alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Симеоново (област Ямбол)

Симеоново е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

История 
Старото име на селото е Отманли, което през 1864 г. е заселено с черкези. След 1878 г. черкезите го напускат и на тяхно място идват българи.

Религии 
Традиционната и единствена религия в селото е източноправославното християнство.

Културни и природни забележителности 
Еркесията е отбранителен ров между Средновековна България и Византия, който е бил разположен от Дебелт до полите на Родопите. В по-голямата си част, около 60 км, валът се намира на територията на община Тунджа. Валът е най-добре запазен в района на село Симеоново. Еркесията е най-голямото, най-известното и най-дългото запазено защитно землено укрепление в Европа, очертаващо обширната територия на България през VIII–X век. Съоръжението е дълго 148 километра и е видимо от Космоса.

Край Симеоново е и единственото известно находище на блестящо лале (Tulipa splendens).

Редовни събития 
Съборът на селото е на 16 май.

Личности 
 Стоян Зурлев (1925 – 1993), български партизанин, генерал-майор
 Христо Кортенски (1924 – 2002), български учен, генерал-майор

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Стара река

Стара река може да се отнася до:

 Стара река, река, десен приток на р. Вардар;
 Стара река (Текедере), река, ляв приток на р. Голяма Камчия;
 Стара река (Лопянска), река, десен приток на р. Малки Искър;
 Стара река (Костенецка река), река, десен приток на р. Марица;
 Стара река (Пещерска река), река, десен приток на р. Марица;
 Старата река, река, ляв приток на р. Марица;
 Стара река, река, десен приток на р. Струма;
 Стара река, река, ляв приток на р. Стряма;
 Стара река (Лефеджи, Лефеджа), река, десен приток на р. Янтра;
 Стара река, името на Струмешница в горното течение;
 Стара река, резерват в Стара планина;
 Стара река, село в Област Сливен;
 Стара река, село в Област Ямбол;
 Стара река, приток на река Богданица извиращ от възвишенията Равна в Сухо планина, Гърция;
 Стара река, на гръцки Ксиропотамос, река вливаща се от изток в Костурското езеро, Гърция;
 Стара река, на гръцки Палиорема или Агиос Германос, река в дем Преспа, Гърция.
Ханово

Ханово е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Разположено е на десния бряг на река Тунджа, на 15 км южно от град Ямбол.

История 
Старото име на селото е Гергякево. Преди 1878 г. е било населено с черкези, които се изселват след Освободителната война.

Редовни събития 
Редовно се празнува Лазаровден, като играят лазарки и ходят до всяка къща за здраве и късмет. Всяка година има и коледари.

Източници 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Чарган

Чарган е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Намира се на 8 километра източно от град Ямбол в северната част на Бакаджиците.

История 
Селото се е намирало на съвсем друго място, на което сега се намира язовир – по черния път към село Могила. Имало е чума и селото се премества на сегашното си място. Името на Чарган произтича от думата чаргари, която означава овчари.

Културни забележителности 
Ежегодно тук се играят кукерски игри. Придружени с ритуали и съвременни скечове и пародии. Коледарите също не пропускат да дадат своя дял за съхраняването на българските традиции. Кукерската група е носител на Специалната награда от Международния фолклорен фестивал в град Раднево през 2007 година.

Редовни събития 
Съборът на селото е на 27 септември – Кръстовден.

Кукерските игри се провеждат около 19 февруари.

Личности 
В село Чарган е роден скулпторът Минчо Огнянов.

Други

Спорт 
ФК „Чарган“ е футболен отбор от село Чарган. През сезон 1996/97 отборът достига до 1/16 финал на турнира за купата на България. Дългогодишен президент на клуба е Иван Чаргански. Стадионът се намира в подножието на връх Бакаджик.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Борци

Борци е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

География 
Населението на село Борци е 529 жители. Разположено е в Лудогорието, на маловодната река Кана гьол, на височина 529 м. Умереноконтинентален климат. Преобладават черноземни и лесивирани почви. Местните хора се занимават със зърнопроизводство, тютюнопроизводство, овцевъдство, птицевъдство.

История 
В миналото селото е било известно като Боюклу (Пъйъклъ) или Пехливанкьой, заради родения в селото борец Хаджи Филиз Нурулла, който е световен шампион по свободна борба от началото на миналия век. Борецът е роден на 15 април 1862 г. и умира на 6 май 1919 г. Селото получава името си именно заради изключителните успехи на Филиз Нурулла, който не загубва нито един спортен двубой през живота си.

