloni.Tako je Barcelona prva europska momčad koja je uspjela dobiti NBA momčad u europi.Barcelona je uz Real Madrid najuspješnija momčad u Španjolskoj. Dio je sportskog društva FC Barcelona.

Uspjesi 
18x Prvenstvo Španjolske: 1958/59., 1980/81., 1982/83., 1986/87., 1987/88., 1988/89., 1989/90., 1994/95., 1995/96., 1996/97., 1998/99., 2000/01., 2002/03., 2003/04., 2008/09., 2010/11., 2011/12., 2013/14. 
23x Kup Španjolske: 1942/43., 1944/45., 1945/46., 1946/47., 1948/49., 1949/50., 1958/59., 1977/78., 1978/79., 1979/80., 1980/81., 1981/82., 1982/83., 1986/87., 1987/88., 1990/91., 1993/94., 2000/01., 2002/03., 2006/07., 2009/10., 2010/11., 2012/13. 
5x Superkup Španjolske: 1988., 2004., 2009., 2010., 2011. 
2x Euroliga: 2002/03., 2009/10. 
2x Kup Raymonda Saporte (Kup pobjednika kupova): 1984/85., 1985/86.
2x Kup Radivoja Koraća: 1986/87., 1998/99.
1x Superkup Europe: 1987.
2x ACEB Europski superkup : 1983., 1986. 
1x Svjetsko klupsko prvenstvo: 1985.
1x Iberijski kup: 1947-48.
17x Liga Katalonije: 1980/81., 1981/82., 1982/83., 1983/84., 1984/85., 1985/86., 1989/90., 1993/94., 1995/96., 2000/01., 2001/02., 2004/05., 2008/09., 2009/10., 2010/11., 2011/12., 2012/13. 
9x Kup katalonije: 1941/42., 1942/43., 1944/45., 1945/46., 1946/47., 1947/48. 1949/50., 1950/51., 1954/55 
Kup Princa od Asturije: 1988/89.

Međunarodna finala 
Kup prvaka/Europska liga/Euroliga/ULEB Euroliga 

	
Kup Saporta/Kup pobjednika kupova 

Kup Radivoja Koraća

Slavni košarkaši i treneri

Sponzorska imena 

FC Barcelona Banca Catalana 1993. - 1997.
Winterthur FC Barcelona 2004. - 2007.
AXA FC Barcelona 2007. - 2008.
Regal FC Barcelona 2008. - 2011.
FC Barcelona Regal 2011. - 2013. 
FC Barcelona Lassa 2015. - 2019.

Košarkaški klubovi u Španiji
Pobjednici EuroLige (klubovi)
Barcelona
Hrvatsko domobranstvo

Hrvatsko domobranstvo, skraćeno Domobrani, je naziv za redovne oružane snage Nezavisne države Hrvatske.

Osnovane su u aprilu 1941. godine, nedugo nakon sloma Kraljevine Jugoslavije u aprilskom ratu i osnivanja NDH. Dozvolu za njihovo osnivanje su dale njemačke okupacione snage.

Ispočetka je trebalo da budu ograničene na 16 pješadijskih bataljona i 2 konjička eskadrona, odnosno maksimalno 16.000 ljudi. Međutim, izbijanje ustanka na području NDH, je Nijemce natjeralo da dozvole ekspanziju Hrvatskog domobranstva. Ono je svoj maksimum pred kraj 1943. kada se u njihovim redovima nalazilo 130.000 ljudi.

Uz kopnene snage, Hrvatsko domobranstvo je raspolagalo i s omanjim zrakoplovstvom, kao i mornaricom koja je zahvaljujući Rimskim ugovorima s fašističkom Italijom bila simboličnog karaktera.

Iako je bila najbrojnija i najbolje opremljena od svih domaćih pro-osovinskih formacija na prostoru bivše Jugoslavije, Hrvatsko domobranstvo je od samih početaka bilo opterećeno ozbiljnim problemima zbog kojih nije mogla biti efikasna oružana sila. Vlasti NDH, nepovjerljive prema bivšim jugoslavenskim oficirima, vodeće su položaje prepustile uglavnom umirovljenim i za moderni rat uglavnom nespremnim austro-ugarskim kadrovima. Domobranstvo se za resurse i utjecaj moralo boriti s Ustaškom vojnicom. Nezadovoljstvo režimom NDH se u domobranima relativno brzo počelo ispoljavati kroz defetizam, a već od 1942. su domobranski redovi infiltrirani od strane partizanskih simpatizera.

1944. dolazi do masovnih prebjega domobranskih jedinica, pa i domobranskih generala, u partizanske redove. Hrvatsko domobranstvo je formalno prestalo postojati krajem 1944. godine kada su ga vlasti NDH spojile s Ustaškom vojnicom u Hrvatske obrambene snage.

Veliki broj domobrana je stradao u blajburškom masakru pred i neposredno nakon završetka rata, a mnogi od njih su u Titovoj Jugoslaviji uživali status građana drugog reda (iako je bilo iznimaka od kojih je najpoznatiji popularni sportski komentator Mladen Delić).

