alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Тим Алън

Тим Алън (), с рождено име Тимъти Алън Дик (), е американски комик и актьор, носител на награди „Златен глобус“ и „Сатурн“ и номиниран за награди „Еми“ и „Сателит“. От 2004 г. има звезда на Холивудската алея на славата.

Биография 
Тим Алън е роден на 13 юни 1953 г. в Денвър, Колорадо, в семейството на Марта Катерин и Джералд Дик. Баща му е брокер на недвижими имоти.

Избрана филмография 
 „Tropical Snow“ (1989)
 „Договор за Дядо Коледа“ (The Santa Clause) (1994)
 „Играта на играчките“ (Toy Story) (1995) (глас)
 „Meet Wally Sparks“ (1997)
 „Джунгла в джунглата“ (Jungle 2 Jungle) (1997)
 „For Richer or Poorer“ (1997)
 „Играта на играчките 2“ (Toy Story 2) (1999) Баз(глас)
 „Галактическа мисия“ (Galaxy Quest) (1999)
 „Who is Cletis Tout?“ (2001)
 „Невероятният Джо“ (Joe Somebody) (2001)
 „Големи неприятности“ (Big Trouble) (2002)
 „Договор за Дядо Коледа 2“ (The Santa Clause 2) (2002)
 „Да пропуснеш Коледа“ (Christmas with the Kranks) (2004)
 „Човекът куче“ (The Shaggy Dog) (2006)
 „Колите“ (Cars) (2006) (глас)
 „Zoom“ (2006)
 „Договор за Дядо Коледа 3“ (The Santa Clause 3) (2006)
 „Fired!“ (2006) (документален)
 „Като рокерите“ (2007)
 „Да полудееш извън затвора“ (2010)

Бележки

Външни препратки 
 

Американски актьори и актриси
Американски озвучаващи актьори
Носители на Златен глобус
Носители на награда „Сатурн“
Носители на награда „Ани“
Родени в Денвър
Дейвид Аркет

Дейвид Аркет () е американски актьор, режисьор, професионален борец, филмов режисьор, продуцент, сценарист и моден дизайнер, роден на 8 септември 1971 г.

Биография 
Роден е в Бентънвил, Вирджиния, в семейството на актьора Луис Аркет. Дядо му по бащина линия Клиф Аркет също е популярен актьор и комедиант. Той е най-малкото от петте деца в артистичното семейство Аркет, сестрите му Розана Аркет, Патриша Аркет и Алексис Аркет, и брат му Ричмънд Аркет.

На 12 юни 1999 г. Дейвид се жени за Кортни Кокс, актриса, популярна от сериала „Приятели“, от която има дъщеря (Коко Райли). Част е от Управителния съвет на Feeding America – най-голямата американска благотворителна организация за борба с глада. През 2000 г., след участие във филм, продуциран от Световния кеч шампионат, започва да участва в шоувечерите, организирани от нея. Става даже шампион и участва в няколко сблъсъка на ринга, преди да се „оттегли“ от кеча.

Актьорска кариера 
Най-големият професионален успех на Дейвид Аркет е участието му в хорър-четирилогията „Писък“ в ролята на полицая Дюи Райли. На снимачната площадка на филма Дейвид среща и бъдещата си съпруга Кортни Кокс. През 2003 г. двамата участват заедно и в реклама на „Кока-Кола“.

През 2007 г. участва в телевизионния сериал In Case of Emergency, а през 2006 г. режисира и първия си филм The Tripper (хорър). През 2011 г. се превъплъти отново в ролята на Дюи Райли в четвъртия пореден „Писък“.

Външни препратки 
 

Американски филмови продуценти
Американски актьори и актриси
Родени във Вирджиния
Евреи в САЩ
Дан Акройд

Даниъл Едуард Акройд () е канадски комик, актьор, режисьор и сценарист.

Биография 
Роден е на 1 юли 1952 г. в Отава, Канада. Бащата на Дан Акройд, Самюъл, е помощник заместник-министър на транспорта, а майка му Лорейн е изпълнителен секретар към канадското правителство. Дан учи в Университета Карлтън в Отава психология, криминалистика и политически науки. Първи прояви като театрален артист прави в рамките на трупата „Вторият град“ в Торонто. Полага началото на радиостанция с развлекателен характер „Къщата на блуса“. Проявява интерес към паранормалното, което го вдъхновява при изпълнение на роля във филма „Ловци на духове“.

Избрана филмография

Източници

Външни препратки 

 
 

Носители на награда Еми
Канадски актьори и актриси
Канадски сценаристи
Канадски уфолози
На живо в събота вечер
Родени в Отава
Антонио Бандерас

Хосе Антонио Домингес Бандерас () е испански актьор, продуцент и режисьор, носител на награда „Гоя“ и две „Европейски филмови награди“, номиниран е за „Сатурн“, „Еми“ и три награди „Златен глобус“. От 2005 г. има звезда на Холивудската алея на славата.

Личен живот 
Антонио Бандерас е роден на 10 август 1960 г. в Малага, Испания. През детските си години има желание да стане футболист, но се отказва, след като на 14-годишна възраст си счупва крака. През 1996 г. Антонио Бандерас се развежда със своята съпруга Ана Леса след 8-годишен брак. През същата година сключва брак с актрисата Мелани Грифит. Двамата се развеждат през 2015 г.

Кариера 
В ранните си години се мести в Мадрид, Испания, за да направи опит като актьор в испанското кино. Актьорската му кариера започва с участието му във филмите на Педро Алмодовар – „Laberinto de pasiones“ (1982), „Матадор“, „La Ley del deseo“ (1987), „Жени на ръба на нервна криза“ и „Ела, завържи ме!“.

Впоследствие се премества в САЩ, за да участва в американски филмови продукции. Първото му участие в холивудски филм е през 1992 г. в „Кралете на мамбото“. Интересно е, че по време на участието си в този филм, Бандерас все още не говори английски език. През 1993 г. участва в отличения с награда „Оскар“ филм „Филаделфия“. Следващата година си партнира с Том Круз и Брад Пит в „Интервю с вампир“. През 1995 г. се появява в няколко големи холивудски продукции, включително и в главната роля във филма на режисьора Робърт Родригес – „Десперадо“.

Една от ролите, с които актьорът е най-добре познат на публиката, е превъплъщението му в героя бандит Зоро във филмите „Маската на Зоро“ (1998) и „Легендата за Зоро“ (2005). Съвместната работа на Антонио Бандерас с Робърт Родригес не приключва с филма „Десперадо“. Също така Бандерас участва във филмите на Родригес от трилогията „Деца шпиони“, както и в третата част на трилогията за Мариачи – „Имало едно време в Мексико“.