Село Борци е основано в края на 18 век от мохамедани. Носи името Боюклу до 1934 година. През 1939 г. е основано читалище „Васил Левски“.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Обществени институции 
В селото има читалище и детска градина – ЦДГ. В най-непосредствена близост е национален резерват „Паламара“ – сега Държавно дивечовъдно стопанство „Паламара“. Развива се международен ловен туризъм – благороден елен и дива свиня. Заради намаляващия брой на жителите на селото и младите, които напускат селото и отиват в градовете, основното училище „Отец Паисий“ бе закрито. Поради това малкото ученици от селото са принудени да пътуват до съседното село Венец, където е най-близкото работещо учебно заведение.

Редовни събития 
Ден на селото – празник – 14.09 всяка година – отбелязано е през 1943 година и понастоящем тази дата е вписана за празник на селото в камбаната, която е поставена за информация на населението при бедствия и важни събития.

Личности 
 Хаджи Филиз Нурулла – световен шампион по борба от края на 19-и и началото на 20 век

Снимки от селото

Източници

Външни препратки 
Повече снимки на селото:
 www.panoramio.com 
 www.panoramio.com
 www.panoramio.com
 www.bortsi.net 
 www.fotokritik.com 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Боян (село)

Боян (до 1934 г. Пирифакъ и Юкарикьой, преименувано с мин. заповед №3775/7 декември 1934 г.) е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен. През 1959 г. селото е обединено със село Дживгарци (Дживгазово) (указ на Президиума на НС №582/29 декември 1959 г.)

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Буйновица

Буйновица е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

История 
До 1934 година името на селото е Ташкън. През декември същата година то е преименувано на Буйновица.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Габрица

Името Габрица носят две български села:

 Габрица, област Смолян
 Габрица, област Шумен
Дренци

Дренци е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

География 
Село Дренци е разположено на 30 км от град Шумен. Намира се на 386 м надморска височина. Климатът е умереноконтинентален. Зимата е относително студена, а лятото е умерено топло.

От селото води началото си малка река, наречена Крива река. Има язовир и няколко постоянно течащи чешми, които осигуряват питейна вода на населението и подсигуряват вода за поливане в селското стопанство.

В селото преобладават широколистни гори – дъб, липа, габър, ясен, бреза, върба. Под дървесните видове се разполагат и храсти – дренки, глог, къпини, шипки.

От животинския свят тук обитават благороден елен, сърна, дива свиня, чакал, заек, лисица.

История 
Старото име на селото е Ахлар.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Важна културна забележителност е паметникът, който се намира в близост до село Дренци по централния път Шумен-Силистра. Изграден е в памет на незнайния руски войн. По-късно през 1984 г. е установено, че е издигнат в чест на руския войник Яков Евдокимович Косов. Загинал е в този район през 1944 г.

Природна забележителност на село Дренци е могилата, която се намира в началото на селото. Тя е посещавана от иманяри.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Капитан Петко

Капитан Петко е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

История 
През османския период селото носи името Терби кьой. 

Запазени са свидетелства относно провеждането на селско-общинските избори в района през 1896 г. 

Комисията, работила по преименуването на българските селища през 1931 – 1932 г. спазва правила при преименуването, сред които е приемане на имена на участници в националноосвободителни движения. Така селото е наименувано в прослава на Капитан Петко войвода.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
 Паметник на Капитан Петко Войвода, Природен парк „Фатме“.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Обекти, наречени на Петко войвода
Осеновец

Осеновец е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

География 
На 32 км северно от Шумен и на 5 км от с. Венец. Около 300 м надморска височина. Заобиколено е от обширни поля и залесени с широколистни дървета хълмове.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Страхилица

Страхилица е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
 Светлана Дилова (р. 1945) – ист. име Салиха Адилова, политик от БКП

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Ясенково

Ясенково е второто най-голямо село в Шуменска област след с. Тодор Икономово, разположено в Североизточна България. Името на селото до 1934 година е Чукуркьой.

Днес в училището се обучават около 150 ученици. В селото има действащо читалище – „Г. С. Раковски“, поделение на „Български пощи“ ЕАД, СЗУ с действащо джи пи, много магазини и заведения. На входа на селото, от посока с. Борци, в бившия стопански двор, се намира най-големият автомобилен сервиз и ремонт на дизелови двигатели в Североизточна България – „Ремонтинженеринг“ ООД.

