alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Solvind

Solvind er den modulerede, vedvarende udstråling af store mængder partikler fra Solen. Solvinden er solens kosmiske stråling.

Solvind kan muligvis bruges som drivkraft til rumfartøjer ved hjælp af store sejl eller skærme. Accelerationen vil være lille, men den opnåede hastighed kunne blive betydelig selv i astronomiske afstande. Teorien er dog anfægtet og mangler stadig at blive testet i praksis, hvilket dog blev forsøgt i 2005 med opsendelsen af Cosmos 1. Det blev dog rapporteret d. 26. juni 2005 at man ikke kunne få kontakt med sonden efter opsendelsen.

Se også 
solplet, Solstorm, Soludbrud
polarlys (nordlys, sydlys)
Jordens atmosfære
Van Allen-bælterne

Kildehenvisninger 

 http://www.sciencenet.dk  (Nyheder)

Eksterne henvisninger 

Comon.dk, 24. oktober 2003: Geomagnetisk storm kan forstyrre elektronisk kommunikation
01. juli 1999, Ing.dk: Beskyttelsen forsvinder når polerne bytter plads
Anfægtelsen
31 October, 2003, BBCNews: Solar storm surge 'not over yet' Citat: "...aircraft traversing the north Atlantic were confined to a narrow corridor to minimise radiation exposure..."
NASA, ESA: Hot Shots from SOHO: X-whatever Flare! , spaceweather.com: Record-setting Solar Flares
2003-11-07, ScienceDaily: It's Official: The Biggest Solar X-ray Flare Ever Is Classified As X28 Citat: "...this flare saturated the X-ray detectors on several monitoring satellites..."
2003-12-05, Science Daily: Stormy Space Weather Slips Through Cracks Citat: "...The fact that IMAGE was able to view the proton aurora for more than nine hours, until IMAGE progressed in its orbit to where it could not observe the aurora, implies the crack remained continuously open..."

Solen
Rumplasma
Astronomi
Ioniserende stråling
Rumfartøj

Et rumfartøj er et fartøj til brug i rummet, dvs. uden for jordens atmosfære. Eksempler på rumfartøjer er astronomisatellitter, satellitter, rumsonder, raketter, månebiler, rumstationer og rumfærger.

Trafikken i rummet er i dag ekspanderet i en grad at rumaffald kan udgøre et problem. Det globale antal kommercielle opsendelser siden år 2000 er mindst på 35 til 40 per år  og antallet af rumfartsagenturer øges. Længere tids ophold i rummet på rumstationer er allerede i gang og også forskning i muligheder for bosættelse på andre planeter. Rumrejser, der engang kun var for testpiloter og uddannede astronauter, er nu nået et nyt niveau med rumturisme. 

For at rejse i rummet kræves et rumfartøj. Tanken om rumrejser er ikke ny Konstantin Tsiolkovskij (1857-1935) tegnede modeller mens forfattere som Jules Verne (1828-1905) og H.G. Wells (1866-1946) skrev om rejser i rummet. 

De første ingeniørvidenskabelige teorier hvoraf raketter blev bygget til rumfart blev skrevet af Robert Goddard – "A Method of Reaching Extreme Altitudes (1920)" og Hermann Oberth "Rakete zu den Planeräumen (1923)". 

Sidst i 1950'ene efter at teknologien med raketter og brændstof var udviklet nok blev de første rumfartøjer sendt af sted. 

I 1960'ene begyndte de første rumrejser med besætning. Rumfartøjerne skulle designes til at medbringe passagerer. For at opholde sig i rummet må mennesket beskytte sig mod vakuum og stråling, ved længere tids ophold i rummet udvikles der knogleskørhed pga. manglende tyngdekraft.

Teknologi 

Traditionelt drives rumfartøjer frem af raketmotorer som f.eks. kontrolleret forbrænder brint og ilt. Nogle nyere rumsonder anvender en mere effektiv ion-motor.

I fremtiden kan det tænkes at man kan komme til at anvende antistof og almindeligt stof, hvilket vil være en særdeles masseeffektiv fremdriftsform.

Se også 
 Rummet
 Universet
 Kernereaktorer i rummet
 Rumhavn
 Rumvandring
 Vakuum
 Orbiter Space Flight Simulator
 Interstellar rejse

Eksterne henvisninger 

 18.12.2003, Ing.dk: Privat rumskib gennembryder lydmuren
 2003-12-29, ScienceDaily: Engine, Parachute Tests Pave Way For Launch Escape System
 2004-06-28, sciencedaily: Scientists Help Create Spacecraft That Think For Themselves

Rumfart
Rumteknologi
DTU (flertydig)

DTU har flere betydninger:

 Danmarks Tekniske Universitet – institution til uddannelse af ingeniører.
 Dansk Træner Union – interesseorganisation for danske fodboldtrænere
 Dansk Textil Union – modebranchens organisation i Danmark.
Elv (flertydig)

Elv kan hentyde til flere artikler:
 Elv – er en flod i Norge og Sverige.
 Elv (nordisk mytologi) – er en flod i den nordiske mytologi.
 Elverfolk – er et eventyrvæsen.
Galathea (sommerfugl)

Galathea (Melanargia galathea) er en sommerfugl i takvingefamilien. Den er udbredt i dele af Europa, det sydlige Rusland, Lilleasien og Iran. I Danmark er den truffet få gange.

Beskrivelse

Udseende

Se også 
 Andre betydninger af Galathea

Kilder/Henvisninger 
 Sommerfugle i Europa og Nordafrika 
 www.fugleognatur.dk Felthåndbogen, Galathea 
Galathea  på lepidoptera.dk

Galleri 

Randøjer
Danmarks dagsommerfugle
Slægt

Ordet slægt har flere betydninger:
 slægt (genealogi) – En samling af aner. Gruppe af personer der nedstammer fra samme forfader. En som forsker i slægter på amatørbasis kaldes for slægtsforsker, mens en professionel kaldes genealog. Videnskaben kaldes for genealogi på dansk slægtsforskning.
 slægt (biologi) – Gruppe af biologiske arter, i klassifikationen af arter i Carl von Linné systema naturae.
 Slægt (band) –  dansk black heavy metal-band fra København

Geografisk opdeling 
 Slægter på Læsø

Referencer
Carl Giles

Ronald "Carl" Giles (29. september 1916 – 28. august 1995), ofte blot kaldet Giles, tegnede i 50 år striber til Daily Express og Sunday Express og dokumenterede derved Englands historie og udvikling fra 2. verdenskrig, over Falklandskrigen og Golfkrigen 1991 op til i dag. Carl Giles blev syg i starten af 1990'erne og måtte derfor stoppe arbejdet med sine striber.

Hans tegneserie Giles blev udgivet som hæfter i årene 1943 – 2001, men mange af Giles striber er stadig ikke udgivet andre steder end i aviserne, som han arbejdede for.

Giles-striben udgjordes ofte af en enkelt ramme med realistisk baggrund, stiliserede figurer og en overskrift, der angav en figurs reaktion på en situation. Baggrunden indeholdt tit en sidehistorie. Fra 1945 udvikledes "the Family" – faste karakterer, der gik igen i striberne i mange år, specielt Grandma Giles var her en personlighed.

