alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Almindelig knopurt

 
Almindelig knopurt (Centaurea jacea) er en 20-70 cm høj urt, der vokser langs veje og på skrænter og høje enge.

Beskrivelse 
Almindelig knopurt er en flerårig urt, der har en stiv, opret og forgrenet vækst. Stænglerne er furede og behårede. De grundstillede blade er ægformede og tandede eller fligede. Stængelbladene sidder spredt og de er lancetformede og helrandede. Oversiden er grågrøn, mens undersiden er lysere og mere grå.

Blomstringen sker i juli-september, hvor man ser de endestillede blomsterkurve med rørformede blomster. De enkelte blomster er røde og uregelmæssige. Frugten er en nød, som enten har en meget kort fnok, eller som mangler den.

Rodnettet består af en kort, lodret rodstok og et tæt forgrenet bundt af trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,25 m (50 x 25 cm/år).

Voksested 

Arten hører hjemme i Mellemøsten, Lilleasien og Europa, herunder Danmark, hvor den er almindelig bortset fra Vestjylland. Desuden er den naturaliseret i Nordamerika. Den foretrækker voksesteder i fuld sol eller let skygge på fugtig, lerholdig og humusrig jordbund.

På Kanalvolden ved Løgstør findes den sammen med bl.a. aftenpragtstjerne, alm. agermåne, bakketidsel, blåhat, blåmunke, cikorie, hjertegræs, alm. kamgræs, alm. katost, alm. kællingetand, alm. pimpinelle, voldtimian, bakkejordbær, bidende stenurt, bugtet kløver, dunet vejbred, farvegåseurt, flerfarvet ærenpris, gul fladbælg, gul snerre, knoldet mjødurt, liden klokke, liden skjaller, markkrageklo, prikbladet perikon, sød astragel og vellugtende gulaks .

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Flerårige urter
Røde blomster
Erik Bøgh

Erik Nicolai Bøgh (født 17. januar 1822 i København, død 17. august 1899 i Frederiksberg) var en dansk digter og komponist. Søn af skolelærer Hans Henrik Bøgh og hustru Marie Dorothea, f. Møller. Bror til maleren Carl Bøgh (1827-1893). Gift med norskfødte Andrea Schøyen, datter af kaptajn Aslak Schøyen til Schøyengaard.

Bøgh blev i 1841 uddannet som lærer fra Jonstrup Seminarium og fungerede herefter som lærer i et par år, bl.a. i Fuglebjerg, hvor han også var kirkesanger. I Fuglebjerg begyndte han, frustreret over en række uoverensstemmelser med sin foresatte, sognepræsten, at skrive digte, en tanke, han dog efter et stykke tid forlod for i stedet at satse på en karriere som skuespiller, bl.a. som del af en dansk teatertrup, der turnerede i Sverige. Heller ikke det førte dog til noget, og en tid forsørgede han sig ved at sælge portrætter i Sverige og Norge, som han havde tegnet med blyant.

I september 1849 vendte han tilbage til København, hvor han blev ansat ved en avis. Han begyndte igen at skrive, og samme vinter debuterede han som dramatisk forfatter på Casino-teatret, med 2 stykker, Nytaarsnat 1850 og Ægtemandens Repræsentant.

I de følgende år havde Bøgh ret stor succes men en række større og mindre, dels originale, og dels frit bearbejdede stykker, og i 1855 blev han direktør for Casino. I de følgende år opførte Casino hans populære lystspil og vaudeviller, bl.a. Fastelavnsgildet og Kalifen paa Eventyr.

Han fratrådte i 1860 efter en række længerevarende uoverensstemmelser med bestyrelsen, umiddelbart efter at han havde haft stor succes med stykket Grevinden og hendes Søskendebarn, som var en slet skjult, ondskabsfuld satire over Grevinde Danner med bl.a. en vise med linjen "Jeg hader den, som steg fra Dybet. Bedækket med et Lands Foragt".

Efter Casino-tiden blev Erik Bøgh redaktør af Folkets Avis (1.10.1860-1877) og 1877-1885 var han medredaktør af Dagens Nyheder.

Erik Bøgh skrev også en række humoristiske romaner og fortællinger, mest kendt blev bogen Jonas Tværmoses' Ærgrelser (1875).

Fra 1881-1899 var Erik Bøgh censor ved Det Kongelige Teater. Han blev Ridder af Dannebrog 1881 og Dannebrogsmand 1892.

Han har skrevet en række iørefaldende viser.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Der er opkaldt flere veje i Danmark efter Erik Bøgh:
 Erik Bøghs sti i Odense.
 Erik Bøghs vej i Åbyhøj og Fuglebjerg
 Erik Bøghs Alle i Søborg.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 Anne Ørbæk Jensen: Erik Bøgh og dansk populærmusik for over 150 år siden (2002) fra Det Kongelige Biblioteks website
 Digte m.m.  på Kalliope.org
 'Champagne Galop' eller Champagnevise (Når dit humør er gråt) fra 2 akts vaudevillen 'Hr. Grylle og hans Viser'. Melodi: Champagne Galop. Tekst: Erik Bøgh. Opført første gang på Casino, København i efteråret 1852. Med noder og midi-fil (lyd) 
 

Digtere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Komponister fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Teaterledere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog
Chefredaktører fra Danmark
Personer fra København
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Erik
Tegnere fra Danmark
Diderik Fuiren (1621-1656)

Diderik Fuiren (latiniseret som Theodorus Fuiren) (1621-1656) studerede jura og statsvidenskab. Han ledsagede Thomas Bartholin på en del af dennes udenlandsrejser.

På hans gravmonument i Trinitatis Kirke i København læser man:

D. O. M. S. Memoriæ Amplissimi Viri Theodori Fuiren, Georg. Fil. Qui peragratis Germania, Hungaria. Gallia, Italia, Sicilia, Norvegia, Melita, Belgio ... tandem in Patria Deo Animam Piam, Terræ Exuvias A. Chr. MDCLVI reddidit. Natus Annos XXXV.

Han var far til godsejeren Diderik Fuiren.

Personer fra renæssancen
Danskere i 1600-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Diderik 1
Timerekord (cykelsport)

Timerekorden er en disciplin i cykelsporten, hvor en rytter kører alene i en time, hvorefter den kørte distance opmåles.  Disciplinen køres på bane for at give så ideelle forhold som muligt. I 1993 slog den skotske amatørcykelrytter Graeme Obree timerekorden på en cykel, som han selv havde bygget.

Verdensrekorder
Den første verdensrekord anerkendt af det internationale cykelforbund (nu UCI) blev sat af Henri Desgrange i Paris 11. maj 1893, og var på 35,325 km.