География 
Ясенково се намира в източната част на Дунавската равнина в Лудогорското плато. Намира се на около 38 km от Шумен, 35 km от Разград и на 7 km от с. Венец, което е и едноименната община. Граничи със землищата на селата: на север – Голяма вода; на изток – Борци; на юг – Капитан Петко. Селото се намира в живописна долина, по която протича р. Ясенковец, подхранвана от карстови извори на юг от селото.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
До 1989 г., преди т. нар. „Голяма екскурзия“, в Ясенково е имало 2 ЦДГ-та, ОУ „Христо Смирненски“, с две отделни сгради – основната сграда на училището и сградата на началното училище към него, с тройни паралелки.

Спорт 
ФК „Ясен – 2007“ (с. Ясенково) е основан през 1955 г. Успешно участва в А ОФГ Шумен, като в някои години към клуба е създаден „сателит“ с името „Коняк“, който е играл и в Б ОФГ. ФК Ясен съществува до 1988, след което при една квалификация с Фургон Н.Пазар, отборът е наказан за участие за 1 година. След изтичане на наказанието, се включва в тогавашната Б ОФГ, и веднага спечелва промоция за А ОФГ. През 1997 г. е разформирован, като през 2007 г. е създаден отново. Играе мачовете си на стадион „ЯСЕН“, който се намира на север от пътя Шумен – Исперих, с капацитет от 2000 места. Първоначално отборът е играл мачовете си в местността „КОРУ“, където се намирал първият стадион в с. Ясенково.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Крайгорци

Крайгòрци е село в Североизточна България, община Върбица, област Шумен.

География 
Село Крайгорци се намира на около 44 km югозападно от областния център град Шумен, около 8 km запад-югозападно от общинския център град Върбица и около 14 km североизточно от град Котел. Разположено е в североизточната част на Котленска планина, в историко-географската област Герлово, около 4 – 5 km североизточно от връх „Али Баба“. Две дерета с подхранвани от планински извори водни течения се спускат източно и западно (река Калвандере) покрай селото. Климатът е умереноконтинентален. Надморската височина в центъра на селото при сградата на кметството е около 396 m, а теренът е с преобладаващ слаб наклон на север.

Общинският път от Крайгорци на североизток след селата Чернооково и Божурово се разклонява. Лявото разклонение води през село Величка към връзка с третокласния републикански път III-706, а дясното – през село Станянци към връзка с първокласния републикански път I-7.

Землището на село Крайгорци граничи със землищата на: село Звездица на север; село Чернооково на изток; град Върбица на юг; село Медвен на югозапад (граничен участък около 430 m); село Ябланово на запад.

В южния край на селото има водоем с площ около 0,43 ha (поземлен имот с кадастрален идентификатор 39298.19.76).

Население 
Числеността на населението на село Крайгорци според преброяванията през годините е както следва:

Етническият състав на населението по данните за етническите групи според преброяването на населението през 2011 г. е както следва:

История 
Селото е в България от 1878 г. То носи името Абдулрàхманлар до 1934 г., когато е преименувано на Крайгорци.

През 1959 г. в Крайгорци е създадено начално училище „Христо Ботев“. Със заповед РД-14-16 от 17.04.1998 г. на МОН, началното училище в Крайгорци и основното училище „Гео Милев“ – село Чернооково, се преобразуват в Основно училище „Гео Милев“ – село Чернооково, Шуменско.

Читалище в Крайгорци съществува в периода 1979 – 1997 г. След излизането през 1996 г. на Закона за народните читалища читалището не е регистрирано в съда, поради което преустановява дейността си.

Обществени институции 
Село Крайгорци към 2023 г. е център на кметство Крайгорци.

В селото към 2023 г. има джамия.

Източници

Външни препратки 
 Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-042
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-042-1 Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Източна Стара планина. Географска карта

Села в област Шумен
Населени места в община Върбица
Ловец (пояснение)

Ловец е човек, който се занимава с лов.

 Името Ловец/Ловци носят няколко български села:
 Ловец (Област Стара Загора)
 Ловец (Област Търговище)
 Ловец (Област Шумен)
 Ловци (Област Смолян)
Станянци (област Шумен)

Станя̀нци е село в Североизточна България, община Върбица, област Шумен.

География 
Село Станянци се намира на около 38 km югозападно от областния център град Шумен, около 3 km северозападно от общинския център град Върбица и около 20 km североизточно от град Котел. Разположено е в източната част на историко-географската област Герлово. Надморската височина в центъра на селото при кметството е около 256 m, а теренът е с преобладаващ наклон на северозапад, където откъм село Божурово тече на около 400 – 500 m от Станянци левият приток на река Герила Дермен дере. На 5 – 6 km на североизток от Станянци се намира язовир Тича.

Климатът е умереноконтинентален. Преобладават лесивирани почви и файоземи.

