alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Бяла вода (област Плевен)

Бя̀ла вода̀ е село в Северна България. То се намира в община Белене, област Плевен.

География 
Селото се намира на възвишение, на около 220 км от гр. София. Поради наносния характер на почвите добре виреят различни плодове и зеленчуци.

На запад от селото се намира кариера и завод за винервайс.
Основната дейност и препитание е земеделието под формата на частна собственост и кооперации. Средната възраст на населението е висока. Преобладаващата религия е православната.

История 

Културни и природни забележителности
Бяла вода е село със запазени културни традиции. На Коледа излизат кукери с автентични кукерски костюми.

Селото е основано малко след Априлското въстание. Селата Любеново, Деков и Кулина вода също са основани по това време. Жителите по онова време са преселници от селата влизащи сега в гр. Априлци. По време на въстанието с пушка в ръка са били само трима четници от селата. След разгрома на въстанието в селата влизат турски чети. Те решават да избият всички селяни от района, но преди да ги заколят с ятаган, е трябвало да ги нахранят според техния обичай с ръжена питка. Докато приготвят ръженото брашно, докато стане готов този хляб, в селата идват редовни турски части с английски съветник. Той решава и настоява да бъдат съдени само тези хора, които са били с оръжие в ръка, които са се обявили за въстаници, а останалите селяни е трябвало да бъдат освободени. На другия ден наистина освобождават селяните и задържат само тримата бунтовници, взели пушки в ръце. На третия ден е трябвало редовната турска войска да напусне селото и селяните се уплашили, че след като те си отидат, турските чети ще ги избият. Ето защо вечерта голяма част от селяните натоварват каквото могат на каруци и тръгват на север да търсят ново място за заселване. Така са стигнали до необитаваните места, до блатата на р. Дунав. Селото се е намирало на два, три километра малко по на запад. Досами селото са били блата, които след 1956 г. са превърнати в плодородна равнина.

Редовни събития 
На 26 октомври се провежда съборът на селото.

Личности

Родени 
 Николай Кънчев, поет
 Стефан Ангелов, борец, носител на два бронзови олимпийски медала от 1972 и 1976 г.

Външни препратки 
Уебстраница на Николай Кънчев

Села в област Плевен
Населени места в община Белене
Бяла река (област Велико Търново)

Бяла река е село в Северна България. То се намира в община Сухиндол, област Велико Търново.

География 
Намира се на 2 км от язовир Александър Стамболийски, между селата Горско Косово и Горско Калугерово. По дължината на селото тече малка река, която се влива в река Росица.

Население 
Селото е населено от българи и цигани.

Редовни събития 
 Съборът на селото е на Димитровден (по стар стил), 8 ноември, и е дълбоко тачен
 Трифон Зарезан.

На 26 октомври 2008 година в с. Бяла река Област Велико Търново се извърши юбилейно честване от построяването на храма „Св. великомъченик Димитър Солунски Чудотворец“, построен през 1868 година.

Личности 
 Родени в Бяла река
 Васил Попов, (1906-?), бивш кмет на Варна

Кухня 
Кайгана, белорешка баница, плакенда – вид баница характерна само за това село, катък, лученка, оризато, яйца по белорешки, куркудена чорба – свинска чорба със зелев сок, пате, кървавица, суджук, пражен ишумик, кюфтета от будама – кюфтета от кълцано месо, триенца – вид млечна каша характерна само за това село, притрийка, и още много вкусотии.

Източници 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Сухиндол
Бяла река (област Смолян)

Бяла река е село в Южна България. То се намира в община Рудозем, област Смолян.

География 
Село Бяла река се намира в планински район само на няколко километра от общинския център Рудозем.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Рудозем
Василовци (Софийска област)

Василовци е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Великденче (област Кърджали)

Великденче е село в Южна България. То се намира в община Джебел, област Кърджали.

География 
Село Великденче се намира в планински район.

Външни препратки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Джебел
Великденче (област Търговище)

Великденче е село в Североизточна България. То се намира в община Омуртаг, област Търговище.

География 
Село Великденче се намира в планински район.

Външни препратки 

Села в област Търговище
Населени места в община Омуртаг
Великово (област Добрич)

Великово е село в Североизточна България. То се намира в община Генерал-Тошево, област Добрич.