Denne og alle senere anerkendte rekorder for mænd fremgår af UCI's pdf-fil. Der skelnes mellem indendørs og udendørs baner, og for de sidstnævnte om de er beliggende i over eller under 600 meters højde.

De tilsvarende verdensrekorder for kvinder fremgår af UCI's pdf-fil.

Reglerne er løbende blevet justeret og seneste større ændring fra UCI's side (Luganocharteret) er fra 2014 og fremgår af UCI's pdf-fil.

Reglerne sikrer ensartet udstyr, men tidligere rekorder af Moser, Obree, Indurain, Rominger og Boardman (56km375m) med andet udstyr er bevaret på den historiske liste. Den nuværende timerekord er opdelt i to rekorder. En hvor der ikke er ret mange restriktioner på hvordan cyklen ser ud, og en hvor der er mange restriktioner:

Danske rekordholdere
To danske cykelryttere har haft timerekorden:

I 1968 satte Ole Ritter ny timerekord for professionelle kørt på bane der ligger over 600 m.o.h., da han kørte 48,653 kilometer på en time, hvilket var 560 meter længere end Ferdinand Bracke. Rekordforsøget blev foretaget i Mexico på Mexico-Olimpico i 2000 meters højde, med et marchorkester spillende for at hjælpe med at holde takten. Fire år efter mistede Ritter timerekorden til Eddy Merckx, der kørte 49,431 km. Denne rekord holdt i tolv år.

Hans-Henrik Ørsted, var indehaver af timerekorden for professionelle kørt på bane der ligger under 600 m.o.h. på 48,14472 km. i tidsrummet 9. september 1985 til 26. september 1986, hvor den blev slået af Francesco Moser med næsten 400 meter.
Mogens Frey er på amatørernes liste med 47,514 km sat i Mexico 5. oktober 1969 og slået samme sted af Rodriguez (Col.) 7. oktober 1970 med sølle 39 m.

I løbet af 2017 og 2018 har Martin Toft Madsen og Mikkel Bjerg på skift slået den danske rekord. Mikkel Bjerg kørte 53,730 km.

Få restriktioner
 56,375 km - Chris Boardman, UK - 6. september 1996 i Manchester

Mange restriktioner 
 55,089 km - Victor Campenaerts - 16. april 2019 i Aguascalientes, Mexico.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Cykelsportsdiscipliner
Bugt (tov)

Bugt er en bøjning midt på et tov.

Se også 
Bugt (flertydig) for andre betydninger.
Tovværksudtryk

Rebarbejde

fr:Nœud (lien)#Ganses
Tov

Tov eller tovværk er ikke noget entydigt begreb; det findes i et utal af variationer og skal vælges ud fra, hvad det skal anvendes til.
Tov fremstillet af metal kaldes wire eller ståltov.

Ekstra kraftigt tov, der anvendes ved fortøjning af store skibe eller ved slæbning af skibe, kaldes for trosse.

Tovværksmaterialer 
Tovværk findes i 2 hovedgrupper, plantefibre og syntetiske fibre. Materialerne giver tovet forskellige egenskaber med hensyn til styrke, bøjelighed, elasticitet, holdbarhed, udseende og vægt.

Plantefibre
 Hamp
 Manilahamp
 Sisal
 Bomuld
 Kokos

Syntetiske
 Nylon
 Perlon
 Polyetylen
 Polypropylen

Oversigt over de forskellige tovtypers egenskaber 

Klassisk mekanik
Fastgøringsemner
Rebarbejde
Klatreudstyr
Reb
Lokbejtel

Lokbejtel (kaldes ogs Lokbejs, Lokbeitel, Lokbejl, Huljern (ikke at forveksle med "at hule"), Smaljern, eller Taphulsjern) er et svært, kraftigt, smalt stemmejern, hvor æggen sidder på smalsiden. Det er derfor tykkere end det er bredt og er følgelig et jern der bedre kan holde til tungt arbejde end det almindelige stemmejern, hvor kraftigt det så end udformes; lokbejtel anvendes særligt af tømrere til at udhugge taphuller fx i svære bjælker og lignende.

Se også
 Lokmejsel
 Tømrer
 Stikøkse

Træværktøj
Kilende værktøj
Sthen Jacobsen

Sthen Jacobsen (født 1642, i Kogerød, Skåne – 1696) var en dansk forfatter og præst i Kogerød og Stenested sogne.

Han deltog som ung student i København 1659-60 under den svenske belejring og storm på København. Jacobsen skrev omkring 1680 på dansk Den Nordiske Kriigs Krønicke, der blev Skånelandenes sidste bidrag til den danske litteratur.

Den udkom først i 1897 ved Martin Weibull. Sthen Jacobsen havde som skånsk præst ikke mulighed at få en bog udgivet i Danmark, selv om den var skrevet på dansk. Endnu værre havde det været, hvis han havde forsøgt få den trykt i Sverige. Det ville sandsynligvis medført hans afsættelse som præst. 

Bogen er også en objektiv granskning af Skånske Krig og derfor fyldt af kritiske kommentarer rettet mod både dansk og svensk side, som næppe ville gøre det nemmere at få bogen publiceret. I stedet gemte Sthen Jacobsen sit manuskript, og ad mærkelige veje havnede det i Uppsala Universitetsbibliotek, hvor det først i slutningen af 1800'erne blev fundet af Martin Weibull som lod værket trykke.

Weibull afslutter sit forord i bogen: "Och så blef den liggande, till dess efter två århundradens hvila, just på sjelfva hans dödsår, hans bok begynte tryckas för att, sänd öfver Öresund, blifva en vänlig skänk till Danmark från det gamla Skåneland."

Danskere i 1600-tallet
Skånelandene
Personer fra Skåne
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Bugt (flertydig)

Bugt har flere betydninger:

 Bugt – en buende kyststrækning
 Bugt (tov) – en bøjning midt på et tov
Økologiens virkefelt

Økologiens virkefelt definerer økologi. Ofte, specielt inden for humanøkologi, som studiet af det følgende, tresidede forhold:

 forholdet mellem individer inden for en art -- f.eks. undersøgelser over bidronningen: hvordan den forholder sig til arbejderbier og droner. På den ene side er bidronningen helt afhængig af arbejderbiernes pleje, og den har ingen kontrol over bifamilien, men på den anden side er det den, der sørger for hele familiens videreførelse, og den producerer de feromoner, der er nødvendige for familiens trivsel.

 en arts organiserede aktivitet -- f.eks. sikrer biernes aktivitet bestøvningen af blomstrende planter. En bifamilie producerer desuden honning, som udnyttes af andre arter f.eks. bjørne og mennesker.

 og miljøet, denne aktivitet foregår i -- f.eks. konsekvenserne for bierne af en ændring i miljøet. Bier kan uddø på grund af miljøændringer. Miljøet er på samme tid resultatet af og betingelsen for aktiviteten og dermed for artens overlevelse.

