Панагюрище

Панагю̀рище е град в Централна България, административен център на община Панагюрище, област Пазарджик.

По данни на ГРАО към 15 септември 2023 г. в града живеят 16 255 души по настоящ адрес и 17 511 души по постоянен адрес.

География 
Град Панагюрище се намира в планински район. Той лежи в Същинска Средна гора. На север от него близо до курорта Панагюрски колонии се намира връх Братия (1519 m н.в.). През града тече река Панагюрска Луда Яна, която след село Попинци се съединява с река Стрелчанска Луда Яна и така се образува река Луда Яна. Гара Панагюрище е последната гара по жп линията Пловдив – Панагюрище. През града минава шосе 37 от републиканската пътна мрежа, което свързва Доспат (в Родопите) през Златишки проход в (Стара планина) с главен път А2 – магистрала Хемус (при село Джурово, община Правец). Панагюрище е административен център на община Панагюрище, в състава на която влизат още 9 селища. Съседни населени места са: курортното селище Панагюрски колонии (15 km на север), село Оборище (10 km на запад), село Баня (11 km първо на юг и след това на запад), село Бъта (8 km на юг) и град Стрелча (12 km на изток).

Панагюрище се намира на 43 km северно от областния град Пазарджик.

В землището на град Панагюрище се намира и село Панагюрски колонии, което няма собствено землище.

История 

В околностите на града има десетки тракийски могили. В една от тях – могилата „Мрамор“, е разкрито погребение на тракийски вожд. Недалеч от нея през 1949 г. е открито световноизвестното днес Панагюрско съкровище, датирано от IV-III в. пр.н.е. Съкровището е намерено случайно от братята тухлари Павел, Петко и Михаил Дейкови, докато копаели земята за глина. Изработено е от чисто злато и тежи 6,164 kg. Копия на деветте уникални съда са изложени в Историческия музей в града, а оригиналите обикалят музеите по света и в България.

Удобното местоположение, природата и благоприятният климат в района са привличали хората в този край и през Средновековието. Запазени са руините на българските крепости Красен и Душковченин.

Основаването на Панагюрище се свързва с драматичните времена след османското нашествие. Името идва от „панагюр“ – (от гръцки: πανηγυρι, панаир), тъй като на брега на р. Луда Яна в ония години е имало малък панаир. По-късно пазарът се премества на мястото, където сега се намира град Пазарджик.

Вълна заселници идва от Македония (Дебърско, Прилепско, Костурско и др.) през 16 век.

Дълго време отделните махали са враждували помежду си и с течение на времето селището се събира по бреговете на Луда Яна и притоците ѝ.

Днес най-яркото доказателство за това заселване е смесеният говор на населението, притежаващ множество източнобългарски и западнобългарски черти. Градът се намира на така наречената ятова граница.

В началото на XIX в. Панагюрище достига значителен икономически и духовен разцвет. Тук се развиват редица занаяти, свързани с добре развитото скотовъдство: джелепството – търговия с добитък, абаджийството – производство на аби от домашен шаяк, мутафчийство – изработване на изделия от животинска козина, табачество – обработка на кожи, обущарство, а също така и златарство, което впоследствие прави града известен с Панагюрската златна школа. В различните занаяти работели над 2500 майстори, калфи и чираци. В двора на Историческия музей зад стъклени витрини могат и днес да се видят възстановки на тези традиционни занаяти. Според свидетелства на посетили града през 1861 г. американски мисионери, той има 12 500 жители българи, които поддържат голямо училище.

Икономическият и духовен подем помага идеята за национално освобождение да бъде горещо приета в Панагюрище. През есента на 1870 г. Васил Левски тук основава революционен комитет, като събранието е в къщата на Иван Духовников, запазена и до днес в двора на Историческия музей. В историческата местност „Оборище“ на 14 април 1876 г. се е състояло първото българско Велико народно събрание. „Оборище“ се намира на 8 km западно от Панагюрище. Тук може да се види издигнатият през 1928 г. паметник в чест на събранието. Мястото е красиво, а наоколо има хижи.