Пребивава в България в София в края на 2007 г. почти два месеца за снимките на американския екшън „Кодът“. За кратко пристига в София и съпругата му. През 2013 г. идва отново в България за снимките на „Живи машини“ и „Непобедимите 3“.

Избрана филмография

Бележки

Външни препратки 

 

Испански актьори и актриси
Испанци в САЩ
Родени в Малага
Уилям Болдуин

Уилям Болдуин () е американски актьор.

Биография 
Уилям Болдуин е роден на 21 февруари 1963 г. в Масапекуа, Ню Йорк. Син е на Карол Нюкомб (родена Мартино) и Александър Рей Болдуин-младши. Баща му е учител по история, социални науки и треньор по футбол.  Той е брат на актьорите Алек Болдуин, Даниъл и Стивън, понякога известни заедно като братята Болдуин, и на сестрите Бет и Джейн, всички заедно известни като семейство Болдуин. Болдуин е отгледан в католическо семейство и има ирландски и френски произход. Завършва гимназия „Алфред Г. Бърнър“ и политически науки в университета „Бингхамтън“, където се занимава с борба.

Личен живот 
През 1995 г. Болдуин се жени за певицата Чина Филипс от музикалната група „Уилсън Филипс“ и дъщеря на музиканта Джон Филипс от втората му съпруга Мишел. Заедно те имат три деца, дъщери Джеймсън (р. 2000 г.) и Брук (р. 2004 г.) и син Ванс (р. 2001 г.).

Болдуин разделя времето си между имение в Санта Барбара, Калифорния, и друго в Бедфорд Корнърс, Ню Йорк, което е на 30 минути от имението на брат му Стивън в Найк, Ню Йорк.

Избрана филмография 
 Глупакът – 2002
 Двоен удар – 2001
 Едноокият крал – 2001
 Не казвай нищо – 2001
 Братството на смъртта – 1999
 Вирус – 1999
 Булърт – 1998
 Развдоен образ – 1998
 Честна игра – 1995
 Сливър – 1993
 Обратна тяга – 1991
 Вътрешни Афери – 1990
 Линия на смъртта – 1990
 Роден на четвърти юли – 1989

Източници

Външни препратки 

 
 

Американски актьори и актриси
Родени в щата Ню Йорк
Стивън Болдуин

Стивън Болдуин () е американски актьор.

Биография 
Стивън Ендрю Болдуин е роден на 12 май 1966 в Масапекуа, Лонг Айлънд, Ню Йорк. Има трима братя, всички които са известни актьори (Алек Болдуин, Даниъл Болдуин и Уилям Болдуин) и две сестри, Елизабет родена през 1955 година и Джейн родена през 1965 година. Актьорът Джоузеф Болдуин е негов братовчед. Девер е на Ким Бейсинджър, която е съпруга на Алек Болдуин (1993-2002).

На 10 юни 1990 г. се жени за Кеня Диодато, с която се запознава в метрото в Ню Йорк. Те имат две дъщери — Ейлия (р. 1993) и Хейли (р. 1996).

През 1994 г. отказва ролята на Джак във филма „Скорост“, която по-късно изиграва Киану Рийвс.

Има ранчо в Таксън, Аризона. По убеждение е републиканец и подкрепя президента на САЩ Джордж Уокър Буш по религиозни причини — Буш смята себе си за новороден християнин, което и Стивън приема за себе си.

Избрана филмография

Източници

Външни препратки 

 
 

Американски актьори и актриси
Американски филмови продуценти
Евангелисти
Членове на Републиканската партия на САЩ
Родени в щата Ню Йорк
Даниъл Болдуин

Даниъл Болдуин е американски актьор, роден на 5 октомври 1960 г. Братята му Стивън, Уилям и най-вече Алек Болдуин са известни актьори.

Външни препратки 
  

Американски актьори и актриси
Американци от ирландски произход
Родени в щата Ню Йорк
Уорън Бейти

Хенри Уорън Бейти, известен като Уорън Бейти (, , често срещан и като Бийти) е американски актьор, продуцент, сценарист и режисьор. Дълго време има репутация на плейбой, но тя изглежда изчезва след сватбата му през 1992 г. Съпруга му е актрисата Анет Бенинг и заедно имат 4 деца: Кейтлин (1992), Бенджамин (1994), Изабел (1996) и Ела Корин (2000). Уорън Бейти е по-малък брат на актрисата и писателката Шърли Маклейн.

През 1979 г. е удостоен с наградата Златен глобус за най-добра мъжка роля за филма „Раят може да почака“. Две години по-късно печели втори Златен глобус и Оскар за най-добър режисьор с филма „Червените“. Получава три награди за цялостно творчество: Оскар през 2000 г., Златен глобус през 2007 г. и Наградата на Американския филмов институт през 2008 г..

Филмография

Като актьор

Като режисьор

Източници

Външни препратки 

 
 
 Уорън Бейти и Анет Бенинг: В обятията на главния холивудски донжуан, blitz.bg, 3 юни 2008
 Уорън Бейти удостоен с награда за класици , в-к „Сега“, 16 юни 2008

Американски актьори и актриси
Американски режисьори
Американски филмови продуценти
Американски сценаристи
Носители на „Оскар“ за най-добра режисура
Носители на Златен глобус за най-добър режисьор
Носители на Златен глобус
Носители на награда BAFTA
Носители на награда „Сатурн“
Родени в Ричмънд (Вирджиния)
Орландо Блум

Орландо Джонатан Бланчард Блум () е британски актьор, носител на „Европейска филмова награда“ и номиниран за награда „Сатурн“. От 2014 г. има звезда на Холивудската алея на славата.

Биография 
Орландо Блум е роден на 13 януари 1977 г. в Кентърбъри, Кент, в семейството на Соня Копланд и Хари Блум. Баща му е роден в Южна Африка, работи като адвокат и борец против апартейда.

През 2010 г. Блум се жени за Миранда Кър, от която има син. През 2013 г. те се разделят.

Филмография

Източници

Външни препратки 
 
 
 

Английски актьори
Британски театрални актьори и актриси
Будисти
Кентърбърийци
Британци модели
Матю Бродерик

Матю Бродерик () е американски театрален и филмов актьор, носител на две награди „Тони“ и номиниран за „Грами“, „Сатурн“, „Еми“ и „Златен глобус“. От 2006 г. има звезда на Холивудската алея на славата.

Биография 
Матю Бродерик е роден на 21 март 1962 г. в Ню Йорк, САЩ. От 1997 г. е женен за актрисата Сара Джесика Паркър.