Външни препратки 
 Информация от Официален сайт на Община Генерал Тошево

Села в област Добрич
Населени места в община Генерал Тошево
Великово (област Стара Загора)

Великово е село в Южна България, област Стара Загора, община Гълъбово.

Села в област Стара Загора
Населени места в община Гълъбово
Величково (област Варна)

Величково е село в Североизточна България. То се намира в община Дългопол, област Варна. Старото му име е Коте. Селото е преименувано с днешното си име на 16 ноември 1935, но махалите му продължават да носят традиционните, турски имена на тримата братя Кортен, Муса и Али.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Дългопол
Величково (област Пазарджик)

Величково е село в Южна България. То се намира в община Пазарджик, област Пазарджик.

География 
Село Величково се простира върху източния полегат склон на едноименните Бошулско-Величковски височини, в югоизточна посока до река Марица, на североизток повече в долината на река Тополница в Пазарджишкото поле.

История 
В землището на село Величково се намирани множество археологически находки, които свидетелстват за оживената обитаемост от древността. Първата махала, която се е образувала по тези земи, се е наричала Чован (или Чобан), поради големият брой овчари, които са били там. Махалата е била изцяло от българи. Селото постепенно се разширява и достига до 2580 жители, но след миграционно движение на Селското население от селата към градовете през 60-те години на миналия век постепенно населението започва да се топи и достига до 1025 жители.

През 1376 година селото съществувало под името Изгърлъ. Една от забележителностите е местността Корията, която е част от Средна гора и е богата на археологически находки. В местността Градището са намерени сребърни предмети с историческо значение, и много други които могат да превърнат селото в туристическа забележителност с неговото историческо минало, като се опишат подробно историческите находки и рекламират.

След 1576 година село Величково се споменава под името Згарлий. През 1934 година селото е преименувано на Величково, защото от него произхожда бащата на Константин Величков.

Културни и природни забележителности 
 Паметник на Константин Величков
 Паметник на загиналите във войните
 Църква „Св. Пророк Илия“ – построена през 1868 година, осветена през 1896 година.
 Народно читалище „Отец Паисий 1930“
 Православен християнски кръст! Осветен на 20 юли 2018 г. от Негово Високопреосвещенство. † Пловдивски митрополит НИКОЛАЙ

Редовни събития 
 Ежегоден събор на 20 юли, празника на Свети Илия.
 Тържество за Васил Левски 18 февруари.

Личности 
 Атанас Илков (р.1964), български полицай, старши комисар

Галерия

Източници

Външни препратки 
 www.ekatte.com

Села в област Пазарджик
Населени места в община Пазарджик
Велковци (област Велико Търново)

Велковци е село в Северна България.

То се намира в община Елена, област Велико Търново.

География 
Село Велковци се намира в планински район.

Източници 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Елена
Велчево (област Велико Търново)

Велчево е село в Северна България. То се намира в община Велико Търново, област Велико Търново.

География 
Село Велчево, община Велико Търново, е разположено в предбалканската котловина на 15 км югоизточно от Велико Търново и на 8 км източно от гр. Дебелец. Землището му държи вододела на реките Белица и Дрента. Надморска височина 180 м. Съседни села на с. Велчево са: c. Плаково, c. Пчелище, c. Присово и гр. Килифарево. В съседство на селото са разположени два от най-известните манастира в област В.Търново – Къпиновски и Плаковски.

История 
До 1893 година името на селото е Феда-Бей, а до 1951 – Марийно.

В село Феда-Бей до 1893 г. княз Фердинанд с младата си съпруга, княгиня Мария Луиза, след закриването на III велико народно събрание, във Велико Търново, посетил Къпиновския манастир, поканен от игумена архимандрит Стефан Радков. Населението посрещнало сърдечно княза. Тойпопитал защо селото носи името на бей, като получил неясен отговор, а князът рекъл „Прекръстете го“, а чорбаджи Ради се допитал до Стамболов. Общинският съвет решил след това да бъде наречено Марийно, на името на княгинята.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Природни забележителности 
Селото е близо до естествения плаж на много туристи от региона, страната и чужбина „Къпиновски водопад” на река Веселина.

