alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Мътеница (село)

Мътеница е село в Южна България. То се намира в община Хисаря, област Пловдив.

География 
Село Мътеница се намира в планински район.

История 
Старото име е село „Айрене“, обитавано от предимно турско военизирано население, което се изселва след 1878 г. Днес е населено от българи от съседните села Старосел, Паничери, Веригово (днес квартал на гр. Хисаря), Момина баня (дн. кв. на град Хисаря).

Културни и природни забележителности 
Светилище „Свети Иван“.

Села в област Пловдив
Населени места в община Хисаря
Ново Железаре

Ново Железаре е село в Южна България. То се намира в община Хисаря, област Пловдив.

История 

Старото име на село Ново Железаре е Демирнова махала. Съборът на селото е на 1 май. Църквата „Свети Атанас“ е изградена в 1894 година от дебърския майстор строител Христо Костов.

Бележки 

Села в област Пловдив
Населени места в община Хисаря
Паничери

Паничери е село в Южна България. То се намира в община Хисаря, област Пловдив.

В Паничери има хълм наречен „Мараша“. Там се намира водоемът на селото.

С името на село Паничери е наименувана седловина в Антарктида – Паничерска седловина.

История 
Близо до Паничери има могила от тракийски времена.

Непосредствено след Деветосептемврийския преврат от 1944 година в селото се провежда митинг, на който са „осъдени“ на смърт и убити няколко души.

В Паничери е роден героят граничар Дончо Котов Ганев, загинал при Римския мост на Доспат дере на 1.7.1953 г.

Религии 
Основна религия в Паничери е християнството. Църквата се казва „Свети Николай“. Нейното строителство е започнало на 15.III.1844 година и е завършено през 1845 година. Извършват се всички познати църковни празници. Паничери е основано много отдавна, но е запазило празниците и обичаите си дори по турско време.

Редовни събития 
Всяка година в Паничери се празнува Тодоровден. Също така се празнува и съборът на селото.

Жителите на Паничери са около 1000.

Източници

Външни препратки 

Села в област Пловдив
Населени места в община Хисаря
Старо Железаре

Старо Железаре е село в Южна България. То се намира в община Хисаря, област Пловдив.

География

История 
До 1934 година село Старо Железаре се нарича Демирджилери (Демирджилере).

Селото има народен представител на първото българско народно събрание в местността Оборище през 1876 г., Танчо Стоянов Кривчов, както и опълченец в Руско-турската Освободителна война през 1877–78 г., Нанко Цочев Минчев.

При избухването на Балканската война в 1912 година селото дава мнозина войници за редовната българска армия, а един човек от Демирджилере е доброволец в Македоно-одринското опълчение. Много старожелезарци воюват в Първата и Втората световни войни. На входа на църквата в селото има паметна плоча с имената на загиналите във войните за обединението на България.

Културни и природни забележителности 

На Чолакова могила при Старо Железаре се намира Тракийска обсерватория – съоръжение от побити в кръг каменни блокове. Отстои на около 10 км югоизточно от тракийския култов храм при Старосел и на 12 км от град Хисаря.

Състои се от 24 вертикални каменни плочи, две от които липсват. Плочите са с различни размери. Наредени са в правилна окръжност. По всяка вероятност са използвани от тракийското племе одриси. След преустановяване използването на съоръжението, то е засипано с почва. Върху изравнената площадка над него бяха открити керамични фрагменти от съдове, които се датират към началото на V в. пр. Хр. След това е довършен насипът до получаване на съвременната форма на могилата. Съоръжението е датирано от VI в пр. Хр. Това е единственият такъв обект от тип Стоунхендж в района на Горна Тракия (дотогава са намирани само в Източни Родопи и Странджа).

Археолого-астрономическите проучвания доказват, че този кромлех (астрономическа обсерватория) се е използвал за измерване на годишния цикъл, равноденствията и слънцестоенето, които са играли важна роля в обредния и стопански календар на древните траки. Наблюдението на различните фази от движението на Бога-Слънце е било задължение на жреците. А всички останали са му отдавали почит чрез масовата тайнствена обредност – поднасяне на дарове и жертви.

Старо Железаре е своеобразна арт-галерия на открито – къщите и оградите им в селото са изрисувани с графити, представящи световни знаменитости, както и жители на селото. Автори са Венцислав Пирянков, чиито родови корени са в Старо Железаре, и съпругата му Катажина.

Редовни събития 
Събор на 24 май.

Източници

Външни препратки 
 Старо Железаре – селото на личностите

Села в област Пловдив
Населени места в община Хисаря
Йоаким Груево

Йоаким Груево е село в Южна България. То се намира в община Стамболийски, област Пловдив.

География 
Село Йоаким Груево се намира на 11 km на запад от Пловдив и на 25 km на изток от Пазарджик, по пътя за град Пещера. Землището му е равнинно и плодородно, в непосредствена близост от запад и от север е река Въча. Индустриален железопътен транспорт има на 3 km. Автобусен транспорт има на 15 минути от пловдивската автогара „Юг“. В непосредствена близост е град Стамболийски.

История 
По време на османската власт селото се е казвало Каратаир, след това идва сегашното му име.

То е кръстено на известния български просветител Йоаким Груев.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Преобладаваща религия е православното християнство. Християнската църква се намира в северната част на селото.