Общински път, идващ от югозапад от село Крайгорци през селата Чернооково и Божурово, минава през Станянци и на североизток от него прави връзка с първокласния републикански път I-7. Между селата Божурово и Станянци ляво отклонение от общинския път води през село Величка към връзка с третокласния републикански път III-706.

В землището на Станянци, южно от селото, се намира язовир „Станянци“.

Землището на село Станянци граничи със землищата на: село Величка на север; село Менгишево на североизток; град Върбица на изток и юг; село Божурово на запад.

Население 
Числеността на населението на село Станянци според преброяванията през годините е както следва:

Етническият състав на населението по данните за етническите групи според преброяването на населението през 2011 г. е както следва:

История 
В миналото в околностите на селото се е намирал чифликът на Гераите.

Селото е в България от 1878 г. То носи името Дураржа кьой (Дураджак) до 1934 г., когато е преименувано на Станянци.

Начално училище в Станянци е създадено през 1930-те години. Има неяснота в запазените документи за първоначалното му име – „Неофит Рилски“ или „Кирил и Методий“ Училището е закрито през 2000 г. Споменава се за съществуване на частно турско училище – с. Станянци (1923 – 1959).

Основаното в Станянци през 1953 г. читалище „Искра“ е съществувало вероятно до 1982 г.

Религии 
В Станянци се изповядва ислям.

Обществени институции 
Село Станянци към 2023 г. е център на кметство Станянци.

В селото към 2023 г. има:
 джамия;
 целодневна детска градина „Слънце“, Станянци.

Източници

Външни препратки 
 Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-030
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-030-3 Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Източна Стара планина. Географска карта

Села в област Шумен
Населени места в община Върбица
Сушина

Су̀шина е село в Североизточна България, община Върбица, област Шумен.

География 
Село Сушина се намира на около 26 km юг-югозападно от областния център град Шумен, около 11 km североизточно от общинския център град Върбица и около 25 km югоизточно от град Търговище. Разположено е в историко-географската област Герлово, на около 800 m от западния бряг на участъка на язовир „Тича“ преди язовирната стена, на около 3 km преди стената. На север от язовира Преславският пролом на река Голяма Камчия разделя планините Драгоевска на изток и Преславска на запад.

Надморската височина в южния и в източния край на селото е около 250 – 260 m, нараства към северозападния му край до около 300 m, а в центъра при сградата на кметството е около 266 m.

Климатът е умереноконтинентален.

Минаващият през село Сушина общински път води на югозапад през село Ловец до село Конево и връзка там с първокласния републикански път I-7, водещ на север през село Иваново и град Велики Преслав до връзка при град Шумен с автомагистрала „Хемус“, а на юг – през село Менгишево, град Върбица и пътния възел „Петолъчката“ до връзка с автомагистрала „Тракия“. На северозапад от село Сушина общинският път води отново до връзка с първокласния път I-7, източно от село Иваново.

Землището на село Сушина граничи със землищата на: село Иваново на северозапад и север; град Велики Преслав на север; село Драгоево на изток; град Смядово на изток; село Александрово на югоизток; село Риш на югоизток; село Тушовица на юг; село Бяла река на юг; село Маломир на югозапад; село Ловец на запад.

Население 
Числеността на населението на село Сушина според преброяванията през годините е както следва:

Етническият състав на населението на село Сушина по данните за етническите групи според преброяването на населението през 2011 г. е както следва:

История 
Селото е в България от 1878 г. През 1934 г. дотогавашното му име Чулфа е променено на Су̀шина.

Обществени институции 
Село Сушина към 2023 г. е център на кметство Сушина.

В село Сушина към 2023 г. има:
 джамия;
 пощенска станция;
 целодневна детска градина „Снежанка“.

Културни и природни забележителности 
Селищната могила „Нури юк“, населявана през късния халколит, с диаметър 70 – 80 m и височина 6 m, намираща се на около 2 km югоизточно от Сушина в местността Чанаджик, е проучена при археологически разкопки през 2007 – 2013 г. на Стефан Чохаджиев. На около 50 m западно от нея се намира некропол, от който са проучени 13 гроба.

Откъм десния бряг на река Голяма Камчия, на около 4 km източно от селото, е разкрита тракийска гробница, която е част от некропол, съставен от няколко гробници по рида на Драгоевската планина.

Източници

Външни препратки 
 Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-030
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-030-4 Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Източна Стара планина. Географска карта

Села в област Шумен
Населени места в община Върбица
Байково

Байково е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

География 
Село Байково се намира в Североизточна България в близост до град Шумен, между селата Добри Войниково и Трем. В селото има изградена метериологична станция и уеб камера.