Сгради 
 Манастир „Св. Илия“
 Манастир „Св. Никола“
 Читалище „Светлина-1892“

Редовни събития 
Съборът на селото е на 6 май Гергьовден.

В село Велчево се празнуват и почитат почти всички български традиционни ритуали и празници като Новогодишни тържества, Бабинден на 21 януари, Трифон Зарезан на 14 февруари, Ден на жената на 8 март, Лазаровден на 27 април, Цветница на 28 април, Гергьовден на 6 май, който е Храмов празник на село Велчево и сборът на селото, Свети Дух – 51-вият ден след Великден.

Бележки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Велико Търново
Велчево (област Ловеч)

Вѐлчево е село в Северна България. То се намира в община Априлци, област Ловеч.

География 
Село Велчево се намира в подножието на Стара Планина, на главна транспортна връзка между градовете Троян (на 15 км) и Априлци (на 10 км). Селото е близко и до третия по големиna манастир в България – Троянския манастир, намиращ се в с. Орешак, който е на 7 км от Велчево. През селото минава река Видима, която при гр. Севлиево се преименува и става по-известната като р. Росица. В по-високите части на махалите има пряка видимост към връх Ботев - най-високия връх в Стара Планина и връх Марагидик. Основната част на селото е разположена по протежението на река Видима и е с предимно равнинен характер. Горите, които обкръжават селото, са от смесен тип.

Административно деление 
Село Велчево има няколко махали: Мачковци, Йорговци, Бранево, Чернево, Джокари, Стоювци.

Население 
Към 1 февруари 2011 г. селото е имало 169 жители.Към 7 септември 2021 г. жителите на селото са 137.

История 
Селото е кръстено на името на Велчо Ночев, който бива предаден от хора в селото, което по oнова време представлява просто махали, и впоследствие основната му част, която днес се обитава, се премества по протежението на река Видима. Село Велчево е дало много кадри във войните, в които е участвала България. Има паметна плоча на загиналите в името на отечеството през сградата на библиотеката. Има и написана история, която се пази в читалището.

Религии 
Основната част от населението са Православни християни.

Обществени институции 
Кметство, пощенска станция, читалище „Св. Кирил и Методий“.

Културни и природни забележителности 
Храм „Покров Богородичен“, и паметник на Велчо Ночев (личността, на която е кръстено селото).

Източници

Външни препратки 
Ако имате нещо общо със село Велчево и/или желаете да се свържете с някой местен, то можете да намерите един оцелял тук .

Села в област Ловеч
Населени места в община Априлци
Венец (област Бургас)

Венец е село в Югоизточна България. То се намира в община Карнобат, област Бургас.

История
Старото име на селото до 1934 година е Аладаглии. Най-ранните сведения за съществуването му се съдържат в турски регистър от 1518 година, където то е споменато като Ала-даглу от нахията Карин-овасъ (Карнобат).

В най-ранните османски документи от 16 век, в които фигурира селото, то е описано като изцяло турско и мюсюлманско. Ето защо това навежда на мисълта, че то е създадено от турски заселници, дошли в тази част на Тракия в периода 1370 – 1500 година.

Сведения за селото, под името Кечилю, с друго име Даглу, от нахията Карин-овасъ, има в турски регистри от 1530 година и от 1542 година, като в дефтера от 1542 г. то е посочено като „Даглу“ от нахията Карин-овасъ (Карнобат).
Под името „Аладагхли“(Aladaghli), Венец е отбелязано и в анонимна френска карта от 1600 г., изобразяваща пътя за столицата на Османската империя – Истанбул. Въпросната карта се съхранява във френската национална библиотека в Париж.

Сведения за Венец под името Ала даглъ има и в турски регистри от 1610 г. и 1731 г.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Районът на с. Венец има традиции в лозарството и винарството. Всеки, който пътува по пътя Бургас – София, има възможността да се любува на прекрасно подредени и поддържани лозя. Това са частни лозя на местни винопроизводители, които имат сериозен принос за икономическото развитие на региона – те осигуряват работни места за населението не само на Венец, но и на околните села и градове. Модерният в днешно време винен туризъм се развива и тук, като по този начин се привличат любители, ценители и туристи от цялата страна и чужбина.

