alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Efeu

Er et navn for flere forskellige ubeslægtede klatreplanter:
 Den almindelige stedsegrønne Efeu: Se Almindelig Vedbend.
 Den giftige Poison-Ivy (ofte oversat som "Gift-Efeu") vokser i USA, og den er særligt kendt fra Anders And blade. Den findes kun i ét eksemplar her i landet, en hunplante. Se Almindelig Giftsumak (Toxicodendron radicans).
Pilledrager-familien

Pilledrager-familien (Marsileaceae) er udbredt i Europa, Australien, Sydøstasien og Sydamerika. Det er 3 slægter og ca. 70 arter af specialiserede, vandlevende eller meget fugtkrævende bregner. De modsatte blade udspringer fra jordstængler, som enten bærer bladene fra flere vækstpunkter, eller som bærer de 2-4 brede blade fra spdsen. Her nævnes alle slægterne, selv om kun Pilledrager er vildtvoksende i Danmark.

 Kløverbregne (Marsilea) (synonym: Lemma)
 Pilledrager-slægten (Pilularia)
 Regnellidium

Litteratur 
 M. Skytte-Christiansen: ''Bregner, mosser, laver", 1981, 

Plantefamilier
Bregner
Engelsød-familien

Engelsød-familien (Polypodiaceae) er kendetegnet ved at have krybende jordstængler med enkeltvis siddende, fjersnitdelte blade. Sporehushobene (sori) er uden slør. Her nævnes kun eneste slægter, som ses i Danmark.

 Engelsød (Polypodium) (vildtvoksende)
 Hjortetakbregne (Platycerium)

Rødlistede arter 
 Campyloneurum oellgaardii
 Ceradenia melanopus
 Ceradenia semiadnata
 Leptochilus cantoniensis
 Micropolypodium aphelolepis
 Polypodium latissimum
 Polypodium quitense

Note 

Plantefamilier
Engelsød-ordenen
Kambregne-familien

Kambregne-familien (Blechnaceae) er en familie af bregner som tidligere blev placeret i ordenen Filicales. NU henregnes familien til Engelsød-ordenen (Polypodiales). 1 art vildtvoksende i Danmark.

 Kambregne-slægten (Blechnum)
 Doodia
 Sadleria
 Lianbregne-slægten (Stenochlaena)
 Woodwardia

Rødlistede arter 
Blechnum eburneum
Blechnum monomorphum
Blechnum sodiroi

Kilder 
  Taxonomicon – Family Blechnaceae

Noter 

Plantefamilier
Bregner
Fjerbregne-familien

Fjerbregne-familien (Woodsiaceae) er en stor familie med følgende fællestræk: Planterne er landlevende stauder. De har store blade, som danner åbne rosetter. De enkelte blade har furet bladstilk med to flade ledningsstrenge ved basis. Bladpladen er blød og fjerformet med det bredeste sted midt på.

Iflg. ITIS  henregnes alle slægter i denne familie til Mangeløv-familien.

 Fjerbregne-slægten (Athyrium)
 Strudsvinge-slægten (Matteuccia)
 Bægerbregne-slægten (Cystopteris)
 Egebregne-slægten (Gymnocarpium)

Rødlistede arter 
Diplazium chimboanum
Diplazium divisissimum
Diplazium leptogrammoides
Diplazium mildei
Diplazium navarretei
Diplazium oellgaardii
Diplazium palaviense
Diplazium rivale
Woodsia indusiosa

Note 

Plantefamilier
Bregner
Radeløv-familien

Radeløv-familien (Aspleniaceae) er en den eneste familie i Radeløv-ordenen. Arterne i familien har linjeformede sporehuse langs bladranden. Mange forskere anser familien for at være monotypisk med kun én slægt, Radeløv, for arterne i de tidligere slægter (som f.eks. Hjortetunge-slægten) danner hybrider med Radeløv i naturen. I dag udskiller man dog ofte en række af arterne i slægten Hymenasplenium.

 Radeløv (Asplenium)
 Hymenasplenium

Rødlistede arter 
 Asplenium schweinfurthii

Note
Nellike-familien

Nellike-familien (Caryophyllaceae) består af ca. 90 slægter, der er udbredt i alle verdensdele (inklusive Antarktis). Det er karakteristisk for familien, at bladene er modsatte og helrandede. Blomsterne er samlet i gaffelkvaste, og de enkelte blomster er tvekønnede, regelmæssige og 5-tallige. Den tørre kapsel indeholder mange frø.

Her beskrives kun de slægter, der er repræsenteret ved arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Klinte (Agrostemma)
 Markarve (Arenaria)
 Hønsetarm (Cerastium)
 Skorem (Corrigiola)
 Bærlimurt (Cucubalus)
 Nellike (Dianthus)
 Gipsurt (Gypsophila)
 Brudurt (Herniaria)
 Skærmarve (Holosteum)
 Strandarve-slægten (Honckenya)
 Bruskbæger (Illecebrum)
 Norel (Minuartia)
 Skovarve (Moehringia)
 Kløvkrone (Myosoton)
 Knopnellike (Petrorhagia)
 Firling (Sagina)
 Sæbeurt (Saponaria)
 Knavel (Scleranthus)
 Limurt (Silene)
 Spergel (Spergula)
 Hindeknæ (Spergularia)
 Fladstjerne (Stellaria)
 Konellike (Vaccaria)
 Tjærenellike har ikke længere sin egen familie, men skal søges under Limurt (Silene)

 Acanthophyllum
 Achyronychia
 Allochrusa
 Alsinanthe
 Alsine
 Alsinidendron
 Alsinopsis
 Ankyropetalum
 Anychia
 Atocion
 Banffya
 Behen
 Bolanthus
 Bolbosaponaria
 Brachystemma
 Brewerina
 Bufonia
 Calycotropis
 Cardionema
 Caryophyllus
 Cerdia
 Cernohorskya
 Chaetonychia
 Charesia
 Colobanthus
 Cometes
 Coronaria
 Cyathophylla
 Dadjoua
 Dianthella
 Diaphanoptera
 Dicheranthus
 Drymaria
 Drypis
 Eremogone
 Eudianthe
 Fimbripetalum
 Gastrocalyx
 Gastrolychnis
 Geocarpon
 Gooringia
 Gouffeia
 Greniera
 Gymnocarpos
 Habrosia
 Hafunia
 Haya
 Heliosperma
 Heterochroa
 Hymenella
 Kabulia
 Kohlrauschia
 Krascheninikovia
 Krauseola
 Kuhitangia
 Lepyrodiclis
 Lidia
 Lochia
 Loeflingia
 Melandrium
 Melandryum
 Merckia
 Mesostemma
 Microphyes
 Minuopsis
 Mniarum
 Moenchia
 Nyachia
 Ochotonophila
 Ortegia
 Paronychia
 Pentacaena
 Pentastemonodiscus
 Petrocoptis
 Philippiella
 Phryna
 Phrynella
 Pinosia
 Pirinia
 Pleioneura
 Plettkea
 Pollichia
 Polycarpaea
 Polycarpon
 Polytepalum
 Porsildia
 Provancheria
 Psammanthe
 Psammophila
 Psammophiliella
 Pseudosaponaria
 Pseudostellaria
 Pteranthus
 Pycnophyllopsis
 Pycnophyllum
 Queria
 Reesia
 Reicheella
 Rhodalsine
 Robbairea
 Sanctambrosia
 Schiedea
 Schischkiniella
 Scleranthopsis
 Sclerocephalus
 Scopulophila
 Selleola
 Siphonychia
 Spergulastrum
 Sphaerocoma
 Steris
 Stipulicida
 Telephium
 Thurya
 Thylacospermum
 Tryphane
 Tunica
 Tytthostemma
 Uebelinia
 Velezia
 Wangerinia
 Wierzbickia
 Wilhelmsia
 Willwebera
 Xerotia

Note

Eksternt link 
 

 
Nellike-ordenen
Portulak-familien

Portulak-familien (Portulacaceae) er udbredt i hele verden, dog med tyngdepunkt i det vestlige Nordamerika. De  sukkulente og for det meste urteagtige planter har modsatte og ofte kødfulde blade. Her nævnes kun de slægter, som har vildtvoksende arter i Danmark, eller som dyrkes her.