Избрана филмография 
 „Болкоуспокояващо“ (2023)
 „Кинти в небето“ (2011)
 „Легендата за Десперо“ (2008)
 „Продуцентите“ (2005)
 „Степфордските съпруги“ (2004)
 „Инспектор Гаджет“ (1999)
 „Съперници“ (1999)
 „Пътуване до крайбрежието“ (1998)
 „Годзила“ (1998)
 „Цар лъв“ (1994)
 „Слава“ (1989)
 „Почивният ден на Ферис Бюълър“ (1986)
„Жената-ястреб“ (1985)
 „Военни игри“ (1983)

Бележки

Външни препратки 

 

Американски актьори и актриси
Евреи в САЩ
Джеф Бриджис

Джефри Леон Бриджис () (роден на 4 декември 1949 г. в Лос Анджелис) е американски актьор. Получава четири номинации за „Оскар“. Сред известните филми с негово участие са „Големият Лебовски“, „Кралят на рибарите“, „Паника на Арлингтън Роуд“.

Биография 
Джеф Бриджис прави първи стъпки в киното, когато е на 4 месеца. Тогава се появява във филма The Company She Keeps („Дружба“), в който малки роли имат брат му Бо Бриджис и майка му Дороти Дийн Бриджис. На осем години участва в телевизионната поредица „Морско преследване“, където играе баща му Лойд Бриджис. През 1962 г. участва в телевизионното шоу на баща си заедно с брат си Бо. Учи в студиото на Хърбърт Бергхоф в Ню Йорк.

Неговата първа запомняща се роля е във филма на Питър Богданович „Последната прожекция“ (1971), за която получава номинация за „Оскар“ за поддържаща мъжка роля. След няколко успешни роли, в края на 70-те години и началото на 80-те години участва в няколко неуспешни филма, но с научно-фантастичния „Звезден човек“ през 1984 г., той прави своето голямо завръщане. След това се снима в биографичния филм на Франсис Форд Копола „Тъкър: един човек и неговата мечта“, във филма на Тери Гилиъм „Кралят на рибарите“ и в драмата „Безстрашният“ на Питър Уиър. След това излиза полицейският трилър „Взрив“, където му партнира Томи Лий Джоунс.

През 2009 печели „Оскар“ за Най-добър актьор за ролята му в „Лудо сърце“.

Личен живот 
Бриджис се жени за Сюзън Гестън през 1977 г. На 19 октомври 2020 г. Бриджис обяви, че е бил диагностициран с лимфом и е преминал през химиотерапия. Бриджс също обяви, че се е заразил с COVID-19 по време на лечение и отбеляза, че това е било трудно преживяване, което според него е направило рака „да изглежда като парче торта“. Той каза, че вече е напълно ваксиниран срещу COVID-19.

Филмография

Източници

Външни препратки 

 Джеф Бриджис Официален уебсайт
 
 
 
 Джеф Бриджис в Ozon.ru

Американски актьори и актриси
Носители на Златен глобус
Носители на „Оскар“
Носители на награда „Сатурн“
Родени в Лос Анджелис
Джон Касаветис

Джон Касаветис () е американски актьор, сценарист и режисьор.

Биография 
Роден е на 9 декември 1929 г. в семейство на гръцки емигранти.

Женен е за актрисата Джина Роуландс, баща е на режисьора Ник Касаветис. Има още две деца – Александра и Зои. Смятан е за пионер в жанра Американ синема верите (American cinema verité), характеризиращ се с голямата свобода за импровизация на актьорите и реалистичния начин на заснемане, наблягащ на емоционалните състояния на персонажите.

Умира на 3 февруари 1989 г. от цироза на черния дроб.

Творчество 
Във филмите си залага на играта на свои любими актьори. Заедно със съпругата си Джина Роуландс има заснети десет филма – A Child Is Waiting (1963), Faces (1968), Gloria (1980), Love Streams (1984), Minnie and Moskowitz (1971), Opening Night (1977), A Woman Under the Influence (1974), Intoccabili, Gli (1968), Two-Minute Warning (1976) и Tempest (1982). Друг любим негов актьор и приятел е Бен Газара, който участва в пет филма – Husbands (1970), Capone (1975), If It's Tuesday, This Must Be Belgium (1969), Opening Night (1977) и The Killing of a Chinese Bookie (1976). Работи и с Питър Фолк, известен още и от криминалния сериал „Инспектор Коломбо“, за който Касаветис дори режисира една серия – Columbo: Étude in Black (1972). Фолк участва в общо шест филма – Husbands (1970), Intoccabili, Gli (1968), Mikey and Nicky (1976), Opening Night (1977), Big Trouble (1986), A Woman Under the Influence (1974).

Филмография

Като режисьор 

 Като актьор
 „Мръсната дузина“ („The Dirty Dozen“, 1967)
 „Бебето на Розмари“ („Rosemary's Baby“, 1968)
 „Премиера“ („Opening Night“, 1977)
 „Любовни потоци“ („Love Streams“, 1984)

Източници

Външни препратки 
 
 
 

Американски актьори и актриси
Американски филмови продуценти
Американски сценаристи
Американски режисьори
Родени в Ню Йорк
Починали в Лос Анджелис
Починали от цироза
Майкъл Кейн

Сър Майкъл Кейн, CBE (; рождено име Морис Микълуайт (Maurice Joseph Micklewhite) е британски актьор, носител на награда „Сателит“, по две награди „Оскар“ и „БАФТА“ и три награди „Златен глобус“, номиниран е за три награди „Еми“. 

Майкъл Кейн e командор на Британската империя от 1992 г. и рицар-бакалавър от 2000 г. заради приноса му към драматургията.

Биография 
Майкъл Кейн е роден на 14 март 1933 г. в Източен Лондон, в семейството на Морис Джоузеф и Елен Франсис Мери. Баща му е портиер на рибен пазар, майка му е готвачка и домашна прислужница. Бащата на Кейн е католик, въпреки че самия Кейн е възпитан в протестантската вяра на майка си.

Майкъл завършва училище на 16 години и започва работа във филмовата компания „Peak Films“. В началото на 50-те години постъпва в армията, като служи в Германия и участва в Корейската война. След като се уволнява от армията работи известно време във фабрика за производство на масло, преди да започне работа като помощник мениджър в регионалния театър в Западен Съсекс.

Избрана филмография

Източници

Външни препратки 

 Майкъл Кейн Официален уебсайт
 
 

Английски актьори
Британски театрални актьори и актриси
Английски озвучаващи актьори
Носители на „Оскар“
Носители на Златен глобус
Носители на награда BAFTA
Командори на Ордена на Британската империя
Джеймс Каан

Джеймс Едмънд „Джими“ Каан () е американски актьор, (26 март 1940 г. - 6 юли 2022 г.) номиниран за награди Оскар, Еми и Златен глобус. 

Името му добива популярност през 1972 година, след като изиграва ролята на Сони Корлеоне във филма на Франсис Форд Копола – Кръстникът. Сред другите му класически роли са във филма на Роб Райнър – Мизъри (1990), по роман на Стивън Кинг и симпатичният управител на казиното Монтесито – Ед Дилайн в хитовия телевизионен сериал Лас Вегас (2003 – 2007).