Обществени институции

Културни и природни забележителности 
 Река Въча – подходящо място за отдих.
 Статуя на плодородието в началото на селото откъм Стамболийски.
 Паметник на Йоаким Груев, на когото е кръстено селото, в центъра.
 Паметник на Иван Даев.
 Народно Читалище „ПРОСВЕТА – 1927“ – културното лице на селото. Основано е на 19 януари 1927 г. През годините успява да запази духа на Българските традиции, празници и култура. В Читалището се помещава библиотека с фонд около 10 000 библиотечни единици, абонамент на вестници и списания, провеждат се кръжоци по приложни изкуства, изнасят се беседи и витрини по повод бележити дати и събития. С помощта на самодейните състави ДТС „Ритъм“, ДПГ „Медени звънчета“ и ДВГ „Романтика“, то успешно участва на различни фолклорни фестивали и събори в цялата страна.
 На запад от селото е паркът-резиденция „Кричим“, по-известна като двореца „Кричим“.

Редовни събития 
Събор се провежда всяка втора събота на месец май.

Личности 
 Иван Даев – български военен летец;
 Стоян Гунчев – национален треньор по волейбол;
 Мария Николова – българска поетеса;
 Йордан Радев – боец по смесени бойни изкуства;
 Стефан Крачунов – футболист на Локомотив Пловдив;
 Пламен Крачунов – футболист на ЦСКА;
 Кристиан Василев – национален състезател по академично гребане.

Кухня 
 Кухнята е предимно традиционната българска: с много зеленчуци – домати, чушки, зеле, фасул, грах, месо – свинско, пилешко, по-рядко говеждо. Питиетата: домашна ракия, бира, уиски, вино.

Източници 

Села в област Пловдив
Населени места в община Стамболийски
Обекти, наречени на Йоаким Груев
Яврово

Яврово е село в Южна България. То се намира в община Куклен, област Пловдив. От 4 януари 1966 г. до 26 ноември 1979 г. носи името Яворово.

География 
Село Яврово се намира в Родопите. Намира се на 30 км от Пловдив и на 11 км от Асеновград. Има асфалтов път. Селото е разположено амфитеатрално и от него при ясно време се открива гледка към Тракийската низина, Средна гора и Стара планина. Вижда се и връх Ботев.

История 
Село Яврово е много старо българско селище, съществувало още по времето на византийското владичество над българските земи в периода 1018–1185 г. За пръв път се споменава като местност под името Аврово в устава на Бачковския манастир от 1083 г.

Като „село Яворово“ се споменава в четвъртото писмо на испанския рицар дон Алвизо дел Гранада, минал през българските земи като участник в Третия кръстоносен поход през 1189–1190 г. В писмото до своята любима донна Паула рицарят отбелязва: „На връщане за града на Филип (б.ред. — Пловдив) минахме през едни села, които наричат Добролонг (б.ред. — Добралък) и Яворово, дето водата е много вкусна.“

В селото е запазено предание за преминаването на кръстоносците в края на XII в., наричани тогава от явровци „францалиете“. Францалиете били едри мъже, „заковани целите в железо“, които карали населението на Яврово да ги среща със софри на главите, откъдето те си набождали яденето с шишове и ножища. За да се предпазят от тях жителите на селото в ония времена, построили четири кулички в четирите му края — на Кичър, на Батив дол, на Свети архангел и на Друма. При нападение на францалиете срещу селото съгледвачите в тези кулички свирели с особени пищялки, а населението на Яврово в такива случаи се укривало в гората.

Религии 
Изповядва се най-вече православно християнство.

Културни и природни забележителности 
На около час и петнадесет минути от селото в района на хижа „Руен“ се намират останките на взривения от иманяри през 1974 г. скален феномен „Главата“.

В селото е открита чешма в памет на Николай Хайтов.

Редовни събития 
На 8 септември е празникът на селото с голям пазар, жива музика, хоро. След литургията се прави търг с благотворителна цел. Събраните пари се използват за реставрация на църквата.

Личности, родени в Яврово 
 Борис Димовски, (1925 – 2007), български художник-график и карикатурист
 Николай Хайтов, (1919 – 2002), български писател
 проф. Георги Гълъбов (1918 – 1982), виден български учен, анатом и патоанатом, член-кореспондент на БАН
 д-р Константин Гълъбов (1924 – 1989), един от създателите на медицинската служба в българската народна армия
 Васил Писанов (1925 – 2014), български художник и скулптор, почетен гражданин на гр. Димитровград
 проф.д.ф.н. Васил Колевски (1925 – 2018), литературен критик, ректор на НАТФИЗ
 Гълъб Порязов – народен певец и музикант

Източници

Външни препратки 
 Снимки на Яврово

Села в област Пловдив
Населени места в община Куклен
Иван Шишманово

Иван Шишманово е село в Североизточна България. То се намира в община Завет, област Разград.

География 
Село Иван Шиманово е основано в края на 18 век от братята Сароглу. По-късно техни съседи стават и хора от рода Велиоглу. Старото име на селото е Карапанча. Разположено е от лявата страна по течението на р. Чернодланица, която извира от местността Сборяново (Демир баба текке) и се влива в р. Дунав при Тутракан. Селото е кръстен на видния литературен историк, фолклорист и учен-хуманист проф. Иван Шишманов.

История 
Първите жители са братята Велиогулларъ и другия род Кьосеогулларъ.

Религии 
Християни и мюсюлмани.