История 
Наричало се е Байкоджелар. Местено е в турско време. Разположено е на 3 км. от гара Хитрино (Шайтанджик), по железопътна линия Варна-Русе. Имало е турско училище, което е съборено а джамията е реставрирана и още съществува. Селото е изцяло населено от мюсюлмани.

Има три мнения за произхода на името на селото.

Първото е, че идва от думата „Байър коджалар“, байър – хълм и коджатмак – застаряване в значение „хълмът ни застари“. Преди селото се е намирало на километър източно от сегашното разположение на един хълм. Въднъж копиеносец хвърлил своето копие от този хълм и там където е попаднало копието е бликнала вода. Там селското население е ископал първия кладенец (името на каладенеца е „Окчу бунар“), но още са живели на километър и полувина от разположението на кладенеца. Селяните постоянно са слизали и се качвали по хълма за вода и са се изморявали.

Второто мнение е, че населението на селото е било религиозно и ходейки да кланят петкратни молитви в джамията джемаатът (хората които групово кланят намаз) е забелязал имама на джамията че кланя нафиле намаз и застанал за седжде, но не се изправил известно време и са го помислили че е припаднал казвайки „Байълмъш ходжа“-(имамът припадна). Имамът на селото не е припаднал, а е кланял намаз отдаден към Всевишния, сякаш се е изкачвал по стълбите към Него.

Третото мнение е, че идва от името „Бай коджа“ (знатни, големи хора), предполага се, че първите заселници са дошли при второто доброволно преселение от областта Коня (Турция), в днешно време в оласт Коня към знатните, големите хора още се обръщение с названието „Бай коджа“.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Жителите изповядват мюсюлманската религия.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Върбак

Върбак е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Народно читалище „Пробуда -1932″: с фолклорен колектив с ръководител Екатерина Любенова.

Храмът на село Върбак носи името на светото Рождество Богородично.

Редовни събития 
На 8 септември село Върбак отбелязва тържествено храмовия си празник, а също и празника и корбана на селото.

Други 
Нос Върбак на остров Смит в Антарктика е наименуван на селото.

Бележки

Външни препратки 
 Страница за Върбак на bg-patriarshia.bg 
 Страница за Върбак на grad.bg 
 Страница за Върбак на guide-bulgaria.com

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Хитрино

Хѝтрино е село в Североизточна България, административен център на община Хитрино, област Шумен.

География 
Гара на железопътната линия Русе-Варна.

История 
През Османския период и след Освобождението до 1934 г. името на селишето е Шейтанджик. То се развива като гара на жп линиятя Русе-Варна. През 1909 г. при гара Шейтанджик са усатновени кариери за добив на шейтанджишки камък.

В Хитрино е основана всестранна кооперация „Лудогорие“ през 1949. Машинно-тракторната станция в гара Хитрино е открита съгласно постановление на 23 януари 1955 г. В селото се създава общински пионерски дом „Живко Гергански“ при железопътната гара в селото, в който са включени 31 пионерски дружини. изградени следните кръжоци: етнография с ръководител Димитричка Антова, ракетомоделизъм с ръководител Ганчо Илиев, фотодело с ръководител Христо Видеилиев и художествено слово с ръководител Екатерина Георгиева.

До 1995 г. е гарово селище (Гара Хитрино). Хитрино е населено почти изцяло с местно турско население, като голяма част от него се изселва в Турция по време на т. нар. Голяма екскурзия.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Преобладаващата част от жителите на селото са мюсюлмани. В селото има изградена джамия.

Култура

Основно училище „Д-р Петър Берон“ 
Първото основно народно училище е създадено на 01.09.1920 г.

Читалище „Пробуда“ 
Народното читалище „Пробуда“ в Хитрино е основано през 1930 г., като управлението му е в състав: председател Панайот Денчев, секретар Кирил Кръстев и членове: Иван Божилов, Йордан Чалъков, Харалан Митев и Георги Арнаудов. Към читалището работят детски куклен театър „Хитрино“, народен хор, танцов състав, театрален колектив, фотокръжок и др. Читалище „Пробуда“ е организирало културните празници „Засмеяло се Хитрино“.

Забележителности 
Река Каменица.

