Aiszóposz

Aiszóposz (, átírásban: Aísōpos; latinul: Aesopus), magyaros formában Ezópus(z) (Amorium, Kis-Ázsia, Kr. e. 620 körül – Delphoi, Kr. e. 564 körül) híres ókori görög meseköltő, a „mesék Homérosza”. Európa számára ő a meseirodalom alapítója, neve és számos meséje önállóan is fogalommá vált.

Élete 
Hérodotosz és Arisztotelész szerint az i. e. 6. század első felében élt Szamosz szigetén, Xanthosz, majd Iadmon rabszolgájaként, aki végül felszabadította. Kortársa volt Szapphó is. Hérakleidész Lembosz szerint trák volt. A hagyomány szerint azonban fríg rabszolga: alacsony termetű, púpos ember volt, aki szellemi képességeivel kiemelkedett kortársai közül, s gazdája szabad emberré tette.

Mesemondó tehetségével nagy népszerűségre tett szert, és hamarosan bekapcsolódott a kor politikai életébe is. A hagyomány szerint eljutott Kroiszosz lüd király udvarába, aki diplomáciai feladatokkal különböző utakra küldte. Így jutott el Delphoiba, ott azonban – amint arról Arisztophanész tudósít – összeütközésbe került a helyi papokkal, akik istenkáromlás miatt megölték i. e. 564-ben.

A delphoiak később jóvátétel gyanánt vérdíjat fizettek, amit volt gazdájának unokája, a hasonló nevű Iadmon kapott meg.

Művei 
Az állatmese (fabula) műfaja ősidők óta általánosan ismert volt a nép körében. Az addig csak szájhagyomány útján terjedő és fennmaradó mesék megjelennek már Hésziodosz, Arkhilokhosz, Szimónidész műveiben is, de Aiszóposz foglalta írásba az akkor és abban a kultúrkörben ismert mesekincs – valószínűleg – legnagyobb részét. A mesélők ajkán minden bizonnyal sokkal hosszabb történeteket Aiszóposz tömör prózában rögzítette.

Utóélete 
Élettörténete a századok során számtalan legendával bővült (például az alvilágot is meglátogatta és visszatért onnan), és a középkorban önálló regénnyé vált (Aiszóposz-regény).

Az általa gyűjtött és rögzített mesék az európai kultúrkör mesevilágának alapját képezik, kissé eltérve például a sumér mesevilágnak ezekkel csak távoli hasonlóságot mutató történeteitől. Az indiai Pancsatantra mesegyűjteménnyel, ami a perzsa és arab mesevilág alapját képezi, Aiszóposz történetei közül csak kettő hozható összefüggésbe.

Meséit a középkorban a kolostori iskolákban gyakran olvasták erkölcsi tartalmai miatt.

A könyvnyomtatás feltalálása után hamarosan számos kiadásban jelent meg. Kiemelkedően szép volt az 1476-ban Ulmban megjelent munka, gyönyörű fametszetei miatt.

A 17. és 18. századokban Jean de La Fontaine (1621–1695) és Gotthold Ephraim Lessing (1729–1781) írták újra korszerű formában Aiszóposz meséit.

Magyarra is sokszor lefordították:
 Heltai Gáspár sajátos keresztény formában át is dolgozta: A bölcs Esopusnak és másoknak fabulái
 Pesti Gábor: Esopus fabulái, mellyeket mastan újonnan magyar nyelvre fordított Pesti Gábriel (1536 ?)
 stb.

A mai európai nyelvekben, így a magyarban is számos olyan fordulat él, ami közvetlenül Aiszóposztól származik (egy fecske nem csinál nyarat, más tollával ékeskedik és sok más).

Magyarul (válogatás)

1849-ig 
 Aesopi Phrygis fabulae. Gabriele Pannonio Pesthino interprete / Esopus fabulaij, mellijeket mastan wijionnan magijar nijelwre forditot Pesthi Gabriel, Officina Joannes Singrenius, Viennae Pannoniae, [Bécs], 1536 
 Szaz fabvla, mellyeket Esopvsból és egybenünnen egybe gyütet és összue szörzet a fabuláknac értelméuel egyetembe Heltai Gáspár, Heltai Gáspár, Kolozsvár, 1566
 Ezopusnak száz ötven meséi, mellynek most újra magyar nyelvre fordíttatván ki adattattak, s.n., 1767
 Bellegarde: Ezopus élete és fabulái, fordítás: Németh Antal, Kurtzböck Nyomda, Bécs, 177?
 Külömb külömb féle autoroknak görög, és deák nyelvből most újjra magyar nyelvre fordíttatott meséik, mellyek rövid szóval É'sopus' meséinek mondattatnak, 1-2., Református Kollégium, Kolozsvár, 1776–1777
 Haszonnal mulattató mesék. Mellyeket rész-szerint Ésopusból vett, rész-szerint maga tsinált, s az olvasásban gyönyörködő iffjaknak kedvekért könnyen érthető versekbe foglalt Pétzeli Jósef, Streibig József, Győr, 1788
 Fédrusnak, ésópusi beszédekről írt 5 könyvei és ragasztékja; fordítás és jegyzetek: Sepsi Zalányi Szabó Elek, Lyceum Nyomda, Kolozsvár, 1824
 Fedrus Esópusi meséi, fordítás: Tamassa Pál, Számmer Nyomda, Veszprém, 1833
 Válogatott darabok Esopus elmés meséiből – Magyar nyelvet tanuló gyermekek számára könnyen érthető versekben magyarázta B. J., Trattner-Károlyi Nyomda, Pest, 1835
 Aesop meséi, fordítás: Szabó István, Hartleben, Pest, 1846, (Hellen könyvtár)