Обществени институции 
В селото има голямо училище НЧУ „Никола Йонков Вапцаров“, селска библиотека с кинозала и поща.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Завет
Острово (област Разград)

О̀строво е село в Североизточна България. То се намира в община Завет, област Разград.

География 
Острово се намира на северозапад от Разград.

История 
До 1934 година името на селото е Голяма ада.

Религии 
Населението изповядва християнството и исляма.

Обществени институции 
В селото има читалище „Отец Паисий“, основно училище „Христо Ботев“ и детска градина „Радост“. На 3,5 km източно от селото се намира ловно стопанство „Воден“. Местният футболен клуб Адаспор се състезава в А окръжна футболна група.

Личности 
Родени в Острово

 Юксел Чаушев (р. 1939), български режисьор

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Завет
Прелез (село)

Прелез е село в Североизточна България. То се намира в община Завет, област Разград.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Завет
Сушево

Сушево е село в Североизточна България. То се намира в община Завет, област Разград.

География 
Село Сушево се намира между село Севар (3 км) и град Завет (7 км). На 7 км от селото се намира село Прелез. На 12 км от селото се намира и село Брестовене.

Редовни събития 
Традиционен селски събор на 1 май.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Завет
Белинци

Белинци е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География

История 

В навечерието на Втората световна война в селото е установена католическа енория на Никополската епархия. Отец Иван Яковов е назначен за свещеник в енорията. Тогава селото е на 15 километра от границата и в него живеят 23 католически семейства, като 15 от тях са чехи преселили се от Войводово, Оряховско. Първото шествие (алай) в селото  е направено на 6 юни 1938 г. Изглежда, поради започналата война и смяната на политическия режим след това енорията е закрита.

Религии 
Религията е предимно ислям (95%).

Други

Външни препратки

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Бърдоква

Бърдоква (до 1934 г. – Кълъч Шарман) е малко село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград. От 1934 г. селото носи сегашното си име.

География 
Намира се на 8 км южно от гр. Исперих. Разположено е около средата на Самуиловския рът, между Исперихския рът и Хърсовския рът.

Най-високата точка в населеното място е в югозападния край, разположена на 310 м надморска височина, а най-ниската – в североизточния край, на 270 м надморска височина.

В североизточния край се намират два кладенеца с налична вода, която лятно време се ползва за поливни нужди.

История 
Селото възниква през XV-XVI век, като първоначално е обитавано от около 10 семейства овцевъди. За пръв път името Шарман се споменава в османските документи през 1536 г. в документите на джелепкешаните.

С. Бърдоква влиза в състава на община с.Богданци от 1883 г. до 1890 г., в състава на община с.Голям Поровец от 1890 г. до 1934 г., а след 1934 г. в състава на община с. Лудогорци.

Непосредствено след 9 септември 1944 г. в селото е учредена Първична партийна организация. На 12 декември 1948 г. е образувано трудовокооперативно земеделско стопанство ТКЗС „Васил Тинчев“ – с. Бърдоква. През 1951 г. към стопанството е създадена партийна организация и през периода 1951 – 1957 г. едновременно съществуват две партийни организации – териториална и тази при кооперативното стопанство, които се обединяват през 1957 г.

През 1958 г. ТКЗС „Васил Тинчев“, с. Бърдоква се влива в ОТКЗС „Г.Димитров“, с. Лудогорци, която се влива в АПК „Път към Комунизма“, гр. Исперих през 1970 г.

На 6 април 1940 г. е учредена Потребителна кооперация „Надежда“, с. Бърдоква. През 1953 г. тя се влива в ПК „Пробуда“ с. Лудогорци, която се влива в РПК „Наркооп“, гр. Исперих през 1982 г.

Културни и природни забележителности 
 През 1927 г. е основано Народно читалище „Васил Левски“. Една от основните дейности на читалището е библиотечната. Към края на 1965 г. читалищната библиотека разполага с 2640 тома, читателите са 100, а в края на 1981 г. – с над 5000 тома и читателите се увеличават на 130. Още от основаването си читалището започва да развива театрална самодейност. През 1965 – 1966 г. с пиесите „Един ден жена“, „Златка, златното момиче“ и „Три сестри“ колективът става общински първенец. През 1979 г. към читалището се изгражда илюзионен състав с ръководител Румен Радев. Съставът редовно изнася спектакли в много селища от окръга. Ръководители на лекционната дейност са Незабравка Асенова, Божанка Иванова и Силвия Давидова. Изнесени са голям брой лекции, сред които: „Отглеждане на малкото дете и кърмаче“, „Семейство и училище“ и др. На събиранията се обсъждат интересни книги и др.
 Народно първоначално училище „Кирил и Методий“ – с. Бърдоква, Исперихско 1941 – 1944.
 Народно основно училище „Кирил и Методий“ – с. Бърдоква, Разградско (1950 – 1970). Закрито през 1970 г.
 Начално училище „П.Р.Славейков“. (закрито).
 Целодневна детска градина „Ивайло“. (закрита).

Известни личности 
 Ахмед Али – дългогодишен водещ на предаване на турски език по БНР
 Тимур Ахмед Али – водещ на новините по БНТ на турски език.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Вазово

Вазово е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

Край селото през 1968 г. е открито златно протоме на Пегас.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Голям Поровец

Голям Поровец е село в Североизточна България, област Разград, община Исперих. След Освобождението селото носи името Голяма Кокарджа.