Carl Giles var en fremragende tegner, selv baggrundene i striberne er fine i detaljen og i balance. Mange originaltegninger blev skænket til gode formål, f.eks. julekort, solgt til fordel for forskellige organisationer. Carl Giles var socialist og mange af hans jokes gik ud over den kongelige familie i England. Trods det hænger en del af hans værker i dag på Buckingham Palace og Prins Charles skrev forordet til jubilæumshæftet – nr. 50 med Giles-striber.

Kilder/Henvisninger 
 Tribute pages to Carl Giles 

Tegneseriefigurer
Tegneserietegnere
Kunstnere fra England
Blåringet blæksprutte

Den blåringede blæksprutte (Hapalochlaena maculosa) er en lille ottearmet blæksprutte med en længde på 10-20 centimeter. Den lever især ved Australiens sydlige kyst og regnes som den farligste af alle blæksprutter.

Udseende 
 Den blåringede blæksprutte er mørkebrun til mørkegul med 50-60 blå og sorte ringe. Disse ringe bliver særligt tydelige, hvis dyret føler sig truet.

Levested 
Arten træffes på lavt vand ved Australiens sydlige kyster. Den ses ofte i tidevands-pytter ved klippekyster, hvor den søger efter krabber.

Gift 
Trods blækspruttens ringe størrelse indeholder den nok gift til at dræbe 26 voksne mennesker indenfor minutter. Biddet er lille og ofte smerteløst, så mange ofre opdager ikke, at de er forgiftet, før de mærker åndedrætsbesvær og lammelser.

Giften hos en blåringet blæksprutte indeholder tetrodotoxin, som er 1.200 gange mere giftig end cyanid. Tetrodotoxin produceres af bakterier i dyrets spytkirtler.

Nærtstående arter 
I slægten Hapalochlaena findes tre nærtstående arter til den blåringede blæksprutte (H. maculosa).
 H. maculosa (udbredt langs hele Australiens sydkyst)
 H. lunulata (ved Nordaustralien, med større ringe)
 H. fasciata (ved New South Wales, med linjer i stedet for ringe)
 H. nierstraszi (kun ved Bengalske Bugt)
På engelsk kaldes hele slægten for blue-ringed octopus.

Kilder og eksterne henvisninger 

 MacConnell, A. 2000. "Hapalochlaena maculosa", Animal Diversity Web.

Ottearmede blæksprutter
Giftige dyr
Sepiablæksprutte

Sepiablæksprutten (Sepia officinalis) er en tiarmet blæksprutte, der er udbredt i Middelhavet og i den nordøstlige del af Atlanterhavet, hvor den forekommer nordpå til Norge. Det er én af de i alt ca. 100 arter i slægten Sepia, men kun sepiablæksprutten, Sepia elegans og Sepia orbignyana er registreret i Danmark.

Sepiablæksprutten bliver normalt op til to år gammel. Som andre blæksprutter dør de voksne efter de har ynglet. Efter et kompliceret kurmageri lægger hunnen 150-4000 æg. Ellers lever de generelt alene, men i fangenskab tolererer de hinanden, hvis der er rigelig mad. De spiser skaldyr (mest krebsdyr), fisk, orme og blæksprutter (både andre arter og kannibalisme af mindre individer af samme art). Sepiablæksprutter har en kropslængde på op til 60 cm, men langt de fleste individer opnår kun cirka det halve af det. Som mange bløddyr (deriblandt blæksprutter) har den blåt blod, da det indeholder det kobber-rige hæmocyanin i stedet for det jern-rige hæmoglobin.

Dansk forekomst 
Sepiablæksprutten er ret almindlig i Danmark, hvor den kan findes i Nordsøen, Skagerrak og det nordlige Kattegat. Selvom den også forekommer i vand med lidt lavere saltholdighed end rent havvand, er det meget sjældent at finde arten i Østersøen, og da kun i den vestligste del. Det er en relativt varmekrævende art, som dør efter få dage, hvis vandet er under 10 °C. Desuden kan man finde sepiablækspruttens hvide aflange skaller, kaldet sepiaskaller, opskyllet på stranden, specielt langs Jyllands vestlige kyster.

I familien Sepiidae er to andre arter også registreret i Danmark, men de er ikke så velkendte: Sepia elegans og Sepia orbignyana. De er kun registreret via deres opskyllede skaller langs Nordsøens (Vesterhavets) kyster, og deres normale udbredelser er syd for Danmark. De har en kropslængde på op til 9-12 cm og minder om unger af sepiablæksprutten.

Anvendelse 
Sepiablækspruttens kød er spiseligt, og i nogle lande fanges de ofte af fiskere. Desuden har deres skalblade (sepiaskaller) været brugt til slibning og kalktilskud til f.eks. burfugle eller krybdyr. Skallerne kan også benyttes som støbeforme inden for guldsmedefaget: En model presses ned i skallerne, hvorefter modellen fjernes, og der skæres luftkanaler og indløbstap, hvorefter der kan støbes i formen.

Blækket fra sepiablæksprutter (Sepia spp.) har tidligere været anvendt som skriveblæk eller tusch. Det har en værdsat brun farve.

Navnet sepia beskriver stadigvæk blæk eller tryk med denne farve, men fremstilles i dag stortset udelukkende syntetisk

Eksterne henvisninger 

 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Sepia (Sepia) officinalis
 Skalblad og forekomster af sepiablæksprutten i Danmark
 Bent J. Muus. Skallus, Søtænder, Blæksprutter. G.E.C. Gads Forlag. Bind 65 i Danmarks Fauna. København 1959.

Tiarmede blæksprutter
Nautil

En nautil (f.eks. Nautilus pompilius pompilius) er et bløddyr med et sneglelignende hus, som lever i havet. Nautildyr kan have op til 90 tentakler og er mellem 3 og 30 cm i diameter.

Klassifikation 
Familie: Nautilidae
 Slægt: Allonautilus
 Art: Allonautilus perforatus
 Art: Allonautilus scrobiculatus
 Slægt: Nautilus
 Art: Nautilus belauensis
 Art: Nautilus macromphalus
 Art: Nautilus pompilius
 Underart: Nautilus pompilius pompilius
 Underart: Nautilus pompilius suluensis
 Art: Nautilus stenomphalus

Eksterne henvisninger 
 CephBase: Nautilus pompilius pompilius 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Family Nautilidae

Blæksprutter
Palæozoikum
Fangarm

En fangarm eller tentakel er et bevægeligt følehorn hos hvirvelløse dyr.