Begrebet økologi betyder noget forskelligt, afhængigt af hvem der bruger det. For mange videnskabsfolk hører økologi til blandt de grundlæggende, biologiske videnskaber, men de fleste økologer mener, at økologi er en selvstændig forskningsgren. For de fleste ikke-videnskabsfolk er økologi først og fremmest beskyttelse af naturen og miljøet mod mennesker og vores aktiviteter med folk på den ene side og Moder Jord på den anden. Nogle få ser økologi som mere end en videnskab -- for dem er det en bestemt verdensopfattelse, som består i, at mennesker lever i harmoni med andre levende væsner og nægter at se de andre organismer, der omgiver os, bare som brugsgenstande, men snarere som nogle, der hører til i et større, sammenhængende system.

Virkefelt
Økologiske processer

Alle levende væsner har behov for at skaffe sig energi og organiske næringsstoffer. Energien kan udvindes ved kemosyntese fra kemiske forbindelser, men den kan også fås ved at sollyset udnyttes, sådan som det sker i fotosyntesen. Energien indbygges i organiske stoffer, og den frigives igen ved nedbrydning af stofferne enten gennem fermentering eller ved respiration. Selv om der stadig findes organismer, der lever af kemosyntese, så er de begrænset til få og små nicher. Størstedelen af det organiske stof er[?] producenter (alger og planter) med fotosyntese, mens det bruges dels af producenterne selv og dels af hele den lange kæde af konsumenter (planteædere, rovdyr osv.).

Der er dog to forskellige fødekæder: græsningskæden og nedbrydningskæden. I græsningskæden æder organismerne op til 10% af det stof, som planterne har produceret. Planterne begrænser græsningen ved forskellige virkemidler: gifte, repellanter, tornethed eller symbiose med egnede dyr, svampe eller bakterier. Desuden spiller både rovdyr og parasitter en betydelig rolle i hæmningen af græsningstrykket.

Nedbryderne udnytter det døde, organiske materiale (plante- og dyrerester, ekskrementer osv.), og gennem deres stofskifte frigør de efterhånden de uorganiske forbindelser, der i sin tid blev brugt ved opbygningen af det organiske stof. Også nedbrydernes virksomhed har sine begrænsende faktorer. Amøber og nematoder er rovdyr i forhold til bakterier og svampe, og på den måde vil f.eks. balancen bakterier >< nematoder være bestemmende for, hvor hurtigt og i hvilken rækkefølge stofferne nedbrydes.

Begge disse fødekæder fortsætter i rovdyr, der bliver færre og større, jo længere oppe i fødekæden, de befinder sig. Mens stofferne (kulstof, ilt, brint, kvælstof, fosfor, kalium, magnesium osv.) efterhånden fritstilles og genbruges, så opbruges energien helt. Den ender før eller senere som varme, der afgives fra organismerne til deres miljø, og som tabes derfra til verdensrummet.

Processer
Økologisk faktor

Økologiske faktorer deles op i henholdsvis abiotiske faktorer og biotiske faktorer. Forklaret i eksempelform nedenfor:

Abiotiske faktorer  
Biotopen er et område, der har et ensartet miljø, som er kendetegnet ved et helt sæt af geologiske, geografiske, jordbundsmæssige og klimatologiske rammer, der kaldes de abiotiske faktorer:

 vand er på samme tid et nødvendigt stof for alt liv og et levested
 luft indeholder ilt og kuldioxid, som bruges af levende væsner, men det er også et medium, der gør spredning af sporer og pollen mulig 
 jordbund er en næringskilde, men også et levested, der understøtter levende væsners udvikling 
 temperatur bør ikke overskride visse over- og undergrænser, selv om varme også er væsentlig for nogle organismer 
 lys muliggør fotosyntesen og dermed hele biotopens energiomsætning

Biotiske faktorer 
De biotiske faktorer er de faktorer i biotopen, som skyldes de levende væsner:

 plantesamfundene udnytter abiotiske faktorer som lys, vand og CO2 og skaber nettoprimærproduktionen
 dyresamfundene udnytter plante- eller dyreføde og skaber nye led i fødekæden
 nedbrydersamfundene udnytter døde dyr og planter samt rester fra de levende og sætter stofferne i omløb igen
 fødekæderne skaber balance mellem de trofiske niveauer
 indvandring giver forstyrrelse af de nicher, som arterne er tilpasset
 uddøen giver plads til, at andre arter kan overtage de nicher, der er blevet ledige

Faktor
Biom

Et biom er en ensartet, økologisk sammenhæng, der findes over et mægtigt område, så som tundra eller steppe. Biosfæren omfatter alle Jordens biomer – samtlige steder, hvor liv er muligt – fra de højeste bjerge til oceanernes bund.

Økosystemer er ikke isolerede fra hinanden, og de er i virkeligheden nøje forbundne. F.eks. kan vand cirkulere mellem økosystemer via vandløb eller havstrømme. Vand er et flydende levested, der selv afgrænser økosystemer. Nogle arter, som f.eks. laks eller ål bevæger sig mellem havsystemer og ferskvandsystemer. Disse forhold mellem økosystemer førte til, at man dannede begrebet biom.

Selv om det forenkler en mere kompliceret sammenhæng, giver længdegrader og breddegrader en godt tilnærmet beskrivelse af biodiversiteten i biosfæren. Meget generelt sagt aftager frodigheden i biodiversiteten (både for dyr og planter) fra ækvator (som f.eks. i Brasilien) og i retning af polerne.

Biomerne svarer ret nøje til opdelinger af kloden i forhold til breddegraderne fra ækvator til polerne, men under påvirkning af miljøet (vand, land, bjerge osv.) og klimaet. Det skyldes, at opdelingen stort set bygger på arternes tilpasning til temperatur og fugtighed. For eksempel finder man kun havets planter i den del, som kaldes den fotiske zone (hvor lyset kan trænge igennem), mens man hovedsageligt finder nåletræerne, hvor der er bjerge eller højt mod nord.

En anden måde at vise disse forskelle på er at bruge begrebet økozone, som i dag er meget veldefineret, og som i store træk følger kontinenternes grænser. Disse zoner er på deres side inddelt i økoregioner, hvor afgrænsningen i visse tilfælde er mere omdiskuteret. Pointen er dog den, at man kan genfinde eksempler på de fleste biomer inden for flere økoregioner. F.eks. finder man nåleskov i palæarktiske, i den nearktiske og i den neotropiske zone.