Личности 
Починали
 Георги Донев (1884 – 1948), български драматичен артист и режисьор

Други 
 Първата железопътна катастрофа на територията днешна България се случва през май 1867 г. при гара Шейтанджик, днешно Хитрино, тогава в Османската империя. От товарен влак се откачва последният вагон и се блъска в пътнически, който тъкмо е потеглил. За щастие няма пострадали хора, но са нанесени материални щети.
 На 10 декември 2016 г., в 5:37 ч. на жп гара Хитрино дерайлира част от товарен влак на превозвача „Булмаркет“, 22 цистерни с пропилен и 4 цистерни с пропан-бутан. В последвалите експлозия и пожар загиват 7 души, ранени са 29, а над 20 къщи и постройки са разрушени. 12 декември е обявен за ден на национален траур в България.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Длъжко

Длъжко (старо име Узунлар) е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

История

Средновековие 
Като свидетелство за култовата практика и присъствието на българско езическо население в района на днешното село, се приема идентифицирания каменен жертвеник от ранното средновековие.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Добри Войниково

Добри Войниково е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

География 
Селото е разположено на склон, основно по поречието на река Каменица. Склонът е разположен посока север-юг.

История 
До 1934 г. селото носи името Хасъкъой. Името има османски произход (хас) означаващ владение на султана.
Селото е отбелязвало своя празник със събор на 07.Ноември

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има църква „Свето Вьзнесение Господне“ построена върху основите на старата църква строена 1873 г.(по Османско време). Още по Османско време е имало килийно училище към църквата и по-късно след освобождението е основано и светското училище. Ето защо днес потомци на селото са изключително образовани хора между тях са: лекари, ветеринари, инженери, учители и други.

Други 
В селото има мравчен дъб, който е на повече от 550 години, има табела за защитено дърво, също и предпазна ограда около нея.

В селото е роден Марин Тодоров Колев 1917 г. - земеделски стопанин, депутат 1962-1965 г.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Единаковци

.

Единаковци е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

История 
През Османския период селото носи името Бурханлар. През 1814 г. за селото свидетелства посетилия го офицер от военноинженерните войски на Френската империя капитан-инженер Франсоа-Даниел Томасен Той го определя като турско село, разположено в подножието на плато, на което френският източник в началото на XIX век посочва следи от стар военен лагер.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Обществени институции 
 Начално училище „Христо Смирненски“ (закрито)

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Живково

Името Живково носят две български села:

 Живково (Софийска област)
 Живково (Област Шумен)
Звегор

Звегор е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен. До 1934 година името на селото е Кьоселер.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
Oт 2011 г. местната кооперация на село Звегор организира всяка година (юли или август) тържество, на което се прави безплатно угощение на жителите, гостуват музикален и театрален състав, организира се футболен двубой с някое от околните села, велосипедна надпревара с награди и много детски игри.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Калино

Калино е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Развигорово

Развигорово е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Сливак

Сливак е село в Североизточна България в община Хитрино, област Шумен. Името на селото до 1934 година е Ериклие (вариант Ереклие).

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Жителите на селото предимно изповядват исляма.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Становец

Становец е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

География 
Село Становец се намира на около 30 km на север от областния център град Шумен.

История 
Селото е чисто българско и с това се отличава от многото други села в Лудогорието или т. нар. Делиорман. Има две махали: горна и долна или по-скоро едната е на по-високото, а другата е по в ниското. В Долната махала е и класическата чешма с хубава изворна вода, а в центъра на селото и на най-възвишеното място се намира църквата „Свето Вознесение Господне“, строена с пожертвования на селяните през 1932 или 1938 година. Строена е вероятно върху стара черква. Църквата е много красива, от дялани камъни. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар. Има паметни плочи на много хора от селото, загинали във войните (през годините 1912 – 1913). Селото се състои от около 30 къщи, като само няколко се намират във вътрешността, останалите са обградени от поля или гори.

Също така в близост до селото се намира местността (пирлица), с чешма датираща от римско време, също така до тази чешма е имало и римско селище, чийто останки могат да се видят. На 2 km от селото е имало водна мелница, каменните колела все още стоят.

Културни и природни забележителности 
Близо до село Становец минава черен път, по който са минавали римляните.
Църквата „Св. Вознесение Господне“ се намира в центъра на с. Становец, в неговата най-висока част.

Храмът е изграден върху основите на по-стара църква в самия край на XIX в. (1899 г.), но носи всички белези на възрожденската църковна архитектура.
По план църквата е еднокорабна, едноапсидна с полуцилиндрично сводесто покритие. Главнят вход е от запад, пред който има дървен открит навес, като в северната му част е обособено малко помещение. На южната стена има втори вход. Масивният градеж на храма е от идеално обработени каменни блокове споени с хоросан. Гладките отвън стени са разнообразени с по три прозореца на северната и южната стена и един на източната, в средата на апсидата. Горната си част стените завършват с каменен фриз, който опасва цялата сграда. Четирискатовият покрив е покрит с керемиди.
Отвътре стените не са покрити със стенописи. Интериорът е обогатен с иконостас, на който иконите днес липсват. В западната част на наоса има дървен балкон за църковния хор.
Целият църковен двор около черквата е ограден с красив зид от обработени камъни, който на места е полуразрушен.