Dyr der har fangarme 
 Blæksprutter
 Nautilus
 Nældecelledyr polypdyr (vandmand, brandmand, havhveps...)
 Rur

Zoologi
Magasin

Magasin kan henvise til flere artikler:
Magasin (tidsskrift) – magasin og tidsskrift er i nogen grad synonyme
Magasin (lager) – et rum eller bygning benyttet til opbevaring
Magasin (våben) – er en beholder til et skydevåbens ammunition
Stormagasin – en større butik opdelt i flere specialbutikker
Magasin fra Det Kongelige Bibliotek – et periodikum
Magasin du Nord – et stormagasin, der normalt omtales som Magasin (udtales på halv-fransk så det rimer på bassin)
M gasin – et litterært tidsskrift
Magasin (film) – dansk kortfilm fra 1966 instrueret af Edward Fleming
Skede

Skede kan henvise til flere artikler:
 Skede (kønsorgan) – den første indre del af en kvindes kønsorgan
 Skede (hylster) – et hylster til et skarpt slag– eller stikvåben
 Bladskede – en udvikling af bladfoden hos visse planter så bladet omslutter stilken
 Skede (svamp) – et hylster, der omslutter svampens frugtlegeme, normalt tydeligst ved stokbasis
 Šķēdes pagasts - et pagasts i Letland
 Šķēde – en forstad til Liepāja i Letland i Šķēdes pagasts
 Skede (Sverige) – en landsby i Vetlanda kommun
Kønsorgan

Kønsorganer eller kønsdele (genitalia – fordansket "genitalier") er de organer som benyttes til forplantning blandt mennesker og dyr.

Liste med menneskelige kønsorganer 

 Kvindens kønsorganer – samlet side med illustration.
 Klitoris – lille knop med forhud, meget følsom, bruges til seksuel stimulering.
 Kønslæbe – ydre og indre organ omkransende indgangen til skeden og urinrøret.
 Livmoder – organ til at beskytte og nære æg, samt senere fosteret.
 Ovarium – modning af æg og hormonproduktion, opbevaring af umodne æg. 
 Skede – organ hvor penis indføres og det nyfødte barns udgang ved fødslen.
 Æggeleder – fører æg fra ovarie til livmoder.
 Mandens kønsorganer – samlet side med illustration.
 Penis/Tissemand – ydre organ til indføring i skeden, bruges også som urinvej
 Testikel – organ hvor sædcelleproduktionen foregår
 Prostata – organ der danner en del af sædvæsken

Liste med dyrs kønsorganer 
Som ikke findes hos mennesker.
 Gat – fisk (hannen)
 Ligula – Nogle (alle?) blæksprutter.

Eksterne adresser 
 Nature, 25 September 2003 Octopuses get erections. Inflatable organ may aid camouflage. Citat: "...ligula...Its structure is remarkably similar to mammal penises and clitorises..."

 

it:Apparato genitale
Stikvåben

Stikvåben er håndvåben som benyttes til at stikke fjenden med.

Liste over stikvåben 
Bajonet
Daggert
Kårde
Lanse
Partisan
Sabel
Spyd

Håndvåben
Leddyr

Leddyr (Arthropoda) er en række af dyr, der bl.a. er karakteriseret ved at være segmenterede og have et ydre skelet bestående af kitin, et såkaldt exoskelet. Insekter, krebsdyr, edderkopper, tusindben o.a. hører til leddyr. Arthropoda betyder "ledben".

Klassifikation 
Række: Arthropoda
 Underrække: †Trilobitomorpha (Trilobitter, uddøde)
 Underrække: Chelicerata (Klosaksdyr)
 Klasse: Pycnogonida (Havedderkopper)
 Klasse: Merostomata (Dolkhaler, Eks. Dolkhale)
 Klasse: Arachnida (Spindlere)
 Underrække: Mandibulata
 Klasse: Myriapoda(Skolopendre og tusindben)
 Orden: Chilopoda (Skolopendere)
 Orden: Symphyla
 Orden: Diplopoda (Tusindben)
 Orden: Pauropoda
 Underrække: Crustacea (Krebsdyr)
 Klasse: Branchiopoda (Eks. Dafnie)
 Klasse: Remipedia
 Klasse: Cephalocarida
 Klasse: Maxillopoda
 Klasse: Ostracoda (Muslingekrebs)
 Klasse: Malacostraca (Storkrebs)
 Underrække: Hexapoda (Seksbenede leddyr)
 Klasse: Elliplura (Eks: Springhaler, Proturer)
 Klasse: Diplura (Eks. Diplurer)
 Klasse: Insecta (Insekter)

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Phylum Arthropoda

Referencer
Håndvåben

Håndvåben er våben, som kan håndteres med en eller begge hænder.

Liste over håndvåben 
Armbrøst
Bue: langbue
Daggert
Gevær
Hellebard
Håndgranat
Karabin
Kastestjerne
Kniv
Krumsabel
Kølle
Kårde
Lanse
Maskinpistol
Morgenstjerne
Partisan
Pistol
Politistav
Revolver
Riffel
Sabel
Spyd
Stridshammer
Stridsøkse
Sværd
Totenschlæger

Se også
Våben, Stikvåben
Bue

Bue har flere betydninger:

 Cirkelbue – et udsnit af en cirkel
 Bue (figur) – er en figur, som har en lighed med en cirkelbue
 Bue (musik) – bruges til at spille på strygeinstrumenter med. Den er lavet af træ, og spændt op med hestehår
 Bue (bygningsdel) – er en bygningsdel, som danner et cirkeludsnit eller et udsnit af en anden bue
 Bue (våben) – et håndvåben, som bruges til at skyde pile med
 Bueskydning – en sportsgren hvor man skyder med bue og pil
 Langbue – som spændes med langefinger og pegefinger
 Armbrøst – en bue med en mekanisk anordning, der kan udløses ved tryk på en aftrækker
 Bue – et drengenavn af samme betydning som Bo
 Claus Bue – en dansk skuespiller
 Papa Bue, dansk jazzmusiker
 Papa Bues Viking Jazzband – Papa bues jazz band grundlagt i 1956

Se også
 Arcus aortae – aortas (hovedpulsårens) bue
 Bueminut – 1/60-del af en grad
 Buesekund – 1/3600-del af en grad
 Bindebue – et element i nodeskrift
 Regnbue – et optisk fænomen på himlen
Stedsegrøn

Stedsegrøn kaldes en plante, når den har grønne blade hele året. Visse arter er det, man kalder vintergrønne, dvs. at de beholder bladene, indtil de nye blade foldes ud ved løvspring. I modsætning til disse to grupper har man de løvfældende planter, som taber bladene om vinteren, hvor der er koldt, eller i tørtiden, hvor vandtabet er for stort for planten.

De fleste stedsegrønne planter beholder bladene i halvandet år til fem år, men rekorden ligger på omkring 40 år (Pinus longaeva).

Herunder ses billeder af de fire danske, stedsegrønne træer: De tre nåletræer og det stedsegrønne løvtræ.

I koldt tempereret klima (og koldere) er de fleste stedsgrønne vedplanter nåletræer. F.eks. er der i Danmark kun 2 stedsgrønne vedplanter, nemlig ovennævnte Kristtorn som er en busk eller et lille træ, og vedbend som er en klatreplante. Der findes desuden enkelte stedsgrønne stauder.

I varmt tempereret klima er der også mange stedsegrønne nåletræer, men også en hel del stedsegrønne løvtræer som f.eks. Kork-Eg. I endnu varmere klimaer er næsten alle løvtræer stedsegrønne. At træer er stedsegrønne, betyder dog ikke at bladene ikke fældes. Et blad bliver sjældent ældre end 2-3 år, men i modsætning til de "løvfældende" træer, fælder de stedsegrønne bladene løbende over hele året.