Reference 

Povijest Hrvatske
Jugoslavija u Drugom svjetskom ratu
Hrvatska u Drugom svjetskom ratu
Bosna i Hercegovina u Drugom svjetskom ratu
Kolaboracija u Drugom svjetskom ratu
D
Kuća cveća

Kuća cveća je mesto na kojem je sahranjen Josip Broz Tito, nekadašnji predsednik SFRJ. Tito je umro 4. maja 1980. godine, a Kuća cveća je otvorena za posetioce 1982. godine. Za 20 godina od otvaranja Kuće cveća pa do 2002. godine, to mesto je, prema evidenciji koju vode nadležni u Muzeju istorije Jugoslavije (nekadašnjem Muzeju revolucije u okviru kojega je Muzej "25. Maj"), posetilo 15,835.255 ljudi. Kuća cveća se nalazi u Muzeju Jugoslavije na beogradskom Dedinju u Srbiji.

Kuća cveća se takođe ne može nazvati mauzolejom u pravom smislu reči jer ona je zapravo adaptirana staklena bašta i kao takva u oficijelnom govoru 1980-ih proizvela je niz eufemizama koji su se koristili umesto neželjene reči grob. Konačno, i taj središnji element nikada nije bio zvanično nazivan riznicom – bio je to muzej i kao takav je otvoren za javnost.

Eksterni linkovi 

 Kuću cveća posetilo oko 20.000 ljudi 2004. godine 
 Kuća cveća - Virtuelna šetnja 

Mauzoleji u Srbiji
Građevine u Beogradu
Josip Broz Tito
Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija
Opština Savski venac
Poganovo

Poganovo je naselje u opštini Dimitrovgrad u Pirotskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 77 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 133 stanovnika). Nedaleko od njega, nalazi se istoimeni manastir.

Demografija 
U naselju Poganovo živi 77 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 70,6 godina (66,6 kod muškaraca i 74,4 kod žena). U naselju ima 48 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 1,54.

Stanovništvo u ovom naselju veoma je nehomogeno.

Reference

Vanjske veze 

 Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
 Satelitska mapa (Wikimapia)
 Gugl satelitska mapa (Maplandia)
 Plan naselja na mapi (Mapquest)

Opština Dimitrovgrad
Naselja u centralnoj Srbiji
Amenemhat IV

Amenemhat IV je bio faraon Egipta, koji je najvjerojatnije vladao u periodu 1815. pne. - 1806. pne.. Prvo je vladao kao mlađi suvladar Amenemhata III i dovršio njegov hram u Medinet Madiju. Hram u Medinet Madiu je "jedini netaknuti još uvijek postojeći hram iz Srednjeg kraljevstva" prema Zahiju Hawassu, generalnom sekretaru Vrhovnog vijeća antikviteta (SCA). Kompleks hrama je s temeljima, upravnim zgradama, silosima i stambenim zgradama nedavno otkrila egipatska arheološka ekspedicija početkom 2006. Amenemhat IV je vjerojatno sagradio i hram u sjveroistočnom Fayumu kraj Qasr el-Saghe.

Papirus Torinskog kanona Amenemhetzu IV pripisuje vladavinu od 9 godina, 3 mjeseca i 27 dana. Prvu godinu je vladao kao suvladar svog moćnog prethodnika Amenemheta III, ako je suditi po grafitu na stijeni u Nubiji. Njegova kratka vladavina je bila mirna i bez značajnih događaja; samo se nekoliko ekspedicija spominje na natpisima u rudnicima Serabit el-Khadim na Sinaju. Smatra se kako je ubrzo nakon njegove smrti je počelo postupno slabljenje Srednjeg kraljevstva.

Amenemhat je umro bez muškog nasljednika, pa ga naslijedila polusestra (a po nekima i tetka) Sobeknefru, koja je postala prva žena-vladarica Egipta u 1500 godina. Prema nekim špekulacijama Amenenemhat je mogao biti Sobeknefruin suprug, ali o tome nema dokaza.

References 
 W. Grajetzki, The Middle Kingdom of Ancient Egypt: History,Archaeology and Society, Duckworth, London 2006 , 61
 Shaw, Ian. Nicholson, Paul: The Dictionary of Ancient Egypt. Harry N. Abrams, Inc., Publishers. 1995.

Vanjske veze 

 Amenemhat IV Maakherure (1807/06-1798/97 BCE)
 Medinet Madi or Narmuthis 

Faraoni
Dalmatinac (pas)

Dalmatinski pas (dalmatinac, dalmatiner) veoma je stara pseća pasmina lako prepoznatljiva po bijeloj dlaci s karakterističnim crnim mrljama ili mrljama boje jetre. Poznati točkasti sloj dlake jedinstven je za dalmatinske pse; nijedna druga čistokrvna pasmina nema ovakve jedinstvene točkaste oznake. Pasmina je dobila ime po hrvatskoj pokrajini, Dalmaciji, za koju se vjeruje da je izvorno mjesto dalmatinskog psa.