 Vinterportulak-slægten (Claytonia ).
 Lewisia.
 Vandarve (Montia).
 Portulak (Portulaca).

Nellike-ordenen
Rude-familien

Rude-familien (Rutaceae) har ca. 160 slægter og 1700 arter af tokimbladede planter, der især er udbredt i de tropiske egne og med arter i Sydafrika og Australien. De kan kendes på, at de har modsatte og sammensatte blade med kirtler, indeholder æteriske olier . Blomsterne har støvdragerne arrangeret i en ring med tykke støvtråde. Frugterne er meget forskellige, men har alle de typiske kirtler i overhuden. Her nævnes kun de slægter, der dyrkes i Danmark, eller som har økonomisk betydning.

 Angostura
 Bitræ-slægten (Euodia)
 Citrus
 Diktam (Dictamnus) – Gasplante
 Dværgcitron (Poncirus)
 Korktræ (Phellodendron)
 Læderkrone (Ptelea)
 Orixa
 Rude (Ruta)
 Skimmia
 Tandved (Zanthoxylum)
 Tetradium (tidligere henført til slægten Euodia)

Eksterne henvisninger

Se også 
 Dækfrøede planter (Magnoliophyta)
Kvassia-familien

Kvassia-familien (Simaroubaceae) rummer ca. 22 slægter og 170 arter, der er udbredt overalt i troperne og subtroperne. Det er træer eller buske, ofte med bitterstoffer i bark, ved og frø. Familien kan genkendes på den meget tydelige marv i skuddene, hvad der gør dem uventet lette. Desuden er barken bitter, og bladene har flade kirtler på undersiden og ofte nogle grove tænder langs randen. Blomsterne er gerne små med kronblade, som næsten ikke kan dække bægerbladene.

 Amaroria
 Brucea
 Castela
 Eurycoma
 Gymnostemon
 Hannoa
 Kvassia (Quassia)
 Laumoniera
 Leitneria
 Nothospondias
 Odyendea
 Perriera
 Picrasma
 Picrolemma
 Pierreodendron
 Pleiokirkia
 Simaba
 Simarouba
 Skyrækker-slægten (Ailanthus)
 Soulamea
Sæbetræ-familien

Sæbetræ-familien (Sapindaceae) er en stor familie, som består af ca. 140 slægter og 1400 arter, hovedsagelig træagtige planter, der er udbredt i tropiske og subtropiske egne. Familien kan kendes på, at arterne ofte har sammensatte (finnede eller fingrede) blade. Småbladene er groft takkede og de fine bladstrenge er ofte tydelige i tørret tilstand. Blomstringen sker i stande, og de enkelte blomster er ret små med tydelige hår indeni. Her omtales kun de slægter, der er vildtvoksende eller dyrket i Danmark, eller som har økonomisk interesse.

 Løn-slægten (Acer)
 Hestekastanje (Aesculus)
 Ballonvin (Cardiospermum)
 Longan-slægten (Dimocarpus)
 Kinesertræ-slægten (Koelreuteria)
 Litchi-slægten (Litchi)
 Sæbetræ (Sapindus)
 Guldhorn (Xanthoceras)

Se også 
 Slægten Løn (Acer) hørte tidligere til i Løn-familien (Aceraceae).

Eksterne links 
 P.F. Stevens: Angiosperm Phylogeny Website. Seneste revision den 12. juli 2012
Sankt Nikolaj Kirke

Sct. Nicolai (/Sankt Nicolai/Skt. Nicolai/Sct. Nikolaj/Sankt Nikolaj/Skt. Nikolaj/Sankt Nicolaus) kirke, der er opkalde efter Sankt Nikolaus, findes flere steder:

Danmark 
 Nylars kirke - Rundkirke i Nylarsker Sogn på Bornholm.
 Sankt Nicolaj Kirke (Bogense) – en kirke i Bogense Sogn i Nordfyns Kommune.
 Sankt Nikolaj Kirke (Esbjerg) – en katolsk kirke i Esbjerg.
 Sankt Nikolai Kirke (Farup) - en kirke i Farup Sogn i Esbjerg Kommune.
 Sankt Nikolai Kirke (Holbæk) – en kirke i Sankt Nikolai Sogn i Holbæk Kommune.
 Sankt Nikolaj Kirke (Hvidovre) – en katolsk kirke i Hvidovre.
 Sankt Nicolai Kirke (Kolding) – en kirke i Sankt Nicolai Sogn i Kolding Kommune.
 Sankt Nicolai Kirke (København) – på Nikolaj Plads, delvist nedbrændt 1795, nu kaldet Nikolaj Kunsthal.
 Sankt Nicolai Kirke (Køge) – en kirke i Køge Sogn i Køge Kommune.
 Sankt Nicolai Kirke (Middelfart) – en kirke i Middelfart Sogn i Middelfart Kommune.
 Sankt Nicolaus Kirke (Møgeltønder)
 Sankt Nikolai Kirke (Nakskov) – en kirke i Sankt Nikolai Sogn i Nakskov, Lolland Kommune.
 Sankt Nicolaj Kirke (Randers)
 Sankt Nicolai Kirke (Roskilde)
 Sankt Nicolai Kirke (Skælskør) – en kirke i Skælskør Sogn i Slagelse Kommune.
 Sankt Nicolai Kirke (Rønne) – en kirke i Rønne Sogn i Bornholms Regionskommune.
 Sankt Nicolai Kirke (Svendborg) – en kirke i Sankt Nikolaj Sogn i Svendborg Kommune.
 Sankt Nikolai Kirke (Varde) – en nedrevet kirke i Varde
 Sankt Nicolai Kirke (Vejle) – en kirke i Sankt Nikolaj Sogn i Vejle Kommune.
 Sankt Nicolaj Kirke (Viborg) – eksisterede fra ca. år 1300 til ca. 1500
 Sankt Nicolai Kirke (Aabenraa) – en kirke i Aabenraa Sogn i Aabenraa Kommune.
 Sankt Nikolaj Kirke (Aarhus) – katolsk kirke i Aarhus

Italien 
 Sankt Nikolai Kirke (Palmi) – en kirke i Palmi.

