Atlanti-óceán

Az Atlanti-óceán a Föld második legnagyobb óceánja, a bolygó felszínének kb. 20%-át foglalja el. Az óceán medencéje megközelítően észak–déli irányban, elnyújtott S alakban húzódik végig a nyugati féltekén. Két jelentős területre szokás osztani, az Északi- és Déli-Atlanti-óceánra, a választóvonalat az Észak-egyenlítői áramlás jelenti, a 8. északi szélességi fok magasságában.

Határai és méretei 
Nyugatról az amerikai kontinens, keletről Európa és Afrika, északról a Jeges-tenger, délről a Déli-óceán határolja. Egyes nézetek a Jeges-tengert, illetve annak bizonyos részeit az Atlanti-óceán részének tekintik. Hasonlóan megosztottak a geográfusok a Déli-óceán megítélésében, az elnevezés csak 2000-ben vált hivatalossá, sok térképen a tradicionális 3 óceán, így az Atlanti is, az Antarktiszig tart. Az Atlanti-óceánhoz tartozik a Földközi-tenger is, annak nyugati medencéjében így az óceán - közvetve - határos Ázsiával is.
Az óceán a mesterségesen épített Panama-csatornán keresztül áll kapcsolatban a Csendes-óceánnal. Afrikától délre a keleti 20. hosszúsági fok (meridián) az Atlanti- és az Indiai-óceán határa. A Jeges-tengerrel alkotott tengeri határvonala a Grönlandtól Izland ÉNY-i sarkáig, majd annak ÉK-i sarkától a Spitzbergák déli csúcsáig és onnan Észak-Norvégiáig, az Északi-fokig tart. Délen a 60. szélességi fokig tart az Atlanti-, az attól délre eső terület a Déli-óceán.

Melléktengereivel együtt teljes területe 106,4 millió km²; a melléktengerek nélkül 82,4 millió km². Térfogata 354,7 millió km³, a melléktengerek nélkül 323,6 millió km³.

Átlagos mélysége 3332 m, melléktengerei nélkül 3926 m, legnagyobb mélysége 8605 m a Puerto Ricó-i árokban.

Brazília és Libéria között csak 2848 km széles, az Egyesült Államok és Észak-Afrika között kb. 4830 km.

Jelentősebb melléktengerei: Karib-tenger, Földközi-tenger, Fekete-tenger, Északi-tenger, Balti-tenger. Jelentősebb öblei: Mexikói-öböl, Szent Lőrinc-öböl.

Számos szigete közül a jelentősebbek: Grönland, Izland, Nagy-Britannia, Írország, Azori-szigetek, Madeira, Kanári-szigetek, Zöld-foki Köztársaság, Új-Fundland, Bermuda, a Karib-szigetek, Szent Ilona, Tristan da Cunha, a Falkland-szigetek és Déli-Georgia és Déli-Sandwich-szigetek.

Évente nagyjából 3 cm-rel növekszik a szélessége kelet-nyugati irányban.

A tengerfenék és a víz jellemzői 
Az Atlanti-óceán fenekének – szó szerint – legkiemelkedőbb képződménye egy hosszanti irányban végighúzódó hegység, a Közép-Atlanti-hátság. Izlandtól a déli 58. szélességi fokig húzódik, rá közel merőlegesen számos kisebb hátság és gerinc fut a kontinensek felé. Legszélesebb részén 1600 km széles, a vízmélység átlagosan 2700 m-re csökken felette. A hátságtól távolabb a tengerfenék – néhány hegytől és hasadéktól eltekintve – jobbára sima.

A felszíni víz hőmérséklete az égövtől és a tengeráramlatoktól függően széles értékek között változik. Leghidegebb részein -2 °C, a trópusokon eléri a 29 °C-ot is. A mérsékelt övben a legnagyobb a vízhőmérséklet ingadozása (7-8 °C).

A víz sótartalma 33 és 37‰ között mozog. A partok mentén, a folyók hatására alacsonyabb, a 25. szélességi körök környékén a legmagasabb, de regionálisan és az év folyamán is sokat ingadozik. Az áramlatokkal körbevett, ekképpen bizonyos mértékben elszeparált észak-atlanti Sargasso-tenger jelentősen sósabb a környezeténél.

A Coriolis-erő miatt az Atlanti-óceán északi medencéjében az óramutató járásával egyező irányú az áramlás, a déli medencében ezzel ellentétes.