Биография 
Джеймс Каан е роден на 26 март 1940 година в Бронкс, Ню Йорк. Родителите му Софи и Артър Каан са евреи, бегълци от Германия. Баща му е търговец на месо. Каан израства в Сънисайд, Куинс. Учи в частното основно училище Роудс в Манхатън. Посещава Мичиганския щатски университет в Ист Лансинг, Мичиган, където следва икономика. По-късно се премества в частния университет Хофстра в Хемпстед, Ню Йорк, но не се дипломира. Докато учи там е заинтригуван от актьорството. Явява се на прослушване и е приет в нюйоркското актьорско училище „Нейбърхуд Плейхаус Скул ъф Тиътър“, където се дипломира.

В периода 1960 – 1966 година Каан е женен за Дий Джей Матис. Имат дъщеря – Тара А. Каан, родена на 5 ноември 1964 година. Вторият му брак просъществува само една година (1976 – 1977). Той е с бившата приятелка на Елвис Пресли Шийла Райън. На 23 август 1976 година се ражда синът им Скот Каан. От 1990 до 1995 година, Джеймс Каан е женен за Ингрид Хайек. От този брак също има едно дете – Александър Джеймс Каан, роден на 10 април 1991 година. Актьорът сключва четвъртия си брак с Линда Стокс през 1996 година. Двамата имат две деца – Джеймс Артър Каан, роден на 6 ноември 1995 година и Джейкъб Никълъс Каан, роден на 24 септември 1998 година.

Джеймс Каан практикува бойни изкуства. Той е обучаван от Такаюки Кубота в продължение на почти 30 години, преминавайки през различните нива. Има шести дан в стила карате – Госоку Рю. Получава титлата „Сок Дай“ от международната асоциация по карате. Каан обучава полицията на град Кълвър Сити, Калифорния в използването на бойни изкуства.

Джеймс Каан умира на 82 годишна възраст на 6 юли 2022 г. в Лос Анджелис.

Избрана филмография

Актьор

Източници

Външни препратки 
 
 
 Джеймс Каан  Интервю

Американски актьори и актриси
Носители на награда „Сатурн“
Членове на Републиканската партия на САЩ
Евреи в САЩ
Родени в Ню Йорк
Починали в Лос Анджелис
Джордж Клуни

Джордж Тимъти Клуни () е американски актьор, режисьор, сценарист и продуцент, носител на награди „Еми“, „БАФТА“, „Златна камера“, „Европейска филмова награда“, „Сатурн“, две награди „Оскар“, три награди „Сателит“ и четири награди „Златен глобус“, номиниран е за „Бодил“ и „Златна мечка“. Известни филми с негово участие са „От здрач до зори“, „Миротворецът“, „Тънка червена линия“, „О, братко, къде си?“, „Перфектната буря“, „Сириана“, „Бандата на Оушън“, „Потомците“, „Гравитация“, сериалът „Спешно отделение“ и други.

Биография 
Джордж Клуни е роден на 6 май 1961 г. в град Лексингтън, щата Кентъки. Баща му, Ник Клуни, е известен американски телевизионен водещ. Джордж Клуни се насочва към актьорската кариера след като не успява да се класира за място в бейзболния отбор „Синсинати редс“.

Клуни е висок 1,80 m и години наред намира място в класациите за най-красив или най-елегантно облечен мъж на годината.

Малко известен е фактът, че Джордж Клуни е племенник на известната американска певица Розмари Клуни.

Жени се на 15 декември 1989 за актрисата Талия Болсъм. След болезнената им раздяла решава да остане вечен ерген. Дори се обзалага на по 10 000 долара с Мишел Пфайфър и Никол Кидман, че няма да се ожени повторно до 40-ия си рожден ден. Когато това не се случва подновяват и удвояват залога, че Клуни няма да е баща преди 50-ата си годишнина.

Интересен факт 
През 2013 г. Клуни, заедно с Ранд Гербер (Rande Gerber) и Майкъл Мелдман (Michael Meldman), основава фирмата за производство на текила Casamigos.. През юни 2017 г. компанията е продадена на Diageo за $700 милиона, като са възможни допълнителни $300 млн. в зависимост от представянето на компанията през следващите десет години.

Избрана филмография

Като режисьор

Източници

Външни препратки 

 
 

Американски актьори и актриси
Американски режисьори
Американски сценаристи
Американски филмови продуценти
Лексингтънци
ЛГБТ активисти от САЩ
Носители на „Оскар“
Носители на Златен глобус за най-добър поддържащ актьор
Носители на награда Еми
Носители на награда BAFTA
Носители на награда „Сатурн“
17 век

17 век започва на 1 януари 1601 г. и свършва на 31 декември 1700 г.

Събития 
 1607 – основаване на Джеймстаун – първата английска колония в Новия Свят
 1613 – Избиране на Михаил Романов за руски цар
 1618 – 1648 – Тридесетгодишна война
 1626 – завършено е изграждането на църквата Свети Петър
 1642 – 1649 – Английска революция
 1648 – 1652 – Фронда във Франция
 1648 – 1657 – Националноосвободителна война на украинския народ
 1686 – Второ търновско въстание
 1688 – Славна революция в Англия, установяване на конституционна монархия
 1688 – Чипровско въстание
 1689 – Карпошово въстание

Личности 
 1616 – умира Шекспир
 1654 – 1661 – Кьопрюлю Мехмед паша, велик везир на Османската империя
 Страхил войвода

Изобретения, открития
15 век

15 век започва на 1 януари 1401 г. и свършва на 31 декември 1500 г.

Събития 
 1402 г. – в голямата битка при Ангора монголската армия на Тимур разгромява османските турци (Баязид I).Тимур пленява Баязид I
 1415 г. – битка при Азенкур, в която Хенри V разбива многобройната френска армия
 1444 г. – Състои се битката при Варна между кръстоносните войски и османците
 1453 г. (29 май) – Османските турци, начело със султан Мехмед II, превземат Константинопол и слагат край на Византия.
 1489 г. – Португалският мореплавател Бартоломео Диас достига нос Добра надежда в Африка и установява, че до Индия съществува морски път.
 1492 г. (12 октомври) – Христофор Колумб открива Америка
 1492 г. – за папа е избран Александър VI

Личности 
 Николай Кузански – германски философ и математик
 Андрей Рубльов – руски иконописец
 Григорий Цамблак – Киевски митрополит и писател
 Константин II Асен – последният цар на Второ българско царство
 Фружин – български царски потомък, син на Иван Шишман
 Константин XI Палеолог – последният византийски император
 Йосиф II – Вселенски патриарх
 Йоан VIII Палеолог – византийски император
 Лука Нотарас – мега дукс на Византия
 Сигизмунд Люксембургски – унгарски крал и император на Свещената Римска империя
 Янош Хуняди – унгарски пълководец
 Владислав III Варненчик – полско-унгарски крал
 Мехмед II Завоевател – османски султан
 Жана д'Арк – френска светица и национална героиня
 Шарл VII – френски крал
 Генадий Схоларий – Вселенски патриарх
 Стефан Велики – молдовски владетел
 Сикст IV – римски папа
 Александър Добрия – молдовски владетел
 Николай V – римски папа
 Ян Хус – чешки реформатор и национален герой

Изобретения, открития 
 Мартин Бехайм (Martin Behaim) конструира първия глобус.
 Йохан Гутенберг изобретява печатната машина.
 Христофор Колумб открива Америка.
11 век

11 век започва на 1 януари 1001 г. и свършва на 31 декември 1100 г.