През 1876 г. Панагюрище става център на 4-ти революционен окръг и главен град на Априлското въстание. При потушаването на въстанието градът е опожарен и напълно унищожен от башибозука. След Освобождението е построен с вече нови сгради. Това е причината гр. Панагюрище да не разполага с много възрожденски къщи (за разлика от Копривщица).

През март 1923 г. край Панагюрище става голямо наводнение след като река Луда Яна приижда и залива околността.

През 1977 г. става общински център.

Религии 

Населението в своята цялост изповядва единствено християнството, като източноправославието е преобладаващо, такива са и повечето черкви. В града има и една конгрешанска църква, част от Съюза на евангелските съборни църкви. Силно толстоистко средище до 1944 г.

В околностите на града са разположени и няколко православни параклиса.

Мюсюлманите не са представени сред коренното население, тъй като по време на османската власт градът е бил забранен за тях. За това допринасят два факта: през времето на еничарите градът е бил длъжен да дава т.нар. кръвен данък, което е давало привилегията да не бъде населяван с турци. По-късно българското население е трябвало да охранява проходите през Средна гора, което е давало същата привилегия.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Икономика 

Основни предприятия в града са: Асарел-Медет АД, Оптикоелектрон Груп АД, Оптикс АД, предприятие за производство на пластмасови изделия „Бунай“АД, текстилните фабрики „Яна“ АД – производство на памучни хавлиени изделия и „Ритон-П“. „ИНА“ ЕООД – биологично земеделие и производство на етерични масла.

Градът е последна гара на жп линията Пловдив – Панагюрище.

Обществени институции 
 Община Панагюрище
 Народно читалище „Виделина“

Културни и природни забележителности 

Къщата музей „Райна Княгиня“ е родната къща на Райна Княгиня (1856 – 1917), българската учителка и революционерка, ушила въстаническото знаме за Априлското въстание. В двора са погребани костите на героинята. Музеят е част от Стоте национални туристически обекта на Български туристически съюз; (9:00 – 17:00); има печат.

Историческата местност „Оборище“ се намира на около 8 km северозападно от града. Тук на 14 април 1876 г. е свикано събрание, на което се взима решение за провъзгласяването на Априлското въстание. Местността е част от Стоте национални туристически обекта на Български туристически съюз; отворен е целогодишно; има асфалтов път; печатът е в хижа Оборище.

На 2 май 2006 г. е открит паметник на Райна Княгиня в Панагюрище.

Театри 
Градът разполага със сграда за театър, без постоянна трупа. Представления се организират с гостуващи групи.

Музеи 
В Историческия музей е представена експозиция, посветена на Априлското въстание, с оригинални реликви, свързани с героичната епопея от април 1876 г. В двора на музея е показана реконструкция на възрожденска занаятчийска улица, където с автентични експонати и фигури на майсторите-занаятчии са отразени главните занаяти, свързани с подготовката на въстанието. В основната сграда на историческия музей е експонирана богата колекция от огнестрелно и хладно оръжие от 18 – 19 век, използвано по време на Априлското въстание. Акцент в експозицията е и представената възстановка на облеклото на панагюрските въстаници.

В една от залите на музея е изложен макет на панагюрското златно съкровище с размери 2:1, придружено с беседа.

Градът разполага и с природонаучен музей с постоянна експозиция на препарирани животни. Тук може да се види ценна колекция на ловни трофеи от Етиопия, донесени от Никола Делирадев, както и препарирани торсове и глави на африкански антилопи, подарени от Христо Щърбанов.