Източници 

Села в област Бургас
Населени места в община Карнобат
Венец (област Шумен)

Венец е село в Североизточна България, то е административен център на община Венец, област Шумен. Близо до селото се намира телевизионна станция.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Култура 
 СОУ „Никола Йонков Вапцаров“
 ФК Паламара – футболен клуб, основан през 2004 година, играе в А ОФГ – Шумен

Личности 
 Съдика Ахмедова – българска фолклорна певица
 Борил Косев (р. 1936) – български политик, член на Държавния съвет на НРБ

Източници

Външни препратки 
 Сайт на община Венец.

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Венец (област Стара Загора)

Венец е село в Южна България. То се намира в община Опан, област Стара Загора.

География 
Венец е село в Южна България. То се намира в община Опан, област Стара Загора.

История 
Старото име на селото e Гаджалово.

Религии 
В религиозно отношение жителите на селото са източноправославни християни.

Външни препратки 

Села в област Стара Загора
Населени места в община Опан
Веселец (област Търговище)

Веселец е село в Североизточна България. То се намира в община Омуртаг, област Търговище.

История 
През годините селото е носило имената Яфджълар /1573/, Яйджилар, Веселец. Фигурира в регистрите от 1573 година.

Външни препратки 

Села в област Търговище
Населени места в община Омуртаг
Веселец (област Разград)

Веселец е село в Североизточна България. То се намира в община Завет, област Разград.

География 
Селото се намира в североизточната част на Заветска община, разположено е в триъгълника между градовете Исперих (17 км югоизточно от Веселец), Кубрат (24 км югозападно от Веселец), Тутракан (34 км северно от Веселец).
На около километър от селото преминава рекичката образувана от сливането на Воденската река (Чаирлъка) и река Крапинец при текето Демир Баба. Подпочвените води са дълбоко- на около 80-100 метра. По плитките кладенци са рядкост. Годишните валежи през последните 40 г. са 590 литра. Средна януарска температура- минус 2,2 градуса по Целзий, а средната юнска- 30 градуса по Целзий. Почвите са сиво горски. Земята е плодородна и издръжлива на засушаване, но сбита и студена. На около 1 км от селото се простира прочутата дъбова гора „Ири-Хисар“.

История 
Турското наименование на селото е „Шеремет-кьой“. За името има няколко версии:
Според първата, заселниците-юруци заварили сред дивата гора, пълна със зверове, един-единствен глава на семейство. Учудени от смелостта на този човек, нарекли го „мерт-еркек“, и от там новото село „Шеремет-кьой“.
Според други версия, към 1590 г. в селото се настанил по-личен заселник с прозвището Шеремет-паша, който оставил името си на селото. Има предположения и за произхода на името от думата „ширин“ (великолепен, красив-за гората Ири-Хисар или от „шерлик“ (доносничество), но единствено точно документирано име си остава това от 1590 г.-Шеремет. През 1934 г. името Шеремет, което означава весел, гостоприемен, общителен, е преведено като „Веселец“.
Първия жител с християнко потекло, бил Недко Пенев, абаджия и гайтанджия. През 1900 г. в селото е имало само 160 семейства. През 1976 г.-409 семейства, а през 1984 жителите са 1867 души.

Обществени институции 
Най-старата сграда в селото е голямата джамия, строена през 1880 г. Първото училище е строено през 1908 г. Сега в ОУ „Христо Ботев“ учат 120 ученика с 11 учителя. Читалището „Петко Р. Славейков“ е построен през 1925 г. Основателите са Недко Пенев, Петър Лулата, Петър Донев.

ТКЗС „Заря“ във Веселец е учредено през 1950 г. без особени трудности, тъй като по-едрите стопани по това време са рядкост. Първият председател на ТКЗС е Юлиян Миланов, след него – Огнян Юлиянов, по-късно – Михаил Темелков.

Културни и природни забележителности 
Основно занаятие на населението е растениевъдството и тютюнопроизводството. Селото разполага с 40 дка паркове и градини, детска градина, училище (строено през 1961 и обновено през 1977 г.), Здравна служба.
Жителите на Веселец са хора със самочувствие. Те твърдят, че името на селото им е дадено заради оптимизма, с който гледат бъдещето.