География 
Село Голям Поровец се намира на 6,5 км от общинския център град Исперих и на 3,5 км от село Лудогорци. Главен път E205 минава през селото и има отклонение за село Малък Поровец, което е на 7 км. Източно от селото преминава жп линията Самуил – Силистра и има жп спирка.

В покрайнините на селото текат две реки. Едната е „Цара-Цар“, а другата е „Голяма река“. На първата има два моста. Старият е строен през 1911 година от италиански инженер, а този в експлоатация e строен през 1980-те.

Източно от града е язовир „Исперих-1“.

Религии 
Източно православни и мюсюлмани.

Обществени институции 
Основният поминък на селото в годините след 1930 до края на 80-те е керамичната фабрика, построена от Васил Иванов Вълков. През годините от работа в нея са се препитавали до 150 семейства. Прекратява дейността си през 1992.

Културни и природни забележителности 
Близо до селото се намира пресъхналото езеро Къвръна.

В центъра на селото се намира намира паметник на Панайот Банков (Пешо) – партизанин, загинал в България. Близо до паметника се издига сградата на читалище „Самообразование“, сградата на кметството и началното училище „Д-р Петър Берон“, което вече не отваря врати за учениците.

Редовни събития 
Едно от редовните събития е честването на сбора на селото, който е на 2 юни.

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Духовец

Духовец е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Драгомъж (село)

Драгомъж е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Село Драгомъж се намира на 5 km на запад от град Исперих.

Районът на Община Исперих е беден на полезни изкопаеми. На територията на община Исперих попада находище „Драгомъж“, подходящо за добив на строителни материали (варовици и доломити за трошен камък).

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Йонково

Йонково е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Намира се между Разград и Исперих, в близост до ловно стопанство „Воден“, на 30 км от „Свещари“ и тракийските гробници и местността „Демир баба теке“. Kрай селото се намира гробница (тюрбе) на бекташки дервиш Йонуз Абдал, който, по преданията, е бил учен и богоизбран човек, който е просветлявал хората.

Селото е спокойно, тихо, и идеално място за релаксация. В близост минава река „Война“.
Климатът е умерено континентален, със студена зима и горещо лято.

Населението в селото е от различен етнически произход, като преобладава турският етнос. Между турци и българи царят отношения на взаимно уважение, разбирателство, и толерантност.

Основният поминък в с. Йонково е земеделието и животновъдството.

История 
Старото местоположение на селото е било близо до река Война, която минава в близост до гробницата на бекташицкия дервиш Йонуз абдал. Там живеел именно и дервишът със старите си родители. Било е малко турско селце с около 30,50 семейства преселили се от Анадола. Йонуз се изхранвал като пасял овцете на богатите аги в съседните села. Предава се, че поради тежкото състояние на родителите си, се върнал в селото и се отдал в служение на Аллах и грижа за родителите си. Един ден в селото дошли двама дервиши, когато Йонуз се е кланял, и застанали зад него. След като свършил, вдигнал ръцете си за дуа и казал: „О, Аллах, няма ли такива просветени хора, които са достигнали твоето откровение, да ида и да им служа.“ В този момент дервишите станали и казали, че има, и го завели при техния учител Хасан баба (Демир баба). Там той получил религиозни познания. Стигнал до ниво „абдал“ (водач) и започнал да разпространява исляма между хората. Върнал се в селото си и основал „дергях“, където просветлявал хората и обучавал дервиши. От там остава името на селото Йонуз абдал. След смъртта му, в селото става наводнение и хората се преселват на по-високо и основават ново село. Там впоследствие се настаняват татари от Крим, а от после и българи, като сега турци и българи живеят задружно. 

През периода 1973 - 1974 г. в селото се провеждат национални събори по народни борби. 

На 7 март 2007 една част от селото е отделена в село Малко Йонково. Старото име на селото е Йонуз абдал.

Редовни събития 
 Всяка сряда в селото се провежда пазар.
 Съборът в село Йонково се провежда месец май.

Личности 
 Родени
 Юсуф Ахмедов, учител, писател и поет, роден 1933 г.
 Гео Донев, писател, роден 1940 г., автор на книгата „Неугаснали въглени“, разкриваща и описваща историята и колорита на с. Йонково.

Други 
 В тираж 54 на Българския спортен тотализатор (08.07.2012 г.), петима късметлии си разделят джакпота във второ теглене на играта 6/49 – 6,3 милиона лева. Един от петте печеливши фиша е пуснат в село Йонково. Фишът е с 4 обикновени комбинации и 1 за ТОТО Джокер, на стойност 2,90 лева.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Къпиновци

Къпиновци е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Лъвино

Лъ̀вино е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград. До 1934 година името на селото е Арслан.

История 
В местността Чакмаклъка са установени праисторически кариери за добив и обработка на кремък и селищна могила, вероятно контролирища добива на суровината. 

В селото преобладават мюсюлманите, като има и малко християни.

Културни и природни забележителности 
Има водоем, който е зарибен с амур, шаран и каракуда.

Личности 
 Али Ибрахимов (1924-2016), български политик

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Малък Поровец

Малък Поровец е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Селото се разполага на устието на река Война в река Царацар. Свързва се с пътната мрежа посредством Републикански път II-23 и Републикански път III-2304.

Обществени институции 
За кметското място през 2011 година се бори кандидатът Ебазер Ебазер. Ебазер става най-известната личност от селото, след разпространение на предизборния му плакат в социалната мрежа Фейсбук.