По време на Априлското въстание Панагюрище е опожарено почти до основи. Остават само няколко сгради, една от които е Тутевата къща. В нея на 20 април 1876 г. е обявено Априлското въстание. Днес домът на Иван Тутев е музей и пази гостната стая, където са отседнали апостолите и е писано възванието към българския народ. Тук е и карловското знаме, с което е било възвестено началото на въстанието.

Друг музей е родната къща на Райна Попгеоргиева. Била е само на 20 г., когато Бенковски ѝ предлага да ушие байрака на въстаниците и тя извезла със сърма лъва и огнения девиз „Свобода или смърт!“. В двора на къщата е паметникът на Райна Княгиня и гробът на нейния баща, отец Георги Футеков, убит жестоко от турците. Една от последните крепости на въстанието е Дудековата къща. В нея при нахлуването на турските войски и башибозуците са се крили десетки жени, деца и старци. Сградата е с впечатляваща архитектура и днес е в отлично състояние, като един от най-интересните експонати е касата на Осман Пазвантоглу, виден управник, който по време на турските размирици отцепва областта като свое владение.

Любопитна е и Лековата къща, която също е била посещавана от Апостола. Сградата е ценна и заради изключителната стенописна украса отвътре и отвън, изпълнена през 1873 г. от местния майстор Иван Зографов. В Панагюрище е и родният дом на известния наш историк, общественик и държавник Марин Дринов.

На историческия хълм Маньово бърдо, където на 30 април 1876 г. са се водили кръвопролитните сражения по време на въстанието, сега се намира Мемориалният комплекс „Априлци". В подножието му е най-старата панагюрска църква – „Св. Теодор Тирон", строена в средата на XVI в. Тя е в ремонт и в процес на превод на гръцките надписи на български, но за посетители е отворена съседната „Въведение Богородично“, уникална със стенописите си, довършена през 1823 г. Кубетата на тази църква са покрити със злато.

Катедралният храм на Панагюрище е църквата „Свети Георги“ в самия център, на метри от музейния ансамбъл и площадчето с другия паметник на Райна Княгиня, издигнат в чест на юбилея на Априлското въстание. Навремето храмът е бил импозантна възрожденска постройка, но след опожаряването по време на въстанието са останали само зидовете ѝ. Възстановена е през 1880 г. Камбаните ѝ са отливани в Русия и подарени от Марин Дринов.

Побратимени градове 
 Жодино (Беларус)
 Пятигорск (Русия)

Карта

Редовни събития 
 Празникът на града се отбелязва на 2 май, годишнината от избухването на Априлското въстание (стар стил 20 април).
 Годишният пазар се провежда на Разпети петък.

Спорт 
 ФК „Оборище“
 ХК Панагюрище
 БК Панагюрище
 Волейболен клуб „Пан волей“
 Спортен клуб „Железни братя“