1850–1919 
 Ezópusi mesék, Fédrus után szabadon forditá s közrebocsátá Komáromi Károly, Városi Nyomda, Debrecen, 1854
 Fedrusnak Augustus szabadosának esópi meséi, Ramasetter Károly, Veszprém, 1856
 Phaedrus Aesopusi meséi, fordítás: Szarvas Gábor, Ráth, Pest, 1869 
 Phaedrus: Aesopi meséinek öt könyve, fordítás: Sárváry Jakab, Aigner, Budapest, 1876, (Magyar könyvesház)
 300 Aesopus-mese, ifjúsági átdolgozás: ifj. Ludvigh János, Boros Gábor; Lampel, Budapest, 188?
 Tanulságos mesék, Eggenberger, Budapest, 1891
 Heltai Gáspár esopusi meséi, kiadta: Imre Lajos, Franklin, Budapest, 1897, (Régi magyar könyvtár)
 Markó László dr.: Ezópusi mesék, Grill, Budapest, 1898
 2. kiadás, Hornyánszky Nyomda, Budapest, 1906, (illusztráció: Mühlbeck Károly)

1920–1944 
 300 Ezopus mese, az ifjúság számára átdolgozta: Boros Gábor, Lampel Róbert (Wodianer F. és Fiai nyomdája), Budapest, (legalább 4 kiadás: 3.: 1902, 4.: 1926)
 Ezopus legszebb meséi, a magyar ifjúság számára átdolgozta: Baróti Lajos, Rozsnyai Károly, Budapest, 1900-as évek eleje, 1920-as évek
 Válogatott Ezopusi mesék, magyarul és vendül, írta: Mikola Sándor, szerzői kiadás, Budapest, 1942
 Száz fabula, melyeket Aesopusból és egyebünnen és összeszerzett a fabulának értelmével egyetemben Heltai Gáspár, Kolozsvár, 1566, mai nyelvre átírta Lengyel Dénes, Szent Hilárius, Budapest, 1943, (Szent Hilárius könyvek)
 A bölcs Esopusnak és másoknak fabulái és oktató beszédei, valamint azoknak értelme melly fabulákat egybeszerzette és Kolozsvárott anno MDLXVI. kiadta Heltai Gáspár (most pedig a mai kegyes olvasónak átnyújtja Keleti Arthur), Tevan Nyomda, Békéscsaba, 1943
 Aisopos meséi, fordítás, bevezető: Czimer József, ABC Rt., Budapest, 1943

 1945–1989 
 Ezópus fabulái, fordítás: Pesti Gábor, Közoktatásügyi Kiadóvállalat, Budapest, 1950
 A Hold ruhája, Aiszóposz meséiből, fordítás: Tarbay Ede: Móra, Budapest, 1962
 Aiszóposz meséi, fordítás, utószó, jegyzetek: Sarkady János, Magyar Helikon, Budapest, 1969
 Aiszóposz meséi, fordítás, bevezető, jegyzetek: Bodor András, Kriterion, Bukarest, 1970, (Téka) Aiszóposz meséi, fordítás: Sarkady János, Kner Nyomda, Budapest, 1975, (Kner Minikönyvek)
 [http://mek.oszk.hu/00600/00660/00660.htm Esopus fabulái Pesti Gábor szerint, válogatás, szerkesztés, jegyzetek, utószó: Ács Pál, Magvető, Budapest, 1980, (Magyar Hírmondó)
 A madarakról és a vadakról, az aiszóposzi meséket magyarította Heltai Gáspár és Pesti Gábor, a fabulákat gyerekeknek átírta Ács Pál és Székely Júlia Anna, Móra, Budapest, 1985
 Aiszóposz meséi, fordítás: Sarkady János, Európa, Budapest, 1987, (Az ókori irodalom kiskönyvtára)

1990– 
 Aiszóposz száz története, Ecsedy István átírásában, Bába Kiadó, Szeged, 2005
 Aisopos. Esopus fabulái, mellyeket mastan újonnan magyar nyelvre fordított Pesti Gábriel, Mercator Stúdió, Szentendre, 2006

Jegyzetek

Források 
  
 Falus Róbert: Apollón lantja – A görög-római irodalom kistükre, Móra Ferenc Könyvkiadó, Budapest, 1982
 Falus Róbert: Az ókori görög irodalom története, Gondolat, Budapest, 1964
 
 Reinhard Dithmar: Existenz- und Gesellschaftskritik in der Fabel von Äsop bis Brecht, In: Die Schulwarte, 1/1971, 
 Klaus Grubmüller: Meister Esopus. Untersuchungen zu Geschichte und Funktion der Fabel im Mittelalter, Zürich/München, 1977, 
 August Hausrath: Aesopische Fabeln, Reihe Tusculum, Leipzig, 1970, Griechisch-Deutsch, 
 Kindlers Literaturlexikon, Band V, Zürich 1985,

További információk 
 Aisopos: Esopus fabulái (MEK)
 Az Aesopus életéről, erkölcséről, minden fő dolgairól és haláláról való história, fordítás: Laskay János, tan.: Uray Piroska, a fakszimile szövegét közzétette: Kőszeghy Péter, MTA Irodalomtudományi Intézet/Akadémiai Kiadó, Budapest, 1987, (Bibliotheca Hungarica antiqua)

Kapcsolódó szócikkek 
 Ókori görög irodalom

Ókori görög írók