Oversigt over biomerne 

Hos WWF Verdensnaturfonden har man defineret et system bestående af 14 forskellige land-biomer på baggrund af en rapport fra en gruppe biologer i 2001.
 01 Tropisk og subtropisk, fugtig løvskov (Regnskov)
 02 Tropisk og subtropisk, tør løvskov
 03 Tropisk og subtropisk nåleskov
 04 Tempereret løvfældende skov
 05 Tempereret nåleskov
 06 Taiga (Boreal nåleskov)
 07 Tropisk og subtropisk græsområde (Savanne, Busksteppe…)
 08 Tempererede græsområde (Prærier, Pampas, Stepper…)
 09 Oversvømmet græsområde og savanne
 10 Græsområde og buskads i bjergegne (Sæter)
 11 Tundra
 12 Mediterrane skove, skovområder, og krat (Chaparral, Stedsegrøn løvskov, Maki, Garigue…)
 13 Ørkener
 14 Mangrove

Se også 

 Mikrobiom
 Økoregion
 Økozone

Kilder 

 

Økologi
Økozone

Biosfæren kan opdeles i økozoner, der er klart afgrænsede, og som stort set følger kontinenternes grænser. Økozonerne er selv opdelt i økoregioner (f.eks. den euro-sibiriske region, som Bornholm hører hjemme i), selv om der ikke er fuldstændig enighed om deres grænser.

De 8 økozoner er:
 Den Nearktiske zone 22.9 mil. km²
 Den Palæarktiske zone 54.1 mil. km²
 Den Afrotropiske zone 22.1 mil. km²
 Den Indomalayiske zone 7.5 mil. km²
 Den Australasiske zone 7.7 mil. km²
 Den Neotropiske zone 19.0 mil. km²
 Den Oceaniske zone 1.0 mil. km²
 Den Antarktiske zone 0.3 mil. km²

Litteratur

Se også 

 Biom
 Global 200
 Holarktis
 Klima- og plantebælter
 Livszone
 Økologi
 Økoregioner
 Økoregioner i Global 200
Fødenet

I et økosystem består et fødenet af et netværk af fødekæder. Et fødenet er dermed også et skema over hvilke dyr, der er afhængige af hinanden.

Typer af organismer 
Roller i fødenet for de forskellige organismer:
 Græsningsfødekæder
 producenter er planter eller alger, der har fotosyntese eller kemosyntese.
 konsumenter er dyr eller mikroorganismer, og det kan være alt fra de primære konsumenter (planteæderne) til sekundære eller tertiære konsumenter (kødædere og parasitter).
 Nedbryderfødekæder
 nedbrydere er bakterier, svampe og andre organismer, der nedbryder organisk stof af alle slags for at udvinde energien i stoffet. Derved tilbagefører de mineraler til miljøet.

I et fødenet vil der være færre organismer (rovdyr) at finde på hvert "højere" trin (se trofisk niveau), når man følger forbindelserne i fødenettet op langs en fødekæde. Dette skyldes, at en del af den konsumerede energi går tabt som termisk energi (varme).

Alle fødenet har deres udgangspunkt i de autotrofe planter. De bliver ædt af næste led, planteæderne, men fra og med tredje led, findes der kun kødædere (carnivores).
Uanset hvad de er i levende live, så ender de alle som fødekilde for nedbryderne, som har deres helt specielle fødenet i jorden.

Fødenettenes økologi i havet har ikke ændret sig meget siden kambrium.

Se også 

 Biomagnifikation
 Organisk materiale
 Græsningsfødekæde
 Nedbryderfødekæde
 Miljø
 Persisterende organiske forurenere
 Plastforurening
 Økologi

Kilder 
 

Trofisk økologi
Økologi
Bugt

Når en kystlinje krummer konkavt, opstår der en bugt. Det gælder, uanset om der er tale om søer eller have. En bugt kan også kaldes for en vig. Bliver en havkystlinje så konkav, at vandet omsluttes af land på tre sider, er der tale om en fjord.

Bugter har gerne forholdsvist roligt vand. Begge dele begunstiger livet i vandet, og derfor er de som regel gode fiskevande. I ældre tid var små havbugter eftertragtede som ankerpladser, mens de store (Biskayen f.eks.) var frygtet, fordi man let mistede landkendingen.

Det kan diskuteres, om Middelhavet og Østersøen er have eller bare store bugter på Atlanterhavet. Under alle omstændigheder har det været Europas held, at havet skærer sig så langt ind i kontinentet. Dels har det betydet en mildning af klimaet, og dels har det lettet transporten i løbet af de årtusinder, hvor veje var noget, man stort set selv måtte skabe.

Natura 2000 
Bugter er en naturtype i Natura 2000 med betegnelsen "1160 Større lavvandede bugter og vige", og betegnes som Store indskæringer i kysten, hvor påvirkningen af ferskvand fra vandløb er begrænset i modsætning til naturtypen flodmundinger. De danske bugter og vige er generelt så lavvandede i forhold til forholdene i mange andre lande, at de opfattes som lavvandede.

Arter 
Karakteristiske arter er smalbladet- , almindelig- og dværg-bændeltang (også kaldet ålegræs),
almindelig havgræs, arter af vandaks (f.eks. børstebladet vandaks, langbladet vandaks), og bundlevende eller bundfæstede alger. For dyrenes vedkommende kan nævnes bundlevende samfund af invertebrater, herunder muslinger, børsteorme, snegle og krebsdyr.

Danske forhold 
Naturtypen findes i store dele af de indre danske farvande, idet disse generelt er beskyttede og lavvandede set i international sammenhæng. F.eks. omfattes Limfjorden, Smålandsfarvandet, Sydfynske Øhav og Aalborg Bugt af typen foruden de fleste andre fjorde, bugter og vige, som ikke i stedet er kystlagune (type 1150)
eller flodmunding (type 1130).

Afgrænsningen af en bugt udadtil mod mere åbent farvand følger som udgangspunkt en linje fra den yderste pynt eller odde i hver side af bugten.

Se også 
 Adenbugten
 Køge Bugt
 Halvø
 Odde
 Holm
 Lagune

Kilder og henvisninger 

 Erik Buchwald og Steen Søgaard (red): Danske naturtyper i det europæiske NATURA 2000 netværk  Miljø- og Energiministeriet, Skov- og Naturstyrelsen, 2000;
Almindelig kohvede

 
Almindelig kohvede (Melampyrum pratense) er en 10-40 cm høj urt, der i Danmark f.eks. vokser i løvskove på sandbund. Planten er halvsnylter, idet dens rødder ofte trænger ind i andre planters rødder.

