alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Seznam planetek, U

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Seznam planetek, V

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Seznam planetek, W

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Seznam planetek, X

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Seznam planetek, Y

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Seznam planetek, Z

Klepnutím na pořadové (katalogové) číslo planetky otevřete stránku s tabulkou, ve které jsou uvedeny základní údaje o planetkách (elementy dráhy, údaje o objevu aj.). 
Klepnutím na název planetky se dostanete na stránku věnovanou uvedené planetce (pokud taková stránka již existuje).

Data použita se svolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Seznamy planetek
Grand Prix Velké Británie 2002

Grand Prix Velké Británie LV Foster's British Grand Prix

 7. červenec 2002
 Okruh Silverstone
 60 kol x 5,141 km = 308,356 km
 690. Grand Prix
 60. vítězství Michaela Schumachera
 152. vítězství pro Ferrari

Výsledky

Nekvalifikoval se 
 Alex Yoong Minardi PS02

Nejrychlejší kolo 
 Rubens Barrichello Ferrari 1'23,083 - 222,760 km/h

Vedení v závodě 
 1-15 kolo Juan Pablo Montoya
 16-60 kolo Michael Schumacher

Postavení na startu 

 červeně nepřekonal 107% času vítěze kvalifikace: 1'24"527

Zajímavosti 
 V závodě debutoval Jaguar R3B
 Allan McNish, Felipe Massa, Mark Webber a Takuma Sato startovali v 10 GP.
 Toyota startovala ve 20 GP

Externí odkazy 
 

Grand Prix Velké Británie
Formule 1 v roce 2002
Grand Prix Francie 2002

Grand Prix Francie LXXXVIII Mobil 1 Grand Prix de France

 21. červenec 2002
 Okruh Magny-Cours
 72 kol x 4,251 km = 305,889 km
 691. Grand Prix
 61. vítězství Michaela Schumachera
 153. vítězství pro Ferrari

Výsledky

Pořadí v cíli

Nejrychlejší kolo 
 David Coulthard McLaren 1'15.045 – 203.926 km/h

Vedení v závodě 
 1-23 kolo Juan Pablo Montoya
 24-25 kolo Michael Schumacher
 26 kolo Kimi Raikkonen
 27-35 kolo Michael Schumacher
 36-42 kolo Juan Pablo Montoya
 43-49 kolo Kimi Raikkonen
 50-54 kolo Juan Pablo Montoya
 55-67 kolo Kimi Raikkonen
 68-72 kolo Michael Schumacher

Postavení na startu 
 zeleně – neabsolvoval kvalifikaci a závod kvůli havárii ve volném tréninku

 červeně nepřekonal 107% času vítěze kvalifikace: 1'17"023

Zajímavosti 
 Motor BMW stál po 25 na pole positions

Externí odkazy 
 

2002
Formule 1 v roce 2002
Sport ve Francii v roce 2002
Keyboard Mania

Keyboard Mania je japonská hudební hra inspirovaná hrou na klavír.

Princip hry 

K hraní Keyboard Mania (zkráceně KM) hráč potřebuje klávesy (USB periferie). Jedny klávesy musí mít rozsah dvou oktáv.
Ve spodní části obrazovky se nachází obrázek kláves, který je přeškrtnutý červenou čárou, která bliká do rytmu. Z horní části obrazovky budou padat 'noty' směrem dolu k červené čáře. Pro černé klávesy platí kratší čárky padající po čáře a pro bílé klávesy platí ty podlouhlejší padající ve sloupcích. Hráčovým úkolem je stisknout danou klávesu, když se nota překryje s čárou.

Módy a obtížnosti 
KM můžete hrát na dvě oktávy (mód Single) nebo na čtyři (Double Play). Každý z obou módů má dvě obtížnosti.
 Real: Skladba má původní notový zápis.
 Normal: Zjednodušená verze skladby.

Hodnocení 
Každá nota je vyhodnocena buď na Great, Good nebo Miss. Hodnocení je od SS (AA) do G.

Související články 
 Seznam videoher

Externí odkazy 
 Czech-DDR.Info - Česká stránka o hudebních hrách

Hudební videohry
Videohry z roku 2000
Lužnička (přítok Mandavy)

Lužnička () je potok tekoucí přes Horní a Dolní Podluží do Německa, kde se v Großschönau vlévá zprava do říčky Mandavy, náležející k povodí Odry. Délka toku na českém území činí 9,5 km. Plocha povodí měří 58,9 km². Z této plochy připadá 42,8 km² na území České republiky.

Průběh toku 
Pramení jihozápadně od Krásné Lípy na severovýchodním úbočí Širokého vrchu (586 m) v nadmořské výšce cca 520 m. Po celé své délce teče převážně východním směrem. Na horním toku napájí Velký rybník, který je plochou 35,8 ha největší vodní plochou okresu Děčín.

Větší přítoky 
 pravé – Matyáska, Malý Stožecký potok, Lesenský potok

Vodní režim 
Lužnička odvodňuje severní stranu západní části Lužických hor. Průměrný průtok na státní hranici činí 0,60 m³/s.

Fauna 
V potoce žije především pstruh obecný potoční (Salmo trutta morpha fario), vranka obecná (Cottus gobio), pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss), Lipan podhorní (Thymallus thymallus), sporadicky siven americký (Salvelinus fontinalis), hrouzek obecný (Gobio gobio).

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Charakteristika vodního útvaru – Lužnička

Potoky v Lužických horách
Potoky ve Šluknovské pahorkatině
Potoky v okrese Děčín
Řeky protínající česko-německou státní hranici
Řeky v Sasku
Povodí Mandavy
Krásná Lípa
Rybniště
Horní Podluží
Dolní Podluží
Vlčí hora (Šluknovská pahorkatina)

Vlčí hora () je zalesněná tefritová protáhlá kupa nacházející se ve Šluknovské pahorkatině v CHKO Labské pískovce, 1 km od stejnojmenné vesnice patřící pod Krásnou Lípu, 6 km jihozápadně od Rumburku.

Na vrcholu (591 m) jsou roztroušena skaliska tefritu; sloupy obsahující značné množství magnetitu, vychylující střelku kompasu. Ve vzrostlém lese výskyt vzácnějších rostlin (např. měsíčnice vytrvalá, čemeřice, sněženka podsněžník).

Rozhledna 
Na táhlém hřbítku na vrcholu stojí cihlová čtyřboká věž rozhledny z roku 1889, kterou postavil Horský spolek pro nejsevernější Čechy (český překlad) pod vedením tehdejšího předsedy MUDr. Johanna Hilleho. Původní rozhledna byla vysoká 12 metrů, současná rozhledna měří 19 metrů a k prosklenému hornímu výhledu vede 66 schodů. Izolovaná poloha rozhledny umožňuje téměř kruhový rozhled na České Švýcarsko, Saské Švýcarsko, Lužické hory, Labské pískovce nebo Krušné hory. Při požáru 4. dubna 2023 vyhořela přilehlá chata, ale rozhledna byla jen poškozena a pro turisty zůstala nadále přístupná.