Културни и природни забележителности 
 Хелис, Сборяново, Свещарска гробница и Демир Баба теке - историко-археологически комплекс, намиращ се между Свещари и Малък Поровец.
 Църква „Свети пророк Иеремия“,
 Туристическа хижа „Ахинора“,
 Къщата с дърворезбите.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Печеница

Печеница е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Село Печеница е разположено на 12 km от град Исперих.

Културни и природни забележителности 
В гората до селото растат божури, които дават името на местността – „Божурите“.

Религия 
Мнозинството от населението на селото са мюсюлмани и изповядват ислям.

Други 

В селото се намира една от кравефермите първа категория със 100 броя крави.

Външни препратки 
 www.Balkanlar.NET Balkanlar TV  Video

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Подайва

Подайва̀ е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Селото е разположено на 10 km на югоизток от град Исперих и на 41 km на североизток от областния център Разград.

История 
Сведения за селото под имената Будавие и Пудавие има в турските регистри от 1573, 1605 и 1676 г. На 2 km на север от селото има останки от селищна могила от халколита, около която са открити кремъчни сечива.

Обществени институции 
 Целодневна детска градина „Радост“.
 Основно училище „Отец Паисий“, където се обучават деца от около 7 населени места вкл. от град Исперих;.
 Читалище „Елин Пелин“;
 Потребителска кооперация „Единство“.
 Земеделска кооперация „Зора“.
 Земеделска кооперация „Арда“.
 „Земеделско сдружение“.

Спорт 
Футболният отбор на селото носи името „Левски“.

Известни личности 
 Родени
 Лютви Ахмедов (1930 – 1997), български борец по борба в свободен стил
 Нихат Кабил (р. 1962), български политик

Източници

Външни препратки 
 Сайт на селото

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Райнино

Райнино е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География

История 
До 1942 година името на селото е Кьосе абди.

Обществени институции 
 Селото има кметство
 Училището в селото е закрито
 В селото има медицински кабинет

Кметове 
 Христо Байков
 Стоимен Стоименов
 Велико Петров
 Ислям Хюсеинов

Културни и природни забележителности 
 На север от селото е разположена Райнинската гора, която граничи със защитената зона „Ири-хисар“.

Редовни събития 
 Ежегодният събор се провежда на 27 октомври.

Личности 
 Йордан Иванов Йорданов – участник във Втората световна война, кмет на селото от 1950 до 1952 г. и от 1962 до пенсионирането си през 1980 г.
 Никола Лазаров Воденичаров – участник във Втората световна война.
 Димитър Радев Иванов – участник във Втората световна война, награден с няколко медала, един от които е железен войнишки кръст.

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Свещари

Свещари е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.
На 2,5 km югозападно от селото се намира известната Тракийска гробница, открита през 1982 г., а днес част от историко-археологическия комплекс Хелис, Сборяново, Свещарска гробница и Демир Баба теке.

История 
Старото име на селото е Мумджулар.

Културни и природни забележителности 

Изградена преди около 2 300 години като каменна гробница за тракийски племенен владетел. Състои се от три богато украсени помещения. Над нея издигнали могила, висока колкото четириетажна сграда. Входът е украсен с колони с йонийски капители. Встрани от входа е помещението, в което са били поставени дарове и жертвоприношенията. В гробната камера се намират величествени и фино изваяни женски фигури (високи 1,20 метра). Косите, лицата и дрехите им са били оцветени. Още е запазена тъмнокафява боя по косите им, жълто, синьо, червено и лилаво по някои детайли от дрехите им. А високо горе, на полукръглата стена, под свода на гробната камера е изрисуван ритуалът на хероизацията — обожествяването на покойния владетел.

През 1982 г. археолози разкопават могилата, а през 1985 г. тя е включена в Списъка на световното културно и природно наследство. Разкопаната царска гробница при Свещари не е изолирана. На протежение от два километра са запазени 26 могили с различна големина. Целият район е обявен за археологически резерват. Гробницата е част от историко-археологически резерват „Сборяново“, който е сред 100 национални туристически обекта. Печат има в посетителския център на гробницата(на касата). Тя е един от най-интересните български исторически обекти, сред които се нареждат Казанлъшката гробница, Рилският манастир, Мадарският конник, резерватът Сребърна.

Алевийското тюрбе, част от историко-археологическия резерват Сборяново, който е един от Стоте национални туристически обекта. Смята се, че в тюрбето се намира гробът на алевийския светец от 16 век Демир баба.

Източници 
 статия за гробницата на сайта на Френската гимназия — Варна 
 Интервю на вестник Култура с археолога Йордан Стефанов

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Средоселци

Средоселци е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

Културни и природни забележителности 
В местността „Чешме кулак“ има могила, която е висока над 20 m и има обиколка от 411 m. В близост до нея в миналото е имало византийски град.

Близо до местността е минавала голяма река. Според една легенда в местността е царувал един владетел, който е бил изключителен скъперник, докато не загубва своята най-обичана дъщеря именно в тази река. Скръбта му е била толкова голяма, че е наредил да се събере цялата вълна от страната с цел да се пресуши реката. Така и станало. Реката била пресушена, но хората са останали без вода и загинали. Доказателство за безводието са и около 120 те пресъхнали кладенци в сравнително малкия район.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Старо селище

Старо селище е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Селото се намира на 2 километра от резервата „Воден“, който е известен с многообразието на животинските видове и резиденцията, построена по време на комунистическия режим.