Klíma 

Az óceáni és a környező szárazföldek klímáját nagyban befolyásolja a felszíni víz hőmérséklete, az áramlások és az általuk keltett szelek. A tengervíz hatalmas hőtároló kapacitásának köszönhetően a hőmérséklet sokkal kevésbé ingadozik, mint az azonos égövbeli szárazföldeké. Az áramlatok jelentősen befolyásolják (egyensúlyozzák) a hőmérsékletet. Ennek legismertebb példája a Golf-áramlat, amely a trópusokról szállított meleg vízzel enyhíti Nagy-Britannia és Észak-Európa időjárását.

Az Észak-atlanti medence déli részén, az egyenlítői konvergencia zónában keletkeznek a hurrikánok.

Történet és gazdaság 
A Déli-óceán után a második legfiatalabb óceán az Atlanti. A jelenlegi kutatások bizonyítottnak látják, hogy nem öregebb 180 millió évnél. Akkoriban következett be, hogy az addig szuperkontinens, a Pangea lemezekre töredezett, amelyek lassan eltávolodtak egymástól.

Az emberiség története során az egyik legkorábban felfedezett óceán volt. Partjain (de főként az óceán melléktengereként számontartott Földközi-tenger partján) évezredek óta élnek emberek, azonban hajóikkal csak ritkán távolodtak el a parttól. Feltételezések szerint valószínű, hogy az egyiptomiak az ókorban már kihajóztak a Gibraltári-szoroson és az sem kizárt, hogy esetleg a partok mentén expedíciókat vezettek Nyugat-Afrika partjai mentén, vagy esetleg megkerülték Afrikát. Ez utóbbira azonban semmilyen egyértelmű bizonyíték nincs. Más elképzelések szerint, szintén az egyiptomiak esetleg áthajózhattak az Atlanti-óceánon is. Ennek a teóriának az igazolására a norvég Thor Heyerdahl 1970-ben ősi technikákat használva papiruszsásból épített tutajt, amelyen második próbálkozásra sikerült is áthajóznia Marokkóból Közép-Amerikába. Elmélete szerint nem véletlen, hogy az egyiptomi és a közép-amerikai (például maja) kultúrák nagyjából egy időben építették a maguk piramisait. Útjával azt akarta bizonyítani, hogy lehetett kapcsolat ezen ősi népek között.

Ami biztosan tudható, hogy északon a vikingek a 10. vagy 11. században – körülbelül a magyar államalapítás idején – Izland érintésével áthajóztak Grönlandra (amit ők neveztek el Zöld földnek) és elérték a mai Új-Fundland, de ott nem tudtak tartósan megtelepedni.

A viking kor lezárultával a legendák ködébe vesztek a távoli földek, a középkor hajósai csak a partok mentén hajóztak, sokan úgy hitték, hogy az óceán jelenti a „világ végét”, ahonnan nincs tovább. A török hódítás és a természettudományok fejlődése hozta meg lehetőségét annak, hogy az addigi hagyományos szárazföldi karavánutak helyett a tenger felől próbálják meg elérni az európai kereskedők Ázsiát. A Föld kerületének méretében azonban korántsem volt egyetértés.

1492-ben jöhetett létre egy vakmerő és eltökélt itáliai hajós első utazása a spanyol uralkodók anyagi támogatásával. Kolumbusz Kristóf (Christopher Columbus) öt heti hajózás után, 1492. október 12-én ért partot a mai Bahamák egyik szigetén, amit ő San Salvadornak nevezett el. Hogy ez pontosan melyik mai sziget volt, arról viták folynak, legvalószínűbb, hogy a Samana Cay. Habár Kolumbusz köztudomásúlag úgy halt meg hogy nem tudta hogy új földrészt és nem a kelet-ázsiai partokat érte el, ma is úgy tekintünk rá, mint Amerika felfedezőjére. Az egyre gyakoribb expedíciók lassan feltérképezték a partokat és magát az Óceánt is, ami a világ egyik legfontosabb tengeri útvonala lett. A gyarmatosítás fénykora után nemcsak a kereskedők és katonák, hanem a tudósok is elkezdtek vele ismerkedni. Az óceán nemcsak hajózási útvonalként, hanem közvetlenül – a halászat és a modern korban a bányászat révén – is hozzájárul a környező országok gazdaságához. Sajnos végtelennek gondolt mérete miatt sokszor használták és használják arra is, hogy megszabaduljanak a hulladékoktól.