Přístup 
Na Vlčí horu lze dojít od nádraží v Panském nebo po žluté značce od Rumburka, případně po Köglerově naučné stezce.

Oslavy 
Koncem května 2014 se v obci a na rozhledně konala velká oslava 125. výročí otevření rozhledny. Akci s účastí mnoha hostů zorganizoval odbor turistů KČT Krásná Lípa.

Galerie

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Mapy.cz: turistická mapa, Vlčí hora a okolí
 Rozhledna Vlčí hora na Kudyznudy.cz
 Rozhledna Vlčí hora na Rozhlednovymrajem.cz

Hory a kopce v Šluknovské pahorkatině
Hory a kopce v okrese Děčín
Kopce pod 1000 metrů v Česku
Rozhledny v okrese Děčín
Krásná Lípa
Köglerova naučná stezka
Tofu

Tofu (čínsky: 豆腐 pinyin: dòu fu, japonsky: 豆腐 tófu) je jídlo vyráběné srážením sojového mléka s potravinářskou sádrou (síran vápenatý), případně jinými prostředky. V některých publikacích se setkáme i s variantami názvu toufu (dle Švarného), či tou-fu.

Výroba tofu 
Nejprve se sójové boby důkladně propláchnou, poté se namočí a nechají se bobtnat. Až jsou sójové boby dostatečně nabobtnalé, i s vodou se umixují. Výsledkem by měla být kaše co nejjemnější konzistence. Následuje vaření při teplotě větší než 100 °C. Pasírováním vznikne sójový nápoj (surovina pro výrobu tofu), který je potřeba ještě pomocí síranu vápenatého vysrážet. Vysrážený sójový nápoj se zatíží, aby vytekla přebytečná voda. Výsledkem je tofu natural.

Původ a rozšíření 
Tofu pochází z Číny, kde se začalo vyrábět ve druhém století před naším letopočtem. V sedmém století se jeho znalost rozšířila i do Japonska. V obou těchto zemích, stejně tak jako ve Vietnamu, Koreji a Thajsku patří dodnes k tradičním jídlům.

V západních zemích bylo tofu takřka neznámé až do poloviny 20. století, ale s rostoucím zájmem o vegetariánství a zdravou stravu se i zde začalo masivně rozšiřovat. Dnes lze tofu koupit nejen v obchodech se zdravou výživou, ale i v mnoha hypermarketech a supermarketech.

Využití 
V asijské kuchyni se tofu využívá ve slaných i sladkých jídlech a je ceněno především pro svou schopnost přejmout chuť ostatních použitých přísad. V Evropě a Americe je tofu spojeno především s vegetariánstvím a veganstvím, jelikož jej díky vysokému obsahu bílkovin lze použít jako náhražku masa.

Tofu se většinou prodává v těchto podobách:
 „tvrdé tofu“ (木綿豆腐, momendófu Japonsky, dosl. bavlněné tofu), které vzhledem připomíná sýr
 „měkké tofu“ (絹漉し豆腐, kinugoši tófu Japonsky, dosl. hedvábím cezené tofu), které vzhledem připomíná pudink

Tvrdší varianta se většinou používá v jídlech, která mají mít tvar, například v tzv. „číně“, či jídlech připomínajících maso. Měkké tofu se používá v dezertech, polévkách, či omáčkách.

Tofu lze různými způsoby ochucovat a přidávat do něj rozmanité přísady, např. zeleninu, mořské řasy či bylinky; na trhu existuje též tofu uzené, marinované apod. Výrobci zdravé výživy dodávají další výrobky či polotovary odvozené z tofu nebo vyrobené obdobnou technologií, jako jsou karbanátky, pomazánky, či salámy.

Odkazy

Reference

Související články 
 Sója
 Tempeh
 Vegetariánství
 Veganství

Externí odkazy 
 
 Jak udělat domácí tofu ze sádrou
 Výroba tofu

Potraviny
Zdravá výživa
Bezmasá jídla
Výrobky ze sóji
Japonská slova a fráze
Asijská kuchyně
Tex

Tex či TEX může být:

 TeX – systém pro sazbu textu, jehož autorem je Donald Knuth
 tex (jednotka) – v textilním průmyslu jednotka udávající jemnost příze, jinak také délková hustota, g/km = 10−6 kg/m
 Jack Evans (lední hokejista), přezdívaný Tex (1928–1996) – kanadský lední hokejista narozený ve Walesu
 TEX – výbušnina
Lama (rozcestník)

Slovo lama se používá ve více významech:

 Lama je české rodové jméno zahrnující 3 druhy zvířat z čeledi velbloudovití (Camelidae):
 guanako (resp. lama guanako, Lama guanicoe)
 lama alpaka (Lama pacos)
 lama krotká (Lama glama)
 vikuňa (resp. lama vikuňa, Vicugna vicugna) je označení pro zvíře z rodu Vicugna, které je příbuzné k lamám.
 Láma – titul tibetského buddhistického učitele (podobně jako indické guru)
 Lama (jezero) – jezero v Krasnojarském kraji v Rusku
 Lama (řeka) – přítok řeky Šoši v Moskevské a v Tverské oblasti v Rusku
 Lama (počítačový žargon) – označení nezkušeného uživatele
 Lama (jazyk) – jazyk používaný asi 260 000 lidmi v Beninu, Ghaně a Togu
ve fotbale
 Bernard Lama – francouzský fotbalista
 Lamá – přezdívka fotbalistů, viz rozcestník

Externí odkazy
Lama (počítačový žargon)

Lama je český termín používaný na Internetu a v počítačích, vychází z anglického slova lamer (lame = chromý). Výraz je pejorativní až hanlivý, označuje neschopného nešikovného uživatele, který zcela neumí pracovat s počítačem (popř. s nainstalovanými programy), a ještě s tím obtěžuje a zdržuje ostatní uživatele.

Historie výrazu lamer 
Tento výraz pochází ze skateboardingu, kde označoval člověka schopného přivodit těžká zranění sobě i okolí (lame = chromý).

Do počítačového prostředí se mohl dostat s příchodem BBS, kde někteří uživatelé mohli používat skateboardový slang pro označení uživatele neschopného nebo obtěžujícího ostatní. První užití může sahat do dob počítačů Apple II a TRS-80.

V subkultuře uživatelů domácích počítačů Commodore 64, Amiga, Atari ST v 80. letech bylo lamer standardní označení uživatele, jehož schopnosti zdaleka neodpovídají jeho chvástání. 