Se også 
 Vintergrøn (botanik)
 Høstfarve
 Løvfald
 Løvfældende

Plantetyper
Botanik
Økologi
Kirsebærkornel

 
Kirsebærkornel (Cornus mas), ofte skrevet kirsebær-kornel, er en løvfældende busk eller et lille træ med en bred, flad krone. Veddet er hårdt og hvidt. De røde frugter er sure, men velegnede til saft og syltning (cocktail-bær).

Beskrivelse 
Buskformen har flere oprette hovedgrene, mens træformen har én gennemgående stamme og udspærrede til overhængende hovedgrene. Barken er først gråbrun med grøn skyggeside, senere bliver den lysebrun med spredte korkporer, og til sidst er den grå og opsprækkende. Knopperne er modsatte, brune, tilliggende og spidse (blomsterknopper dog runde og udspærrede!). Der er stor afstand mellem de enkelte knopper.

Bladene er ægformede med lang spids. Randen er hel, og ribberne er bueformede. Oversiden er skinnende grøn, mens undersiden er blågrøn. Høstfarven er brungul. Blomstringen sker før løvspring, dvs i marts-april. Blomsterne er gule, og de sidder i små skærme på grene, der er mere end fem år gamle. Frugterne ligner tøndeformede kirsebær med samme, røde farve. Frøene modner godt, men de skal ligge i jorden tre vintre, før de kan spire.

Rodnettet består af dybtgående hovedrødder og fint forgrenede og højtliggende trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 8 x 5 m (20 x 20 cm/år). Buskformen er dog en del lavere: 4 x 4 m. Målene kan anvendes ved udplantning.

Hjemsted 

Kirsebærkornel er naturligt udbredt i Lilleasien, Kaukasus, på Krim og i Sydeuropa op til en nordgrænse, der forløber omtrent fra Sydbelgien og Luxemburg over Sydtyskland og Galicien til det sydlige Rusland. Alle steder danner arten skovbryn, krat og underskov sammen med buske og løvtræer på varm og tør, gruset og kalkholdig bund.

På Olympos vokser arten sammen med bl.a. Abies borisii-regis (en art af ædelgran), buksbom, alm. humlebøg, kristtorn, merian, alm. nældetræ, alm. parykbusk, valnød, alpekorsved, alpevoldtimian, balkananemone, bjergkrognål, bjergmandstro, bredbladet stenved, citronmelisse, duneg, Festuca valesiaca, filtet soløje, garvesumak, græsk jordbærtræ, hvid stenurt, katteskæg, krybende ene, laurbærdafne, mannaask, melittis, mørk kongelys, navr, nøgleklokke, orientalsk avnbøg, orientalsk bøg, salviebladet soløjetræ, Scilla nivalis (en art af Skilla), skovbjergmynte, slangebarkfyr, snepude, steneg, storrodet storkenæb, trælyng, ungarsk eg, vedbendbladet alpeviol, vintersar, vortet benved, vårensian, ædelkortlæbe og ægte laurbær

Note

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 

Træer
Gule blomster
Blomster i marts
Hækplanter
Stenfrugter
Kornel
Cirkeludsnit

Et cirkeludsnit, også kaldet en sektor, er det stykke af en cirkel som afgrænses af cirklens periferi og en centervinkel dannet af to radier.
Centervinklen θ (målt i radianer) svarer til størrelsen af den cirkelbue langs periferien som cirkeludsnittet spænder over. Hvis cirklens radius er r, kan man beregne cirkeludsnittets areal A således:

Hvis θ måles i grader, er formlen:

Cirkler
Råolie

Råolie () er den ubehandlede olie, som udvindes fra jordens undergrund. Ved raffinering behandles råolien således, at der skabes andre produkter med forskellige fysiske og kemiske egenskaber. 

Råolie kaldes på engelsk petroleum (fra latin: 'petra', "klippe", og 'oleum', "olie"), men på dansk betegner ordet petroleum et tyndtflydende olieprodukt skabt fra råolien.

Generelt om olie 
Olie var tidligere ensbetydende med planteolier af forskellig slags. Da man fandt oliekilder i jorden, kom produkterne derfra til at hedde "jordolie" eller "stenolie" (egentlig blot en oversættelse fra latin petra oleum) for at kunne adskilles fra de gammelkendte planteprodukter (sml. "terpentin" med "mineralsk terpentin"). Massefylden på olie er mellem 0,65 og 1,02, oftest mellem 0,82 og 0,94. Produkter baseret på råolie kaldes petrokemiske produkter.

Henvisninger

Se også 

 Olie
 Oliekrise
 Energistrategi
Kugle

En kugle er en rumgeometrisk figur. Der er mange eksempler på omtrent kugleformede elementer; billardkugle, planeten Jorden (som dog er lidt fladtrykt pga. rotationen), Solen og kuglerne i et kugleleje.

Kugleoverfladen eller kugleperiferien har uendelig mange sammenhængende punkter, som ligger i samme afstand fra et bestemt punkt kaldet centrum. Eksempler på omtrentlige kugleskaller; bordtennisbold, sæbeboble, fodbold, basketballbold, håndbold.

En kugles størrelse angives af dens radius r, som netop er afstanden mellem centrum og dens overflade. Afstanden fra et punkt på overfladen gennem centrum til et andet punkt på overfladen kaldes diameteren og har længden to gange radius.

Matematisk beskrivelse af kuglen 
Ud fra ovenstående oplysninger kan man matematisk vise kuglens ligning.

Kugleoverfladen er i tre dimensioner:

Dette skal forstås, således at kugleoverfladen kan beskrives som en punktmængde K. Denne punktmængde er defineret ved længden af en vektor , som altså udgør radius  i kuglen. Punktet C udgør altså centrum i kuglen, alt imens at P, er et såkaldt løbende punkt.

Vi kan endvidere tildele hver af de to punkter et koordinatsæt, som til sidst skal munde ud i kuglens ligning:

Kuglens centrum beskriver vi ved følgende tre koordinater i rummet: 

Samtidig beskriver vi det løbende punkt ved følgende koordinatsæt: 

Vi kan nu sammenfatte det til en vektor, som lyder således:

Ifølge reglerne omkring prikprodukt kan følgende omskrivning foretages:

Hvilket er kugleoverfladens ligning.

Kuglens ligning er derfor mængden af de punkter (x,y,z) som opfylder:

Kuglens overfladeareal:

Som følge heraf vil overfladearealet blive fire gange så stort, når radius fordobles.

Kuglens rumfang:

Som følge heraf vil rumfanget blive otte gange så stort, når radius fordobles.

Radius kan findes fra rumfanget ved ligningen: 

Kugleskal:

Rumfanget mellem 2 kugleoverflader med hver deres radius, men med fælles centrum.