Спорт 
 ФК „Стара сила“

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Яким Груево

Яким Груево е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

География 
Село Яким Груево се намира в Разградска област. Преобладаващата част от населението са българо- мохамедани.

История 
През османския период селото носи названието Салладън. На 07 декември 1934 Министерски съвет преименува селото с днешното му име.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Беловец

Беловец е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География 
Беловец се намира в Област Разград, община Кубрат на 10 км от град Кубрат и е на около 40 km от най-големия град в Северна България Русе. 90 % от населението е от турски произход.

История 
Селото е било разделено на две махали: по-голямата Сърталан Хас, а по-малката Сърталан Кълъч. Старото име по време на османската власт на селото е Сърталан.

Обществени институции 
 ОУ „Васил Левски“

Културни и природни забележителности 
Местността „Божурите“

Редовни събития 
 Международен фолклорен фестивал „Божурите“
 Традиционният общоселски събор на селото е през втората седмица на месец август

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Бисерци

Бисерци е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География 
Село Бисерци се намира на 11 км от Кубрат по посока Тутракан, на 25 км от Тутракан, на 47 км от Разград и на 50 км от Русе. Близо до село Бисерци се намират селата Задруга (2 км), Божурово (7 км), Тертер (5 км), Мъдрево (8 км). Разположено е в равнинно-хълмиста област, като по-голямата част от селото е разположена в ниската част на хълма. В близост до селото се намира главният път Кубрат – Тутракан. На 4 км извън селото в посока Тутракан има селскостопанско летище.

Поминък 
Населението се занимава предимно със земеделие и животновъдство.

История 
Старото име на селото е Настрадън. През 1940 г. с министерска заповед № 3077 (обн. на 23 ноември 1940 г.) село Гълъбари е присъединено към село Бисерци

През периода 1968 – 1972 г. в селото се провеждат национални събори по народни борби.

Обществени институции 
В Бисерци има основно училище „Никола Йонков Вапцаров“, където учат близо 20 ученици. Разполага с компютърна зала за учещите. В селото също така има и читалище „Стефан Караджа“, кметство, поща. Религиозните обекти са църква и 2 джамии.

Редовни събития 
Всяка година втората седмица на юни се организира събор на населеното място. Юноши от спортен клуб по борба „Славия“ – Бисерци и близките села и градове се борят за първа награда.

Личности 
 Хасан Исаев (р. 1952), олимпийски шампион по борба
 Нермедин Селимов (р. 1953), европейски и световен шампион по борба, олимпийски медалист

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Горичево

Горичево е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География

История

Редовни събития 
През август се състои местния сбор, по време на който традиционно се провежда и единственото в България състезание с мотофрези по трасе.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Задруга (село)

Задруга е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География

Религии 
 Ислям (99 %)
 Християнство (1 %)

Културни и природни забележителности 
Според официалните данни на НАИМ към БАН в землището на селото е разкрит един археологически обект с национално значение - надгробна могила в местността „Дюдюклюк“.

Редовни събития 
 1 май – Селски събор под гора Кубрат-Задруга.
 6 май – Селски събор под гора Кубрат-Задруга.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Звънарци

Звънарци е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География 
Релефът на землището е равнинно-хълмист. Западно от селото се разполага Звънарската гора. Посредством общински път селото се свързва с Републикански път III-2102.

В Звънарци стопанството има предимно животновъден и земеделски характер. В близост до селото има два големи язовира, които целогодишно привличат много риболовци.

История 
Старото име на село Звънарци е Гюведже. В началото селото се е състои от 6 махали, като по-късно се разраства. Населението му е предимно от мюсюлмани.

В края на Втората световна война през селото преминават отряди на Червената армия и се снабдяват със стопански стоки от селото.

Културни и природни забележителности 
Според официалните данни на НАИМ към БАН в землището на селото са разкрити шест един археологически обекта с национално значение – пет надгробни могили в местностите „Пасканлъка“, „Коруклук“ и „Чаушко“, а също така и Селище от Елинистическа епоха в местността „Тринджова“. В селото се намира и една недвижима културна ценност – джамията, обявена за архитектурно-строителна ценност на 22 август 1983 г. 

Народното читалище „Васил Левски“ в Звънарци е традиционен участник в различни прояви от фолклорен тип, като фолклорната група има получени много грамоти. Читалището има и певчески състав, който изпълнява автентични турски песни, като също има спечелени награди. Читалището се е представяло на съборите в Копривщица, Рожен и Велико Търново. В близост до селото се намира местност наречена Аязмо с малък манастир и извор, водата от който се смята за лечебна.

Редовни събития 
Сборът на селото се организира ежегодно около 24 май с традиционни кушии с коне в четири гари.

Източници

Външни препратки 
 Язовир Звънарци във fermer.bg

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Каменово

Името Каменово носят две български села:

 Каменово, област Разград
 Каменово, област Сливен
Медовене

Медовене е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География

История

Редовни събития 
Общоселски събор-24 май.

Други 
Нос Медовене на остров Смит в Антарктика е наименуван на селото.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Мъдрево

Мъ̀древо е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География 
Мъдрево е отдалечено от областния център Разград на 56 км. Най-близките градове са Тутракан – (25 км) и Кубрат – (17 км). Съседните села са Тертер (1 км – отделя ги мост), Севар – (5 км), Бреница – (5 км) и Бисерци – (6 км).