Събития 
 1014 – Битката при с. Ключ
 1018 – България попада в състава на Византия.
 1054 – Източно-западна схизма – разделяне на християнската църква на Римокатолическа и Източноправославна
 1066 – Норманско нашествие в Англия
 1071 – Битката при Манцикерт
 1095 – На църковен събор в Клермон, Франция, папа Урбан II обосновава кръстоносните походи
 1099 – Превземане на Йерусалим от кръстоносците

Родени

Починали 
 1014 – Българският цар Самуил
 1015 – Гаврил Радомир, син на цар Самуил, убит от братовчед си Иван Владислав.
 1025 – Византийският император Василий II Българоубиец

Владетели 
 970 – 1014 Самуил
 1014 – 1015 Гаврил Радомир
 1015 – 1018 Иван Владислав
 976 – 1025 Василий II Българоубиец
 1088 – 1099 понтификат на папа Урбан II
10 век

10 век започва на 1 януари 901 г. и свършва на 31 декември 1000 г.

Събития 
 962 година – Ото I създава Свещената Римска империя
 966 година – Полша приема християнството
 988 година – Киевска Рус приема християнството
 Възникване на богомилството в България
 Волжките българи създават държавата си с център в град Булгар

Значими личности 
 Симеон Велики – български владетел от Първа българска държава, управлявал в годините от 893 до 927 г., период на културен разцвет, наречен Златен век на българската култура.
 Владимир I – руски княз, покръстител на Русия
9 век

9 век започва на 1 януари 801 г. и свършва на 31 декември 900 г.

Събития 
 811 г. – Войските на хан Крум разбиват византийската армия във Върбишкия проход.
 814 г – Омуртаг става хан на България. Карл Велики умира в Аахен.
 815 г – Сключен е 30-годишен мирен договор между България и Византия.
 836 г. – Пресиян става хан на България.
 843 г. – Окончателно разделяне на Франкската империя с Вердюнския договор.
 864 г. – Покръстване на България по времето на Борис I.
 867 г. – На престола в Константинопол се възкачва Василий I – първият император от Македонската династия.
 870 г. – Провежда се Осми Вселенски събор, на който е учредена Независима Българска архиепископия.
 886 г. – България приема глаголическата азбука, създадена от византийските мисионери Св. св. Кирил и Методий през 50-те години на 9 век.
 893 г. – Преславски народен събор. На българския престол се възкачва Симеон I.
 896 г. – Битка при Южен Буг – българите прогонват маджарите от степите на Южна Украйна. Победа на България над Византия при Булгарофигон.

Личности 
 Борис I – български владетел, въвел християнството и приел учениците на Кирил и Методий
 Василий I Македонец – византийски император, поставил началото на Македонската династия
 Карл Велики – крал на франките, създава Франкската империя
 Климент Охридски – традиционно сочен като създател на кирилицата.
 Крум – български владетел, военачалник и законотворец.
 Св. св. Кирил и Методий – византийски дипломати, християнски мисионери и създатели на глаголицата.

Изобретения, открития
8 век

8 век започва на 1 януари 701 г. и свършва на 31 декември 800 г.

Събития 
 717 – 718 година – арабите обсаждат Константинопол, но византийците биват спасени от българския хан Тервел, който получава титлата „кесар“ в знак на благодарност от Византийския император.
 732 година – състои се битката при Поатие между франки и араби

Личности 
 Тервел – български владетел
 Лъв III Исавър – византийски император
 Пипин Къси – франкски майордом
 Карл Мартел – франкски майордом

Изобретения, открития
6 век

VІ век започва на 1 януари 501 г. и свършва на 31 декември 600 г.

Значими световни събития 
 Началото на 6 век – Академията на Гондишапур, първата академия на Изтока, основана в Иран от Хосров I от Персия
 Началото на 6 век – Манастир Глендалох основан от Св. Кевин Ирландия
 Началото на 6 век – завършена е мозайката в апсидата в базиликата Сант Аполинаре ин Класе
 Началото на 6 век – Касиодор основава манастир във Вивариум Италия
 537 г. – Битка при Камлан, последната битка на крал Артур.

Личности 
 Юстиниан I – източен римски император
 Велизарий – римски пълководец
 Нарсес – римски пълководец
 Тотила – крал на остготите
 Тиберий II – източен римски император
 Хилвуд – славянски вожд
 570 г. – роден е Мохамед, пророк

Изобретения, открития 
 Картата от Мадаба представлява първото изображение на Светите земи.
5 век

V век започва на 1 януари 401 г. и свършва на 31 декември 500 г.

Събития 
 в „Историята“ на арменския историк Мойсей Хоренски се споменават земите на българите, намиращи се северно от Кавказ.
 първа половина – предполагаемо разделяне на утигури и кутригури
 493 – 499 г. – нападения на кутригурите на Балканския полуостров
 476 г. – край на Западната Римска империя.

Личности 
 Кирил Александрийски – християнски теолог, светец и патриарх на Александрия
 Теодосий II – източен римски император
 Атила – хунски вожд

Изобретения, открития
4 век

4 век започва на 1 януари 301 г. и свършва на 31 декември 400 г.

Събития 
 28 октомври 312 – битка при Малвийския мост, довела до победата на Константин Велики над Максенций
 313 – Медиолански едикт
 11 май 330 – тържествено прогласяне на Константинопол за Новия Рим, което ознаменува окончателното налагане на християнството за официална религия на Римската империя
 Втората половина на 4 век започва Великото преселение на народите, чието начало е дадено от племето на хуните

Личности

Изобретения, открития
3 век

3 век започва на 1 януари 201 г. и свършва на 31 декември 300 г.

300 – Възход на Хоупуел в Северна Америка.
 Хуните започнали да изблъскват прабългарите към кавказ

Личности 
 Иполит (около 170 – 230)
2 век

2 век започва на 1 януари 101 г. и свършва на 31 декември 200 г.