Редовни събития 
Едни от редовните събития е събора на 17.09 и 18.09. По време на събора се организират различни занимания.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Завет
Веселина (област Велико Търново)

Веселина е село в Северна България. То се намира в община Елена, област Велико Търново.

География 
Село Веселина се намира в планински район.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Елена
Веселина (област Разград)

Веселина е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

История 
През османския период селото носи името Карагьоз. През 1814 г. за селото свидетелства посетилия го офицер от военноинженерните войски на Френската империя капитан-инженер Франсоа-Даниел Томасен Според него Карагьоз е турско село, разположено на твърде добър път от дясната страна на долина, чиито води се стичат в Дунав.

География

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Култура 
Веселина е домакин на национален фестивал на турския фолклор, който предоставя възможност за културен обмен между жителите на различните региони в страната, да се разкрие красотата и многообразието на фолклора на турската етническа общност в България и да се опази и популяризира фолклорното богатство.

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Винарово (област Стара Загора)

Винарово е село в Южна България. То се намира в община Чирпан, област Стара Загора.

География 
Селото се намира югозапад от Стара Загора, в близост до главния път Стара Загора – Чирпан. Населението му е 285 жители.

Местността предлага отлични условия за отглеждане на лозя, тютюн и зеленчуци. На 2 km северно от селото в местността Еледжика се намира туристическа хижа, която през последните години е западнала силно.

История 
Близо до селото има останки от тракийски светилища и първобитни селища. В землището са намерени оброчни плочи. Според Васил Миков селището е носило латинското название Лупи фонтани, османизирано в Куртбунар, а по-късно, при реформите от 1934, променено на Винарово.

Културни и природни забележителности 
Село Винарово разполага с музей, който е основан от Стоян Пенев Тенев (1929 – 2010) и ръководен дълги години от него. Част от експозицията е посветена на етнографското наследство на селото, а другата част е историята на селото – от създаването му до годините на социализма в България. В една от залите има барелеф на Сталин, който е предоставен безвъзмездно на музея от бившия кмет Ангел Неделчев. До него стоят бюстовете на Ленин и Димитров. По стените на залата са изложени стотици снимки и експонати от миналото на селото.

Друг експонат е и почти пълното издание на „Път към комунизма“ – селски вестник, съществувал през 60-те години на 20 век. Запазени ca и следи от индустриалното развитие в селото – малък цех е произвеждал детски камиони, преси за рязане на картофи и газови котлони.

Личности 
 Петко Кацаров (1907 – ?), български партизанин, генерал-майор от МВР

Външни препратки 

Села в област Стара Загора
Населени места в община Чирпан
Виница (област Пловдив)

Виница е село в Южна България. То се намира в община Първомай, област Пловдив. Старото име на селото е Бадарлии

География 
Виница се намира на 10 km северозападно от град Първомай. Покрай селото тече река Марица.

Край селото се намира находище на застрашения вид на растението Блатно кокиче известно на местните с наименованието „Калоян дядо“. Като мястото е единствено заедно със село Градина, където може да се открие видът в област Пловдив, и доста места в южна България изобщо.

История 
При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Виница е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Бележки 
Според разкази на стари хора името на селото е дадено от работниците поставящи релсите за железницата. Когато железният път минавал покрай селото, хората на Бъдарли както се е наричало дотогава селото отишли с кани пълни с вино и черпели всички работници с питието от благодарност. През периода на комунизма изключително се е развивало лозарството и винарството, който днес са заменени от други земеделски дейности. Днес обаче частен инициатор отново развива лозарство и е създал своя винарска изба, чиято най-добра марка вино носи името на селото.

Интересен факт е наличието на обредно място със собствена сграда- „тикия“, която във времето е използвана и от християни и от мюсюлмани, но какво е предназначението на самия храм не е много ясно, тъй като населението към днешни дни е само от християни.

Последно време се увеличава ромското население.

Села в област Пловдив
Населени места в община Първомай
Висока поляна (област Кърджали)

Висока поляна е село в Южна България. То се намира в община Кърджали, област Кърджали.

География 
Село Висока поляна се намира в планински район.

Бележки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Кърджали
Висока поляна (област Шумен)

Висока поляна е село в Североизточна България. То се намира в община Хитрино, област Шумен.