Z tohoto prostředí se termín přirozeně přenesl do internetové a počítačové komunikace, kde se jím označují osoby, které neumějí hrát počítačové hry nebo neumějí zacházet s nějakým softwarem nebo hardwarem, případně s internetovou službou.

Historie v češtině 

I v českém prostředí se běžně používá lamer. Kdy se objevilo počeštění na lama, není jasné, slovní hříčka asociující lamu jako hloupé nákladní zvíře rozšíření pomohla (obdobně jako vůl nebo osel). Nicméně z tohoto rozšíření těží i samotná zvířata, která mají v zoo díky komunitám „jsme tu i pro lamy“ vždy o sponzory postaráno.

Současnost 

Dnes je tento výraz používán pro:

 začátečníka,
 uživatele obtěžujícího zkušenější začátečnickými dotazy,
 často sebekriticky, např. „Já jsem lama!“ uživatelem, který provedl nepřehlédnutelnou chybu, např. v zapojení hardwaru nebo tvorbě programu,
 počítačového hráče týmových her škodícího vlastnímu týmu úmyslně (tzv. teamkilling) nebo svou nezkušeností (např. tím, že stojí ve dveřích a brání ostatním projít),
 uživatele, který předstírá, že je hackerem, ale jeho znalosti tomu hrubě neodpovídají.

Příbuzné termíny 

 Lama
 Vylamit (někoho) – např. v síťových hrách = někoho snadno zabít (jako lamera), nebo si na něm něco dokázat (veřejně ho ponížit), také uznání: „Ten ho ale vylamil.“
 Vylamit (sebe) – např.: „To jsem se vylamil.“ – uznání – „To jsem zkazil“, „pustil jsem to příliš snadno“, „to jsem se vysekal“.
 Vylamit (něco) = pokazit.
 V prvních dvou významech je téměř synonymem další slovo z počítačového žargonu – BFU. 
 V angličtině loser, v českém prostředí občas i jako lúzr.
 Z toho LUser = složenina slov loser a user (uživatel).
 Power user – Nadšenec, který si myslí že něco umí (což je také pravda, ale pořádně neví, „co to dělá“), dostane se tedy hlouběji do nastavení (kam se BFU neprokliká) a nevědomky začne škodit tam.
 Noob – podobné označení jako lama.
 BFU – české označení pro lamery, někdy také Běžný Franta Uživatel.
 RTFM = AJ: Read The Fucking Manual – ČJ: Přečti si ten blbej manuál – Odpověď na triviální otázky, které se dají například snadno vygooglit.
 UTFG = AJ: Use The Fucking (někdy též Friendly) Google – ČJ: Použij ten blbej Gůgl – jiná zkratka pro triviální dotazy, které lze snadno vygooglit.

Počítačová terminologie
Slang
Rostlinné explantáty

Rostlinné explantáty (respektive kultury rostlinných explantátů) jsou izolované rostlinné orgány, pletiva nebo buňky pěstované in vitro za sterilních specifických podmínek na zvláštních živných půdách. Zvládnutí této vědní disciplíny je nepominutelným předpokladem pro většinu prací v genovém inženýrství rostlin, neboť právě prostřednictvím kultur rostlinných explantátů je pokusný a vyprodukovaný materiál rychle a efektivně identifikován a naklonován.

Výzkum 
Teorie, výzkum a využití rostlinných explantátů se opírá o tři základní oblasti výzkumu. Jsou to:

 regenerace a schopnost vegetativného rozmnožování rostlin
 buněčná teorie a z ní vycházející genetické důsledky a interpretace ohledně totipotenčních vlastnostech buňky
 fyziologie a biochemie rostlin, zejména pak problémy výživy buněk a vlivu působení rostlinných hormonů na diferenciaci buněk a organogenezi.

Podmínky pro úspěšné namnožení materiálu přes rostlinné explantátové kultury:
 znalost regeneračních schopností množené rostliny
 přiměřený zdravotní stav množeného materiálu
 znalost a zachování vhodné živné půdy jakož i dalších kultivačních podmínek
 zachování sterilního prostředí

- poznámka: samozřejmě se jde pokusit o namnožení i když nelze naplnit všechny první tři body - můžeme u neznámé rostliny odhadnout složení živné půdy i podmínky, můžeme vzít rostlinu napůl uschlou a doufat - to pouze snižuje pravděpodobnost úspěchu. Co je však nutno naplnit vždy, je bod 4 - bez splnění podmínky o sterilitě je jakýkoliv pokus odsouzen k naprostému selhání.

Některé kultivované tkáně jsou pomalé v jejich růstu. Pro ně tam by být dvě možnosti: (i) Optimalizace kultivačního média, (ii) Kultivace zdravě a silně rostoucí tkáně nebo odrůdy.
Nekróza mohlo zkazit kultivované tkáně. Obecně platí, že rostliny odrůdy se liší ve tkáňové kultuře nekrózy. Tím, že kultivací zdravě a silně rostoucí odrůdy (nebo tkáně) to může být řízena.

Typy rostlinných expl. kultur 
 kořenové kultury
 pupenové kultury
 kultury stonkových řízků
 tkáňové kultury
 buněčné kultury
 velkokapacitní buněčné suspenzní kultury
 kultury mikrospor
 kultury protoplastů

Odkazy

Reference

Literatura 
 Slavomír Rakouský: Rostlinné explantáty, České Budějovice 2000

Související články 
 Fyzikální podmínky kultivace RE
 Kalus
 Mikrotuberizace
 Rostlinné biotechnologie
 Živná půda

Externí odkazy 
 

 
Rostlinné biotechnologie
Totipotence

Totipotentní schopnost buňky (totipotence) je pojem vyjadřující schopnost buňky vytvořit jakýkoliv typ buňky, který se v organismu vyskytuje. Každá totipotentní buňka obsahuje kompletní genetickou informaci pro celý organismus a má tuto jedinečnou schopnost diferenciace.

U rostlin může např. z vrcholového meristému obsahujícího totipotentní buňky zregenerovat za vhodných specifických podmínek celá rostlina (celý mnohobuněčný organismus).

U živočichů vzniknou totipotentní buňky splynutím vajíčka a spermie. Buňky vzniklé prvním dělením oplozeného vajíčka (zygoty) jsou také totipotentní.