Релефът на околността е равнинно-хълмист, като необработваемата земя е под 5%.

История 
До 1942 година селото носи името Месим махаллеси.

Религии и политика 
Второто по големина село в България, в което живеят само алевии, изповядващи неортодоксален ислям. В България и по света алевиите са известни по-скоро с названието „къзълбаши“. Понеже носят турско-арабски имена, държавната администрация ги категоризира като турци. Принципно донякъде и те имат турско самосъзнание. Заселени са предимно в Лудогорието, Добруджа и по-малко в Южна България.

Редовни събития, културни и природни забележителности 

 Традиционният годишен събор е през първата събота на август.
 Провежда се също така и традиционен празник „Хъдреллез“ в местността „Дюлдюл изи“.
 Читалище „Нов живот – 1948“

Личности 
 Али Юзеир – 5 пъти Републикански шампион по муай тай, балкански и световен шампион.
 Рамадан Аталай – депутат от XXXVIII, XXXIX, XL и XLI народно събрание от Движението за права и свободи
Тайбе Юсеин Мустафа – Бронзова медалистка от Олимпиадата в Токио-2021г., европейски и световен шампион по свободна борба.
 Ерол Камберов – М.С. по вдигане на тежести на СК „Славия“ София, Вицешампион за мъже 1984 година със СК Лудогорец Разград, Носител на купа САВАРИЯ – Унгария-1984, Носител на купа ОТОМАРСАН – Турция-1983

Спорт 
Футболният отбор на селото се казва ФК Скрита сила, с треньор Мустафа Ризов.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Равно

Равно е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

История 
През Османския период селото носи името Узундже алан. За селото свидетелства английския духовник Едмънд Чишъл, който преминава тук на 17 април 1702 г. по време на своето пътешествие през Османската империя. 
Селото получава днешното си име на 07 декември 1934 г.

Обществени институции 
Село Равно има църква и джамия. Има и читалище. В училището „Св. Паисий Хилендарски“ учат деца от първи до осми клас, идват и деца от съседните села.

Забележителности 
Според официалните данни на НАИМ към БАН в землището на селото са разкрити седем археологически обекта с национално значение. Това са разположените в местност „Бент орман“ кариера за добив на кремък и кварц, датирана от Праисторията, а така също и надгробните могили I до VI, обявени за обект с посочената културна стойност на 10 август 1955 г. Кариерата е известна в литературата като най-вероятният източник на ядра от висококачествен лудогорски кремък тип Равно, от който се предполага, че са изработени най-дългите пластини във Варненския некропол. По типологически и технологични белези, те напълно отговарят на халколитните находки от най-близко разположената селищна могила в с. Каменово, а суровината е сред най-ценените и разпространени през каменно-медната епоха в Югоизточна Европа. Вероятно през късната каменно-медна епоха добивът на висококачествен кремък е оставен изцяло в ръцете на специализирани домакинства, които живеят в
разпръснати колиби непосредствено до находищата и на километри от селищните центрове.

В оформена паркова среда в селото се намира Паметна плоча местния жител на Иван Ангелов Иванов, загинал във Втората световна война.

Редовни събития 
Сборът на с. Равно е на Димитровден.

Други 
Има три земеделски кооперации.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Савин

Савѝн или Сабѝн е монарх, управлявал България от 764 до 766 г. (според Васил Златарски и Иван Венедиков). Той е зет на кан Кормисош от рода Вокил.

Според някои изследователи Савин е със славянски произход, поради което името му не присъства в Именника на българските канове. Той води мирни преговори с византийския император Константин V Копронѝм, които отначало биват запазени в тайна. След разкриването на тези преговори е свикан народен събор, на който бива решено България да не сключва мирен договор с Византия. Привържениците на твърдата ръка спрямо Византия се обръщат към Савин с думите: „Чрез тебе България ще бъде поробена от ромеите“. След събора, изоставен от своите поддръжници, през 766 г. Савин търси убежище в Месемврия (Несебър), откъдето се отправя към Константинопол. Там той бива приет от василевса, който урежда прехвърлянето на Савиновото семейство от България. През 768 г. Савин присъства на преговорите на Константин V с новия български владетел Паган, но думите на императора от името на Савин не оказват въздействие върху Паган.

Савин прекарва остатъка от живота си като изгнаник в Константинопол.

Бележки

Източници 
 Андреев, Й., Лазаров, Ив. и Павлов, Пл., „Кой кой е в средновековна България (Второ издание)“, Издателство „Петър Берон“, София 1999 г. ISBN 954-402-047-0.
 Москов, Моско, „Именник на българските ханове (ново тълкуване)“, София, 1988 г.
 Божилов, Иван, Гюзелев, Васил, "Глава пета. Вътрешнополитическата криза в Българското ханство и опитите за нейното преодоляване през втората половина на VIII век" - Вж. История на Средновековна България VII-XIV век, Т.1, С., Изд. къща „Анубис". 1999, 704 с. ISBN 978-954-426-718-6

Монарси на Първата българска държава
Сеслав

Сеслав е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград;

География 
Релефът на община Кубрат е равнинно-хълмист, като горските масиви са заобиколени от земеделски земи. Надморската височина варира от 150 м до 450 м. Селото се свързва посредством общински път с Републикански път II-23 и Републикански път III-2102. Землището на селото попада в границите на Държавно горско стопанство – Сеслав.

История 
ТКЗС е учредено през 1950 г., с председател Недялко Петров.