Jelentős kikötők

Észak-Amerika

Amerikai Egyesült Államok 
 Baltimore
 Boston
 Port Canaveral
 Charleston
 Corpus Christi
 Port Everglades
 Houston
 Jacksonville
 Port of Miami-Dade
 Morehead City
 Nantucket
 New Haven
 New London
 New Orleans
 New York
 Newport News
 Norfolk
 Port of Palm Beach
 Port Newark-Elizabeth Marine Terminal
 Portland
 Portsmouth
 Providence
 Savannah
 Tampa
 Wilmington

Kanada 
 Charlottetown (Prince Edward-sziget)
 Digby, Nova Scotia
 Halifax Nova Scotia
 Liverpool, Nova Scotia
 Pictou, Nova Scotia
 Hantsport, Nova Scotia
 Saint John, Új-Brunswick
 Shelburne, Nova Scotia
 Sept-Îles, Quebec
 St. John’s, Újfundland és Labrador
 Sydney, Új-Skócia
 Yarmouth

Egyéb észak-amerikai kikötők 
 Puerto Cortés, Honduras
 Willemstad, Curaçao

Európa 
 Aberdeen, Egyesült Királyság
 A Coruña, Spanyolország
 Ålesund, Norvégia
 Amszterdam, Hollandia
 Antwerpen, Belgium
 Avilés, Spanyolország
 Belfast, Egyesült Királyság
 Bergen, Norvégia
 Bilbao, Spanyolország
 Bodø, Norvégia
 Bordeaux, Franciaország
 Bréma, Németország
 Brest, Franciaország
 Bristol, Egyesült Királyság
 Cádiz, Spanyolország
 Cherbourg-Octeville, Franciaország
 Cork, Írország
 Dublin Port, Írország
 Dunkerque, Franciaország
 Edinburgh, Egyesült Királyság
 Esbjerg, Dánia
 Funchal, Portugália
 Galway, Írország
 Gijón, Spanyolország
 Glasgow, Egyesült Királyság
 Göteborg, Svédország
 Hafnarfjörður, Izland
 Hamburg, Németország
 Las Palmas de Gran Canaria, Kanári-szigetek
 Le Havre, Franciaország
 Lisszabon, Portugália
 Liverpool, Egyesült Királyság
 London, Egyesült Királyság
 Milford Haven, Egyesült Királyság
 Nantes, Franciaország
 Narvik, Norvégia
 Newcastle upon Tyne, Egyesült Királyság
 Newport, Egyesült Királyság
 Normandy, Franciaország
 Oslo, Norvégia
 Oostende, Belgium
 Penzance, Egyesült Királyság
 Peterhead, Egyesült Királyság
 Porto, Portugália
 Portsmouth, Egyesült Királyság
 Reykjavík, Izland
 Rotterdam, Hollandia
 Saint-Nazaire, Franciaország
 Santa Cruz de Tenerife, Kanári-szigetek
 Santander Spanyolország
 Sevilla, Spanyolország
 Sines Portugália
 Southampton, Egyesült Királyság
 Stavanger, Norvégia
 Swansea, Egyesült Királyság
 Tromsø, Norvégia
 Trondheim, Norvégia
 Tórshavn, Feröer
 Vigo, Spanyolország

Dél-Amerika 
 Quequen, Argentína
 Bahia Blanca, Argentína
 Cayenne, Francia Guyana
 Fortaleza, Brazília
 Georgetown, Guyana
 Maceió, Brazília
 Mar del Plata, Argentína
 Montevideói kikötő, Uruguay
 Paramaribo, Suriname
 Recife, Brazília
 Rio de Janeiro, Brazília
 Rio Grande, Brazília
 Salvador, Brazília
 Santos, Brazília
 Vitória, Brazília

Afrika 
 Abidjan, Elefántcsontpart
 Accra, Ghána
 Banjul, Gambia
 Bissau, Bissau-Guinea
 Casablanca, Marokkó
 Conakry, Guinea
 Cotonou, Benin
 Dakar, Szenegál
 Douala, Kamerun
 Fokváros, Dél-afrikai Köztársaság
 Lagos, Nigéria
 Libreville, Gabon
 Lomé, Togo
 Luanda, Angola
 Malabo, Egyenlítői-Guinea
 Monrovia, Libéria
 Nouakchott, Mauritánia
 Port Harcourt, Nigéria
 Porto Novo, Benin
 Praia, Zöld-foki Köztársaság
 Rabat, Marokkó
 Saldanah, Dél-afrikai Köztársaság
 Tanger, Marokkó
 Walvis Bay, Namíbia

További információk

Jegyzetek