Se også 
 Cirkel
 Ellipsoide
 Rotationsellipsoid
 Sfære
 Terning

Rumgeometri
Geometriske former
Elementære former
Kvadrat

Et kvadrat er en plan firkant, hvori alle sider er lige lange, og alle fire vinkler er rette (90°). Et kvadrats størrelse angives med sidelængden s. Da kvadratets areal er lig med s², bruges ordet "kvadrat" også indenfor matematikken om et tal opløftet til 2. potens; således omtales størrelsen s² som "kvadratet på s".

Se også 
 Et kvadrat er et specialtilfælde af et rektangel, en rombe, et parallelogram og et trapez
 Cirkel
 Terning

Firkanter
Elementære former
Terning

En terning (også kaldet en kube) er et platonisk legeme som består af seks firkantede sideflader, med tre der mødes ved hvert hjørne.
Terningen er en særlig type kvadratisk prisme, rektangulært parallelepipedum og triangulært trapezoeder, og den er dual i forhold til oktaedret. Terningen er således et hexaeder.

Den sekssidede terning er den almindeligste form for terning til spil.

Tre dimensioner 

De kanoniske koordinater til hjørnene af en terning med midtpunkt i origo er (±1,±1,±1), mens massen af terningen udgøres af alle punkter (x0, x1, x2) med -1 < xi < 1.

Arealet, A, og volumenet, V, af en terning med sidelængden a er:

En terning kan indskrives i et dodekaeder sådan at hvert hjørne af terningen svarer til et hjørne af dodekaedret og hver kant er en diagonal i én af dodekaedrets sideflader; ved at tage alle sådanne terninger opstår den regulære sammensætning af fem terninger.

Sammensætningen af to tetraedre er dannet fra terningen på en sådan måde. Terningen er unik iblandt de platoniske legemer i at den kan dække rummet fuldstændigt, og anvendes mange steder af denne grund.

For eksempel presses sukker tit til terninger, som indeholder en passende mængde til at forsøde drikke, og den kendte sekssidede terning er terningeformet.

Fire dimensioner 
I den firedimensionelle geometri har modparten til terningen et særligt navn – en tesserakt eller en 4-dimensional hyperkube.

Arbitrært antal dimensioner 

I et n-dimensionelt rum kaldes terningens modpart for en n-dimensionel terning, eller bare terning, hvis det ikke skaber forvirring.

Spil 

En terning bliver ofte også benyttet til spil.
Hver spilterning indeholder derfor et nummer på hver flade, nummeret kan være alt fra et til seks. På en terning er 1 og 6 på siderne oftest modsat af hinanden.
Det samme med: 2 og 5 og 3 og 4.
Nummerne er ikke skrevet som tal, man skal derimod tælle pletterne, (se billedet).

Kendte terningspil 

 Yatzy
 10.000
 Meyer

Se også 

 Enhedsterning
 Kasse
 Kugle
 Kvadrat

Eksterne henvisninger/kilder 
 De uniforme polyedre
 Virtuelle virklighedspolyedre Polyedresencyclopædiet

Polyedere
Forbrændingsmotor

Forbrændingsmotor, er en maskine, eksempelvis en stempelmotor i hvis cylindre en blanding af brændstof og luft forbrændes og derved frembringer et tryk, som bevæger maskinens stempler.

Hovedgrupper 
Forbrændingsmotorer er inddelt i to hovedgrupper,eksplosions- og dieselmotorer, efter den metode brændstof og luft tilføres og forbrændes i cylindrene.

forbrændingsmotorer 
I forbrændingsmotoren tilføres der cylinderen en blanding af forstøvet og fordampet brændstof samt luft, som komprimeres under et højt tryk, og antændes enten ved en elektrisk gnist, gløderør eller glødehoved, hvorved blandingen øjeblikkelig antænder "eksplosionsagtig" under samtidig trykstigning.

Rumfanget over stemplet forøges ikke væsentligt under forbrændingen.

Princip 
Forbrænding under konstant rumfang.

Dieselmotorer 

I dieselmotoren komprimeres luften til et tryk, som er væsentlig højere end for eksplosionsmotoren, brændstof indsprøjtes lidt før kompressionens ophør, og indsprøjtningen vedvarer under forbrændingen.

Antændelsen sker ved selvantænding, fordi den komprimerede lufts temperatur overstiger brændstoffets selvantændelsestemperatur.

Princip 
Forbrændingen indledes ved konstant rumfang og fortsættes under konstant tryk.

Typer af forbrændingsmotorer 
Arbejdsgangen i en forbrændingsmotor angives i henhold til arbejdsgangen for indsugning af brændstof og luft, kompressionen, forbrænding med ekspansion og udstød af restprodukter.

Totaktsmotoren 
i en totaktsmotor sker der en forbrænding hver gang stemplet er i top

Firetaktsmotoren 
I firetaktsmotoren udføres ovennævnte operationer under fire stempelslag, det vil sige to omdrejninger af motorens krumtap.

Arbejdsgang 
Hvis arbejdsgangen kun sker i den fra krumtappen vendende cylinderende, kaldes motoren enkeltvirkende.

Sker arbejdsgangen i begge cylinderender, kaldes motoren dobbeltvirkende.

Tuning 

Tuningssæt anvendes til at ændre køretøjer eller knallerter så de kan køre hurtigere. Tuningssæt til knallerter indeholder gerne ny cylinder, karburator og tandhjul til ny gearing.

Se også 
 Varmekraftmaskine
Ottomotor

Kilde 
Håndbog for Maskinmestre, femte udgave

 

ca:Motor de combustió
eo:Brulmotoro
es:Motor de combustión
he:מנוע המכונית
it:Motore termico
nn:Forbrenningsmotor
pl:Silnik spalinowy
sk:Spaľovací motor
Bændeltang-familien

Bændeltang-familien (Zosteraceae), som også kaldes "Ålegræs-familien", er en familie af stauder, der lever på den kystnære havbund. De fleste af arterne lever hele deres liv under vandet, hvor de endda danner trådagtigt pollen, som er tilpasset spredning i vandet. Planterne har båndagtige blade, som mangler spalteåbninger. Rodnettet er trævlet og sidder ligesom bladene på krybende jordstængler.

Ålegræs er en naturlig bølgedæmper som minsker stranderosion.

 Bændeltang (Zostera)
 Heterozostera
 Phyllospadix

Referencer

Eksterne henvisninger
Bjergsydtaks

 
Bjerg-Sydtaks (Podocarpus nivalis) er et lille, stedsegrønt nåletræ med en opstigende, forvreden og busket vækst. Træet plantes herhjemme og stammer fra New Zealand.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrøn og furet af nedløbende bladar. Senere bliver den lysebrun og stribet. Gamle grene og stammer får en rødbrun bark, som løsner sig i tykke strimler. Knopperne sidder spredt, og de er skjoldformede og lysebrune, men ses ikke meget, da de er skjult ved bladfoden. 

Bladene er bredt nåleformede med tydelig spids og én ribbe langs midten. Begge sider af nålene er græsgrønne og hårløse. Planterne er enkønnede, og hanlige individer bærer pollenkogler ved bladhjørnerne, mens de hunlige har frugtanlæg ligeledes i bladhjørnerne. Frugterne er nøddeagtige og ægformede, delvist omgivet af en bæragtig, rød skål.