Povijest pasmine 
Nađene su slike točkastih pasa nalik dalmatinskim psima stare više od 4000 godina. Postoji nekoliko naziva za ovoga psa, ali najčešće ga zovu jednostavno dalmatiner. Danas je isključivo kućni ljubimac, a prije se koristio kao lovac u čoporima, aporter divljači i lovac za ptice, katkad i za čuvanje stada i lovac štetočina. Bio je i pratnja vatrogasnim kolima. Instinkt goniča i danas je zadržao.

Obilježja 
Dalmatiner je veseo i razigrani pas; odan je svojoj obitelji i treba mu društvo. Srednje je veličine i veoma je izdržljiv. Pun je energije i otvoren, ali može biti agresivan prema drugim mužjacima. Traži mnogo kretanja i obilno se linja, te mu zimi može biti hladno. Oči su okrugle i sjajne te mogu biti jantarne, plave ili smeđe boje ili bilo kombinacija tih boja. 

Tijelo je snažno i mišićavo. Uši su priljubljene uz glavu i mogu biti u raznim kombinacijama crne i bijele. Rep je snažan i sužava se prema vrhu i lagano je zakrivljen prema gore. Dlaka je kratka, gusta i sjajna, a mrlje se u pravilu ne bi smjele dodirivati i preklapati. Naraste oko 50-60 cm, a težina mu može biti oko 25-30 kg. Dalmatineri mogu puno pojesti te imaju dubok glas. Ženke mogu biti veoma plodne i prosječno okote 8 mladunaca. 

Imaju sklonost da se okote gluhi, te je potrebno dobro provjeriti štene prije uzimanja. Prosječan životni vijek pasmine je od 12 do 14 godina.

Srodnik je istarskom kratkodlakom goniču i posavskom goniču. Srodnost dalmatinskog psa i istarskog kratkodlakog goniča je dokazana i veterinarskim istraživanjima Tadije Peraića:„Istarski gonič komparativna istraživanja krvne slike“, 1991. i Čedomira Labure: „Istarski gonič istraživanja nekih, dijagnostickih znacajnih biokemijskih parametara u serumu“, 1992.: velika podudarnost fizioloških vrijednosti koncentracije mokraćne kiseline kod obiju pasmina, kao i vrlo slične genetske formule za boju, čime se dokazalo zajedničko podrijetlo obiju pasmina

Vanjske veze 

 Dalmatian colour variations and the genetic background
 Dalmatian Club of America
 British Dalmatian Club 

Domaći psi
Digitalna fotografija

Digitalna fotografija, za razliku od klasične, ne koristi film već sliku "vidi" preko elektroničkog senzora kao skup binarnih podataka. To omogućava spremanje i uređivanje slika na osobnom računalu. Danas su digitalni fotoaparati prodavaniji od klasičnih. Osim snimanja fotografija, oni često omogućuju i snimanje videa i zvuka.

Mane i prednosti digitalne fotografije 
Za normalnog korisnika koji posjeduje računalo, prednosti digitalnih fotoaparata obično prevagnu nad manama. No, profesionalni korisnici imaju podijeljena mišljenja.

Prednosti 
Digitalni fotoaparati omogućuju pregled snimaka na licu mjesta (bez razvijanja), što znači da fotograf može lako uočiti greške kod snimanja i ispraviti ih dok još nije prekasno. Pošto se slike mogu i brisati, može se snimati mnogo uzastopnih slika s malim razlikama, izbrisati loše i sačuvati samo uspješne. Kod klasičnih fotoaparata to bi bilo preskupo. Možete i odabrati samo neke fotografije koje ćete ispisati na papir (ako ih uopće želite ispisivati). Ako imate računalo sa pisačem, nije potrebno fotografije nositi u foto-studio - one se mogu ispisati i kod kuće. Također, fotografije se na računalu mogu i obraditi te poboljšati (npr. pooštriti, kontrolirati kontrast, svjetloću, intenzitet boje...).

Na jednu memorijsku karticu moguće je spremiti stotine fotografija (ovisno o kapacitetu kartice i kvaliteti slike), dok se na jedan film može spremiti oko 36 fotografija najviše.

Vrlo korisna činjenica kod digitalnih fotoaparata je ta da oni bilježe dodatne podatke o fotografiji uz samu sliku (npr. upotreba bljeskalice, ekspozicija, blenda, ISO osjetljivost, vrijeme fotografiranja, datum, model fotoaparata...). To je korisno kod organizacije fotografija na računalu ili kod naknadne analize snimaka. Neki klasični aparati također omogućuju bilježenje datuma ili vremena fotografiranja, no taj podatak se ispisuje na samu sliku.

Fotografija se može kopirati bezbroj puta bez narušavanja kvalitete.

Mane 
Klasični aparati su jeftiniji od digitalnih.

Digitalni aparati jako troše bateriju, pa je potrebno ili često puniti bateriju ili često kupovati nove baterije.