Omezení totipotence 
Základní teorie o tom, že každá buňka obsahuje kompletní genetickou informaci a má tedy totipotentní potenciál, je obvykle správná, výjimkou jsou ale např. červené krvinky, které nemají žádné jádro a tudíž žádnou genetickou informaci, bílá krvinka, jejichž genetický text již během zrání intenzivně mutuje a je tedy odlišný od genetického textu sesterských buněk v tomtéž organismu atd. Kromě toho zde existují další okolnosti, která omezují nebo likvidují použitelnost některých buněk k regeneraci kompletního organismu. Obecně je tento pokles mnohem zřetelnější u živočišných buněk než u rostlinných. Zde jsou některé zákonitosti:

 totipotentní schopnost buňky klesá s mírou její diferenciace. Nejvyšší je tedy u zygoty a nediferencovaných rostlinných pletiv, popřípadě u živočichů u dosud nediferencovaných buněk, tj. buněk moruly, blastuly či gastruly. U živočichů se tyto dosud nediferencované a tudíž plně totipotentní buňky nazývají kmenové buňky.

 v mnoha případech požaduje buňka pro zdravý vývoj a diferenciaci přítomnost dalších buněk a jejich produktů. Schopnost vědy obejít nebo nahradit tuto podmínku se liší případ od případu, u živočichů je velmi omezena.

Související články 
 meristém
 zygota
 kmenová buňka
 pluripotence
 multipotence

Kmenové buňky
Láma

Láma, dle PČP lama (: བླ་མ་), je označení tibetského duchovního učitele buddhismu. Pro ženské duchovní se někdy používá termínu lamini.

Slovo pochází z tibetského (la-ma) a v překladu znamená nejvyšší princip nebo také nejvyšší matka. Termín lama je podobný sanskrtskému termínu guru. Titul se používá jako zdvořilostní titul který se uděluje mnichům či řeholníkům k označení úrovně jejich duchovních znalostí a pravomoci učit, nebo může být součástí titulů jako dalajláma či pančhenláma používaných k označení rodokmenu reinkarnovaných lamů.

Zvlášť známé linie lamů jsou:
 Dalajlama
 Pančhenlama
 Karmapa

Externí odkazy 
 
 

Náboženské tituly
Tibetské buddhistické termíny
Prostibořská lípa

Prostibořská lípa je památný strom ve vsi Prostiboř jihozápadně od Stříbra. Lípa malolistá (Tilia cordata) roste spolu s další u kaple sv. Jana Nepomuckého pod kostelem sv. Mikuláše v nadmořské výšce 440 m. Obvod jejího kmene měří 370 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 22 m (měření 1980). Chráněna je od roku 1981 pro svůj vzrůst, věk a jako součást památky.

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Prostiboř
Slavická lípa

Slavická lípa je památný strom ve vsi Slavice severně od Stříbra. Lípa malolistá (Tilia cordata) roste západně od kaple Panny Marie na severním konci vesnice  v nadmořské výšce 520 m při silnici č. 202 na Horní Kozolupy. Obvod jejího kmene měří 382 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 18 m (měření 2003). Chráněna je od roku 1981 pro svůj vzrůst a jako součást památky.

Stromy v okolí 
 Lípy na samotě U Silnice

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Plaské pahorkatině
Horní Kozolupy
Lípy na samotě U Silnice

Lípy na samotě U Silnice jsou památné stromy na samotě U Silnice (též Silniční domky) západně od Horních Kozolup. Dvojice lip malolistých (Tilia cordata) roste v nadmořské výšce 530 m. Obvody jejich kmenů měří 305 a 380 cm (měření 2003). Lípy jsou chráněny od roku 1983 pro svůj vzrůst a jako krajinné dominanty

Stromy v okolí 
 Slavická lípa

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Tepelské vrchovině
Horní Kozolupy
Aigis

Aigis (řecky αιγίς znamená „kozina“, „kozí kůže“), též v latinské podobě aegis, je ve starořecké mytologii ochranný kus, který se v antickém Řecku nosil v boji na hrudi, původně ze zvířecí kůže a později jako součást brnění, zdobený podle hodnosti válečníka. Tento štít byl lemovaný hady a uprostřed s gorgoneiem (hlavou Gorgony Medúsy). Vlastnil jej bůh Zeus a půjčoval ho svým dětem Athéně a Apollónovi. Šlo též o atribut helénistických vládců a římských císařů.

Podání o původu aigidy se různí. Podle Homéra štít pro Dia ukul Héfaistos, podle římského astronoma a básníka Hygina si jej zhotovil sám Zeus z kůže své kojné, kozy Amaltheie, a pod jeho ochranou pak bojoval s Giganty.

Slova aigis se později hojně užívalo ve významu „záštita“, „ochrana“. Odtud též pojmenování bojového systému Aegis Námořnictva Spojených států.

Reference

Externí odkazy 
 
 

Řecká mytologie
Mytické předměty
Lípy u Tabákového mlýna

Lípy u Tabákového mlýna jsou památné stromy v katastrálním území Výškov u Chodové Plané městyse Chodová Planá, asi 4 kilometry severozápadně od Chodové Plané. Dvě lípy – malolistá (Tilia cordata) a velkolistá (Tilia platyphyllos) – rostou vlevo u vjezdu do Tabákového mlýna na pravém břehu v údolí Kosího potoka pod Lazurovým vrchem v nadmořské výšce 550 m. Jejich kmeny mají obvod 454 a 416 cm, koruny široké 25,5 a 30 m dosahují do výšky 29 a 33 m (měření 1993). Lípy jsou chráněny od roku 1983 pro svůj vzrůst a jako součást památky.

Stromy v okolí 
 Boněnovská lípa
 Lípa u Pístovského památníku
 Chodovoplánský dub

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v CHKO Slavkovský les
Památné stromy v Tepelské vrchovině
Chodová Planá
Pijavka (rybník)

Pijavka je malý rybník u silnice spojující Staré Sedliště a Tisovou.

Vodní režim 
Rybník byl vybudován na přítoku Hlinovského potoka mezi Andělským a Bezděkovským rybníkem.

Reference 

Rybníky v okrese Tachov
Rybníky v Podčeskoleské pahorkatině
Povodí Mže
Tisová (okres Tachov)
Pijavka

Pijavka může být:

živočich
 označení pro několik rodů pijavic, tedy bezobratlých z kmene kroužkovci:

Aetheobdella 
Haemopis
 např. pijavka koňská (Haemopis sanguisuga) 
Hirudo 
 např. pijavka lékařská (Hirudo medicinalis)

rybník
 Pijavka (rybník), rybník na Tachovsku

Související články 
 Pijavice
Lípa Na Farském

Lípa Na Farském je památný strom u Starého Sedliště jihovýchodně od Tachova. Dožívající lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) roste u kapličky při cestě do Nového Sedliště v nadmořské výšce 510 m, přibližně 200 m jižně od hřbitova u fary. Obvod jejího kmene měří 450 cm a výška stromu je 17 m (měření 1986). Lípa je chráněna od roku 1987 pro svůj věk a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Tisovský javor

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Tachov
Památné stromy v Podčeskoleské pahorkatině
Staré Sedliště
Alej u minerálního pramene

Alej u minerálního pramene (též Dlouhá alej či Knížecí alej) je chráněné stromořadí v Tachově v okrese Tachov v Plzeňském kraji. Alej, kterou nechal v roce 1791 vysázet kníže Windischgrätz a později byla významným promenádním místem Tachova, vede východním směrem od Třídy Míru podél řeky Mže, nejprve na pravém, za mostem po levém břehu, až k Windischgrätzově prameni. Celá alej roste v nadmořské výšce 471 m.