Rodsystemet er højtliggende, men meget kraftigt.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 2,00 m (5 x 25 cm/år). I hjemlandet findes dog helt træagtige eksemplarer, der når næsten 15 meters højde på gunstige voksesteder.

Hjemsted 
Arten har sit naturlige udbredelsesområde på Sydøen i New Zealand, hvor den findes i bjergene mellem den 37. og den 46. sydlige breddegrad. Klimaet er køligt med megen nedbør, både regn og sne. 

På de tørre, østvendte bjergskråninger i det centrale Otago, Sydøen, New Zealand, voksede arten i oprindelige skove sammen med bl.a. flere arter af Bjergte, flere arter af Coprosma (i Krap-familien), flere arter af Dracophyllum (i Lyng-familien), Duft-Hebe, Leucopogon colensoi (en art af Hvidskæg), Myrtetæppe, flere arter af Nothofagus (i Bøge-familien), Phyllocladus alpinus (en art i sin egen familie under Gran-ordenen), flere arter af Pimelea (i Dafne-familien), Pletter i luften, flere arter af Pseudopanax (i Vedbend-familien), Rosenmyrte, Rubus schmidelioides (en art af Brombær), Sophora microphylla og Træasters

Note

Ekstern henvisning 
 (på engelsk)

Stedsegrønne
Haveplanter
Nåletræer
Sydtaks
Sinbad

Sinbad (Sinbad Søfareren eller Sindbad Søfareren) er navnet på en legendarisk sømand af mellemøstlig oprindelse, som oplever talrige fantastiske eventyr. Hans eventyr er led i Tusind og en Nat. I løbet af syv rejser gennem havene øst for Afrika og syd for Asien oplever han fantastiske eventyr i magiske riger, møder monstre og er vidne til overnaturlige fænomener.

Film 
Der er lavet mange film med Sinbad som figur, blandt andre følgende:
 Sinbads syvende rejse (The 7th Voyage of Sinbad) (1958)
 Sinbads gyldne rejse (The Golden Voyage of Sinbad) (1974)
 Sinbad og tigerens øje (Sinbad and the Eye of the Tiger) (1977)

Eksterne henvisninger 

 

 
Litterære personer
Frit spænd

Frit spænd er den største afstand mellem en konstruktions to nærmeste understøttelsespunkter.

I forbindelse med en bro er det den største afstand mellem to bropiller.

Hængebroer er den type broer, som indtil videre giver det største frie spænd med Akashi-Kaikyo-broen på 1.991 meter som det p.t. (2005) største.

Ingeniørvirksomhed
Bro (flertydig)

Bro kan have flere betydninger, dels som fysisk objekt, dels i overført betydning, "noget, der skaber forbindelse":

 Bro – en ingeniørvidenskablig konstruktion.
 Bro (dental) – en tandlægevidenskablig konstruktion.
 Bro (sociologi) – forbindelse mellem to befolkningsgrupper.
 Brokobling – en bestemte typer elektrisk kredsløb.
 Wheatstonebro - klassisk, præcist måleinstrument, der bl.a. anvendes til at måle resistansværdier
 Bro (Brother) – En talemåde blandt Mænd til andre Mænd
 Bro bro brille er en børnesang og en sangleg
 Bro - en kommandobro på et skib
 Bro (musik) – en overgang i et musikstykke

Stednavne 
 Bro (Rise Sogn) – en bebyggelse i Rise Sogn, Ærø Kommune
 Bro (Brenderup Sogn) – en bebyggelse og et ejerlav i Brenderup Sogn, Middelfart Kommune
 Bro (Ketting Sogn) – en bebyggelse og et ejerlav i Ketting Sogn, Sønderborg Kommune

Personer 
Flere kendte personer bærer efternavnet Bro:

Skuespillere 
 Christoffer Bro (født 1935) – skuespiller, far til Nicolas og Laura Bro.
 Laura Bro (født 1973) – dansk skuespiller.
 Nicolas Bro (født 1972) – dansk skuespiller.
 Vigga Bro (født 1937) – dansk skuespiller, søster til Christoffer Bro.

Øvrige 
 Anna Bro (født 1980) – dansk dramatiker.
 Carl Bro (1926-2006) – dansk civilingeniør, stifter af Carl Bro Gruppen.
 Jørn Bro (født 1935) – forhenværende politimester
 Bro (sanger) (født 1996) – kunstnernavn for Kevin Andreasen

Andre brotyper 
 Luftbro
 Anløbsbro- anlægssted hvor skibe m.v. kan lægge til.
 Stenbro
 Brolægning
 Brolægger

Andet 
 Om bro i betydningen "brolagt vej eller gade" eller som betegnelse for en bydel, se brokvarter, f.eks. Vesterbro.
 I USA er ordet bro slang for brother i betydningen en mandlig ven.

Referencer

Se også 
 Broerne (flertydig)
Bro

En bro er en konstruktion til transport som forbinder to punkter over et som regel ufremkommeligt område, som for eksempel en å, bæk, kanal eller andre krydsende veje eller jernbanelinjer.

Man ved ikke med sikkerhed hvornår mennesket begyndte at konstruere broer, men den første bro var nok sandsynligvis en enkel træstamme lagt over en bred bæk eller en lille flod.

Broer har ofte en fremtrædende placering i terrænet. Broer bliver derfor også ofte tilført betydelige arkitektoniske elementer.

Brotyper 
Listet alfabetisk.
 Akvædukt
 Badebro
 Buebro
 Bjælkebro
 Cantileverbro
 Feltbro
 Flydebro
 Foldebro
 Gangbro
 Gitterbro
 Hængebro
 Højbro
 Klapbro
 Landgangsbro
 Lavbro
 Luftbro
 Skråstagsbro
 Spang
 Svingbro
 Tovbro
 Vippebro
 Viadukt

Kendte broer 
Listet efter verdensdele og lande, herefter alfabetisk. Bemærk at listen er ukomplet.

Amerika

USA 
 Brooklyn Bridge
 
 George Washington-broen

 Golden Gate-broen

 Lake Pontchartrain Causeway

 Mackinacbroen

 Queensboro Bridge

Venezuela 
 Lake Maracaibo-broen

Asien

Japan 
 Akashi-Kaikyo-broen

Kina 
 Anji-broen
 Weihebroen - 79,732 km lang

Europa 
Mostar

Danmark 
 Dronning Alexandrines Bro
 Farøbroerne
 Hadsundbroen
 Kronprins Frederiks Bro
 Langebro
 Den gamle Lillebæltsbro
 Den nye Lillebæltsbro
 Limfjordsbroen
 Munkholmbroen
 Ravningbroen (historisk)
 Sallingsundbroen
 Storebæltsbroen
 Storstrømsbroen
 Svendborgsundbroen
 Vejlefjordbroen
 Vilsundbroen
 Øresundsbroen (også Sverige)
 Amtmand Hoppes Bro (Langå)

Tyskland 
 Göltzschtalbrücke – jernbanebro, beliggende i Sachsen, Thüringen 
 Ludendorff-broen
 Lindånæsbroen

England 
 Tay Bridge
 Tower Bridge

Frankrig 
 Garabit-viadukten
 Pont d'Avignon
 Pont du Gard (historisk)
 Pont Neuf
 Viaduc de Millau

Italien 
 Ponte Sant'Angelo (historisk)
 Ponte Vecchio (Firenze)

Portugal 
 25 de Abril Broen (Lissabon)

Oceanien

New Zealand 
 Bridge to Nowhere

Se også 
 
 Transport

Reference 

Brokonstruktioner
Tidsskrift

Et tidsskrift er et periodisk udgivet skrift indeholdende artikler omhandlende et mere eller mindre afgrænset emne. 