Събития 
 106 – основан е античният Дуросторум от император Траян.
 115 – 117 – еврейски бунт срещу римската власт и управление в Киренайка, Египет, Кипър и Вавилония.
 130 – 136 – еврейско въстание срещу римската власт и управление в Юдея, завършило с поражение за въстаниците във Втората юдейско-римска война.
 146 – начало на управлението на митичния прабългарски владетел Авитохол.
 184 – 204 – Въстание на жълтите забрадки в Китай.
 193 – Година на петимата императори.

Личности 
 Плутарх, древногръцки философ
 Адриан, римски император
 Марк Аврелий, римски император
 Комод, римски император
 Клавдий Птолемей, александрийски астроном
 Септимий Север, римски император, основател на династията на Северите.

Изобретения, открития 
 Изобретена е хартията в Китай.
 около 150 г. Клавдий Птолемей написва „География“
Лист на Мьобиус

Лист на Мьобиус (или лента на Мьобиус) е тризмерна конструкция, образувана от дълга правоъгълна лента, която се усуква по дължина на 180 градуса и след това двата ѝ края се слепват. Тази форма има само един ръб и една повърхност, на която не съществуват посоките ляво и дясно. Листът на Мьобиус може да бъде боядисан с четка, без тя да се вдига от повърхността му. Ако го разрежем по осевата му линия, вместо две ленти на Мьобиус ще получим една двустранна лента, но двойно усукана. Ако разрежем лист на Мьобиус на разстояние 1/3 от ръба, ще получим две ленти – една по-тясна Мьобиусова лента и друга – дълга двустранна лента с две усуквания.

Листът носи името на немския математик Аугуст Фердинанд Мьобиус (1790 – 1868).

Лентата на Мьобиус вдъхновява скулптори и графици. Мориц Ешер особено харесвал тази тема и много от литографиите му са посветени на този математически обект. Една от най-известните,
Möbius Strip II , изобразява мравки, пълзящи по лист на Мьобиус.

Вижте също 
 Триъгълник на Пенроуз
 Бутилка на Клайн

Повърхнини
Овощарство

Овощарството е наука, която изследва културите за производство на плодове, създаването и отглеждането на насаждения от тези култури.

Класификации на овощните култури 
 Отглежданите в България овощни растения според устройството на надземните им органи се делят на:
 Дървесни овощни видове – ябълка, круша, череша, вишна, слива, джанка, кайсия, праскова, орех, бадем, кестен и др. Тези растения образуват само един ствол, от чийто разклонения се образува корона.
 Храстовидни овощни видове – дюля, някои сортове на сливата и вишнята, касис, червено и бяло френско грозде, лешник (леска) и др. Оставени при естествени условия, от тези растения израстват по няколко стъбла, които образуват по-малки корони.
 Полухрастовидни овощни видове – малина и къпина. Различават се по това, че стъблата им не са многогодишни, а загиват към средата на втората година.
 Тревисти овощни видове – от тази група представител в България е ягодата.

 По-разпространена е класификацията по морфологични особености на плодовете, според която видовете се делят на:
 Семкови овощни видове – ябълка, круша, дюля, мушмула и др. Ядливата част на плода се съхранява дълго време.
 Черупкови овощни видове – орех, бадем, лешник, кестен.
 Костилкови овощни видове – слива, джанка, череша, вишня, кайсия, праскова. Ядливата част на плода не може да се съхранява дълго време.
 Ягодови овощни видове – ягода, малина, къпина, касис и др.

Основни овощни видове и техните особености

Вижте също 
 Списък на земеделски теми
 Аграрни науки
 Растителна защита в овощните насаждения

Земеделие
Селскостопански дейности
SIL International

SIL International (наричан по-рано Summer Institute of Linguistics – Летен институт по лингвистика) е световна, базирана в САЩ, християнска организация с нестопанска цел.

Организацията, основана през 1934 г., първоначално функционира като малък летен курс в Арканзас, САЩ.

Нейната основна цел е изучаването, развитието и документирането на езици, особено на онези, които са по-малко известни, с цел да се разширят езиковите познания, насърчаване на грамотността, превода на християнската Библията на местните езици, както и подпомагане развитието на малцинствените езици.

SIL International разпространява лингвистични ресурси чрез Етнолог. Тя поддържа и система от трибуквени кодове за езиците по света.

Външни препратки 
 SIL international
 Ethnologue.com
 Пълен списък на SIL-кодовете

Християнски организации
Образователни организации
Научни организации в САЩ
Протестантство в САЩ
Организации в Далас
Образование в САЩ
Лингвистика
Евангелизъм
Коп

Коп е името на трибуна, която е част от стадиона „Анфийлд“ на английския футболен отбор Ливърпул. Строежът по нея е завършен на 25 август 1928 г., но всъщност тя функционира от 1906 до 1994 г.

Името „Коп“ идва от битката при Спайън Коп, която се води по време на Англо-Бурската война (около 1900 г.), където е избит един от батальоните от град Ливърпул.

Преди да бъде разрушена през 1994 г., Коп побира 30 000 души.

Спорт в Ливърпул
Индоевропейски езици

Индоевропейските езици (в миналото наричани още индогермански) са езиково семейство, обхващащо около 443 езика и диалекта (оценка на SIL), говорени от около три милиарда души. Сред съвременните езици от това семейство, английски, испански, руски, португалски, френски и немски (всеки от тях е роден език на над сто милиона души).

Вероятността за общ произход на тези отделни езици е изказана за пръв път от Уилям Джоунс, който забелязал сходството между четири от най-старите езици, известни по негово време – латински, гръцки, санскрит и персийски. Систематичното сравнение на тези и други стари езици, проведено от Франц Боп, подкрепило тази теория.

Реконструираният език, от който се счита, че произлизат всички индоевропейски езици, се нарича индоевропейски праезик. Съществуват разногласия относно географския му произход, като най-често за негова родина се посочва Анатолия или териториите на север или северозапад от Черно море и Армения.