История 
На базата на наличната информация се счита, че в района на Висока поляна през Античността се намира римската укрепена пътна станция Робуста, спомената византийския писател Прокопий Кесарийски, охранявала пътя от Сексагинта Приста през Абритус към Марцианопол и Одесос.

География 
Висока поляна се намира на южната граница на Лудогорието. Селото има гара по жп линията Варна-Русе, което позволява железопътна връзка от съседната гара Самуил, за градовете Исперих, Алфатар и Силистра.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници

Външни препратки 
 Фотоси от Висока поляна на panoramio.com 

Села в област Шумен
Населени места в община Хитрино
Владимирово (област Хасково)

Владимирово е село в Южна България. То се намира в община Тополовград, област Хасково.

Външни препратки 

Села в област Хасково
Населени места в община Тополовград
Воден (област Хасково)

Воден е село в Южна България. То се намира в община Димитровград, област Хасково.

Бележки 

Села в област Хасково
Населени места в община Димитровград
Воден (област Пловдив)

Воден е село в Южна България. То се намира в община Първомай, област Пловдив.

География 
Село Воден се намира в началото на Родопите, на 19 км югоизточно от Първомай.

История 
При избухването на Балканската война в 1912 година 4 души от Воден са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Редовни събития 
Събор на селото на Св. Панталеймон

Бележки 

Села в област Пловдив
Населени места в община Първомай
Водица (област Варна)

Водица е село в Североизточна България. То се намира в община Аксаково, област Варна.

География 
Селото е разположено между с. Любен Каравелово и с. Засмяно. Релефът е равнинен. Селцето разполага с девет чешми. През него протича р. Суха река.

Телефонен код 05118.

История 
Първите българи в селото са преселници от небезизвестните села Еркеч (дн. Козичино) и Голица, които дават характерния вайковски облик на населението. Интересни данни за нравите, жителите и топонимията на селото се намират в Притурка на Варненски общински вестник от 1933 г.

Старите имена на селото са Суджаскьой и Аязмя. На границите му се намира лобното място на Георги Петлешев което е отбелязано с паметник на партизанина.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Християнство.

Обществени институции 
Село Водица разполага с поща и читалище.

Редовни събития 
Всяка втора неделя на месец май, в центъра на селото има сбор.

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Аксаково
Водно (област Велико Търново)

Во̀дно е село в Северна България, община Стражица, област Велико Търново.

География 
Село Водно се намира в средния Предбалкан, около 15 km на юг-югоизток от общинския център град Стражица, 35 km на изток от областния център град Велико Търново и 5 km североизточно от село Сливовица. Разположено е в плитка седловина и по склоновете на запад от нея, на около 2 km северозападно от мястото на вливането на река Карадере в Стара река между селата Чешма и Стара речка и на около 300 m по-високо от това място.

Село Водно е крайна точка на общинския път, който на запад през село Теменуга го свързва с третокласния Републикански път III-4082, водещ на север през Кесарево към Стражица. На около километър преди Водно от този път се отклонява на север общински път (с дължина около 4,5 km, към 2019 г. неподдържан), който води до село Железарци.

Застрояването на селото е рядко и разпръснато покрай няколкото следващи раздвижения релеф ненастлани улици – отклонения от навлизащия в селото асфалтиран – неподдържан към 2012 г., общински път. Надморската височина на пътя при църквата и трафопоста е около 425 m.

Числеността на населението на село Водно, достигнала 440 души към 1946 г., бързо намалява до 71 към 1975 г., плавно спада до трима души към 2011 г. и остава на това равнище и към 2018 г.

История 
През 1934 г. дотогавашното турскоезично име на селото Чок буна̀р е променено на уподобяващото го българско Во̀дно.

Документи от периода 1918 – 1961 г. се съхраняват за Народно начално училище „Кирил и Методий“ – с. Водно, Великотърновско в Държавния архив – Велико Търново.

В Държавния архив – Велико Търново, се съхраняват документи, датирани към 1936 г., за Църковно настоятелство при църквата „Света Богородица“ – с. Водно, Великотърновско Църквата във Водно към 2019 г. съществува като сграда, но не фигурира в списъка на храмовете във Великотърновската епархия и не е вписана в Националния регистър на храмовете в Република България.