Kina 
 Sankt Nikolaj Kirke (Harbin)

Sverige 
 Sankt Nikolai Kirke (Halmstad) – en kirke i Halland, Sverige.
 Sankt Nikolai Kirke (Simrishamn) – en kirke i Skåne, Sverige.
 Sankt Nikolai Kirke (Sölvesborg) – en kirke i Blekinge, Sverige.
 Sankt Nikolai Kirke (Trelleborg) – en kirke i Skåne, Sverige.

Tjekkiet 
 Sankt Nikolaj Kirke (Staré Město, Prag) – en kirke i kvarteret Malá Strana, Prag i Tjekkiet

Tyskland 
 Sankt Nikolaj Kirke (Burg auf Fehmarn) – en kirke i Burg auf Fehmarn i Holsten
 Sankt Nikolaj Kirke (Egernførde) – en kirke i Egernførde i Sydslesvig
 Sankt Nikolaj Kirke (Flensborg) – en kirke i Flensborg i Sydslesvig
 Sankt Nikolai Kirke (Før) – en kirke på øen Før i Sydslesvig
 Sankt Nikolaj Kirke (Kiel) – en kirke i Kiel i Holsten
 Sankt Nikolaj Kirke (Kappel) – en kirke i Kappel i Sydslesvig
Kronometer

Et kronometer, også kaldet skibs-kronometer og sø-ur var et til navigationsbrug særligt konstrueret ur, der fandtes i ethvert søgående skib.

Kronometeret skulle have en nøjagtig gang og måtte derfor være så lidt påvirkeligt som muligt af skibets bevægelser, temperaturforandringer, elektriske strømme m.m. Drivkraften og reguleringen foregik som i et lommeur eller armbåndsur, da lodder og pendul, som tidligere var almindelige i fx Bornholmerure, ikke kunne anvendes af hensyn til skibets slingringer. Kronometeret anbragtes ligesom kompasset i "kardansk" ophængning i en solid kasse, der var fastskruet i et skab, kronometer-skabet, der om muligt blev placeret på et sted, hvor de ugunstige påvirkninger er så små som muligt.

Kronometeret viste Greenwich middelklokkeslet (Greenwich Mean Time), ved hjælp af hvilket man kunne finde klokkeslættet om bord, når "Længden" kendes, eller "Længden", når klokkeslættet om bord var fundet ved en observation. Det var nødvendigt at kende klokkeslættet med få sekunders nøjagtighed, da en fejl på blot 1 sekund giver en fejl i "Længden" på 4 bue-minutter, det vil sige en helt anden placering af skibet end dets faktiske position. I skibe på langfart havde man derfor som oftest indtil 3 kronometre, der daglig blev sammenlignet, hvorved man kunne kontrollere, hvilket der gik bedst, og kronometrets stand og gang kontrolleredes, så ofte lejlighed gives, ved klokkeslætsobservationer.

Kronometrets stand er forskellen mellem dets visning og middelklokkeslettet i Greenwich, den er +, når forskellen skal lægges til K.’kronometerets visning, altså når kronometeret gik for langsomt, og ÷, når det modsatte er tilfældet. Kronometerets daglige gang er den forandring, som standen undergår i et døgn. Den er +, når kronometeret taber, og ÷, når det vinder. Kronometerets stand og gang og alle andre forhold, som vedrører kronometeret, blev opført i en Kronometer-Journal eller observationsprotokol. Da det var af stor betydning, at kronometeret ikke gik i stå, blev der truffet særlige foranstaltninger til at sikre dets optrækning på bestemt tid. I orlogsskibe var det således indrettet, at mandskabet ikke kunne få middagsmad, før der er afgivet melding for, at kronometeret var optrukket.

Litteratur 
"Kronometer" (i: Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XIV, s. 756)

Navigation
Søfart
Tid
Asparges-familien

Asparges-familien (Asparagaceae) har to slægter og omkring 370 arter, der er udbredt i Europa, Asien, Afrika, samt i Mexico. Det er meget forskelligartede planter, som tilsyneladende er inde i en meget hastig artsdannelse. 

APG III-systemet fra 2009 kræver, at syv tidligere familier indordnes under Asparges-familien. En artikel fra samme år anviser, at slægterne kan grupperes i syv underfamilier, der svarer til de tidligere familier:

 Underfamilie Agavoideae, tidligere Agavaceae + Hesperocallidaceae
 Underfamilie Aphyllanthoideae, tidligere Aphyllanthaceae
 Underfamilie Asparagoideae, tidligere Asparagaceae
 Underfamilie Brodiaeoideae, tidligere Themidaceae
 Underfamilie Lomandroideae, tidligere Laxmanniaceae
 Underfamilie Nolinoideae, tidligere Ruscaceae
 Underfamilie Scilloideae, tidligere Hyacinthaceae

Mange arter indenfor asparges-familien har fyllokladier og kladodier, som er omdannede fotosyntetiserende stængler eller stængelstykker. Fyllokladier kan ofte forveksles med blade, men har ikke spalteåbninger.

Kilder 

- alle netsteder var brugbare den 12. marts 2012

 
Asparges-ordenen
Daglilje-familien

Daglilje-familien (Hemerocallidaceae) er en lille familie med få slægter. Det er urteagtige planter med liljeagtige træk. I den nyeste systematik er de dog udskilt af Lilje-ordenen (Liliales) og derfor også af Lilje-familien (Liliaceae).

 Agrostocrinum
 Arnocrinum
 Corynotheca
 Dianella
 Eccremis
 Geitonoplesium
 Daglilje (Hemerocallis)
 Hensmania
 Herpolirion
 Hodgsoniola
 Johnsonia
 Pasithea
 Phormium
 Rhuacophila
 Stypandra
 Simethis
 Stawellia
 Thelionema
 Tricoryne
 Xeronema

 
Asparges-ordenen
Påskelilje-familien

Påskelilje-familien (Amaryllidaceae) er en stor familie. Her omtales kun de slægter, som er repræsenteret ved arter, der trives i Danmark.

Links
Hyacint-familien

Hyacint-familien (Hyacinthaceae) er udbredt i hele Eurasien og især i Sydafrika og Sydøstasien. Det er løgvækster med smalle blade og stande af klokkeformede blomster på særlige skud. Her nævnes kun de slægter, der rummer arter, som dyrkes eller er vildtvoksende i Danmark.

 
Asparges-ordenen
Buksbom-familien

Buksbom-familien (Buxaceae) er en plantefamilie. Arterne i denne familie er som regel særbo. De har modsatte blade og ret små blomster. Frugterne indeholder kun få frø. Familien har kun nogle få slægter, og her beskrives kun de tre, som er repræsenteret ved arter, der dyrkes i Danmark.

 Buksbom-slægten (Buxus)
 Kødbær (Sarcococca)
 Notobuxus
 Styloceras
 Vinterglans-slægten (Pachysandra)

Eksterne henvisninger
Kornel-familien

Kornel-familien (Cornaceae) er en lille familie, som findes spredt på alle kontinenter, bortset fra Antarktis. De fleste arter er løvfældende træer eller buske med hele, modsatte eller spredtstillede blade. Canadisk Hønsebær er dog en stedsegrøn, urteagtig plante. I slægten Alangium findes også lianer. Blomsterne hos familiens arter varierer meget. De er dog som regel små, og de sidder i endestillede stande, der ofte er støttet af farvede højblade. Frugterne er som regel stenfrugter, der ofte danner bæragtige samlefrugter.