Oboustranné stromořadí je v současnosti tvořeno přibližně 200 stromy o staří 150–200 let, mezi kterými převažuje lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) a malolistá (Tilia cordata), jírovec maďal (Aesculus hippocastanum) a javor klen (Acer pseudoplatanus), mezi dalšími zastoupenými druhy jsou Jilm horský (Ulmus glabra), topol černý (Populus nigra), olše lepkavá (Alnus glutinosa) a javor mléč (Acer platanoides). Obvody kmenů měří od 64 do 310 cm, koruny stromů dosahují do výšky 14 až 22 m (měření 1986). Alej je chráněna od roku 1986 jako krajinná dominanta.

Alejí s novým asfaltovým povrchem vede cyklotrasa číslo 2200 .

Minerálka 
V roce 1853 byl na východním konci aleje objeven minerální pramen, po dohodě majitelů panství s klášterem v Teplé byl záhy zasypán, ale vyrazil na dalším místě, kde již zůstal zachován. V současnosti je pramen čerpán přes den s výjimkou zimního období, je zdravotně nezávadný (každoročně kontrolováno) se zvýšeným obsahem železa. V blízkosti je vybudován altán, druhý stojí na okraji aleje za mostem.

Pramen minerálky vyvěrá v údolní nivě, zvané dříve “AU”. Je zachycen ve zděné studni a při měření 1975 měl 1 925 mg CO2 a přes 1 200 mg pevných látek v litru, pH 5,0 a teplotu 8,70 °C, vydatnost 10 lt/min. Již v minulosti by oblíbeným promenádním místem. Pramen, který byl údajně za finanční odstupné a na základě smlouvy mezi Alfrédem Windischgrätzem a opatem kláštera v Teplé zasypán, znovu objevil r.1781 vrchnostenský úředník Josef Serafín Schönfeldem a nechal jej vyčistit. Na náklady knížete Alfréda II. zde byla roku 1844 vystavena restaurace “ALLEEWIRSTHAUS“. Ve stejném období byla realizována výstavba altánu nad pramenem. Před válkou se z minerální vody vyráběl speciální likér SAUERBRUNNLIQUERE. V roce 1945 byla minerálka dána pod národní správu a do r. 1948 ji využívala firma “ERST WAGNER“ – výroba sodových vod a limonád. V letech 1990 až do června 2004 byl pramen minerálky uzavřen z důvodu výskytu vyšších hodnot sledovaných látek. V roce 2004 byli provedeny sanační práce a minerální voda je opět nezávadná.

Stromy v okolí 
 Knížecí alej v Tachově

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 

minerální pramen
minerální pramen
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Podčeskoleské pahorkatině
Památné javory v Plzeňském kraji
Památné jilmy v Plzeňském kraji
Památné jírovce maďaly v Plzeňském kraji
Památné lípy v okrese Tachov
Památné olše v Plzeňském kraji
Památné topoly v Plzeňském kraji
Památné javory kleny v Česku
Památné javory mléče v Česku
Památné jilmy horské v Česku
Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy velkolisté v Česku
Památné olše lepkavé
Památné topoly černé
Aleje v okrese Tachov
Příroda v Tachově
Muckovská alej

Muckovská alej je chráněné stromořadí u Muckova jihozápadně od Boru v okrese Tachov. Oboustrannou, stosedmdesátiletou  alej tvoří 138 jírovců maďalů (Aesculus hippocastanum) a 28 dubů letních (Quercus robur), které rostou podél cesty v nadmořské výšce 510 m od silnice č. 605 směrem k lesu. Obvody kmenů stromů měří od 80 do 240 cm, koruny stromů dosahují do výšky 18 m (měření 1986). Alej je chráněna od roku 1987 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

V lednu roku 2019 byla rozhodnutím Městského úřadu v Boru zrušena ochrana stromořadí jírovců maďalů rostoucích na pozemkových parcelách 1045/5, 1135/2, 1045/2 v katastrálním území Vysočany u Boru.

Stromy v okolí 
 Borská alej
 Borský kaštan

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Externí odkazy 
 

Chráněné aleje v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Tachov
Památné duby letní v Plzeňském kraji
Aleje v Podčeskoleské pahorkatině
Památné jírovce maďaly v Plzeňském kraji
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Podčeskoleské pahorkatině
Bor (okres Tachov)
Aleje v okrese Tachov
Chudčice

Chudčice jsou obec v okrese Brno-venkov v Jihomoravském kraji. Leží v Boskovické brázdě, na okraji přírodního parku Podkomorské lesy, zhruba 20 km severozápadně od Brna. Chudčice sousedí na severovýchodě s Moravskými Knínicemi, na jihozápadě s Veverskou Bítýškou a na severozápadě se Senticemi a Čebínem. Na východě se rozkládá zalesněná oblast Obora, součást katastrálního území Brna-Kníniček. Žije zde  obyvatel.

Chudčice jsou členem „Svazku obcí Panství hradu Veveří“ a „Mikroregionu Kuřimka“.

Historie 
Jméno Chudčic vzniklo připojením čelední koncovky –ice k osobnímu jménu Chodek. To se pravděpodobně vyvinulo ze základu chudъ (chudý).

První dochovaná zmínka o Chudčicích se nalézá v listině vydané markrabětem Přemyslem (pozdějším králem Přemyslem Otakarem II.) ze 4. srpna 1235. V ní potvrzuje klášteru doubravnickému podpluží v Chudčicích – psáno in Hudcich.

V letech 1531–1849 patřily Chudčice k panství Veverskému. Po vzniku okresů (1850) spadaly do působnosti okresu Tišnov, později okresu Brno-venkov.

V letech 1911–1936 procházela Chudčicemi železniční trať Kuřim – Veverská Bítýška.

Obyvatelstvo 

Vývoj počtu obyvatel

Pamětihodnosti 

Mezi významné místní památky patří především kaple Nalezení svatého Kříže a křížová cesta nad Chudčicemi. Původní kaplička stála v centru vesnice, na křižovatce na Delníku. 10. dubna 1978 se při opravách zřítila a byla nahrazena moderní kaplí až roku 1996. Nová kaple stojí u lesíku Vrzalovy horky.