Filmovi velikih ISO osjetljivosti daju manje zrnatu sliku nego digitalni senzori iste osjetljivosti. Također, postoje tipovi filmova za koje nema ekvivalent kod digitalnih fotoaparata (npr. film za infra crvenu svjetlost). Zatim, filmovi imaju mnogo veću razlučivost od digitalnih fotoaparata. Procijenjene ekvivalentne vrijednosti su:
 35mm film ~ 19 megapiksela
 120 film ~ 69 megapiksela
 veliki format ~ 1135 megapiksela
Za usporedbu, moderni kompaktni digitalni fotoaparati imaju 4-7 megapiksela, profesionalni digitalni SLR aparati 6-17 megapiksela, a ekstremni i vrlo skupi digitalni aparati imaju do 297 megapiksela. (uzmite u obzir da je nemoguće precizno usporediti film i digitalnu sliku)

Slike na filmu su pouzdane za dokumentaciju. Može ih se lako spremiti u ormar dok su digitalne slike izgubljene u slučaju kvara hard diska. Također, na filmu se lako i pouzdano mogu uočiti sve naknadne promjene dok ne postoji software koji može otkriti što je (ako je išta) promijenjeno na digitalnoj slici.

Fotografija
Fotografija
Sobekneferu

Sobekneferu (ponekad pisana kao "Nefrusobek") bila je egipatska žena-faraon iz Dvanaeste dinastije. Ime joj znači "ljepote Sobek." Neki naučnici tvrde da je bila kći faraona Amenemhata III; Manethon tvrdi da je bila sestra Amenenmhata IV. Ona je prva poznata žena-vladar Egipta, iako postoje tvrdnje da je njena prethodnic mogla biti Nitocris iz Šeste dinastije.

Amenemhat IV je najvjerojatnije umro bez muškog nasljednika. Kao posljedica toga, kći Amenemhata III je preuzela prijestolja. Prema Torinskom kanonu, vladala je 3 godine, mjeseci i 24 dana. Kraj njene vladavine je označio kraj egipatske Dvanaeste i početak Trinaeste dinastije.

Vladavina 
Nije poznata po brojnim spomenicima, iako su mnoge od njenih statua (bez glave), uključujući jednu gdje se spominje kao kraljeva kči, pronađene u Gezeru.. Poznata je po tome što je nadogradila zagrobni kompleks Amenemhata III u Hawari (nazvan labirint od strane Herodota) te u Herakleopolisu Magni napravili fini kraljevski pečat s imenom i titulom, koji se danas čuva u Britanskom muzeju. Nilski grafit u nubijskoj tvrđavi Kumma spominje veliku poplavu (visina 1,83 m) u trećoj godini vladavine. Njeni spomenici je češće povezuju s Amenemhatom III nego Amenemhatom IV, što potvrđuje teoriju da je bila kči Amenemhata III a možda tek polusestra Amenemhata IV. Danski egiptolog Kim Ryholt primječuje kako se u suvremenim izvorima nigdje ne spominje da je koristila titulu "Kraljičina ili kraljeva sestra"--samo 'Kraljeva kći'--što potvrđuje ovu hipotezu.

Grob joj nije pronađen niti identificiran, iako je mogla biti pokopana u kompeksu piramida u Mazghuni, sjeverno od slično kompleksa pripisanog Amenemhatu IV. Mjesto zvano Sekhem-Neferu je spomenuto u papirusu pronađenom u Haragehu. Neki egiptolozi tvrde da bi to mogao biti naziv njene piramide.

Bilješke

Literatura 

 Dodson, Aidan. Hilton, Dyan. 2004. The Complete Royal Families of Ancient Egypt, Thames & Hudson
 W. Grajetzki, The Middle Kingdom of Ancient Egypt: History,Archaeology and Society, Duckworth, London 2006 , 61-63
 Shaw, Ian. Nicholson, Paul. 1995. The Dictionary of Ancient Egypt. Harry N. Abrams, Inc., Publishers. 
 Shaw, Ian, Ed. 2000. The Oxford History of Ancient Egypt, Oxford University Press. Graffito ref. pg. 170.

Faraoni
Kraljice drevnog Egipta
Izraeliti

Izraeliti ili Izraelićani, ili Izrailjci, je koristi za kulturnu i etničku grupu koja je činila većinu u Kanaanu u biblijsko doba, te s vremenom počela dominriati Kraljevstvo Izrael i Judejom. Riječ Izraeliti potječe od hebrejskog ישראל (moderni: , tiberijski: ), što znači "Uspravno (s) Bogom" (tradicionalno tumačenje) ili "Uspravno s Elom" (v. članak Izrael za detaljniju definiciju riječi).

Dvanaest izraelskih plemena 

12 izraelskih plemena je, prema biblijskom izvještaju, nastalo od praoca židovskog naroda Jakova kasnije prozvanog Izrael, ili Izrailj. Nazivi plemena nastali su od imena njegovih sinova, a potom i unuka. Budući da pleme Levi nije imalo vlastitoga teritorija, nego su se njegovi članovi kao svećenici nalazili na području ostalih plemena, određeno je da dvojica sinova Josipovih, Efraim i Manaše, budu začetnici dva plemena. Osim toga, nazivi plemena, kao i popisi Jakovljevih sinova, u različitm dijelovima Biblije donijeti su u različitim oblicima, no obično se uzimaju ovi nazivi dvanaest izraelskih plemena:
 Ašer 
 Dan, 
 Efrajim, 
 Gad, 
 Jisakar, 
 Manaše, 
 Naftali, 
 Ruben, 
 Zebulun,
 Benjamin, 
 Šimun, 
 Juda

Kada je jedinstveno kraljevstvo Izraelaca podijeljeno na sjeverno i južno, sjeverno Kraljevstvo Izrael činilo je prvih devet plemena s gornjeg popisa, kao i dio teritorija Benjamina. Južno Kraljevstvo Juda činilo je pleme Jude i već vjerojatno asimilirano pleme Šimuna, ako i dio područja Benjamina.