Med offentliggørelsen af APG III systemet i 2009 er slægterne fra den tidligere "Tupelotræ-familie" overført hertil.

 Alangium
 Camptotheca
 Kornel (Cornus)
 Duetræ-slægten (Davidia)
 Diplopanax
 Mastixia
 Tupelotræ (Nyssa)

Se også 
 Kornel (Cornus) i Danmark

Links 
 

 
Kornel-ordenen
Skeblad-familien

Skeblad-familien (Alismataceae) er vandplanter med mælkesaft. Bladene sidder i rosetter. Flydeblade og luftblade har hel rand, fremtrædende midterribbe og buede nerver med krydsforbindende mellemnerver. Frøene er nødder.

 Burnatia
 Butomopsis
 Caldesia
 Damasonium
 Echinodorus
 Hydrocleys
 Limnocharis
 Limnophyton
 Machaerocarpus
 Pilblad (Sagittaria)
 Ranalisma
 Skeblad (Alisma)
 Søpryd (Baldellia)
 Vandranke (Luronium)
 Wiesneria

Eksternt link
814



Begivenheder

Født

Dødsfald 
 Karl den Store
 Reginfred dansk konge

Eksterne henvisninger 

14
Karl den Store

Karl den Store (, , fransk/) (2. april 742, 747 eller 748 – 28. januar 814 i Aachen) var hersker over Frankerriget fra 768 til sin død i 814. Han underlagde sig det meste af Vesteuropa i tidlig middelalder og lagde grundstenen til de moderne lande Frankrig og Tyskland. Han blev i år 800 kronet som Romersk Kejser i Rom og var derved den første germanske fyrste, som antog den romerske kejsertitel og skabte det vesteuropæiske kejserbegreb, der dominerede storpolitikken helt frem til 1918. Tilnavnet "den Store" fik han i sin levetid.

Liv 
Han var søn af frankerkongen Pipin den lille og dronning Bertrada af Laon. Efter faderens død i 768 delte han kongemagten med sin bror Karloman, men da denne døde i 771 blev Karl enehersker. Tidligt slog han ind på en stormagtskurs og knuste i 774 langobarderriget og blev herre over store dele af Italien. I 777-78 foretog han et kun delvis vellykket felttog mod araberne i Spanien via Roncesvallespasset, et felttog der har inspireret til heltedigtet Rolandskvadet.

773-804 besejrede han Sakserne, Friserne og de vendiske Abodritter i blodige krige i Østholsten. Han blev den 25. december 800 kronet som Romersk Kejser i Rom af pave Leo 3. Han var nu ligeværdig med den østromerske kejser i Konstantinopel.

Ved hans død omfattede det Frankiske rige en stor del af det gamle vestromerske rige med nordgrænse ved Elben og en fremskudt borg ved Itzehoe i Holsten opført i 809. Han opnåede aldrig at samle alle dele af det gamle rige, for angelsakserne og vikingerne sad hårdt på England, og maurerne havde erobret Spanien næsten op til Pyrenæerne.

Indenrigspolitisk søgte Karl at styrke statsmagten, men opgav aldrig ideen om landet som et arverige, der kunne opdeles efter forgodtbefindende. Han tog sig ivrigt af undervisning og oprettede skoler for børn af både stormænd og lavere placerede embedsmænds, ligesom han samlede en kreds af lærde ved sit hof, bl.a. englænderen Alkuin.

Blandt Karls vidtrækkende politiske tiltag var en møntreform, der dannede det tredelte karolingiske møntsystem, der kom til at præge pengevæsenet i store dele af Europa i mange hundrede år.

Han blev efterfulgt af sin eneste overlevende søn, Ludvig den Fromme.

Eftermæle 
Han er blevet kaldt "Europas fader", eftersom han af det smuldrende, hærgede romerrige skabte grundlaget for det moderne Europa bl.a. ved en begyndende statsdannelse af Frankrig og Tyskland – to magter, der i høj grad har formet Europas og verdens historie.

I populærkultur 
Skuespiller og sanger Christopher Lees symfoniske metal konceptalbum Charlemagne: By the Sword and the Cross og dets heavy metalopfølger Charlemagne: The Omens of Death omhandler begge begivenheder i Karl den Stores liv.

Se også 
 Tysk-romerske kejsere

Noter

Eksterne henvisninger 

 http://www.futura-dtp.dk/SLAG/Personer/NavneC/Charlemagne.htm 

Karolingerne
Personer fra middelalderen
Tysk-romerske kejsere
Frankiske konger
Konger af Italien
Soldug-familien

Soldug-familien (Droseraceae) er insektædende urter, der har langstilkede og rosetstillede blade, som ofte er foldet langs midterribben. Blomsterne er som regel ganske små og hvide, men kun åbne i solskin. Her omtales kun de slægter, som er repræsenteret ved arter, der er vildtvoksende eller dyrkede i Danmark.

 Fluefanger-slægten (Dionaea)
 Soldug (Drosera)

Eksterne henvisninger 

 

Plantefamilier
Valmue-familien

Valmuefamilien (Papaveraceae), omfatter flere end 40 slægter. Den er udbredt over hele den nordlige, temperede zone med enkelte arter i Sydamerika og i Kaplandet. Det er urter, der indeholder mælkesaft, og som har spredt bladstilling. De har frikronede, mangehannede og undersædige blomster og danner kapselfrugter. 

Under det ældre, Cronquists system var familien delt i to: Valmue-familien og Jordrøg-familien.

Galleri 

Note
Ribs-familien

{{taxobox2
| navn = Ribs-familien
| farve = lightgreen
| billede = Ribes-odoratum-flowers.JPG
| billedbredde = 310px
| billedtekst = Guld-Ribs ((Ribes aureum).
| rige = Plantae (Planter)
| division = Magnoliophyta (Dækfrøede)
| klasse = Magnoliopsida (Tokimbladede)
| orden = Saxifragales (Stenbræk-ordenen)
| familie = Grossulariaceae
}}
Ribs-Familien (Grossulariaceae) har kun én slægt, og beskrivelsen af udbredelse og kendetegn skal altså søges dér.

 Ribs-slægten (Ribes'')

Stenbræk-ordenen
Nøkkerose-ordenen

Nøkkerose-ordenen (Nymphaeales) er en orden af dækfrøede planter. Det ser ud til, at Nymphaeales har udviklet sig væk fra de andre dækfrøede planter på et tidligt tidspunkt. I dag omfatter ordenen to familier af vandlevende urter:

 Nøkkerose-familien (Nymphaeaceae)
 Cabombaceae

Nogle gange medregnes Cabombaceae i Nymphaeaceae. 

I det ældre Cronquists system blev følgende familier medregnet:

 Lotus-familien (Nelumbonaceae)
 Barclayaceae
 Ceratophyllaceae
Rundbladet soldug

 
Rundbladet Soldug (Drosera rotundifolia) er en 10-15 cm høj kødædende plante, der vokser i hedemoser og højmoser. Planten skaffer kvælstof ved at fange og fordøje småinsekter.

Beskrivelse 
Rundbladet Soldug er en flerårig urt med en grundstillet roset af cirkelrunde, langstilkede blade, der er under 1 cm i diameter, og som har hel rand med langstilkede kirtler. De klæbrige kirtler ligner små dugdråber. Blomsterne bæres i juli-august i et endestillet aks på en særlig stængel. De enkelte blomster er 5-tallige, hvide og med 5 støvdragere. Frugtknuden er etrummet med tredelt griffel, som har todel støvfang. Frugterne er kapsler med talrige småfrø frø.