Понастоящем становската черква „Св. Възнесение“ е недействаща, занемарена и изоставеня тя се намира в окаяно състояние.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Студеница (област Шумен)

Студеница е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен. Старото име на селото е Суджаскьой.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Тервел (село)

Тервел е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

География 
Село Тервел е разположено в югозападната част на Лудогорското плато на 2 км северно от главния път между Русе и Варна. Отстои на около 20 км северозападно от областния център град Шумен.

История 
Стари имена на селото са Коджаджиклар и Кюджеджиклер. От 1878 г. е село на територията на България.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Тимарево

Тимарево (до 1934 г. Каяджик Тимарево, до 1985 г. Тимарево, преименувано с указ №2664/23.08.1985 г., до 1998 г. Равнец, преименувано с указ №109/30.08.1998 г.) е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен. През 1957 г. към селото е присъединено село Хасово (указ №183/14.05.1957 г.).

География 
Селото се намира в Лудогорието.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Трем

Трем (стари имена Хасанджа, Емир хан, Мирханлъ̀, Омранкьой) е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

География 
Селото е разположено в края на Самуиловските височини. В западната част на селото е вододела между Дунав и Черно море. В западната и северна част на селото се намират изворите на Провадийска река. В източната част на селото се намира пещерата Тремска дупка.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
 Хасан Ефраимов (р.1966) – съвременен български писател.
 Танер Сейдали (р. 1985) – Футболист. Дългогодишен капитан на ФК Устрем (Трем).

Редовни събития 
Традиционен събор с конни състезания и борби е всяка година в последната неделя на месец август.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Браничево (област Шумен)

Браничево е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Гусла (село)

Гусла е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Загориче

.

Загориче е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
 Родени
 Николай Никифоров (1938-2006) – български сценарист

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Климент (пояснение)

Климент може да се отнася за:

 Климент, мъжко име
 Климент Охридски, български книжовник
 Климент I Константинополски, константинополски патриарх
 Климент Търновски, български митрополит и министър-председател
 Климент Старозагорски, български митрополит
 Римски папи
 Климент I
 Климент II
 Климент III
 Климент IV
 Климент V
 Климент VI
 Климент VII
 Климент VIII
 Климент IX
 Климент X
 Климент XI
 Климент XII
 Климент XIII
 Климент XIV
 Римски антипапи
 Климент III (антипапа)
 Климент VII (антипапа)
 Села в България
 Климент (Област Пловдив)
 Климент (Област Шумен)
Лиси връх

Лиси връх е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има православен храм „Св. Троица“, който е построен през 1905 г. Храмът е напълно рухнал и непригоден за служение. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Лятно

Лятно е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

География 
Село Лятно е разположено в Лудогорското плато на 10 km югоизточно от общинския център Каолиново и на около 40 km североизточно от областния център Шумен.

История 
Името на селото до 1934 г. е Язла. От 1878 г. е село на територията на България.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Наум (село)

Наум е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Омарчево

Името Омарчево носят две български села:

 Омарчево (Област Сливен)
 Омарчево (Област Шумен)
Пристое

Пристое е село в Североизточна България.

География 
То се намира в община Каолиново, област Шумен. И на кръстопът между пътищата Шумен – Силистра и Русе – Варна.
 Шумен 52.8 km 50 min.
 Силистра 61.4 km 50 min.
 Русе109 km 1.45 min.
 Варна 114 km 1.35 min.

Землището и пасищата на селото граничат със землищата на селата Браничево, Гусла, Средковец, Духовец, Климент, Наум, Тъкач, гр. Каолиново кв. Боймир и Т. Икономово.

История 
Първоначлно селото било в местността Буранлар между сегашното гр. Коалиново и село. Пристое поради неизвестни причини се изселили в сегашното си седалище.

Историческото минало на селото се допира до Османската колония покрай селото има забелижетелни места като (местността САКСАН) в гората долна махала, в които се намират монети преди новата ера. Също така са известни местностите на 1-во йозче и 2-ро йозче. Селото е известно с новата история на България с майските събития през 1989 против тоталитарния режим на комунизма.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и редовни събития 
Редовно в селото се почитат както официалните празници, като двата байрамски празника – съответно Рамазан Байрам и Курбан Байрам, които нямат точно определена дата, а са променливи според религиозния календар.