Eksterni linkovi 

 The Israelite census, of the book of numbers, in isolation, at wikisource 

Drevni narodi
Historija Jevreja
Semitski narodi
Ašer (pleme)

Ašer (heb. אשר; Engl.Asher).- Jedno od židovskih plemena čiji se teritorij prostirao od Dora (Tanturah) do Sidona na sjeveru, uključujući i predjele sjeverno od brda Karmel. Zemlja što je pripadala plemenu Ašer bila je poznata po svojoj plodnosti, pašnjacima, voćnjacima i napose maslinicima i proizvodnji maslinovog ulja. Trgovina robom iz ovih krajeva gravitirala je feničkom tržištu. Plodnost tla i trgovina mogla je dovesti do samog odvajanja do ostatka Izraela. Ašeri se nisu pridružili Baraku i Debori u oslobađanju Izraela od pritiska Kanaanaca i njihovog kralja Jabina (Suci 5,17). Ipak sudjeluju u istjerivanju Midjanaca i Amalečana iz doline Jizreela. Biblija nas uči da je Ašer, brat Gadov, i drugi Jakovljev sin što ga je imao sa Zilpom. Na blagoslovu što ga je Jakov dao dvanaestorici svojih sinova, Ašera je blagoslovio obiljem u hrani i poslasticama dostojnima kraljeva. S ocem i obitelji on odlazi iz Padam Arama u Kanaan, i kasnije u Egipat. Prema Knjizi Brojeva pleme je brojalo između 41.500 do 53.400 odraslih muških glava, što je u svakom slučaju pretjeran broj. Ašeri su po Zilpi najsrodniji plemenu Gad.

Vidi također: 12 izraelskih plemena.

Ašer i veze s drugim narodima 
Veze Ašera s Izraelom bile su slabe, a upitno je i njegovo izraelsko porijeklo, dok su moguće veze s Kanaancima. Gad i Ašer braća su po majci, a „gad“ je bio i pridjev koji se nadodavao božanstvima, te je označavao sreću. To bi moglo podsjetiti na asirskog boga Ašura, čije ime znači „bogat“, „prosperitetan“, a što je i značenje samog imena plemena Ašer. Ipak ta je teza teško prihvatljiva, već i zbog samog suglasničkog oblika imena, kod je suglasnički oblik imena plemena Ašer "ašr", suglasnički oblik imena boga i naroda Ašur je "aššr". Semiti će lako promijeniti samoglasnike, no suglasnici su fiksni i ne mijenjaju se lako. Usto, u doba kad već imamo Deborinu pjesmu iz Starog zavjeta, a to je u 7. st. pne. (prethodila joj je zasigurno duga usmena predaja), Asirci se tek počinju približavati sjeveru Izraela, a njihove pretke od izraelskih plemena dijeli prostrano područje Arama i Fenicije.

Vjerojatnije je da je riječ o muškom obliku imena kanaanske božice Ašere, koja je još dugo nakon zauzimanja područja na kojem su živjeli Kanaanci bila štovana među Izraelcima.

Danas se općenito pretpostavlja da galilejska plemena nisu sudjelovala u događajima vezanima uz ostatak Izraela, sve dok kralj David nije osvojio Galileju. Bila su semitskoga porijekla, vjerojatno bliska ostalim izraelskim plemenima, ali zasigurno nisu iskusila odlazak u Egipat i povratak odande kroz pustinju, te osvajanje kanaanske zemlje. Oni su već bili ovdje.

Vidi također 
 12 izraelskih plemena
 Pretpovijest Izraela i Palestine
 Povijest Izraela i Palestine
 Kraljevstvo Izrael

Vanjske veze 
 Biblical Name Vault 

Izraelska plemena
Historija Izraela
Gad (pleme)

Gad (heb. גָּד; starosirski: gaddana; grč. γάδ) naziv je jednog od 12 izraelskih plemena, čiji je rodozačetnik, prema biblijskom izvještaju bio Gad, sin Jakova i Leine sluškinje Zilpe. Pleme se nastanilo istočno od Jordana

Etimologija 
Porijeklo imena „Gad“ nije sasvim jasno. Premda neki upućuju na mogući hebrejski korijen גדד (gadad), koji znači „odsjeći“, većina stručnjaka izvor ovog imena vide u pridjevu גד (gad), koji znači „dobre sudbine“, „sretan“. Često se ta riječ nalazi u sastavu nekih zapadnosemitskih osobnih imena kao teoforički element, to jest dio imena koji podsjeća na nekog Boga (kao što ime „Izrael“ sadrži završno -el, što znači „Bog“). Dodatak -gad nije označavao nekog točno određenog Boga, već se ima shvatiti kao pridjev koji znači „sretan“, te može označavati različite bogove. Grci će tu oznaku prevoditi kao τύχη (tihe). I narodna etimologija što je donosi Biblija ide tim pravcem, pa Lea, nakon Gadova rođenja, kliče: „Koje sreće!“ (Post 30,11).