Křížová cesta z roku 1856 sestává ze 14 pozdně barokních kapliček – zastavení křížové cesty. Začíná na jihovýchodním okraji Chudčic lemovaná jírovcovou alejí až k okraji lesa a pokračuje směrem vzhůru, do Podkomorských lesů nad Brněnskou přehradou. Vpravo od křížové cesty se v lese nachází kaple panny Marie Pomocnice nad „zázračným“ pramenem pitné vody. Křížová cesta končí v poutním místě zvaném U tří křížů, na tomto místě stávala kaple svatého Kříže, pravděpodobně z 13. století. Kaple byla zrušena roku 1784 následkem reforem Josefa II.. Z rozprodaného stavebního materiálu byla financována věž farního kostela svatého Jakuba v sousední Veverské Bítýšce. Tři kříže jsou zhotoveny z pískovce s datací 1902.

Na náspu bývalé železniční trati Kuřim – Veverská Bítýška stojí zhruba 250 let stará památná Chudčická lípa.

Galerie

Společenský život 
Samospráva obce od roku 2016 vyvěšuje 5. července moravskou vlajku.

Odkazy

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Veverská Bítýška

Externí odkazy 
 
 
 http://www.chudcice.cz/ oficiální stránky Chudčic

 
Vesnice v okrese Brno-venkov
Obce v okrese Brno-venkov
Sídla v Boskovické brázdě
Mikroregion Kuřimka
Svazek obcí panství hradu Veveří
Eurodance

Eurodance (někdy označován také jako Europop), je styl taneční hudby, oblíbený v Evropě, Oceánii a Jižní Americe především v letech 1992–1996.

Jsou pro něj charakteristické výrazné ženské vokály a jednoduchý refrén, části s mužským rapem, nebo mužské vokály, výrazné basy v rozsahu od 110 do 150 úderů za minutu se syntetizovanými rytmickými figurami a samply.

Eurodance získal své jméno díky faktu, že byl oblíbený především v Evropě a produkován hlavně v Itálii, Německu a Nizozemsku. V tomto stylu produkovaly hudbu stovky uskupení.

Eurodance je velice komerční hudba. Lze ji považovat za důsledek komercializace v hudebním byznysu. Někteří producenti, jako například Švéd Max Martin nebo Ital Larry Pignagnoli, stáli za tuctem různých uskupení. Jestliže členové těchto uskupení začali mít příliš velké požadavky, mohli dostat výpověď a být nahrazeni jinými lidmi. Pouze několik málo skupin se udrželo déle, aby stihly vydat víc než jeden nebo dva tituly.

Mezi nejúspěšnější uskupení patří nizozemští 2 Unlimited, se třemi alby – Get Ready!, No Limits! a Real Things, v původní vokálové sestavě Raymond Lothar Slijngaard & Anita Dels, a v nové sestavě Marion Van Iwaarden & Romy Van Ooyen s albem II. Dále pak švýcarský „hitmaker“ DJ Bobo (Peter René Baumann), který od roku 1990 koncertuje a vydává svá CD dodnes.

Je třeba také podotknout, že řada vokalistek byla vybírána spíše na základě svého vzhledu než talentu. Na koncertech byl často využíván playback, občas se při nahrávání využívaly jiné zpěvačky než při koncertech. Mezi ně ovšem nepatřily např. Tania Evans z Culture Beat nebo Des'Ray z 2 Brothers On The 4th Floor, které zpívaly přes playback, nebo rovnou naživo, a o jejich kvalitách zpěvu nelze pochybovat. Řada uskupení, jako Captain Jack a Dr. Bombay si vytvářela humoristickou image. E-rotic upoutala pozornost svými erotickými texty a videoklipy, švédští Rednex žertovnou fúzí eurodance s country.

Někteří interpreti, jako Aqua, Daze nebo Hit'n'Hide, se často za představitele stylu nepovažují, ale bývají zařazováni do „žvýkačkového popu“. Tato uskupení pocházejí především z Dánska.

Mezi další případy patří Blümchen.

Eurodance si získal nepřízeň podobnou té, jakou zažívala disko hudba v sedmdesátých a na přelomu osmdesátých let. A podobně jako v tomto období, i eurodance kritici považují za podřadný a příliš komerční žánr.

Příklady:

 Haddaway – What Is love, Life
 Dr. Alban – It's My Life
 Mr. President – Coco Jamboo
 Captain Jack – Captain Jack
 2 Brothers on The 4th Floor – Dreams will come alive
 DJ BoBo – Love Is All Around, Freedom, Somebody dance with me
 Masterboy – Love Message, Show Me Colours,Feel The Heat Of The Night
 Snap! – Rhythm Is A Dancer
 Corona – The Rhythm of the Night

Související články 
 Euro disco

Externí odkazy 
 
 Encyklopedie Eurodancu
 Eurodance Magazine
 NRJ  – francouzské EuroDance rádio
 Radio Extra – bulharské EuroDance rádio
 DFM D-Jump 90 – ruské EuroDance rádio

 
Taneční hudba
Čelední jméno

Čelední jméno je takové jméno sídla, které vzniklo na základě jména jeho majitelů nebo obyvatel. Čelední jména většinou končí příponou -ice nebo -ovice.

Slovanské obyvatelstvo se slučovalo do rodů a tyto rody přijímaly jméno společného předka. Jméno rodu nebo majitele sídla se pak přeneslo na sídlo samotné. Podle Boska se jmenovali Boskovici a následně Boskovice, podle Chodka Chudčici a Chudčice apod. 

Místní jména
Lidská jména
Sídla v Česku
Restituce

Restituce je navrácení něčeho do původního stavu. Jako tzv. restitutio in integrum jde o nápravu způsobených škod obnovením původního právního stavu.

Restituce majetku 
V majetkověprávních vztazích se takto nazývá navrácení podle nového práva neoprávněně odebraného majetku původnímu majiteli. Není-li vrácena původní věc (naturální restituce), ale náhradní plnění, jedná se o reparaci či refundaci. V případě navracení státního majetku původním majitelům (nebo jejich dědicům) ji lze chápat jako opravný prostředek po násilné konfiskaci nebo znárodnění majetku státem.

Příklady 
V poválečné západní části Německa došlo po návratu k tradičním právním základům k restitucím majetku vyvlastněného ve 30. a 40. letech podle nacistických zákonů.

V České republice a dalších postkomunistických zemích je tímto termínem označováno navrácení znárodněného nebo konfiskovaného majetku bývalým soukromým vlastníkům, církvím a jiným institucím po roce 1989. Tento proces začal probíhat na základě vyvíjejícího se práva a není proto ještě uzavřen. Pro Českou republiku bylo rozhodné období od 25. února 1948 do 1. ledna 1990.

 „Malá restituce” na základě zákona č. 403/1990 Sb.
 Restituce mimosoudními rehabilitacemi na základě zákona č. 87/1991 Sb.
 Restituce historického majetku obcí na základě zákona č. 172/1991 Sb.
 Restituce židovského majetku na základě zákona č. 212/2000 Sb.
 Restituce církevního majetku na základě zákona č. 428/2012 Sb.