Всяка година през месец май се честват Възпоменателните събития от 1989 година с конни надбягвания и народни борби със съдействието на Централното управление на ДПС гр София, Областното управление на ДПС гр. Шумен, Общинското управление на ДПС гр. Каолиново и Община гр. Каолиново.

Изселниците от селото също празнуват в Р.Турция с подкрепата на  „АСОЦИАЦИЯ ДОВЕРИЕ ПРИСТОЕ“ с организатора Хаяти Кязим Исмаил (Хаяти Башкан), който е родом селото. Към асоциацията се присъединиха изселниците от съседните села Гусла и Средковец.
В селото има основно училище, детска градина, сграда на бившето ТКЗС, две джамии долна махала и горна махала, две гробища българско и турско, водоем, бензиностанция Предел, парк, здравна служба, хлебопекарна фурна която не роботи, бивши магазини на РПК, кметство, сватбена зала, читалище в кметството, два гьола в долната махала и гьола „Тополите“ в горната махала. Селото има голяма площ на пасища и две гори и подземни находища на каолин.

Също така има и две римски гробища голямото йю и малкота йю.

Селото има голям футболен стадион на ФК ПОБЕДА Пристое.

Личности 
 Емрулах Ефенди един от основателите и директор на духовното училище – НЮВАБ гр. Шумен.
 Сюлейман Баки общински кмет гр. Каолиново зам.кмет гр. Шумен управител на Комерциална банка гр. Шумен.
 Фердание Бекирова учителка и директор на ОУ.Хр Смирненски и общинска кметица гр. Каолиново.
 Хаяти Башкан организатор в  „АСОЦИАЦИЯ ДОВЕРИЕ ПРИСТОЕ“ и управител в международна туристическа агенция в Р.Турция. Критик политолог независим и не членува в никоя политическа партия. Член на Международната лозаро-винарска организация (OİV).

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Сини вир

Сѝни вир е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

География 
Село Сини вир се намира на 36 km на север от областния център град Шумен.

История 
До 1934 г. селото носи името Синебир. През 1959 г. към Сини вир са присъединени махалите Билярци, Есе и Лападец.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Средковец

Средковец е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Тодор Икономово

Тодор Икономово (до 1934 г. Махмузлии) е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
В селото има православен храм „Св. Георги Победоносец“. През 2008 г. храмът беше основно реконструиран. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар. Има и джамия.

В училищата се преподава на турски по част от предметите. Един от чуждите езици изучавани от първи клас е турския.

През 1988 г. от това населено място започва тъй наречения „Възродителен процес“, затова в центъра на селото има издигнат паметник.

Редовни събития 
Всяко година кметството организира турнир по футбол на малки вратички. В състезанието участват предимно младежи на възраст от 15 до 20 години.

Личности 
 Нели Христова (р. 1958), български географ, професор по хидрология
 Тодор Дочев (р. 1963), български офицер, генерал-майор

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Тъкач (село)

Тъкач е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Върбяне

Върбяне е село в Североизточна България. То се намира в община Каспичан, област Шумен.

История и археология 
При изкопни работи за водопровод работник забелязва човешки кости на дълбочина около 1 м, а в изхвърлената пръст намира изцяло запазена каничка от сива глина, с керамична форма, добре позната от ранносредновековни езически некрополи. Тази информация дава повод през периода 1995 - 1999 г. на това място да започнат археологически проучвания посредством 42 сондажа. В крайна сметка, на 1 км от западно Земленото укрепление на Плиска е разкрит ранносредновековен двуобреден некропол, който най-общо се поставя в хронологичните граници на ІХ в. Разкрити са 38 погребения и 12 тризни (плитко вкопани съоръжения за помени), а са проучени 29 погребения с трупополагане, 5 с трупоизгаряне и 4 кенотафа. Учените интерпретират двуобредността на находката като я датират хронологически до периода преди приемане на християнството или я обвързват с останали ритуални практики от езичеството, продължили да битуват и след 865 г.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религия 
 На 6 юни 2019 г., Възнесение Господне - Спасовден, Негово Високопреосвещенство Варненският и Великопреславски митрополит Йоан отслужи първата света Литургия в обновения храм на селото, посветен на Свети Николай Мирликийски Чудотворец. На светия престол бе поставен свети антиминс с вградена частица от мощите на свети мъченик Трифон.

Редовни събития 
Съборът на селото няма точно определена дата. Празнува се на Петдесетница (50 дена след Великден).

Източници 

5. Амвон - списание на храм „Свети Атанасий“, гр. Варна, бр.2 (год. 15), август 2019 г.

Села в област Шумен
Населени места в община Каспичан