Područje plemena prema Bibliji 
Prema biblijskom izvještaju pleme Gad naselilo se u području istočno od Jordana. No, pokuša li se točnije odrediti taj prostor ili čak i granice plemena, nailazi se na niz poteškoća. To posebno vrijedi za plemena onkraj Jordana. Prvu teškoću predstavlja problematična identifikacija toponima u tom području; drugu teškoću predstavlja nastojanje izdavača biblijskih karata oko usklađivanja raznih biblijskih tekstova, što stvara nerealne situacije; treću poteškoću predstavlja sama metodologija. Glavno je pitanje: mogu li različiti biblijski tekstovi odražavati različite stvarne povijesne situacije.
Čini se ipak, da je prvotno područje ovog plemena bilo oko grada Dibon, sjeverno od potoka Arnon. Riječ je o plodnoj visoravni s pašnjacima, južno od plemena Ruben. Gad koji, u početku, teško da je bio držan za zasebno pleme (drevna ga Deborina pjesma uopće ne spominje), kasnije će ojačati nauštrb Rubena, te zauzeti područja sjeverno od njega.

Izvanbiblijski podaci 
O Gadu imamo i nešto izvanbiblijskih podataka, što je rijetkost kada se govori o izraelskim plemenima. Poznata „Mešina stela“, kameni stup s natpisom toga moapskoga kralja donosi opis stanja na istočnoj strani Jordana u 9. st. pne. Sam se Meša predstavlja kao Dibonac, što znači da taj grad više nije pripadao Gadu, a potom spominje i da su Gadovci „uvijek živjeli u području Atarota“, što bi značilo, od starine. Iz jednog drugog teksta nađenog u Kumranu čini se da je i Amon vrlo brzo potisnuo ova plemena s istoka.

Nakon povratka iz Babilona 
Nakon povratka iz babilonskog progonstva, ponovno se spominju sjeverni prekojordanski predjeli kao područje plemena Gad, no nije vjerojatno da se nakon babilonskog progonstva uopće doista moglo govoriti o izraelskom naseljavanju toga područja. Vjerojatnije je riječ o uspomenama i pretenzijama što ih je imala tadašnja Judeja.

Vidi također 
 Židovi
 Povijest Izraela i Palestine
 12 izraelskih plemena

Izraelska plemena
Historija Izraela
Jisakar (pleme)

Jisakar (heb. יִשָּׂשכָר; grč. Ἰσσαχάρ; samarijanski hebrejski: jašišakar) naziv je za jedno od 12 izraelskih plemena, čiji je rodozačetnik, prema biblijskom izvještaju, Jisakar, peti sin što ga je Lea rodila Jakovu. Pleme Jisakar obitavalo je područje jugozapadno od Galilejskog jezera.

Etimologija 
Narodna etimologija sadržana je u biblijskom izvještaju o Jisakarovu rođenju, koja se poziva na korijen שכר (skr) koji znači „najmiti“, „otplatiti“. Neki stručnjaci predlažu drugačiju etimologiju koja pretpostavlja da je naziv ovog plemena nastao od hebrejske riječi iš, što znači „čovjek“, „muž“, te imena egipatskog božanstva Sokar. Ta teorija, međutim, nije potvrđena. Prema kasnijoj uporabi, čini se da je biblijsko tumačenje ipak bliže te označava osobu koja radi za plaću, o čemu ima određenih naznaka i u vezi plemena Jisakar, za koje se čini da je doista obitavalo dodijeljenu mu plodnu zemlju, ali pod cijenu prodavanja vlastitoga rada.

Područje Jisakara prema Bibliji 

Prema Bibliji, Jisakaru je prpalo plodno područje istočnog dijela doline Jizreel, jugozapadno od Galilejskog jezera, južno od brda Tabor, te niske brežuljke prema jugoistoku. Čini se da je upravo brdo Tabor predstavljalo tromeđu plemena Naftali, Zebulun i Jisakar, a moguće je da su Jisakar i Zebulun na tom brdu imali zajedničko svetište. Za oba ova svetišta Ponovljeni zakon kaže: „Na brdu gdje dolaze zazivati narodi za uspjeh prinose oni prave žrtve“ (usp. Pnz 33,19). Na istoku je prostor Jisakara stizao do Jordana.

Povijesni podaci 
Izvori iz razdoblja mlađeg brončanog doba govore da su u već u 14. st. pne. područje istočnog Jizreela držali kanaanski kraljevi, te ondje koristili ustanovu prisilnih radova, radi obrađivanja zemlje. Iz te činjenice mnogi zaključuju da je Jisakar živio vrlo rano na ovim prostorima, kao radna snaga u službi Kanaanaca. Usto, u biblijskim opisima područja pojedinih plemena, za Jisakar nisu dane južne granice, pa se stoga zaključuje da su njegove sjeverne granice istovremeno i sjeverne granice Manašea. Prema tome bi, dakle, Jisakar vrlo brzo bio asimiliran u ovo veće i snažnije pleme. Toj teoriji u prilog ide i činjenica da se Jisakar ne spominje u biblijskom izvještaju o Gideonu, te mnoge naznake osobitih veza između Manašea i Jisakara.