Rodnettet er forholdsvis svagt og meget fint.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 x 0,05 m (10x 5 cm/år).

Udbredelse 
Rundbladet Soldug har et meget stort udbredelsesområde, og er circumborealt udbredt. Den findes f.eks. i hele Nordeuropa, i Sibiren, store dele af Nordamerika, inkl. Grønland, og Asien. I Danmark findes den hist og her i Nord- og Vestjylland, mens den er lidt sjældnere i resten af landet. Den er blevet mindre hyppig i Danmark mellem 1939 og 2015, men betragtes stadig som Livskraftig i Den danske Rødliste 2019.

Habitat 
I Danmark er Rundbladet Soldug vildtvoksende på næringsfattig bund og lysåbent, som kan ses på dens indikatorværdier, f.eks. hedemoser og højmoser, hvor den findes sammen med bl.a. Tranebær, Djævelsbid, Hvid Næbfrø, Kragefod, Tormentil og arter af Tørvemos.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Close-up af blad med kirtler, Holmegaards Mose juli 2011 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Kødædende planter
Surbundsplanter
Urter (naturkanon)
Grønlands flora
Fruesko (art)

 
Fruesko (Cypripedium calceolus) er en 15-50 cm høj orkidé, der vokser i lys skov eller på skrænter. Den er i Danmark kun kendt fra Himmerland.

Beskrivelse 
Fruesko er en flerårig urt med en opret vækst. Bladene danner først en grundstillet roset, men derpå skyder den oprette stængel til vejrs. Den er rund i tværsnit og let behåret, og den bærer 3-5 spredtstillede og stængelomfattende blade. De er hele og bredt elliptiske med tydelige, buede bladribber og hel rand. Begge bladsider er lysegrønne, men undersiden er beklædt med et vatagtigt hårlag.

Blomstringen sker i maj-juni, hvor man finder 1-2 (under meget gunstige betingelser helt op til 4) endestillede blomster. De er stærkt uregelmæssige og 3-tallige. Yderst findes fire blosterblade, som er purpurrøde til brune, forvredne og smalle med lang spids. Den store, gule læbe er dannet af et enkelt, indre blosterblad, og den er krummet opad-indad, så den danner en ”bredsnudet sko”. Frugten er en kapsel med 6 langsgående åbninger ind til de mange, meget små frø.

Rodnettet består af en kort jordstængel og nogle grove rødder. Planten er afhængig af mykorrhiza med én eller flere svampearter. De første fire år snylter planten på svampen og har ingen blade. Derefter dannes det første blad, og i de følgende år kommer der flere og flere blade, indtil stænglen og blomsterne dannes.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,25 m (50 x 25 cm/år).

Voksested 

Fruesko er udbredt i Sibirien, Østasien og Europa, herunder også i Danmark, hvor den kun er kendt fra Himmerland. Den er tilpasset fugtige og lysåbne eller let skyggede voksesteder med en kalkholdig og ret næringsfattig jord.

I nationalparken Plitvice Søerne (20 km nordvest for Bihać i Bosnien og 110 km syd for Zagreb i Kroatien) findes arten i skovenge på en undergrund af dolomitkalk sammen med bl.a. Acer obtusatum (en art af løn), alm. humlebøg, parykbusk, balkandafne, brandlilje, Cardamine chelidonia (en art af springklap), karnisk lilje, storbladet pæon, tungeblad og wulfenaurikel.

Note

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet  

 Læs om Fruesko hos Naturstyrelsen 

Blomster
Flerårige urter
Danske arter i Habitatdirektivet
Vandkrans-familien

Vandkrans-familien (Zannichelliaceae) bestod tidligere under Cronquists system af arterne i slægten Zannichellia. De henregnes under det nuværende, fylogenetiske system under Vandaks-familien (Potamogetonaceae).

Plantefamilier
Adventurespil

Adventurespil (på dansk også benævnt som Eventyrspil) er normalt computerspil der enten handler om at udforske og løse opgaver i diverse verdener, eller handler om at udfordre spillerens hjerne gennem mere eller mindre logiske puzzles. Spillene er tur-baserede, man kan bruge lige så lang tid det skal være om hvert træk.

Historie

De første adventurespil var udviklet på mainframe computere, og først senere flyttet til personlige computere.  Det allerførste spil hed Adventure, og gav navn til hele genren.  Versionen af det spil til personlige computere blev kaldt Colossal Cave.  Et andet langt mere omfattende spil fra denne epoke var Dungeon, der blev kendt som Zork-serien i pc versionen.   Spillet blev nemlig opsplittet i flere dele, da de tidlige PC ikke kunne indeholde det hele.

Senere begyndte adventurespil at blive udviklet direkte til de personlige computere, med Level 9 som det dominerende udviklingsfirma.  Level 9 introducerede en fælles spilmotor hvorpå de enkelte spil var skrevet, hvilket både lettede udviklingen og porteringen af spil til forskellige platforme.  

Efterhånden som de personlige computeres lagerplads øgedes, begyndte man at introducere stilstående billeder i spillene, som supplement til beskrivelsen af de enkelte steder.  Hobitten er et eksempel på dette.

Sit helt store gennembrud (og foreløbige højdepunkt popularitetsmæssigt) fik genren med Kings Quest serien, hvor hver lokalitet var beskrevet grafisk, og man kunne styre sin figur rundt.

Efterhånden mistede genren sin popularitet, de fleste foretrak spil i den nye action-adventure genre, hvor handlingen foregik i realtid.

Interaktiv fiktion 

De rene tekstbaserede adventurespil findes stadig, primært i form af interaktiv fiktion der mest skrives af hobbyister.
Nogle af de forskellige frie spilmotorer er nu så udviklede, at man ikke behøver kunne programmere  for at skrive interaktiv fiktion. Andre, som f.eks. Inform, er baseret på mere avancerede programmeringssprog.
I interaktiv fiktion er fokus flyttet fra ren opgaveløsning, til at fortælle en historie hvor læseren selv deltage.  Der er klare paralleller til bøger af "Du er helten i..."
typen.

Eksempler på adventurespil
Her er et par eksempler på computerspil der falder ind under kategorien "adventurespil":

Adventureland
Broken Sword 1, 2, 3 og 4
The Curse of Monkey Island
Grim Fandango
Hobbit, The
Little Big Adventure
Myst
Prince of Persia
Schizm

Computerspilsgenrer
Korsved-familien

Korsved-familien (Rhamnaceae) rummer ca. 50 slægter og 900 arter, der er udbredt over det meste af Jorden. Det er træer, buske eller lianer. Arterne kan kendes på deres takkede, stilkede blade, som ofte har kraftige, paralllelle sidenerver. Frugterne kan være tørre (kapsler) eller saftige (bær). Her omtales kun de slægter, der omfatter arter, som kan have interesse i Danmark.