Související články 
 Znárodnění
 Konfiskace
 Privatizace
 Rehabilitace
 Církevní restituce v Česku

Externí odkazy 
 
 Zákon 403/1990 Sb. o zmírnění následků některých majetkových křivd ze dne 2. října 1990 na zakonyprolidi.cz

Makroekonomie
Politika
Právní pojmy
Privatizace
Majetkové restituce
Kaolin

Kaolin (někdy také kaolín) je hornina, která se skládá z minerálu kaolinit a drobných křemenných zrn, která ovlivňují viskozitu materiálu. Používá se zejména pro výrobu keramiky (porcelánu) a papíru.

Historie 
Výraz kaolin pochází z čínštiny: 高岭土 (Gāolǐng tǔ; Kao-ling tchu) znamená „hlína z Vysokého kopce“, vychází ze jména bohatého naleziště Kao-ling („Vysoký kopec“) u města Ťing-te v čínské provincii Ťiang-si.

Vznik 
Kaolin je reziduální nepřemístěná bělavá hornina sedimentárního původu. Vzniká zvětráváním či kaolinizací živcových hornin (granodiorit, ortorula, arkóza). V tropických oblastech kaolinizaci způsobují monzunové deště v kyselém prostředí, které ze živců vymývají draslík, sodík a železo. Jiná ložiska (např. v okolí Karlových Varů vznikla působením horkých pramenů.

Využití 
Kaolin se používá na výrobu porcelánu. Plavený kaolin se používá jako plnivo při výrobě papíru, jako příměs do barev a do žáruvzdorných cihel. Jejich charakteristické vlastnosti jsou žáruvzdornost, plasticita a vaznost. Kaolin rozpuštěný ve vodě je používán jako nátěrová hmota, případně jako součást jiných nátěrových hmot. Kaolin je také významným anorganickým plnivem v gumárenství.

Konkrétně kadaňský kaolin je hojně využíván v papírenském průmyslu pro jeho vysokou bělost a nízkou abrazi. Tento kaolin nachází využití také v oblastech stavebnictví, keramiky, gumárenství a nátěrových materiálů. Také se využívá pro mycí pasty na ruce.

Naleziště ve světě 
Světové zásoby kaolinu se odhadují až na 14 miliard tun. Více než polovina se nachází ve Spojených státech amerických, dále v Brazílii (28 %), na Ukrajině (7 %) a v Indii (7 %).

Naleziště v Česku 
V České republice se velmi kvalitní kaolin nachází a těží v okolí Kadaně, Podbořan, Karlových Varů, Plzně a Znojma (Únanov). Další ložiska se vyskytují v Chebské pánvi, Třeboňské pánvi a na Vidnavsku.

Česká republika patří mezi největší spotřebitele kaolinu na světě. V roce 2010 se v Česku vytěžilo 2 950 000 tun kaolinu. Po Spojených státech amerických, Uzbekistánu a Německu byla Česká republika jeho čtvrtým největším producentem.

Vysoce kvalitní ložiska se nacházejí na Karlovarsku, které je proslavené kvalitními kaolinity a bentonity. Povrchově je těží a zpracovává firma Sedlecký kaolin a.s. Karlovarský kaolin určuje mezinárodní normu pro kvalitu této horniny v průmyslovém využití při výrobě porcelánu. V minulosti se kaolin těžil také hlubinným způsobem například v dole Exelsior u Otovic nebo v dole Bohemia u Bohatic. Některá těžená ložiska na Karlovarsku jsou:
 lom Katzenholz – Otovice
 lom Osmosa – Božíčany
 lom Podlesí I – Podlesí
 lom Podlesí II – Podlesí
 lom Mírová – Mírová
 lom Ruprechtov – Ruprechtov
 lom Hájek – Hájek
 lom Jimlíkov – Jimlíkov, Božíčany

Dále existují dobývací prostory se souhlasným stanoviskem EIA pro ložiska u Jenišova, lom Jimlíkov – sever a Podlesí III.

V Jihočeském kraji mezi obcemi Borek, Hosín a Hrdějovice se nachází největší hlubinný kaolinový důl v Česku zvaný Orty. Důl byl ražen dobývací metodou chodbicování a dosahuje délky téměř šest kilometrů.

Odkazy

Reference

Související články 
 Orty
 Bentonit

Externí odkazy 
 

 
Usazené horniny
Keramické materiály
Archeolog

Archeolog je odborně vzdělaná a způsobilá osoba, zabývající se vyhledáváním, zkoumáním, tříděním a dokumentací hmotných památek, důležitých pro starší období vývoje lidské společnosti.

Pracovní činnosti 
Archeolog může
 vykonávat prospekci archeologických lokalit např. srovnávacím studiem map a písemných pramenů, snímkováním nebo videodokumentací (tzv. letecká archeologie)
 provádět archeologický průzkum (sběr nálezů, zjišťovací sondy),
 provádět archeologický výzkum na archeologických lokalitách
 vykonávat související činnosti: písemná, kresebná a fotografická dokumentace, vyhodnocení a publikace.

Metody a prostředky 
Ke své práci používá archeologické metody a postupy. Někteří archeologové se zabývají experimentální archeologií, jiní se specializují na různé archeologické podobory, například z hlediska chronologie, jako je pravěká archeologie, klasická archeologie, archeologie středověku nebo archeologie raného novověku, jiní se specializují na konkrétní lokality, konkrétní objekty (například kastelologové na hrady) nebo určité prostředí (například podmořští archeologové), další se věnují mezioborovým disciplínám, jak je například paleobotanika nebo paleozoologie.
Archeologové ke své práci užívají různé prostředky, přístroje, nástroje a pomůcky poskytnuté pracovištěm a schválené legislativou každého státu.

Instituce a pracoviště 
Archeologové v České republice pracují pro Archeologický ústav Akademie věd České republiky (v Praze nebo v Brně), nebo jejich expozitury, a pro tzv. oprávněné organizace: v muzeích, v státních památkových ústavech, v ústavech archeologické památkové péče nebo pro obecně prospěšné společnosti, jako je například Archaia.

Odkazy

Reference

Literatura 
 SKLENÁŘ, Karel a kol. Biografický slovník českých, moravských a slezských archeologů. Praha: Libri, 2005.

Související články 
 Seznam archeologů

Externí odkazy 
 

 
Profese
Archeologie
Sklářský vrch

Sklářský vrch nese několik vrcholů:

 Sklářský vrch (763 m) – vrch západně od Lesné v Českém lese
 Sklářský vrch (1194 m) – hora západně od Železné Rudy na Šumavě
Smrk pod Sklářským vrchem

Smrk pod Sklářským vrchem byl památný strom u Lesné jihozápadně od Tachova. Dvojitý smrk ztepilý (Picea abies) rostl na jižním svahu Sklářského vrchu při silnici z Lesné do Staré Knížecí Hutě, asi 200 m od hájovny. Obvod jeho kmene měřil 630 cm, jeden z kmenů měl obvod okolo 440 cm. Rozměry patřil mezi největší smrky v České republice. V roce 1988 se vyvrátil, stále ještě leží u silnice.