S druge strane, ima i onih koji niječu tu teoriju, te pretpostavljaju da Jisakar nije rano nestao, nego da se zapravo kasno pojavio kao zasebno pleme, te se, uz pomoć već osnaženih okolnih izraelskih plemena, uspio osloboditi kanaanske vlasti.

U vrijeme Kraljevstva Izraela Jisakar se pojavljuje kao zasebna upravna jedinica, no nakon pada Samarije gubi mu se svaki trag.

Vidi također 
 Židovi
 Povijest Izraela i Palestine
 Kraljevstvo Izrael
 12 izraelskih plemena

Izraelska plemena
Historija Izraela
Naftali (pleme)

Naftali (heb. נַפְתָּלִי; grč. νεφθαλείμ ili νεφθαλείς; samaritanski hebrejski: niftali) je naziv jednog od 12 izraelskih plemena, čiji je rodozačetnik, prema biblijskom izvještaju, bio Naftali, sin Jakova i Raheline sluškinje Bilhe. Pleme je obitavalo područje uz zapadnu obalu Galilejskog jezera, pa na sjever do Dana i brda Hermon.

Etimologija 
Biblija izvodi ime „Naftali“ iz glagola נפתל (niptal) koji znači „hrvati se“, a primijenjen je na nerotkinju Rahelu čija sluškinja konačno rađa sina Jakovu, te se tako i Rahela u „hrvanju“ sa svojom sestrom Leom, osjeća donekle ravnom. Moguće je ovo ime izvesti i iz hebrejske imenice נפת (nefet) koja vjerojatno znači „brežuljak“. Takav bi korijen naziva plemena odgovarao i području na kojem se ono nalazilo. Ipak, niti jedna od ove dvije pretpostavke nema neku snažniju potvrdu.

U Bibliji 

Prema biblijskom izvještaju, Naftali nije uspio protjerati stanovnike Bet Šemeša i Bet Anata. Njegov najveći uspjeh bio je onaj pod plemenskim vođom Barakom koji u predmonarhijskom razdoblju podno brda Tabor pobjeđuje vladara grada Hazora. U Knjizi Ponovljenog zakona spominje se Naftali među plemenima koja proklinju narod, što bi mogla biti oznaka lošeg ugleda što ga je pleme imalo. Tome se, međutim, protivi tekst Psalma 68, koji smješta Naftali, skupa s Benjaminom, Judom i Zebulunom u procesiju koja ulazi u Hram.

Područje plemena Naftali 
Granice ovog plemena, prema Bibliji, obuhvaćaju sjeverna područja današnjeg Izraela, u istočnoj Galileji. Područje se sasvim sigurno protezalo od brda Tabor do Galilejskog jezera, dok nije jasno dokle se pleme moglo proširiti na sjever, s obzirom da je ondje ostalo neizraelsko stanovništvo. Neka od mjesta koja se spominju kao Naftalijevi gradovi danas su sa sigurnošću identificirana i sva se nalaze u blizini brda Tabor.

Kasnija povijest 
U vrijeme Kraljevstva Izraela, područje Naftalija osvojio je aramski kralj Ben-Hadad u 9. st. pne., a konačno je odvojeno od ostatka izraelskog područja osvajanjima asirskoga kralja Tiglat-Pilesera III., 734. pne. Nakon toga više nema vijesti o Naftaliju.

Vidi također 
 Židovi
 Povijest Izraela i Palestine
 Kraljevstvo Izrael
 12 izraelskih plemena

Izraelska plemena
Historija Izraela
Ruben (pleme)

Ruben (heb. רְאוּבֵן, eng. Reuben) je ime izraelskog plemena, porijeklom od Rubena, Jakovljevog prvorođenog sina. Prema biblijskom izvještaju, Ruben postaje otac četvorice sinova, koji su se zvali Henok, Falu, Hesron, i Karmi, koji su bili začetnici četiriju klanova (Henokovci, Paluovci, Hesronci i Karmijevci). Taj izvještaj, međutim, potječe tek iz 4. stoljeća, a govori o događajima što su se zbili barem šest stoljeća ranije, pa su i svi ti podaci prilično upitni i pripadaju kasnijoj ideologiji.

Etimologija 

Moguće je naći više objašnjenja o porijeklu imena Ruben. Neka od njih izvedena su iz arapskih izraza koji znače „zamjena“ ili „poglavar“. Ipak, danas je najraširenije tumačenje ono koje izvodi ovo ime iz hebrejskog izraza „evo sina“. Simboličko objašnjenje što ga daje Biblija vazano je uz kontekst Rubenova rođenja i njegovu majku Leu, te predstavlja tek popularno tumačenje.