Култура 
 Основно училище „Св. св. Кирил и Методий“
 Целодневна детска градина „Щастливо детство“
 Младежки дом

Демография и стопанство 
През 2005 г. Сеслав има 974 жители. От тях българи са 60, турци – 383, роми – 531. През ноември 2011 г. за кмет на селото е избран Веселин Йосифов. В селото има три магазина и две кръчми.

Източници

Външни препратки 
 seslav.blogspot.com
 www.seslav.free.bg

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Тертер (село)

Тертер е село в Североизточна България, община Кубрат, област Разград.

География 
Тертер се намира в хълмиста област. В землището има т.нар. пояси – залесени ивици, които защитават полето от вятърна ерозия.

На югоизток землището граничи с голям горски масив.

Северно от селото (1,5 – 2 км) е минавала границата между Румъния и България от преди 1940 и могат все още да се видят маркиращите гранични камъни.

В североизточна посока има каменна кариера (работеща) в околностите на старо речно русло.

История 
Жителите на селото са българи, основно преселени от село Черна (Тулчанско, Северна Добруджа, Румъния) по Крайовската спогодба от 1940 г. Подобно е населението и на близките села Нова Черна, Белица и Стефан Караджа. През 1959 г. село Генерал Добрево се присъединява към село Тертер с Указ № 582 / обн. на 29 декември 1959 г.

Културни и природни забележителности 
Живописен е районът около старата каменна кариера, която е в каньон на праисторическа река. Каньонът е изсечен в отвесни варовикови скали с няколко пещери. Някои от тези пещери са лесно достъпни.

Според официалните данни на НАИМ към БАН в землището на селото е разкрит един археологически обект с национално значение - единична могила в местността „Ююк йана“. В селото се намират две недвижими културни ценности - Къщата на Велико Георгиев Икономов и Къщата на Марин Димитров Парашкевов, обявени за архитектурно-строителна ценност на 22 август 1983 г.

Редовни събития 
Ежегодният събор е на 28 август (Св. Богородица), по-точно последната събота на август.

Личности 
Родени в Тертер:
 Никола Славев (р. 1953), български офицер, бригаден генерал

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Точилари

Точилари е село в Североизточна България. То се намира в община Кубрат, област Разград.

География

История

Култура 

Местният любителски футболен отбор „Златен лист“ е основан през 2014 година. През 2022/23 година се състезава в ОФГ Разград.

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Кубрат
Гороцвет (село)

Гороцвет е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

География 
Село Гороцвет отстои на 2 км от Републикански път I-2 на 18 km югоизточно от Разград. През селото минава и третокласния Републикански път III-206, който го свързва с общинския център в Лозница.

История 
До 1934 г. селото носи имато Ютюклер През периода от 1962 – 1982 година в Гороцвет се преселват помаци от село Бел камен, Якорудска община.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Стопанство 
 Автоморга Гороцвет
 Земеделска Кооперация Гороцвет

Културни и природни забележителности 
Основоното училище „Христо Ботев“ е образователен център за децата от Гороцвет и съседните Студенец и Каменар.

Известни личности 
 Родени в Гороцвет
  Иван Радев (1943 - 2020), български филолог и историк

Източници

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Бели Лом (село)

Бели Лом е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Ловско

Ловско е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници

Външни препратки 
Изгледи от Ловско -10.09.2007

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Манастирско

Манастирско е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Манастирци

Манастирци е село в североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград. Името на селото до 1923 година е Чукуркъшла или Чукур къшла.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религия 

В село има 2 храма, разположени един до друг – джамия и православна църква „Свети Архангел Михаил“ (построена през 1850 г.).

Обществени институции 

 Народно читалище „Изток – 1921“ (основано през 1921 г.)

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Островче

О̀стровче е село в Североизточна България. То се намира в община Разград, област Разград, на 12км от областния град.

История 
До 1934 г. името на селото е Малка ада или Кючук Адакьой в превод малък остров сред гори - „Островче“.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Бележки 

Села в област Разград
Населени места в община Разград
Сейдол

Сейдол е село в Североизточна България. Селото се намира в община Лозница, област Разград.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има музей, зоокът, основно училище, детска градина, читалище и екопътека.

На север от селището е основният извор на река Бели Лом и местността „Тюлбето“.

Редовни събития 
 Ежегоден събор на 6 май в местността Тюлбето

Спорт 
ФК Сейдол (Сейдол) е отбор от село Сейдол. Основан е през 2007 г. Състезава се в „А“ ОФГ Разград – „Запад“. Отборът е наследник на ФК „Червена звезда“ (Сейдол), основан 1978 г. Отборът се състезава със завиден за размерите на селото успех и успява да достигне до „Б“ регионална група. След разпадането на състава през 1992 г.селото остава без отбор цели 15 години. Отборът е възстановен през лятото на 2007 година, като съставът му е изграден изцяло от млади и перспективни играчи.

След първия си сезон отборът се класира на 8 място в своята група, пред отбора на „Вихър“ (Завет).

Стадионът в селото е с размери 80/40 и е в лошо състояние.

Личности 
 Христофор Иванов (р. 1929), български политик от БКП

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Синя вода

Синя вода е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
 Паметник на „Падналия самолет“

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Студенец

Името Студенец носят две български села:

 Студенец (Област Разград)
 Студенец (Област Смолян)
 Студенец - природна забележителност до село Садовец