Stromy v okolí 
 Smrk pod Bukovou strání
 Lesenská lípa
 Lípa v Lesné na návsi
 Lípa v Lesné u pana Hrčína

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Tachov

Zaniklé smrky v Česku
Památné smrky v Plzeňském kraji
Památné smrky ztepilé v Česku
Památné stromy v okrese Tachov
Památné stromy v Českém lese
Památné stromy v CHKO Český les
Údržba:Články objektů bez souřadnic
Zaniklo 1988
Lesná (okres Tachov)
Ignác Stuchlý

Ctihodný Ignác Stuchlý (známý v pozdějším věku jako Staříček; 14. prosince 1869, Boleslav (Slezské vojvodství) – 17. ledna 1953, Lukov) byl římskokatolický kněz, spoluzakladatel a první provinciál české salesiánské provincie. V současné době probíhá v Římě jeho beatifikační proces. Dne 5. listopadu 2019 se sešel poradní sbor teologů-konzultorů při vatikánské Kongregaci pro blahořečení, který jednomyslně schválil dokument o hrdinských ctnostech Božího služebníka Ignáce Stuchlého. Šlo o další krok na cestě k jeho oficiálnímu za „ctihodného“. Dne 21. prosince 2020 papež František schválil dekret o heroických ctnostech P. Ignáce Stuchlého.

Život 
Ignác Stuchlý se narodil ve slezské Boleslavi. Od roku 1891 studoval teologii v Olomouci u dominikánů, tato studia ale přerušil a později odjel do Itálie. Tam v roce 1895 vstoupil do noviciátu salesiánů a pokračoval ve studiích. Na kněze byl vysvěcen v roce 1901. Poté střídavě působil jakožto salesián v Itálii a ve Slovinsku, od roku 1925 začal plánovat založení české salesiánské provincie.

Salesiáni pod vedením Ignáce Stuchlého a Štěpána Trochty přišli do českých zemí v roce 1927 a jejich první dům vznikl ve Fryštáku (nedaleko Zlína). Pod vedením P. Stuchlého, který od počátku platil za neformální, leč nezpochybnitelnou hlavu českých salesiánů, vznikaly postupně další salesiánské domy.

Nová česká provincie vznikla 15. září 1935, Ignác Stuchlý byl nejprve jmenován jejím inspektorem a posléze provinciálem.

Jeho stárnoucí tělo těžce neslo pracovní vypětí a strádání během válečných let i za komunistického režimu. Po mozkové mrtvici, která jej zasáhla v roce 1950, byl Ignác Stuchlý upoután na lůžko. V noci ze 13. na 14. dubna byl fryštácký salesiánský ústav, v němž pobýval, přepaden StB v rámci Akce K. Těžce nemocný Stuchlý byl poté umístěn v domově důchodců v Lukově. Zemřel po dalším záchvatu mozkové mrtvice v lednu 1953. Pohřben je na hřbitově ve Fryštáku po boku svého dlouholetého spolupracovníka ThDr. Augustina Štancla.

Je po něm pojmenován Dům Ignáce Stuchlého ve Fryštáku.

Dílo 
 Sv. Jan Bosko. Brno : Dědictví sv. Cyrilla a Methoděje, 1934. 164 s.

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Salesiáni Dona Bosca
 Štěpán Trochta
 Augustin Štancl
 Fryšták
 Seznam ctihodných katolické církve

Externí odkazy 
 
 
 Stránky salesiánů
 Životopis na stránkách Domu Ignáce Stuchlého

Čeští salesiáni
Čeští ctihodní
Političtí vězni komunistického režimu v Československu
Křesťanští mučedníci 20. století
Zemřelí na cévní mozkovou příhodu
Narození v roce 1869
Narození 14. prosince
Narození ve Slezském vojvodství
Úmrtí v roce 1953
Úmrtí 17. ledna
Úmrtí v Lukově (okres Zlín)
Muži
Pohřbení ve Fryštáku
Čeští katoličtí mučedníci z období komunismu
Led Zeppelin (album)

Led Zeppelin je debutové eponymní studiové album skupiny Led Zeppelin, vydané v roce 1969. Spontánní album bylo natočeno za pouhých 30 hodin, v témže roce, kdy skupina vznikla. Jeho vliv působí až do dnešní doby. V žebříčku časopisu Rolling Stone The 500 Greatest Albums of All Time dosáhlo 29. příčky.

Na svém debutovém albu se Led Zeppelin podařilo vytvořit unikátní hudební zvuk, vycházející z bluesových základů, mísící jednoduché, snadno zapamatovatelné rytmy a složité kytarové konstrukce. Skladby "Zeppelínů" dokázaly nápaditě měnit dynamiku a tempo, což jim vtisklo punc jedinečnosti a povyšovalo jejich hudbu na něco víc než jen pouhý hlučný kytarový rock. To platí jak o tomto albu, tak o všech následujících. Největší pozornosti posluchačů se na tomto LP těší bluesově psychedelické songy "Dazed and Confused", "You Shook Me" a "I Can't Quit You Baby", to však neznamená, že by zbytek písní nějakým způsobem za nimi pokulhával. Právě naopak. Najdeme mezi nimi folkové melodie jako v základu písně "Babe I'm Gonna Leave You" či v Pagově intrumentálce "Black Mountain Side", našlapanou rockovku "How Many More Times", hymnickou "Your Time Is Gonna Come" nebo odvázané hard-rockové vypalovačky jako "Communication Breakdown" a "Good Times Bad Times". Vedle výborné hudby je bezesporu největším přínosem tohoto alba vytyčení zcela nového směřování hard-rocku a heavy-metalu. Právem bývá považováno za nejdůležitější debutovou desku, jaká kdy byla v dějinách rocku nahrána.

V Československu album vyšlo v roce 1982.

Seznam skladeb

Sestava 
Led Zeppelin
 Jimmy Page – akustická, elektrická a pedal steel kytara, doprovodný zpěv, produkce
 Robert Plant – zpěv, harmonika
 John Paul Jones – baskytara, varhany, klávesy, doprovodný zpěv
 John Bonham – bicí, tympány, doprovodný zpěv
Další
 Viram Jasani – tabla ve skladbě "Black Mountain Side"
 George Hardie – návrh obalu
 Glyn Johns – režie, mixáž

Reference 

Alba Led Zeppelin
Alba z roku 1969
Eponymní alba
Debutová alba
Alba Atlantic Records
Alba v angličtině
Alba, která produkoval Jimmy Page