Личности 
 Атанас Шопов (1855 – 1922) – български книжовник и дипломат
 Велко Королеев (1798 – 1903) – български просветен деец, книгоиздател
 Георги Баиров, македоно-одрински опълченец, 33-годишен, фотограф, V клас, 2 рота на Лозенградската партизанска дружина, носител на сребърен медал „За заслуга“
 Георги Брадистилов, професор (1904 – 1977) – математик
 Георги Гешанов (1872 – 1907), български революционер от ВМОРО
 Георги Дамянов, български революционер от ВМОРО, четник на Петър Ангелов
 Георги Кукурешков (1867 – ?) – български военен, полковник
 Георги Шопов (1880 – 1932) – толстоист, отказал военна служба, кореспондирал с Лев Толстой
 Дамаскин Велешки (Димитър Дипчев) (1817 – 1878) – български духовник, първи екзархийски Велешки митрополит
 Делчо Илчев (1885 – 1925) – ентомолог
 Делчо Лулчев (1935 – 1985) – строителен инженер
 Дончо Чупаринов (1894 – 1925) – български революционер, деец на ВМРО
 Емануил Джуджев (1835 – 1908) – български учител, общественик, революционер и духовник
 Захари Кръст. Налбатов, български революционер от ВМОРО, четник на Пеню Шиваров
 Захари Т. Захариев, български революционер от ВМОРО, четник на Никола Иванов
 Иван Варадинов (1887 – ?), български революционер от ВМОРО, четник на Пандо Сидов
 Иван Делибашов, революционер от ВМОРО, четник при Мише Развигоров
 Илия Георгиев, български революционер от ВМОРО, четник на Георги Сугарев
 Йончо Берберов (1873 – 1953) – български военен, предприемач
 Епископ Кирил Йончев бъл. Илия Манчов Йончев, Кирил Йончев, рус. Кирилл Йончев, англ. Archbishop Kyril) (1920 – 2007) – Питсбъргски архиепископ, завеждащ българските православни общини към Православната Църква в Америка
 Кирил Петров Перфанов (1890 – 1979) – режисьор и сценарист на документални филми, актьор
 Крайчо Самоходов – знаменосец на четата на Бенковски
 Лука Иванов (1867 – 1906) – български военен и революционер, воденски войвода на ВМОРО
Лъчезар Димитров Цоцорков (1945 – 2017) – индустриалец, родолюбец и филантроп
 Марин Дринов (1838 – 1906) – възрожденски учен и държавник, пръв председател на Българското книжовно дружество (БАН)
 Нешо Бончев (1839 – 1878) – възрожденец, първият български литературен критик, педагог
 Никола Райков Белопитов (1901 – 1972) – български инженер, изобретател и стопански деятел
 Орчо войвода (1829 – 1911) – стотник от Априлското въстание
 Павел Бобеков (1852 – 1877) – председател на Привременното правителство и хилядник по време на Априлското въстание
 Павел Делирадев (1879 – 1957) – български революционер от ВМОРО
 Параскева Джукелова (1970 – ) – българска драматична и филмова актриса
 Петко Койчев (1888 – 1907) – български революционер, деец на ВМОРО, загинал в Битката на Ножот
 Петър Карапетров (1843 – 1905) – български възрожденец, книгоиздател и историк
 Петър Петрин, български революционер от ВМОРО, четник на Иван Наумов Алябака
 Райна Княгиня (1856 – 1917) – българска учителка и революционерка
 Сава Радулов (1817 – 1887) – възрожденски просветен деец и духовник
 Стефан Атанасов, български революционер от ВМОРО, четник на Васил Пачаджиев
 Стоичко Ангелов (1888 – ?), български революционер от ВМОРО, четник на Никола Досев
 Стою Брадистилов (1863 – 1930) – български военен деец, генерал-лейтенант
 Стоян Цветков, професор (1930 – 2007) – селекционер на зърнено-житни култури
 Тодор Бистреков, български революционер от ВМОРО, четник на Никола Иванов
 Янко Павлов (1888 – 1974) – скулптор

Паметници на личности

Кухня 
В Панагюрище е известна следната рецепта, която се предлага по заведенията из цяла България като под наименованието „яйца по панагюрски“: 3 яйца се счупват в подходящ съд с вряща, подсолена вода. Изваждат се след 5 мин. с решетеста лъжица, така че жълтъците да не се разтекат. В плитка чиния се слага начупено бяло сирене, върху което се нареждат яйцата. Полива се обилно с препържено масло и червен пипер.

Вижте също 
 Мемориален комплекс „Априлци“

Източници

Външни препратки 
 Официален сайт на община Панагюрище
 Новини от Панагюрище и региона Стар сайт: 
 Архитект Гергана Дякова
 Панагюрски Обяви
 Карапетров, П. Материали за описвание града Панагюрище и околните му села. Средец, 1893
 Черновежд, Кратко описание на Панагюрското възстание, провъзгласено на 20-и априлий 1876 година… Средец, 1893
 Манев, Т. Панагюрище, неговото заселвание, битие и възстание. Пловдив, 1906