 Berchemia
 Ceanothus
 Jujube (Ziziphus )
 Korsved (Rhamnus)
 Kristi tornekrone (Paliurus)
 Tørst (Frangula)

 
Rosen-ordenen
Rubén González

Rubén González (26. maj 1919 – 8. december 2003) var en cubansk pianist. Han lærte at spille klaver på musikkonservatoriet i Cienfuegos. Han læste medicin, men opgav studierne på grund af økonomiske problemer. I 1943 udsendte han sammen med Arsenio Rodríguez sit første album og blev hurtigt kendt i Cuba og andre dele af Latinamerika.

González gik på pension i slutningen af 1980'erne, men begyndte en ny karriere i 1996 da soloalbummet Introducing Rubén González blev udgivet. Det følgende år producerede den amerikanske musiker Ry Cooder Buena Vista Social Club, hvor González, Compay Segundo, Ibrahim Ferrer, Omara Portuondo, Eliades Ochoa og flere andre cubanske musikere medvirkede. Wim Wenders producerede en biografisk film af samme navn, hvilket gjorde González og hans kollegaer berømte over hele verden.

González' blev sidst set offentligt i Mexico og Cuba i 2002. Hans helbredstilstand blev dårligere og han fik ledbetændelse (artritis), samt problemer med lunger og nyrer.

Pianister fra Cuba
Kalmia

Kalmia-slægten er en stedsegrøn busk med en kompakt vækst. Bladene er spredtstillede og elliptiske til lancetformede. Dens blomsterne er samlet i endestillede stande med 10-50 blomster. Kronen består af fem sammenvoksede, hvide, lyserøde eller røde kronblade. Frugterne er 5-rummede kapsler med talrige frø. Alle dele af planterne er giftige.

Den er udbredt med 6-7 arter i Nordamerika og på Cuba.


Arter 

 Beskrevne arter
 Smalbladet kalmia (Kalmia angustifolia)
 Bredbladet kalmia (Kalmia latifolia)
 Blågrå kalmia (Kalmia polifolia)

 Andre arter
 Kalmia buxifolia
 Kalmia carolina
 Kalmia cuneata
 Kalmia microphylla
 Kalmia procumbens

Note

Eksterne henvisninger

Litteratur 

 Richard A. Jaynes: Kalmia. Mountain Laurel and Related Species, 3. udg., 2009, 
 Huebbers, Karl-Heinz og Westhoff, Julia: Fascynujące kalmie, Plantin, Kraków, Polen 2020, 

Lyng-familien
Bjørne-banden

Bjørne-banden (engelsk: The Beagle Boys) er en bande kriminelle i Andeby, der som regel forsøger at plyndre Joakim von And. De optræder jævnligt i Anders And & Co.-bladene samt i tv-serien Rip, Rap og Rup på eventyr (DuckTales).

Historie 
Bjørne-banden er skabt af Carl Barks. Første gang de sås i Danmark var i 1952. Banden består af tre til ti personer, i de senere år som oftest tre eller fire.

Bjørnebanditterne ligner hinanden til forveksling og er modelleret over beagle-hunde (jf. deres navn på engelsk). De er iført samme tøj: Blå bukser, rød sweater og blå kasket. På blusen har de fangenumre, der består af tallene 1, 6 og 7 i forskellige kombinationer. De første tre cifre er altid 176, eksempelvis 176-671. Deres ansigter er forsynet med brillelignende masker med brede sorte ringe. De har skægstubbe for at understrege deres lurvethed.

De er som regel navnløse, men der optræder nogle gange en ældre bjørnebandit – sommetider kaldet "Brian Bjørn", andre gange kaldet "Dirk". Brian ses mest i Anders And-bladet, mens Dirk som oftest kan ses i Jumbobøger. Den ældre bjørnebandit bliver kaldt Brian Bjørn i historien "Her er dit liv, Joakim", og eftersom mange betragter "Her er dit liv, Joakim" som en kanoniseret historie, kaldes han oftest for Brian Bjørn.

Banden portrætteres forskelligt: Tit som en uduelig gruppe småforbrydere, men engang imellem også som underafdeling af en verdensomspændende organisation.
Tegneren Don Rosa giver i sin "Her er dit liv, Joakim" et bud på Bandens første møde med Joakim von And.

Banden blev i 1960'erne forsynet med tre nevøer med numrene 1, 2 og 3. De hed først Bamse-Banden, men gik over til at blive kaldt Bøllespirerne. De optræder i nogle serier, hvor deres onkler er hovedfigurer, men de optræder lige så ofte som skurke i historier om Grønspætterne, hvor de laver skarnsstreger for at forhindre spejdernes forehavende.

I tv-serien Rip, Rap og Rup på eventyr optræder syv navngivne bjørnebanditter. Derudover ser man også Bjørne-bandens mor, der godt kan lide at stjæle pelse og halskæder.

Eksterne henvisninger 

 

Anders And-figurer
Fiktive skurke
Stenurt-familien

En af de specielle egenskaber ved planterne i Stenurt-familien (Crassulaceae) er, at de har CAM-fotosyntese, der gør, at de kan gemme CO2 om natten. Om dagen omdannes CO2 til sukker via fotosyntesen.

Fordelen ved CAM-fotosyntesen er at planterne ikke mister vand ved fordampning om dagen og på grund af den lavere temperatur om natten vil den relative luftfugtighed være så høj, at de heller ikke mister vand om natten.

Familien er udbredt i tørre egne over hele kloden. Den er meget almindelig i Kaplandet og Mexico, mens der er få arter i Sydamerika og Australien. Den mangler helt i Polynesien. Her nævnes kun de slægter, der rummer arter, som er vildtvoksende eller dyrkede i Danmark.

 Aeonium
 Bryophyllum
 Husløg (Sempervivum)
 Jupiterskæg (Jovibarba)
 Koralranke (Kalanchoë)
 Kotyledon (Cotyledon)
 Krassula (Crassula)
 Rosenrod (Rhodiola)
 Roset-slægten (Echeveria)
 Stenhøjsguldregn (Chiastophyllum)
 Stenurt (Dudleya)
 Stenurt (Hylotelephium)
 Stenurt (Phedimus)
 Stenurt (Sedum)
 Vandnavle (Umbilicus)

 
Stenbræk-ordenen
CAM-planter
Surkløver-familien

Surkløver-familien (Oxalidaceae) er en familie i Surkløver-ordenen (Oxalidales).
 Slægt: Surkløver (Oxalis)
 Art: Skovsyre (Oxalis acetosella)
 Art: Kirtelsurkløver (Oxalis adenophylla)
 Art: Nedliggende Surkløver (Oxalis corniculata)
 Art: Stiv Surkløver (Oxalis dillenii)
 Art: Knoldsurkløver (Oxalis tuberosa)
 Slægt: Biophytum
 Slægt: Averrhoa
 Art: Karambol (Averrhoa carambola)
 Slægt: Sarcotheca
 Slægt: Dapania

Kilder 
  Taxonomicon – Family Oxalidaceae

Plantefamilier
Storkenæb-familien

Storkenæb-familien (Geraniaceae) er en familie af urteagtige planter (sjældnere buske). Alle arter indeholder tanniner. Bladene sidder spiralstillet og modsat. De er snitdelte med dybe flige eller regulære småblade. Blomsterne danner skærme, og de er 5-tallige og regelmæssige.