Som synonym for tidsskrifter, der udkommer med et fast interval, bruges ofte periodika (flertal af periodikum). Udkommer et tidsskrift med ét nummer om året, betegnes det ofte årbog. Visse kategorier af tidsskrifter betegnes magasiner og omtales generelt som ugeblade og månedsblade, afhængigt af deres udgivelsesfrekvens. 

Et tidsskrift kan være forbeholdt medlemmerne af en forening eller en interessegruppe, så man modtager det som en del af medlemskabet. Andre tidsskrifter kan man abonnere på eller købe i løssalg.

Et tidsskrift kan også være politisk relateret, og kan eksempelvis være en partiavis eller et medlemsblad fra et politisk parti, der igennem dette kan kommunikere med medlemmerne og få sine politiske holdninger publiceret.

Det første danske tidsskrift var Nye Tidender om lærde Sager, der begyndte at udkomme i 1720. Efter talrige navneskift endte det sine dage som Dansk Litteratur-Tidende i 1836.

Et tidsskrift kan identificeres entydigt ved hjælp af dets ISSN.

Se også 
 Artikler om enkelte tidsskrifter.
Ugeblad

Ugeblad er et tidsskrift som udkommer ugentligt og ofte med populære artikler i modsætning til faglige artikler.

En undergenre under ugebladsgenren er de såkaldte dameblade, der i vinkling, emnevalg og layout målrettes kvinder.

Litteratur
Journalistik
Massemedier
Kastration

Kastration er den proces, der fjerner kønskirtlerne eller kønsdriften. En kastrat eller en gilding er et individ, der er blevet kastreret.

Mænd er gennem tiden blevet kastreret ud fra forskellige motiver. Drenge for at bevare deres lyse stemme.

Dyr 
Kastrering af dyr sker for kæledyrenes vedkommende for at frembringe et roligere gemyt og undgå ildelugtende territorialafmærkninger. Man kastrerer slagtedyr for kødets skyld, mens det for trækdyrene gælder om at gøre dem roligere og stærkere.

Kastrerede dyr har ofte fået et navn:

Se også 
 Kastratsanger
 Eunuk

Litteratur 
 Kr. Boers, "Kastrationen - Dens Oprindelse og ældste Historie", s. 16-40 i: Dansk veterinærhistorisk Aarbog, 1936.

Kirurgiske behandlinger
Zoologi
Øst

Øst er en af de fire kompasretninger. Den modsatte kompasretning er vest. Ordet er beslægtet med de norrøne ord aurora (morgenrøde) og aurum (guld) som er en reference til solopgangen. Øst forkortes med bogstaverne Ø, O (tidligere blev ordet stavet ost) eller E (engelsk). Øst er modsat retning af vest og er vinkelret på nord og syd.

Øst var fra oldtiden det verdenshjørne, man orienterede sig ud fra. De første landkort havde af samme grund øst opad. Det betød, at solsiden (syd) befandt sig på den "rette", dvs. den højre side.

Øst er retningen Jorden roterer om sin egen akse. Derfor er det også i den retning, at man ser solopgangen ved jævndøgn eller hele året, når solopgangen observeres på ækvator.

Kirker har som regel koret vendt mod øst, og tidligere ønskede mange at blive begravet således at kistens hovedende vendte mod det, der regnes for den hellige retning. Samme orientering mod øst ses også i den buddhistiske tradition, fx i ikonerne for de fem dhyanibuddhaer.

Traditionelt har man anvendt ordet Østen om de dele af verden, der er beliggende som er øst for Europa, dvs. Asien. Mellemøsten er den del af Asien, der er nærmest Europa. Det fjerne østen er landene i Asien længst øst for Europa, hovedsagelig Kina, Japan og Korea.

I Europa er Østeuropa ofte betegnelsen for de lande, der tidligere lå bag Jerntæppet.  I Norge er Østlandet en af Norges fem landsdele.

Eksterne links 

Navigation
Nord

Nord er en af de fire kompasretninger. Den modsatte kompasretning er syd. Nord angives med kompasretningen 0° (eller 360°) eller 0 eller 400 nygrader. En nordvendt landingsbane har nummer 36, da det landende flys kurs er 360°.

Beliggenhed 
Nord er retningen mod den nordlige ende af Jordens rotationsakse, kaldet Nordpolen eller den geografiske nordpol, der ligger i Arktis. Den magnetiske nordpol er placeret et stykke fra den geografiske, og er det punkt, hvor Jordens horisontale magnetfelt har den mest positive værdi. Ikke-justerede kompas peger mod den magnetiske nordpol, hvilket giver en fejlmargen i forhold til den geografiske nordpol, hvorfor de fleste kompasser er justerede for at udligne forskellen. Retningen mod nord er på kort placeret i kortets top.

Man skelner i navigation mellem forskellige nordretninger:
 Sand-/geografisk- nord er retningen til den geografiske nordpol.
 Magnetisk nord er retningen til den magnetiske nordpol. Der findes præcist to meridianer hvor geografisk nord og magnetisk nord er sammenfaldne. Det er de to meridianer der ligger på storcirklen gennem de to nordpoler, hhv. den geografiske og den magnetiske. Da den magnetiske nordpol bevæger sig rundt på kloden, ændrer det også ved hvilke to meridianer der er tale om.
 Devierende nord er den vej kompasnålen peger (dette er forskellig fra magnetisk nord pga. jern og andre let magnetiske materialer i nærheden, samt Jordens regionale/lokale sammensætning).
 Net nord. Visse typer af kort inddeles i et kvadratisk netværk, f.eks. UTM-kort herunder bl.a. Geodatastyrelsens klassiske 4cm-kort. Net-nord er således opad parallelt med nettet. På disse kort er net-nord sammenfaldende med geografisk nord alene langs kortprojektionens centralmeridian.

Ordets oprindelse 
Ordets oprindelige betydning var "længere nede; venstre" (med udgangspunkt i øst, som var indoeuropæernes hovedverdenshjørne).  Protogermansk *nurtha-, hvoraf norrønt norðr, nederlandsk noord. Muligvis fra den indoeuropæiske rod *ner- (= til venstre og nede - da nord ligger til venstre, når man står vendt mod solopgangen) - kilde til sanskrit narakah (= helvede) og græsk enerthen (= nedefra). Den samme tankegang ses i gammelirsk tuath (= venstre, nord); arabisk shamal (= venstre; nord);  og ophav til det norske udtryk "nord og ned",  tilsvarende dansk "nedenom og hjem".