Beskrivelse 
Almindelig kohvede er en énårig plante med opret eller opstigende vækst. Stænglerne er glatte og firkantede i tværsnit. Bladene er modsatte, smalt lancetformede og helrandede. Over- og underside er lyst grågrønne. Blomstringen sker i juni-august, hvor man ser de endestillede aks med gule blomster. Akset støttes af grønne støtteblade. Den enkelte blomst består af et firedelt bæger og en gul krone med et hvidligt, sammenvokset kronrør. Læbeblomstens "underlæbe" er orangefarvet på indersiden. Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodnettet er trævlet, men det trænger ofte ind i andre planters rødder, sådan at alm. kohvede lever som halvsnylter.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,25 x 0,15 m (25 x 10 cm/år).

Voksested 
Arten er almindelig over det meste af Europa (og naturaliseret i Nordamerika). Den findes på mager, sandet jord i lyse skove og på overdrev og heder.

I Danmark er den almindelig over det meste af landet.

På gamle strandvolde nær Øer på Hasnæs (Djursland) findes den sammen med bl.a. alm. knopurt, bjergrørhvene, gul snerre, liden klokke, prikbladet perikon, rødkløver og smalbladet timian.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
  Taxonomicon – Melampyrum pratense
 Signe Frederiksen, Finn N. Rasmussen og Ole Seeberg: Dansk flora, 2006,

Eksterne henvisninger 

Kohvede
Blomster
Almindelig hvene

Almindelig Hvene (Agrostis capillaris) bliver også kaldt Fioringræs og er en græssort.

Hvene
Bakkenellike

 
Bakkenellike (Dianthus deltoides), ofte skrevet bakke-nellike, er en 10-20 cm høj urt, der vokser på overdrev og skrænter. Blomsterne har en fin nellikeduft.

Beskrivelse 
Bakkenellike er en flerårig urt med en tæppedannende, nedliggende til opstigende vækst. Stænglerne er spinkle og glatte med en fin, blålig dug. Bladene sidder modsat, og de er smalt lancetformede med hel rand. Oversiden er mørkt grågrøn, mens undersiden er lyst blågrå.

Blomstringen sker i juni-august, hvor man ser de endestillede, røde blomster spredt på planten. Blomsten er regelmæssig og femtallig med lyserøde til karminrøde kronblade, der bærer en mørktfarvet ring tæt ved svælget. Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodnettet består af krybende stængler, som dels bærer de overjordiske skud og dels de trævlede rødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,25 x 1 m (25 x 5 cm/år), heri ikke medregnet skud fra underjordske udløbere. Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Voksested 

Arten er udbredt over det meste af Europa og findes helt ind i Centralasien og ned i Kashmir. Overalt foretrækker den solåbne voksesteder med lav vegetation (enge, heder, overdrev og sætere). I Danmark er den temmelig almindelig på overdrev, skrænter og sandet bund. Den mangler på Anholt.

I strandenge på Alrø findes planten sammen med bl.a. engelskgræs, rød svingel, strandasters, strandbede, strandmalurt, strandtrehage og strandvejbred.

Anvendelse 
Planten kan bruges som bunddække i stenbede, mellem knoldestensbelægninger og i hedebede. Kronbladene kan bruges som krydderi i en en snaps.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Blomster
Bunddækkende planter
Nellike
Allelopati

Ordet allelopati er dannet ud fra græsk allelo = ”hinanden” + patheia = ”påvirkning”. Begrebet bruges om et samspil mellem organismer af to forskellige arter, hvor den ene undertrykker den anden ved hjælp af kemiske kampstoffer. Som et eksempel kan det nævnes, at Almindelig Tagrør (Phragmites australis) afgiver kemiske stoffer fra rødderne, sådan at andre arter ikke kan trives i nærheden.

Allelopatisk virkende stoffer 
 Syrer
 Kumarinsyre ell. Cumarsyre
 Benzoesyre
 Vanilinsyre
 Ferulasyre
 Salicylsyre
 hydroxamsyre

 Terpener
 Kamfer
 α-pinen
 β-pinen
 Thujon

 Alkaloider
 Kinin
 Stryknin
 Nikotin
 Atropin
 Scopolamin

Se også 
 Amensalisme
 Kemisk økologi
 Kommensalisme

Kilder 
 

Økologi
Kemi
Nedbrydersamfund

Nedbrydersamfund er i økologisk sammenhæng betegnelsen for samliv mellem populationer af mange arter af nedbrydere. Samfundet er fuldt ud lige så kompliceret som f.eks. et plantesamfund eller et dyresamfund, og det har sin styrke i de talrige nicher der opstår ud fra sammensætningen af førnen, plante- og dyresamfundene over jorden, jordbundstypen, dyrkningsforhold, hyppigheden af forstyrrelser, giftpåvirkninger osv.

Det er påvist igen og igen, at nedbrydernes virksomhed er afgørende for planternes trivsel. Det er også vist, at et rigt og uforstyrret nedbrydersamfund giver de bedste og mest givtige dyrkningsforhold. Hvis man ser humusopbygningen i en jord som et udtryk for nedbrydersamfundets trivsel, er det tankevækkende, at humusprocenten i dansk dyrkningsjord er halveret på ca. hundrede år.

Se også 
 Nedbryder
 Nedbryderfødekæde

Litteratur 
 
 Gisi: Bodenökologie 

Trofisk økologi
Sisal

Sisal er plantefibre til tovfremstilling, der udvindes af arten Sisal-Agave (Agave sisalana), som stammer fra Mellemamerika.

Fibrene er meget lyse og omtrent lige så stærke som manilahamp.
I dag produceres mange forbrugsvarer af sisal som f.eks. tæpper, måtter, dartskiver og kattelegetøj.

Agave
Naturfibre
Tekstilfibre
Fiberplanter
Kommensalisme

Kommensalisme er et ord, som er dannet ud fra latin commensalis = "[spisende] ved samme bord". Begrebet dækker det samvirke mellem to arter, som den ene har fordel af, men som er uden betydning for den anden.

Begrebet bruges om samlivet mellem værtsorganisme (f.eks. menneske) og bakterier og andre mikroorganismer, der ikke skader eller påvirker værten. En sådan mikroorganisme betegnes kommensal. Bruges også om dyr, der sameksisterer med mennesker eller andre dyr, når der ikke sker nogen skade eller påvirkning.

Et eksempel er klovnefisken fra de tropiske koralrev, der lever beskyttet mellem armene på søanemonerne. Tilsyneladende har søanemonen hverken fordel eller ulempe af at at huse fisken, mens fisken tydeligvis har nytte af beskyttelsen fra de giftige nældeceller.

Se også 
 biologisk samvirke
 mikrobiom
 mutualisme
 parasit
 økologi

Kilder 
 

Økologi
Biologi
Mikrobiologi
Paradistræ

Paradistræ (Crassula ovata) er en sukkulent, som kan få små hvide blomster. I hjemlandet Sydafrika kan udendørs paradistræer blive 2,7 meter høje. Den kan tåle temperaturer på mellem 0 °C og 30 °C.