Източници и бележки

Външни препратки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Стражица
Водно (област Силистра)

Водно е село в Североизточна България. То се намира в община Дулово, област Силистра.

География 
Село Водно се намира на 2 км. от общинския център град Дулово.

История 
Според археологически свидетелства в землището на днешното село е регистриран ранносредновековен обект с материали от периода VІІІ – Х в., попаднали там по време на злополучния поход на Алексий I Комнин, завършил с поражение от печенегите при Дръстър през 1087/1088 г.

За първи път името на селото се споменава в една Османска демографска записка от 1530 година където е отбелязано като "Söğüdcük". В буквален превод „Сююдчюк“ значи местност с върби, от Söğüd (върба тур.) името също така може да се интерпретира и като умалително за вода, водица. Предвид теклата там преди време река. Предполага се, че е първите жители на селото са изселници дошли от различни части на Османската Империя. 

С указ № 2191/обн. от 27.06.1942 г. се преименува на Водно. През 1943 г. съседното село Генерал Цонково, (Дураклар), е присъединено като квартал на с. Водно без административен акт. Населението е основно с турски произход.

Население, етнически състав и религии 
Текущата демографска статистика за населението на НСИ към 31.12.2018 г. сочи че селото наброява 840 жители.

Числеността на населението според преброяванията през годините:

Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Голяма част от жителите на с. Водно са мюсюлмани, но не всички са сунити, почти половината население са шиити - алиани. В селото живеят и няколко семейства българи християни.

Източници 

Села в област Силистра
Населени места в община Дулово
Воднянци (област Видин)

Водня̀нци е село в Северозападна България. То се намира в община Димово, област Видин.

География 
Намира се на около 60 км от Видин в посока Монтана и на 180 км от София. До него лесно може да се стигне с автомобил или с влак по линията София-Видин. Високопланински релеф. В близост се намира язовир Дреновец.

История 
По време на колективизацията в селото е създадено Трудово кооперативно земеделско стопанство „Сталин“ по името на съветския диктатор Йосиф Сталин.

Културни и природни забележителности 
На час път се намират известните Белоградчишки скали, едно от природните чудеса на България. На 13 км от град Димово е пещерата Магурата, а над Гара Орешец се намират множество слабо проучени, но картирани карстови пещери. От две години се проучва пещерата Печ, която по красота съперничи с Магурата. Затворената за влизане пещера Миризливка е уникална с оцветените в наситено синьо сталагмити и сталактити.

В красиви природни местности са построени три туристически хижи – Извор, Планиница и Башовица.

На 3 км от село Гара Орешец по пътя за Белоградчик се намира пещерата Живанина дупка.

В землището на близкото с. Извор се намира единият от двата православни манастира във Видинска област – девическият манастир „Успение на Пресвета Богородица“, който е построен 100 години преди Рилската обител и е свидетел на разпадането на Второто българско царство и османското нашествие.

Други 
Съборът на село Воднянци се провежда всяка първа събота и неделя на месец май.

Източници 
 www.dimovo.net

Бележки 

Села в област Видин
Населени места в община Димово
Воднянци (област Добрич)

Воднянци е село в Североизточна България. То се намира в община Добричка, област Добрич.

История 

През Османския период, след Освобождението и през периода на румънско господство над Добруджа от 1919 до 1940 година селото се нарича Мързък. Днешното си име селото получава със заповед на МЗ № 2191/обн. 27 юни 1942 г.

През социалистическия период от 1950 до 1956 г. в толбухинското село функционира ТКЗС „Васил Левски”.

На 25 февруари 2018 г. Министерството на околната среда и водите провежда процедура за промяна в режима на дейностите в землището на селото с оглед изграждането на обекти от газопреносната мрежа на страната.

Външни препратки

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Добрич-селска
Войводово (област Хасково)

Войводово е село в Южна България. То се намира в община Хасково, област Хасково. Старото му име е Паша кьой.

География 
Село Войводово (област Хасково) се намира на 7 километра от областния град Хасково.

Население 
 Численост
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Икономика 
В селото е разположена птицеферма на групата „Градус“.