I poesi 
Ask where's the North? At York 'tis on the Tweed;in Scotland at the Orcades; and there
at Greenland, Zembla, or the Lord knows where.
Alexander Pope: Essay on Man''

Henvisninger 

Navigation
Syd

Syd (forkortet S) er en af de fire kompasretninger. Den modsatte kompasretning er nord. Syd angives med kompasretningen 180° eller 200 nygrader. En sydvendt landingsbane har nummer 18, da det landende flys kurs er 180°. 

Syd er i retning mod den sydlige ende af Jordens rotationsakse, kaldet Sydpolen eller den geografiske sydpol, der ligger i Antarktis. Magnetisk syd er retningen mod den magnetiske Sydpol, der er placeret i området omkring Antarktis. Retningen mod syd er på kort placeret i kortets bund.

Syd blev i ældre dansk sprog ofte betegnet 'Sønden' eller 'Sønder'. Ordene 'sønder' og 'sønden' stammer tilbage fra fællesgermansk 'sunþa' i betydningen 'i solens retning'. På den nordlige halvkugle er solens gang fra øst over syd, indtil solen går ned i vest, og solen er således placeret i syd ca. kl. 12.00 (uden sommertid). På den sydlige halvkugle vil solen vandre fra øst til vest over nord. 

Af syd afledes ordene 'sydlig', 'sydgående' og 'syden'. I navigation kan disse begreber lede til forvirring, da "sydlig vind" betyder, at vinden kommer fra syd, mens "sydgående strøm" betyder, at strømmen kommer fra nord og går mod syd.

Noter 

Navigation
Vest

Vest har flere betydninger:

 Vest (tøj) – en beklædningsgenstand uden ærmer som bæres på overkroppen
 Vest (retning) – hvor vest er en af de fire geografiske hovedkompasretninger
 Vesten – en række lande der kulturelt og ideologisk minder om hinanden

Se også
 Nordsøen – Vesterhavet
 Sydvest – flertydig
Parti

Parti har flere betydninger:

 Parti er en politisk organisation. Se Politisk parti.

 Parti er en samling af bestilte varer af samme slags (et parti hvide skjorter).

 Parti er et enkelt spil i f.eks. tennis og skak (lad os tage et parti skak).
Organisation

En organisation er en gruppe mennesker, som er samlet om samme mål eller interesser. I Danmark findes der organisationer inden for en lang række områder, heriblandt en del frivillige foreninger. Organisation studeres videnskabeligt i organisationsteori.

Forskellige definitioner
Organisation kan f.eks. defineres som:
 En samling mennesker som har besluttet sig for at arbejde sammen om at nå et eller flere kendte mål.
 Et system af roller, der sammenknyttes af kommunikationsveje for at hjælpe deltagerne sammen at opnå visse mål.
 Et bevidst, stabilt og målrettet samarbejde mellem mennesker.

Se også 
 Forening
 Projekt
 Bureaukrati
 :Kategori:Organisationer fra Danmark
1268

Konge i Danmark: Erik Klipping 1259-1286

Se også 1268 (tal)

Begivenheder 
 Stege på Møn bliver købstad.

Født

Dødsfald 
 29. oktober - Konradin af Sicilien (henrettet, født 1252).

Eksterne henvisninger 

68
Foxtrot

Foxtrot er en pardans, som er opstået i USA omkring 1914. Den danses i 4/4-takt.

Dens oprindelse tilskrives en vaudevilleskuespiller ved navn Harry Fox, som opfandt den til brug for optrædende, der ikke beherskede den vanskeligere two-step. Dog knytter navnet sig muligvis også til en amerikansk betegnelse for en travart, fox trot, som ses hos heste.

Dansen opstod blandt New Yorks sorte befolkningsgrupper, men bredte sig hurtigt i både USA og Europa. Dansen var fra starten relativt langsom i sin rytme, men blev hurtigt tilpasset et højere tempo, som omkring 1920 lå på omkring 34-42 takter i minuttet. Samtidig begyndte man at standardisere dansen, så danseskoler kunne undervise eleverne på en ensartet måde.

I midten af 1920'erne kom charleston frem med sit hurtige tempo og overtog for en tid en del af foxtrottens popularitet, og selvom charlestonmoden forsvandt ret hurtigt, havde den påvirket foxtrot i en grad, så der opstod en ny quick-foxtrot dans. Denne dans er siden blevet etableret som quickstep.

Den langsommere, oprindelige foxtrot blev også videreudviklet og bliver nu ofte betegnet "slow foxtrot" eller "slowfox", som er en internationalt standardiseret sportsdans normeret i et tempo på 30 takter i minuttet.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Kort demonstrationsvideo

Danse
Selskabsdans
Violet ildfugl

Violet ildfugl (Lycaena alciphron) er en dagaktiv sommerfugl i blåfuglefamilien. Den er udbredt i dele af Europa og Asien samt enkelte steder i Nordafrika og er knyttet til blomsterrige græsarealer i kuperet terræn. Den er kun truffet en enkelt gang i Danmark i 1939. Larven lever på planterne af almindelig syre og rødknæ.

Udseende 
Kroppen har et exoskelet som holder de bløde indre organer på plads. Exoskelettet er for det meste opbygget af kitin. Hovedet er smalt foran, palperne er store og fremadrettede. Sommerfuglene adskiller sig fra de fleste andre insekter ved, at munden ikke har kæber og læber, men en lang sugesnabel (proboscis) mellem palperne. Den er rullet op i en spiral, mellem palperne, under hovedet, når den ikke er i brug. Antennerne sidder over og helt indtil fasetøjnene. Antennene er trådformede og består af cylindriske led.

Litteratur 
 Michael Stoltze: Danske dagsommerfugle, København 1996.
 Roland Gertsmeier: Hvilken sommerfugl er det, 1988.

Eksterne henvisninger 
 Sommerfugle i Europa og Nordafrika.

Ildfugle
Danmarks dagsommerfugle
Violetrandet ildfugl

Violetrandet ildfugl (Lycaena hippothoe) er en sommerfugl i blåfuglefamilien. Den er udbredt på blomsterrige overdrev og enge i de nordligste og mellemste dele af Europa samt mod øst gennem Tyrkiet og Rusland til Amur i Sibirien. I Danmark findes den især i dele af Jylland.

Udseende

Livscyklus 
Sommerfuglen har en generation i Danmark, hvor den ses flyve fra midten af juni til midten af juli. Den overvintrer som larve og forpupper sig i slutningen af maj. Den voksne sommerfugl klækkes efter 2-3 uger.

Foderplanter 
Violetrandet ildfugls larve har almindelig syre og rødknæ som foderplanter. Fra udlandet nævnes også pileurt og andre skræppe-arter.

Billeder

Kilder/Henvisninger 

 Michael Stoltze: Danske dagsommerfugle, København 1996.
 Roland Gertsmeier: Hvilken sommerfugl er det, 1988.
 Sommerfugle i Europa og Nordafrika.
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Lycaena hippothoe

Ildfugle
Danmarks dagsommerfugle