Se også 
 Kaktus

Eksterne henvisninger 
 Jens Ove Nielsen & Helge Hougaard: paradistræ
 Growing Crassula ovata (Jade Plant – Money Tree) 

Sukkulenter
CAM-planter
Prydplanter
Stenbræk-familien

Stenbræk-familien (Saxifragaceae) er udbredt på den nordlige halvkugle og langs Andesbjergene. Det er stauder eller énårige urter med grundstillet bladroset og regelmæssige blomster med 4 eller 5 kronblade på slanke, bladløse skud. Her beskrives kun de slægter, der rummer arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 
Stenbræk-ordenen
Stenbræk-ordenen

Stenbræk-ordenen (Saxifragales) er kendetegnet ved, at alle arter indeholder ellaginsyre, myricetin og flavonoler. Bladenes tænder har hver en kirtel. Blomsternes overside er flad-konkav. Frugterne er oftest tørre. Ordenen regnes for at være omkring 100 millioner år gammel, og den gennemlevede en hastig forøgelse af artsdiversiteten for omkring 90 millioner år siden (sen kridttid). Der er i dag 16 familier, 112 slægter og 2470 arter i denne orden.

 Altingiaceae (her findes bl.a. Ambratræ (Liquidambar styraciflua).)
 Aphanopetalaceae
 Cynomoriaceae
 Daphniphyllaceae
 Drueved-familien (Iteaceae)
 Haloragaceae
 Hjertetræ-familien (Cercidiphyllaceae)
 Pæon-familien (Paeoniaceae)
 Penthoraceae
 Peridiscaceae
 Pterostemonaceae
 Ribs-familien (Grossulariaceae)
 Stenbræk-familien (Saxifragaceae)
 Stenurt-familien (Crassulaceae)
 Tetracarpaeaceae
 Troldnød-familien (Hamemelidaceae)
 Tetracarpaeaceae

I det gamle Cronquists system, var disse familier delt over ordenerne Rosales, Hamamelidales og Haloragales.

Fodnoter
Population

For brugen af ordet population i statistik, se population (statistik).

Population (af latin: populus (folk)) er det samlede antal individer af en bestemt art, som lever inden for et afgrænset område. Populationernes vækst eller aftagen er et udtryk for balancen mellem på den ene side fødsler og fremspringer af nye individer og på den anden side antallet af døde individer – også benævnt fødselsrate og dødsrate.

Hvis man diskuterer en population af arten menneske, så bruger man ordet befolkning. Hvis der er tale om dyr eller planter, så hedder det en bestand. Hvis det er planter, der er tale om, så kan en populationen også kaldes for en bevoksning.

Litteratur 
 

Økologi
Populationsdynamik
Bestand

En bestand er en population af dyr. Bestanden er altså det samlede antal af individer inden for en bestemt art, som lever på et afgrænset område. Eksempelvis: bestanden af vildsvin (Sus scrofa) i Sønderjylland.

Kilder 
 

Økologi

de:Population
Bestandsanalyse

En bestandsanalyse er en biologisk analyseform hvor man tæller alle individer i en bestand, som findes inden for en given arealenhed.

Analysen kan eventuelt suppleres med en mere langvarig kontrol, som måler balancen mellem nytilkomne og døde individer for at vurdere bestandens udvikling. Endelig kan man undersøge genpuljen i bestanden og sammenligne den med puljen hos en tilsvarende bestand i et andet geografisk område.

Et eksempel på sådan en analyse har man i overvågningen af orkidebiotopen på Møns Klint.

Kilder 
 

Økologi
Rhododendron 'Don Quichotte'

 
Rhododendron 'Don Quichotte' er en sort af Haveazalea med svagt rosa blomster, der har et stort orangefarvet øje.

Beskrivelse 
'Don Quichotte' blomstrer i slutningen af maj – begyndelsen af juni. Den har en middelkraftig, opret vækst og er efter 10 år ca. 120 cm høj. Planten er hårdfør.

Kilder og Eksterne henvisninger 
 Don Quixote Azalea på "zipcodezoo.com"

Rododendron-sorter
Bomuld

Bomuld er et tekstil af frøulden fra flere arter af Bomuld-slægten. Den mest brugte art er den oprindeligt mexikanske plante Gossypium hirsutum – såkaldt  – der bruges til produktionen af tøj. Andre arter i denne slægt er ikke lige så aktuelle som råstoffer til tøjproduktion. Af flere udvindes olie af frøene, som bruges som dyrefoder. Frøene indeholder giftstoffet gossypol, der skal fjernes, før det bruges som dyrefoder.

Verdensproduktion

Om bomuld 
Bomuld er en fiber, der vokser rundt om frøene på bomuldsplanten. Fibrene bruges som råstof i tekstilindustrien. De spindes til tråde og bruges til åndbare tekstiler og er blandt verdens mest brugte til beklædning. Planten dyrkes på ca. 5% af verdens landbrugsarealer.

Man har dyrket og brugt bomuld i mindst 3.000 år , men man brugte ikke kemikalier i bomuld før efter 2. verdenskrig.

Når fibrene er forarbejdet, består de af næsten ren cellulose, hvilket er et naturligt polymer. Over 40% af tekstilerne stammer fra bomuld. 

For at gøre planten insektresistent har man gensplejset bomuld med toxiner fra Bacillus thuringiensis, Bt-toxin. Kina indførte i 1997 gensplejset bomuld, og et ti-årigt studium af den
frygtede bomuldsmøl Helicoverpa armigera  på 38 millioner hektar i det nordlige Kina viser faldende antal bomuldsmøl og stigende udbytte af andre afgrøder.

Vedligeholdelse af bomuld 
Ubehandlet bomuld kan normalt vaskes ved 95 °C. Men på grund af efterbehandling som tekstilfarve og tryk er der adskillige stoffer, der kun tåler 30-40 °C. Kropsnære stoffer bør vaskes ved 60 °C for at blive rene.

Økologisk bomuld 
Økologisk bomuld bliver produceret uden sprøjtemidler og kemikalier, som ofte bliver brugt i produktionen af almindelig bomuld.

Sprogligt om bomuld  
Ordet bomuld betyder uld fra træer; men træuld er vel at mærke noget andet. Første stavelse, bom, er det plattyske ord for træ, som på højtysk hedder Baum. Vi kender også den plattyske form fra det danske ord bom om bjælke eller stang.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Tekstilfibre
Helligdagskaktus

Helligdagskaktus (Schlumbergera) er nært beslægtede arter, og de er alle sukkulente planter, der gror som epifytter i 1000-1700 meters højde i Orgelbjergene, Serra do Mar, i Brasilien. Nogle Helligdagskaktus er krydsninger mellem Schlumbergera truncata og Schlumbergera russelliana, som blev foretaget for ca. 150 år siden i England.