U biblijskim tekstovima 

Za vrijeme Izlaska pleme je, prema Bibliji, brojalo 46.500 muškaraca starijih od 20 godina (Br 1,20-21; 2,11), ali su zbog obožavanja kanaanskog boga Baalpeora bili kažnjeni, i broj im je smanjen na 43.700. U svakom slučaju, ovi su brojevi pretjerani i potječu iz znatno kasnijeg razdoblja. Za lutanja Izraelaca kroz pustinju, položaj Rubena bio je južno od „Šatora Saveza“. Pleme vodi Elisur sin Šedeurov. 

Rubenovci su prema tim istim izvještajima bili vlasnici velikog broja stoke, a Mojsije im je dozvolio da napasaju svoja stada na bogatoj i plodnoj zemlji na lijevoj obali Jordana, a oni su obećali pomoći u osvajanju zemalja zapadno od Jordana. Nakon osvajanja pleme Ruben udružilo se s jačim plemenom Gad i već u doba monarhije sasvim je asimilirano.

Plemena Ruben, Gad i istočni dio plemena Manaše imala su 44,760 vojnika, a u bici su se služili mačevima, štitovima i lukom i strijelama. I ovo je zapravo kasniji izvještaj, a opisano oružje pripada željeznom dobu, koje je ovdje tek na svojim počecima. Izraelci će stupiti u pravo željezno doba tek u vrijeme Salomona.

Značaj plemena Ruben 

Unatoč njegovoj ranoj asimilaciji, znanstvenici pretpostavljaju da je Rubenovo pleme ranije imalo osobitu važnost. To izvode iz činjenice da je njihov praotac, također Ruben, opisan kao Jakovljev prvorođenac, te ima prvo mjesto u različitim biblijskim rodoslovljima.
Biblija razlog za propast Rubena traži u moralnim prijestupima, kako praoca Rubena, tako i njegovih potomaka u doba Izlaska iz Egipta.

Vanjske poveznice 
 The Jealousy of Reuben 

Izraelska plemena
Historija Izraela
Zebulun (pleme)

Zebulun (heb. זְבוּלוּן i זְבוּלֻן; grč. Ζαβουλών; samarijanski hebrejski: zebulan) je ime jednog od 12 izraelskih plemena, čiji je rodozačetnik, prema biblijskom izvještaju, Zebulun, šesti sin što ga je Lea rodila Jakovu. Ovo je pleme obitavalo područje zapadno i sjeverozapadno od brda Tabor u Galileji.

Etimologija 

Narodna etimologija što je donosi Biblija poziva se na dva različita korijena: זבד (zabad), što znači „obdariti nekoga“ i זבל (zabal), što znači „prebivati s kime“. Čini se da je ovaj drugi glagol i vjerojatni izvor samog imena. Znanstvenici se razilaze oko pitanja prve uporabe ovog imena, to jest je li se pojavilo prvo kao toponim ili kao osobno ime, od kojih bi onda ime preuzeo i samo pleme.

Područje plemena Zebulun 

Vrlo detaljan opis granica Zebulunova područja nalazi se u biblijskoj Knjizi Jošuinoj (usp. Jš 19,10-16), a obuhvaćaju galilejsko gorje u tzv. Donjoj Galileji. Zebulun je, kao i Ašer i Naftali, prebivao u brdima i šumama, što mnoge navodi na zaključak da su se pripadnici ovog plemena smjestili na prostoru kanaanskih gradova-država koje su imale vlast nad dolinskim dijelovima. Čini se da su imali zajedničko vlasništvo s plemenom Jisakar na brdu Tabor. Neki biblijski teskstovi daju naslutiti da se u kasnijem razdoblju, osobito u doba Kraljevstva Izraela, područje ovog plemena proširilo sve do obale Sredozemnog mora, uz sjeverne obronke brda Karmel.

Povijest Zebuluna 

Malo vijesti o Zebulunu imamo iz izvanbiblijskih izvora. Biblija ga spominje među plemenima koja uzimaju dijela u bitci protiv Hazora, predvođena Deborom i Barakom, kao i u bitci što su je Gideonci vodili protiv Amalečana i Midjanaca. Jedan od prpadnika ovog plemena bio je i Elon, jedan od „sudaca“, to jest narodnih vođa u predmonarhijskom razdoblju. O njemu je poznato samo da je bio vođa deset godina.

Ovo je pleme u svim popisima i biblijskim izvještajima prikazano prilično brojno u odnosu na mali prostor što ga je zaposjelo, te mu je bilo moguće podići i najveću vojsku. Ipak, čini se da je početkom Kraljevstva Izraela pleme Zebulun već bilo sasvim nevažno, budući da se ne spominje u Salomonovoj upravnoj podjeli kraljevstva. Spominje se još u doba Ezekije, kralja Jude, u 8. st. pne., kad neki članovi ovog plemena traže mogućnost da dođu u Jeruzalem proslaviti Pashu. Nakon progonstva u Babilon više nema spomena Zebuluna.

Vidi također 

 Židovi
 Povijest Izraela i Palestine
 Kraljevstvo Izrael
 Kraljevstvo Juda
 12 izraelskih plemena

Izraelska plemena
Historija Izraela

ca:Tribus d'Israel#Tribu de Zabuló