 Hejrenæb (Erodium)
 Pelargonie (Pelargonium)
 Storkenæb (Geranium)

Plantefamilier
Mælkeurt-familien

Mælkeurt-familien (Polygalaceae) er en familie med 18 slægter og over 900 arter (nedenfor nævnes kun den ene slægt, som er hårdfør i Danmark). Det er træer, buske, stauder og enkelte lianer fra de tropiske og tempererede egne af verden.

 Atroxima
 Badiera
 Balgoya
 Barnhartia
 Bredemeyera
 Carpolobia
 Comesperma
 Diclidanthera
 Epirhizanthes
 Eriandra
 Monnina
 Moutabea
 Muraltia
 Nylandtia
 Mælkeurt (Polygala)
 Salomonia
 Securidaca
 Xanthophyllum
Vortemælk-familien

Vortemælk-familien (Euphorbiaceae) er en plantefamilie, som er udbredt over hele kloden undtagen de arktiske områder. Familien har ca. 320 slægter og 7900 arter. De har næsten altid hele blade, og i stænglerne findes karsystemer med mælkesaft eller garvestoffer. Blomsterne er oftest små med mere eller mindre reducerede kron- og bægerblade. Frugten er en kapsel eller spaltefrugt. I Danmark forekommer kun slægterne Vortemælk og Bingelurt, men flere andre slægter har stor økonomisk betydning.

 Acalypha
 Bingelurt (Mercurialis)
 Kroton (Croton)
 Maniok-slægten (Manihot)
 Paragummitræ (Hevea)
 Rafflesia (herunder kæmpeblomsten Rafflesia arnoldii)
 Ricinus
 Talgtræ (Sapium)
 Vortemælk (Euphorbia)

Kilder 

 
Plantefamilier
Blærerod-familien

Blærerod-familien (Lentibulariaceae) er en familie af kødædende planter, som findes over hele kloden på fugtig, næringsfattig bund. Her nævnes kun de to slægter, som er repræsenteret ved arter, der er vildtvoksende, eller som dyrkes i Danmark. 

 Blærerod (Utricularia)
 Vibefedt (Pinguicula)
 Genlisea

 
Læbeblomst-ordenen
Farvereseda

 
Farvereseda (Reseda luteola) eller farve-vau er en 40-150 cm høj, der f.eks. vokser på tør og stenet bund i grusgrave eller langs veje. Den ligner gul reseda, men har kortstilkede, linje- eller lancetformede blade og blomsterne er kun 4-tallige. Planten indeholder et gult farvestof, der bruges til stoffarvning. Den indeholder også flavonoidet luteolin, der udvindes af planten og bruges som en kraftig antioxidant. Navnet skrives også Farve-Reseda.

Beskrivelse 
Farvereseda er en flerårig urt eller en toårig urt med en opret vækst. Planten danner det første år en bladroset, og det eller de næste år skyder blad- og blomsterbærende stængler til vejrs. Stænglerne er glatte og lysegrønne. Bladene sidder spredt, og de er linjeformede eller lancetformede med hel rand og ganske kort stilk. Over- og underside er ensartet lyst grågrønne.

Blomstringen sker i juli-august, hvor de små blomster sidder samlet i en cylindrisk, opret klase. De enkelte blomster er uregelmæssige, 4-tallige og gule. Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodnettet består af en spinkel, men dybtgående pælerod og forholdsvis få siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,50 x 0,25 m (150 x 25 cm/år).

Voksested 
Arten er knyttet til lysåbne voksesteder med gruset, gerne kalkrig bund over det meste af Europa, herunder også i Danmark, hvor den er temmelig almindelig på Bornholm og findes hist og her på Øerne og i Østjylland. Den er sjælden i Vest- og Nordjylland. Den vokser i Danmark på åben kalkbund eller tør, stenet bund i grusgrave, på affaldspladser, skrænter og langs veje.

På godsbanegårde i Niedersachsen findes den sammen med bl.a. slangehoved, bjergrørhvene, fladstrået rapgræs, klæbrig brandbæger, prikbladet perikon, pyrenæisk markarve, rejnfan, taghejre og toårig natlys.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet  

Nytteplanter
Kalkbundsplanter
Gule blomster
Reseda
Dafne-familien

Dafne-familien (Thymelaeaceae) kan kendes på deres fiberrige bark. Arterne har ofte hele blade, som sidder modsat. Undersiden er lodden af silkeagtige hår. mange arter har bøjelige, næsten gummiagtige grene med en ubehagelig lugt. Dette stemmer godt sammen med, at de fleste er giftige. Familien har mange flere slægter end den ene, der er kendt her i landet.

 Dafne (Daphne)
 Thymelaea – med flere arter i maki og garrigue langs Middelhavets kyster.

 
Katost-ordenen
Sølvblad-familien

Sølvbladfamilien (Elaeagnaceae) består af buske og træer med meget små blomster. De har torne og skjoldhår og bladene er udelte uden fodflige. Sølvbladfamiliens arter bestøves med vinden og i Danmark findes i alt tre slægter, markeret med stjerne i listen herunder.

 Bøffelbær (Shepherdia)
 Havtorn eller Sandtorn (Hippophaë)
 Sølvblad (Elaeagnus)

Kilder/Henvisninger 

 Bo Mosberg, Lennart Stenberg og Stefan Ericsson: Den store nordiske flora, København 1994, side 285.

 
Rosen-ordenen
Bækarve-familien

Bækarve-familien (Elatinaceae) er oftest urteagtige planter fra fugtige biotoper. De har modsatte og mere eller mindre tandede blade. De små enkeltblomster er samlet i små hoveder. Her beskrives kun den ene slægt, der rummer arter, som er vildtvoksende i Danmark.

 Bergia
 Bækarve (Elatine)
Græskar-familien

Græskar-familien (Cucurbitaceae) er en stor familie med flere hundrede slægter. Den er især udbredt i troperne og subtroperne.

 Galdebær (Bryonia)
 Vandmelon-slægten (Citrullus)
 Agurk (Cucumis)
 Græskar (Cucurbita)
 Flaskegræskar (Lagenaria)

 Anat Avital and Harry S. Paris, 2014, 'Cucurbits depicted in Byzantine mosaics from Israel, 350–600 CE', Annals of Botany 114: pp. 203-22. 
Græskar-ordenen
Kattehale-familien

Kattehale-familien (Lythraceae) er en plantefamilie, som er udbredt over hele verden – dog ikke i de tørreste og koldeste egne. Det er urter til træer, som kan genkendes på deres modsatte blade, som mangler kirtelprikker. Blomsterne har furede bægre og 10 eller flere støvdragere. Frugten er en kapsel. Her omtales kun de slægter, der er repræsenteret ved vildtvoksende eller dyrkede arter.

 Granatæble (Punica)
 Hornnød (Trapa)
 Kattehale (Lythrum)
 Lagerstroemia

Plantefamilier
Neurotransmitter

Neurotransmittere eller signalstoffer er kemiske stoffer, som frigøres i synapser og overfører signalet fra en neuron til en anden neuron, til en muskelcelle eller til en kirtelcelle via for eksempel en receptor.

 Neurotransmittere
 Aminosyrer
 Glutamat (hjernens kvantitativt vigtigste)
 Glycin
 GABA
 Aminer
 Dopamin
 Noradrenalin
 Serotonin
 Småmolekylære signalstoffer
 Acetylkolin
 ATP (AdenosinTriPhosphat)
 Neuroaktive peptider
 Peptidkæder på 5-30 aminosyrer
Mikroprocessor

En mikroprocessor er den elektroniske komponent, der styrer processerne i et logisk elektronisk kredsløb ved afviklingen af maskinkode-instruktioner.