Различните групи на индоевропейското семейство включват:

 Албански език – засвидетелстван от 16 век; понякога е поставян, заедно с няколко изчезнали езика, в отделна илирийска група.
 Анатолийски езици – най-рано засвидетелстваният клон – 18 век пр.н.е.; изчезнал, най-значим език от тази група е хетският.
 Арменски език – засвидетелстван от 5 век.
 Балто-славянски езици, включват балтийски езици и славянски езици – най-старите свидетелства са на старобългарски език (9 век).
 Германски езици – първи свидетелства в рунически надписи от 2 век, най-стари текстове – на готски от 4 век.
 Гръцки езици – фрагментарни записи от микенски от 14 век пр.н.е.; старогръцки език добре засвидетелстван от 7 век пр.н.е..
 Индо-ирански езици – включително санскрит, засвидетелстван от 2 хил. пр.н.е., авестийски и персийски.
 Италийски езици – включват латинския и неговите наследници, романските езици, засвидетелствани от 1 хил. пр.н.е.
 Келтски езици – галски надписи датират от 6 век пр.н.е.; стари ирландски текстове от 6 век.
 Тохарски език – изчезнал език, с две разновидности, засвидетелствани около 6 век.
 Трако-дакийски език – изчезнал език, състоящ се от тракийски език и дакийски език; фрагментарни сведения.
 Фригийски език – изчезнал език на древна Фригия, фрагментарни сведения.

Сравнително изучаване на индо-европейските езици

Сравняване на германските и славянските езици 
Сходства се забелязват още при разглеждането на тройката глаголи „лежа-лъжа-слагам“. Вижда се, например, че в английския, немския и българския и трите думи имат еднакъв индо-европейски корен.
Германски езици

Германските езици образуват един от клоновете на индоевропейското езиково семейство и са говорени от германските народи, които обитават Централна и Северна Европа, на север от границите на Римската империя.

Предполага се, че всички германски езици произлизат от хипотетичен старогермански език.

Разделението между подгрупите обикновено не е точно определено. Повечето езици образуват непрекъсната област, като съседните диалекти са взаимно разбираеми, а по-отдалечените не са.

Германските езици се разделят на следните 3 групи:
 западногермански езици – включват езици, като английски, немски, нидерландски, идиш, люксембургски, африканс, западнофризийски, сатерландски и севернофризийски
 източногермански езици (изчезнали) – готски (единственият източногермански език със значително количество писмени източници), бургундски и вандалски
 северногермански езици – континентални: шведски, датски и норвежки островни: фарьорски и исландски
Западногермански езици

Западногерманските езици са основната подгрупа на германските езици, която включва английски, немски и нидерландски.

Разделението между подгрупите обикновено не е точно определено. Повечето езици образуват непрекъсната област, като съседните диалекти са взаимно разбираеми, а по-отдалечените не са.

Западногерманските езици включват:
 Англо-фризийски езици
 Английски езици
 Английски език
 Скотски/Шотландски германски език
 † Йола (изчезнал)
 † Фингалски (изчезнал)
 Фризийски езици
 Западен фризийски
 Източно фризийски
 Сатерландски фризийски
 Севернофризийски
 Островен фризийски
 Зюлт-фризийски
 Фьоор-Амрум фризийски
 Хелголандски фризийски
 Континентален севернофризийски
 Вийденхардски фризийски
 Бьокингхарски фризийски (Мооринг)
 Кархардски фризийски
 Северен Гусхардски фризийски
 † Централен гусхардски фризийски (със статут на „изчезнал“ от 1981)
 Халигски фризийски
 Долнонемски
 Северен долнонемски
 Шлезвигски диалекти
 Холщайнски диалекти
 Вестфалски диалекти, също говорени в части на Нидерландия
 Истфалски диалекти
 Бранденбургски диалекти (Меркиски)
 Померански (застрашен от изчезване)
 Долнопруски (донякъде застрашен от изчезване)
 Нискофранконски
 Нидерландски
 Западнофламандски
 Източнофламандски
 Зееландски
 Холандски
 Брабантски
 Източен нидерландски (Южно-Хелдерски/Клевийски)
 Лимбургски
 Африкаанс
 Горнонемски
 Стандартен немски
 Алемански, вкл. швейцарски и елзаски немски
 Швабски
 Австро-баварски
 Източно-франконски
 Южнофранконски
 Рейнско-франкоски (вкл. диалектите на Хесен)
 Рипуарски
 Тюрингски
 Горнoсаксонски немски
 Люксембургски (по същество Рипурски диалект)
 Шилезки (застрашен от изчезване)
 Ломбардски (Лангобардски), изчезнал, освен ако Кимбрийски и Мохено са наследници на този език
 Горен пруски (застрашен от изчезване)
 Идиш
Юзеф Вибицки

Ю̀зеф Ру̀фин Вибѝцки, герб Рогаля () (род. 29 септември 1747 г. в Бендомин; поч. 10 март 1822 г. в Манечки) е полски политически деец и писател. Автор на текста на Мазурка на Домбровски, по-късно станала полски национален химн.

Биография 

Юзеф Вибицки е роден на 29 септември 1747 година в шляхтишкото семейство на Констанця (с родова фамилия Лниска) и Пьотър Вибицки, герб „Рогаля“.

Вибицки е депутат в полския сейм през 1767 г. Участва в Барската конфедерация (1768 – 1772) и в изработването на сборник със закони. Член на комисията по национално образование. Участник във въстанието на Тадеуш Косцюшко през 1794 г. Един от основателите на полските легиони в Италия. Назначен е за пълномощен наместник на Наполеон в окупираните от Франция територии в Полша по време на кампаниите от 1806 и 1809 г. След 1815 г. заема висок пост в Кралство Полша.

Вибицки разглежда своето литературно творчество като форма на политическа дейност. В своите публицистични и литературни произведения той повдига въпроси за политиката и обществения живот. Няма самочувствие на талантлив поет, но е автор на поемата „Химн на полските легиони“, която е много популярна в Полша.

През юли 1797 написва „Мазурка на Домбровски“ в Реджо, Италия. Поводът за написването ѝ е прощалната церемония с ген. Ян Хенрик Домбровски. Музиката към песента е „старата“ мазурка. Текстът е променян неколкократно в зависимост от историческата обстановка. Отначало е военна, след това национална песен, изпълнявана по време на патриотични церемонии. След битката при Грохов от 25 февруари 1831 г. тя е смятана за национален химн. Песента е с проста и лесна за запомняне мелодия, а текстът е пропит с надежда. Именно поради тези причини „Мазурка на Домбровски“ добива голяма популярност когато Полша загубва своя суверенитет. През 1926 г. тя е обявена за национален химн на Полша.

Бележки 

Полски политици
Полски драматурзи
Полски поети
Носители на Ордена на Белия орел
Починали на 10 март
Китайско-японска война (1894 – 1895)

Китайско-японската война (1894 – 1895) е завоевателна война на Япония против Китай за установяване на японски контрол над Корейския полуостров и за проникване в Китай. Завършва с поражение за Китай, който отстъпва на Япония о. Тайван, островите Пенхуледао и се задължава да плати огромна контрибуция.

Корея, поради географската си близост до Япония, се разглежда като „нож, забит в сърцето на Япония“. Недопускането на чуждестранно, особено европейско влияние и взимане на страната под свой контрол е основната цел на японската външна политика. Под натиска на Япония, още през 1876 година Корея подписва договор, с който се самоизолира и с който отваря вратите си за търговия с Япония.