 Julekaktus (Schlumbergera truncata): "ikke-tandet" form
 Novemberkaktus (Schlumbergera x buckleyi): "tandet" form
 Påskekaktus (Hatiora gaertneri).

Sorter
 'Marie' (højrøde blomster)
 'Sonja' (lyserøde blomster)
 'Delikatum' (hvide blomster)
 'Sanne' (flødehvide blomster)
 'Dark Sonja' (cyclamenrøde blomster)
 'Orange Triumph' (orangerøde blomster)
 'Tina' (hvide blomster)
 'Dark Marie' (mørkt røde blomster)

Ikke indplacerede, botaniske navne, som også bliver brugt om "helligdagskaktus":
 Epiphyllum altensteinii, Schlumbergera truncata var. altensteinii, Zygocactus truncatus var. altensteinii, Epiphyllum bridgesii, Epiphyllum truncatum var. bridgesii, Zygocactus bridgesii, Epiphyllum delicatum, Schlumbergera truncata var. delicata, Zygocactus delicatus, Epiphyllum ruckeri, Epiphyllum ruckerianum, Cactus truncatus, Epiphyllum truncatum.

Se også 
 bladkaktus
 Rhipsalis salicornioides (også en trækroneepifyt)
 kaktus
 Rhipsalidopsis
 sukkulent

Sukkulenter
Epifytter
Stueplanter
Kaktus-familien
Klimaks (økologisk)

Det har længe været opfattet som en kendsgerning, at alle økosystemer gennemgår en trappeagtig udvikling, hvor hvert "trin" er et forholdsvis stabilt mellemled. Disse trin kaldes successionstrin.

På et sent tidspunkt – måske efter flere hundrede år – når økosystemet frem til et næsten stabilt trin, der kan betragtes som en slags toppunkt i dets udvikling. Dette sidste successionstrin kaldes økosystemets klimaks.

Man har længe været klar over, at klimaks ikke var fuldstændigt statisk. Udefra kommende forstyrrelser (lynnedslag, oversvømmelse, vindbrud, jordskred, brand osv.) har skabt huller i systemet, huller som midlertidigt måtte gennemløbe successionen forfra eller næsten forfra. I det store og hele har man dog været overbevist om, at klimakssystemet var i homøostatisk balance og meget stabilt.

I de seneste år har denne hypotese været udsat for kritik, og der er i stedet udviklet to nye modeller til beskrivelse af succession over lange tidsforløb.

 Forstyrrelsesmodellen forudsiger, at gentagne og forskelligartede forstyrrelser vil forhindre, at systemet når klimaks. I stedet gennemgår det en række successionsforløb, som hver især genskaber en dynamisk balance. Landskabet vil derfor være sammensat som en mosaik af felter, der hver især er i gang med successionsforløb som ligner, men ikke er identiske med hinanden. Dette landskab giver plads for en meget høj grad af biodiversitet, hvad der ikke udelukker at enklaver kan have en meget lav diversitet, grænsende til enkelte arters enrådende dominans.
 Hul-fase teorien bygger på iagttagelser fra skovlysninger og afbrændte partier af prærieområder. Den forudsiger ligesom forstyrrelsesteorien, at økosystemerne sjældent når klimaks. De vil i stedet bestå af kludetæppeagtigt sammenvævede felter, hvor små og store huller er under konstant udfyldelse. Her er hullerne i sytemet altså reglen (og klimaks undtagelsen) modsat forholdet i klimaksteorien. Hulfasemodellen lægger vægt på de mange randzoner, der giver arterne muligheder, de ikke vil få i det afbalancerede klimaks. Modellen forklarer derfor bedre, hvordan der stadigvæk kan være så høj biodiversitet i det tilsyneladende stabile klimakssystem.

Ingen af disse to teorier er diskuteret færdig, og man kan ane tendenser til, at de vil ende med at blive til én samlet teori, der optager klimaksteorien som et særtilfælde. Det vil i givet fald betyde en større vægtning af tilstanden i de hundreder af år, der går, indtil økosystemet falder homøostatisk til ro i klimaks.

Et særligt problem i Danmark er den stride blæst som mange steder vil udtøre skovbunden, så træerne mistrives, hvis der opstår en tæt skov med kun højstammede træer.

Se også 
 Økologi
 Potentiel vegetation

Kilder 
 

Økologi
Bladkaktus

Bladkaktus er kaktus med tykke bladformede blade. Bladkaktus er ikke en taksonomisk gruppe. 

Eksempler på bladkaktus:
Novemberkaktus
Julekaktus
Påskekaktus
Nopalxochia phyllanthoides
Epiphyllum oxypetalum
Nattens dronning (Selenicereus grandiflorus)

Bladkaktus blade kaldes på latin for hhv. ental og flertal: phyllocladium, phyllocladia.

Se også
Sukkulent

Sukkulenter
Kaktus-familien
Kokos

Kokospalmen (Cocos nucifera) er en fjerpalme, hvis frugt kaldes kokosnød.
Den er den eneste art i slægten Cocos. Kokosnødden er omgivet af et cirka 5 mm tykt trævlet lag, hvis fibre kan anvendes til fremstilling af tov, tæpper og måtter med mere. Indenfor dette lag findes en hård skal, der gennem tiderne har været anvendt til smykker, skåle og skraberedskaber. Herunder sidder et hvidt spiseligt lag på normalt 1-2 cm i tykkelsen, og heri er en mængde saft, kaldet kokosvand. Kokosmælk er en blanding af presset kokoskød blandet med kokosvand.

Se også
 Kokosolie
 Kopra
 Maldivisk nød

Naturfibre
Naturmaterialer
Nytteplanter med ukendt oprindelse
Gastronomiske nødder
Nytte saltplanter
Kokospalme
Skovbrugsprodukter
Nattens dronning

Nattens dronning (Selenicereus grandiflorus) er en kaktus, der har fem- til otte-kantede segmentsøjleformede skud med veludviklede luftrødder. Dens oprindelsessted er i det østlige Mexico og Caribien.

Den er eller har været anvendt som en medicinplante. Den formodes at være et afrodisiakum, men bliver også anvendt i homøopati.

Blomstringen foregår kun over en nat, hvor den åbner sig ved solnedgang og visner ved solopgang.

Se også

Bladkaktus
Sukkulent
Peniocereus greggii

Eksterne henvisninger
Bildegalleri medisinplanter. Nattens dronning, Selenicereus grandiflorus
NATTENS DRONNING, Selenicereus grandiflorus
desert-tropicals.com: Selenicereus

Sukkulenter
Hans Blix

Hans Martin Blix (født 28. juni 1928 i Uppsala, Sverige) er en svensk diplomat og tidligere udenrigsminister (1978-1979, valgt for Folkpartiet). Han er søn af kemikeren Gunnar Blix og sønnesøn af medicineren Magnus Blix.