Begrebet mikroprocessor dækker over, at alle CPU-funktioner er sammenbyggede i samme halvlederchip.

De første datamater var opbygget af diskrete komponenter, og de enkelte elementer af datamaten var opbygget særskilt. Disse elementer omfatter f.eks. CPU, microprogramlager, registre m.v.

I 1971 udvikledes verdens første "single chip CPU", Intels 4004. Det var en 4-bit processor med en klokfrekvens på 740 kHz, og 2.300 transistorer.
Set med nutidens øjne er det ikke imponerende, men det var starten på en æra uden sidestykke.

I 2011, 40 år efter starten, er man oppe på 64-bit med en klokfrekvens på 3,4GHz og millioner af transistorer.

Se også
 Microcontroller

Eksterne henvisninger 

 Microprocessor Hall of Fame

 
Integrerede kredsløb
Digitale kredsløb
Intel
Psi

PSI eller psi har flere betydninger:
Psi (bogstav) – (også ψ eller Ψ) er et bogstav i det græske alfabet.
Bogstavet Psi (Ψ) er i USA blevet et symbol for psykologi-relaterede emner og bliver også anvendt som kortform for formodede parapsykologiske evner.
Både det lille og det store psi (ψ/Ψ) bliver anvendt som symbol for bølgefunktionen i Schrödinger-ligningen i kvantemekanik.
PSI (trykenhed) - (Avoirdupois pound-force per Square Inch) skrives ofte misforstået Psi.
Psi var en figur i det tidligere populære spil og tv-serien Pokémon.
Psi (software) – er en open-source instant messenger.
Psi-ugle - er en sommerfugl

Se også
My

My kan henvise til flere artikler:
 My (bogstav) – et græsk bogstav (μ, Μ)
 Mikro – et SI-præfiks som betegnes med et lille my (μ)
 Det lille græske bogstav μ bliver anvendt som symbol for en populations middelværdi i statistik.
 Litra MY, dieselelektrisk lokomotiv.
 Me & My – dansk sangduo
 My (dokumentarfilm) – dansk dokumentarfilm fra 2015 instrueret af Troels Hansen
PSI (trykenhed)

PSI (Pounds per Square Inch) er en enhed der bruges til at måle tryk, for eksempel lufttryk i et bildæk. PSI angiver trykket i Avoirdupois pound-force (lbf) pr. engelske kvadrattommer.

1 PSI =  ≈  ≈ 6894,757 N/m²

1 Bar tryk = 14,504 PSI

Trykenheder og konverteringsfaktorer

Trykenheder
Blomstersiv-familien

Blomstersiv-familien (Scheuchzeriaceae) er en plantefamilie, der kun indeholder en slægt, hvori der kun findes en art.

 Blomstersiv (Scheuchzeria)
Andemad-familien

Andemad-familien (Lemnaceae). Efter moderne fylogenetisk forskning placeres planterne nu i Arum-familien.

 Liden Andemad (Lemna minor)
 Kors-Andemad (Lemna trisulca)
 Tyk Andemad (Lemna gibba)
 Stor Andemad (Spirodela polyrhiza)

Vandplanter
Hestehale-familien

Hestehale-familien (Hippuridaceae) har meget reducerede blomster, hvilket har ført til den isolerede stilling i traditionel systematik (Cronquists system). Nyere molekylære studier viser, at slægterne i Hestehale-familien fylogenetisk skal placeres i Vejbred-familien (Plantaginaceae).

Referencer

Eksterne henvisninger 

Plantefamilier
Iris-familien

Iris-familien (Iridaceae) er en plantefamilie med 66 slægter og 2.025 arter. Det er urteagtige planter, hvis rødder danner mykorrhiza. Bladene har ens over- og undersider, og de sidder i to rækker. Blomsterne er oftest store. Her nævnes kun de slægter, der er repræsenteret ved arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 
Asparges-ordenen
Muld

Muld er den jordbundstype, der opstår, når de store regnormearter blander råjord med omsatte, organiske rester. Der er en række betingelser, der skal være i orden, for at en jord kan have en bestand af regnorme:

 der skal være en passende og varieret føde for ormene.
 der skal være adgang til kalk, for ellers fungerer ormenes fordøjelse ikke.
 der skal være ilt nok i jorden til, at ormene kan ånde.
 der skal være tilpas fugtigt.
 der skal være mere end +5 °C – i hvert fald i perioder

Hvis bare én af disse betingelser ikke bliver opfyldt, uddør regnormene hurtigt, og jorden ændrer sig til den type, som hedder morr.

Muld er en jordtype, som det er vigtigt for dyrkeren at få eller vedligeholde. Den har nemlig en række egenskaber, der gør, at planter trives godt i den. Den danner meget let krummestruktur, og det høje antal bakterier og regnorme gør strukturen stabil. Porefordelingen i muld er gunstig, for den har en stor andel af netop de porestørrelser, som nok fastholder vandet trods tyngdekraften, men som alligevel gør det tilgængeligt for rødderne. Det høje indhold af kolloider (humus og ler) gør det muligt at opbevare en gødningsreserve midlertidigt i jorden. Og endelig gør den store biodiversitet i mulden, at der altid er rovdyr parat til at balancere ædetrykket fra eventuelle skadedyr.

Muld er en betegnelse, der er almindeligt brugt – både i daglig tale og blandt jordbrugere. Inden for geologien kaldes typen brunjord, da man her også ser på de dybere lag af jorden. Muld (og dermed brunjord) er mest udbredt i Østdanmark på oprindelig lermoræne.

Se også 
 Humus
 Havebrug
 Landbrug
 Skovbrug
 Sten og jordtyper

Jordbundslære
Jordens biologiske miljø
Jordtyper
Geologisk aflejring
Byting

Bytinget var i gammel tid åbne retsmøder, der foregik i det fri, og det var samtidig et fælles mødested for alle byens indbyggere.
Det handlede mest om offentliggørelse og nyhedsformidling, tinglysning af ejendom, vurdering af ejendom, arvesager og skudsmål. 
For at opnå borgerskab i en anden by skulle tinget på fire på hinanden følgende møder erklære at den pågældende var en pæn og agtværdig borger. 

Stokkemænd eller Tinghører:
I Jyske Lov bruges det om dem der af retten er udpeget til at vidne eller sørge for dommens efterlevelse – Hvis fremmødet på tinget ikke var så stort blev det efter middelalderen almindeligt at et antal af egnens beboere blev udskrevet til at møde op for at bevidne hvad der fandt sted. 

Tingvidne : enten vidner der førtes på tinget, eller mere alm. en erklæring af tinghørerne om hvad de har overværet på tinge. – I nyere tid er det et dokument med et referat af en vidneførsel.

Bytinget blev ledet af Byfogeden.

Henvisninger/kilder

 Pernille Ulla Knudsen: Fra Bedsteborger til professionel i antologien Retshistorie 2000 – Jurist og Økonmforbundets forlag 

 Håndbog for danske lokalhistorikere. red : J Hvidtfeldt 

 Blade af Aarhus By's Historie, af J. Hoffmeyer

Danmarks historie