Статистика на войната 

Войни на Китай
Войни на Япония
Цин (17 – 20 век)
1890-те в Китай
1890-те в Корея
19 век във военната история
Горногермански езици

Горногерманските езици (Hochdeutsch) се говорят в Германия, Австрия, Швейцария, Люксембург, Лихтенщайн и съседните части на Белгия, Франция (Елзас), Италия, Полша и Румъния (Трансилвания), както и в някои бивши германски владения като Намибия. Немският е един от горногерманските езици.

Горногерманските езици включват:
 Среднонемски езици
 Източни среднонемски езици
 Стандартен немски език
 Горносаксонски език — в Саксония и Саксония-Анхалт
 Долносилезийски език — в Долна Силезия, Саксония и Североизточна Чехия
 Западни среднонемски езици
 Старофранкски език – изчезнал през 19 век
 Мозелфранконски езици
 Люксембургски език — в Люксембург и съседните части на Белгия и Франция
 Рейнфранконски езици
 Пфалцки език — в Рейнланд-Пфалц
 Рипуарски франконски езици
 Кьолнски език — около Кьолн
 Пенсилвански немски език — в САЩ и Канада
 Майнски франкски език — по река Майн
 Горнонемски езици
 Алемански езици
 Швейцарски немски език — в Швейцария, Елзас, Лихтенщайн и съседните части на Австрия и Германия
 Алеман колонейро — във Венецуела
 Швабски език — във Вюртемберг и Западна Бавария
 Валсер — в Южна Швейцария, Лихтенщайн и съседните части на Австрия и Италия
 Австрийско-баварски езици
 Баварски език — в Австрия, Бавария и съседните части на Чехия, Унгария и Италия
 Хутеритски немски език — в САЩ и Канада
 Симбрийски език — в Североизточна Италия
 Мокено — в Североизточна Италия
 Идиш
 Виламовицки език

Западногермански езици
Метеорологична станция

Метеорологичните станции са съоръжения, снабдени с инструменти за извършване на наблюдения и измервания на атмосферните условия с цел изготвянето на прогнози за времето и изследване на закономерностите в климата.

Агрометеорологична станция е метеорологична станция, която извършва метеорологични наблюдения върху фазите на развитие на селскостопанските растения, състоянието им и добивите от тях, както топлинните и водните запаси в почвата.

Извършвани наблюдения и измервания 
Наблюденията, които се извършват в метео-станциите са както следва:
 вятър – посока и сила;
 облачност – обща и ниска;
 вид на облаците;
 видимост;
 температура на въздуха – срочни и екстремни;
 влажност на въздуха;
 атмосферно налягане;
 валежи – количество и вид;
 снежна покривка;
 общо състояние на почвата;
 влажност на почвата;
 температура на почвата;
 листна влажност;
 слънчево греене – времетраене и интензивност
 атмосферни явления
 естествен радиационен фон

Най-често наблюденията в метеорологичните станции се извършват трикратно в денонощието – 7 (8), 14 и 21 часа, но по-съвременните модели извършват измервания и предаване на данни на всеки 10 мин. Базово изискване за системата на Световната метеорологична организация в Женева е всички наблюдения да стават при еднакви положения на слънцето по отношение на всяка станция.

Времето за метеорологичните наблюдения, като хронологично понятие, се дели на истинско слънчево денонощие, поясно време, местно (локално) време) и др. Поясното време дели територията на планетата на 24 меридионални плоскости. България е разположена във втория пояс, между 22,5 и 37,5° източна дължина. Нашето официално време е с 1 час по-напред от средноевропейското и с 2 часа по-напред от западноевропейското време. Меридианът, показващ точното време минава през Черно море, така че България е изцяло разположена западния сектор на втория пояс. По този начин реалното закъснение спрямо истинското време е с 8 минути за Варна, с 10 минути за Добрич, с 27 минути за София и т.н.. Тази разлика следва да бъде съобразена при извършване на наблюденията на метеорологичните уреди. Възприемането на лятно време не променя нормалния час на наблюденията и те се извършват съответно с 1 час по-късно.

Разполагане на метеорологичните станции 

Стандартно, метеорологичните станции се разполагат така, че да осигурят набиране на представителни данни за целия принадлежащ регион. Местоположението на станцията следва да бъде открити терени, отдалечени от препятствия (сгради, дървета - валидна е формулата за 3 пъти по-голямо разстояние до най-близкия обект спрямо височината му), оживени пътища и по-големи водни басейни, които биха оказали несвойствено влияние върху данните.

Размерите на метеорологичните станции варират: от 20/20 метра за първоразрядните станции, 10/10 метра за второразрядните и 7/7 метра за треторазрядните станции. За нуждите на отбраната и за стратегически обекти се използват и специални метеорологични станции, чийто размери са съобразени със специалните уреди, които се ползват.

Вижте също 
 Агрометеорология
 Агроекология
Долногермански езици

Долногермански езици са западногерманските езици, говорени в Северна Германия, Нидерландия и Белгия. Те включват също и африканс, говорен в ЮАР, както и Плаутдийч, който се говори от менонитските общности в Северна Америка.

Разделението между подгрупите обикновено не е точно определено. Повечето езици образуват непрекъсната област, като съседните диалекти са взаимно разбираеми, а по-отдалечените не са.

Долногерманските езици включват:
 долнофранконски езици
 нидерландски език – в Нидерландия и Северна Белгия
 фламандски език – в Западна Фландрия и съседните области на Белгия, Нидерландия и Франция
 африканс – в ЮАР
 долносаксонски езици
 вестфалски език – във Вестфалия
 няколко диалекта в Нидерландия и Северна Германия
 източни долнонемски езици
 няколко диалекта в Североизточна Германия
 плаутдийч – в Канада и САЩ

Западногермански езици
Италийски езици

Италийските езици са клон на индоевропейското езиково семейство.

Италийската езикова група включва:

 оскийско-умбрийски езици, които са мъртви езици.
 латино-фалиски езици, от които произлизат латинският и фалиският, който също е мъртъв език.
 днешните романски езици, включително испанския, каталонския, португалския, френския, окситанския, италианския и румънския, произхождащи от простонародния латински, а не от кодифицирания, граматически изяснен книжовен латински.
Романски езици

Романските езици са подгрупа на италийските езици, произлезли от диалектите на простонародния латински, говорен в различните части на разпадащата се Римска империя.

Романските езици включват:
 източноромански езици, включително румънски
 итало-западни езици – основната част от романските езици, включително астурлеонски език, испански, португалски, френски, франко-провансалски, окситански, реторомански и италиански
 южноромански езици, говорени на Корсика и Сардиния

Панорама

Вижте също 
 Произход и развитие на романските езици