Hans Blix var formand for Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) fra 1981-1997, hvor han blev afløst af Mohamed ElBaradei. Hans Blix har derudover også været leder af FN's våbeninspektører fra januar 2000 til juni 2003, hvor han blev afløst af Demetrius Perricos. I 2002 begyndte våbeninspektørerne under Blix' ledelse at gennemsøge Irak for masseødelæggelsesvåben.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Sverige
Diplomater fra Sverige
Udenrigsministre fra Sverige
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Claudius 2.

Marcus Aurelius Claudius Augustus Gothicus eller Claudius II  (født 10. maj 213/214, død januar 270) var en romersk kejser, der regerede 268 – 270 e.Kr..

Han var en dygtig officer af illyrisk afstamning, kæmpede mod germanerne og indsattes som kejser af generalstaben efter mordet på Gallienus. Hans korte regeringstid er kendt for én begivenhed: slaget ved Naissus (Niš) i det senere Jugoslavien, hvor romerne tilføjede en gotisk invasionshær et stort nederlag og derved forhindrede en katastrofe. Året efter døde han af pest. Hans indsats blev begyndelsen til vendepunktet i 200-årenes nedgangstid.

En senere legende vil vide, at han var en slægtning til Konstantin den Store, men det er højst usikkert.

Eksterne henvisninger 

Kejsere fra Romerriget
Tjek fødselsår
Salman Rushdie

Sir Ahmad Salman Rushdie (født 19. juni 1947 i Bombay, Indien) er en skønlitterær forfatter, hvis bøger hovedsagelig foregår på det indiske subkontinent. Han voksede op i Bombay, men afsluttede sin eksamen på King's College i Cambridge i England. Han flyttede derefter med sin familie til Pakistan, inden han besluttede sig for at bo permanent i Storbritannien.

Hans værker bevæger sig i grænselandet mellem mange forskellige genrer, som magisk realisme, postmodernisme og postkolonialisme. Rushdies måde at bruge sproget på er levende, udfordrende og legende, og han eksperimenterer ved blandt andet at blande det engelske sprog med udtryk hentet fra andre sprog, især urdu/hindi.

Rushdie er en kontroversiel romanforfatter og essayist, primært i kraft af bogen De sataniske vers, hvori der i en drømmescene antydes, at nogle af versene i Koranen skulle være skrevet af Satan. Disse antydninger, uanset deres karakter af fiktion, blev anset for uacceptable af mange islamiske mullaher og imamer, og det resulterede i at Irans daværende leder ayatollah Ruhollah Khomeini udstedte en fatwa over Rushdie og hans støtter med en dødsdom for gudsbespottelse. Den 20. februar 1989 dannes The International Rushdie Defence Commitee (I.R.D.C.) i London. Fatwaen er aldrig trukket tilbage eller ophævet og i 2016 forhøjede statslige iranske radiostationer dusøren. Bogen The Rushdie Letters fra 1993 indeholder bl.a. Rushdies essay A 1000 Days in a Baloon.

Salman Rushdie oprettede i 1994 Det Internationale Forfatterparlament (IPW), et internationalt netværk af fristeder for forfulgte forfattere. Dette bliver senere til et internationalt netværk af Fribyer under ICORN (International cities of refuge network).

Rushdie lever i dag i eksil og under jorden i USA, hvor han bliver beskyttet af Secret Service. På trods af sin konstante overvågning giftede Rushdie sig i 2004 med fotomodellen og kogebogsforfatteren Padma Lakshmi.

I 2007 blev Salman Rushdie slået til Ridder (Knight Commander) af den britiske dronning.

Rushdie blev den 12. august 2022 overfaldet af en 24-årig mand med en kniv under et arrangement i den lille by Chautauqua i delstaten New York. Rushdie blev stukket flere gange af gerningsmanden og blev efter overfaldet lagt i respirator.

Skønlitterær bibliografi 
 Grimus (1975)
 Midnatsbørn (1981)
 Skam (1983)
 Jaguarens smil (1987)
 De sataniske vers (1988)
 Harun og eventyrhavet (1990)
 i god tro og Er intet helligt? (1990)
 Øst, vest (1994)
 Maurerens sidste suk (1995)
 Jorden under hendes fødder (1999)
 Raseri (2001)
 Klovnen Shalimar (2005)
 Fortryllersken fra Firenze (2009)
 Luka og livets ild (2010)
 Joseph Anton (2012) Salman Rushdies erindringer.
 To år, otte måneder og otteogtyve nætter (2015)
 Det gyldne hus (2018)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 New York Times special-feature om Salman Rushdie (1999)
 Interview med Salman Rushdie af Ginny Dougary i The Times (2005)

Skønlitterære forfattere fra Indien
Engelsksprogede forfattere
Personer tildelt Order of the British Empire
Islamkritikere
Alumni fra University of Cambridge
Trekantsøjle

Trekantsøjle (Euphorbia trigona) eller Cowboy-kaktus kommer oprindeligt fra Sydvestafrika. På trods af navnet er den ikke en kaktus men derimod en vortemælk.

Se også 
 Kaktus
 Sukkulent

Sukkulenter
Flerårige urter
Vortemælk-ordenen

Vortemælk-ordenen (Euphorbiales) er en ældre planteorden, som blev anvendt i Cronquists systemet, men som i dag er blevet overflødiggjort af Barbadoskirsebær-ordenen, der indeholder samme familier med flere.

 Vortemælk-familien (Euphorbiaceae)
 Buksbom-familien (Buxaceae)
 Pandaceae
 Simmondsiaceae

Planteordener
Tokimbladede
Rhododendron 'Saturnus'

 
Rhododendron 'Saturnus' er en sort af Haveazalea med rød-rosa blomster med en indvendig rød tegning. Den blomstrer fra udgangen af maj.

Beskrivelse 
Rhododendron 'Saturnus' har en middelkraftig, bred, opret vækstform. Den er efter 10 år ca. 100 cm høj.

Se også 
 Azalea

Kilder og Eksterne henvisninger 
 Rhododendron 'Saturnus' på "http://www.shootgardening.co.uk"

Rododendron-sorter
Rhododendron 'Snow White'

 
Rhododendron 'Snow White' er en sort af Haveazalea med mørkerøde blomster. Den blomstrer fra begyndelsen af juni.

Beskrivelse 
Rhododendron 'Snow White' har en middelkraftig, tæt, opret vækstform. Planten er hårdfør. Den er egnet til sol/halvskygge i surbundsbedet.

Se også 
 Azalea

Kilder og Eksterne henvisninger 
 Rhododendron 'Snow White' på "http://www.rhododendrons.co.uk"

Rododendron-sorter