Културни и природни забележителности 
Веднъж в годината, през летния сезон, се организира събор в рамките на два дена.

Писателят Мустафа Кахведжиев е роден тук.

Други 
В селото има:
- Целодневна детска градина тел.: 03718/329
- Основно училище „Христо Ботев“
- Поликлиника и отдел стоматология
- Читалище
- Църква и Джамия

Галерия

Личности 
 Димитър Гогов (1917 – ?), български военен и политик от БКП

Източници 

Села в област Хасково
Населени места в община Хасково
Войново (област Кърджали)

Войново е село в Южна България. То се намира в община Черноочене, област Кърджали.

География 
Село Войново се намира в района на Източните Родопи.

Външни препратки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Черноочене
Войново (област Силистра)

Войново е село в Североизточна България. То се намира в община Кайнарджа, област Силистра.

Външни препратки 

Села в област Силистра
Населени места в община Кайнарджа
Въглен (област Варна)

Въглен е село в Североизточна България. То се намира в община Аксаково, област Варна. Старото му име е Кюмюрлюк.

Намира се на Франгенското плато, на около 9 км от Варна и съвсем близо до село Яребична. В близост до селото е и варненското сметище.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото се намира красивата църква „Св. Пророк Илия“, възстановена през 2009 година. В началото на селото има две чешми.

Други 
До селото пътува линия 25 Корабостроителен завод – Пл. Лаврентий – Кооперативен пазар, Янко Михайлов – ВиК – Вятърна мелница – Лозарска – Балкантурист – Росица – Свежест – Разклон Каменар – с. Въглен – с. Яребична.
от Варна в 06:50, 08:40, 12:20, 15:10 (само делник), 17:20, 19:40
от Въглен в 06:00 (през Терапията), 07:30, 09:20, 13:00, 15:50 (само делник), 18:00, 20:20

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Аксаково
Въглен (област Сливен)

Въглен е село в Югоизточна България. То се намира в община Сливен, област Сливен.

География 
Село Въглен се намира в планински район. То е сравнително малко българско село, населено само с българи от турски етнически произход. Къщите са разположени по склоновете на планината. Заобиколено е от големи гори. Към 2015 г. има 88 жители.

Села в област Сливен
Населени места в община Сливен
Върба (област Видин)

Върба̀ е село в Северозападна България. То се намира в община Белоградчик, област Видин.

География 
Село Върба се намира на няколко километра от Стара планина и на 0.5 km от основния път, свързващ гр. Белоградчик с пещерата Магура. Селото е разположено в дере и е защитено от различни природни бедствия, а около него има обработваеми земи, някои от които през последните години са изоставени. Над селото, в посока гр. Белоградчик, се открива великолепна 360 градусова гледка към планинските ридове Ведерник, Венеца, към Белоградчишките скали и град Белоградчик, и към пещерата Магура. Около и в село Върба има широколистни гори – дъбови и букови, а през землището, през местността „Мъртвица“ минава приток на река Арчар. Поради географското разположение на селото, покритието на телекомуникационните оператори в отделни райони е по-слабо. Селото е еднакво отдалечено – на 13 км от общинския център гр.Белоградчик и от гр. Димово /12 км./, както и на 6 км от пещерата Магура и Рабишкото езеро.

История 
Селото е на приблизително същото място от началото на 19 век. В землището му има старинно гробище. През 1874 в гората в близост до селото пада метеорит, от който има части в Будапеща и Лондон.

Има изоставен стопански двор. През 1970-те в селото е имало 300 глави добитък и множество декари обработвана земя и около 100 жители.

Религии 
Няма църква, но се изповядва източноправославна религия. Има оброчище, където са се извършвали религиозни обреди.

Културни и природни забележителности 
Воденица в землището на селото. Изоставена през 1950-те. Останали са само каменните основи. Намира се на реституирана земя и е частна собственост.

Редовни събития 
Събор на 2 – 3 юни всяка година.

Личности 
Димитър Спасов – върховен съдия в Народния съд през 1945 година. Роден през 1905.

Външни препратки 

Села в област Видин
Населени места в община Белоградчик
Върба (област Смолян)

Върба е село в Южна България. То се намира в община Мадан, област Смолян.

География 
Село Върба се намира в планински район.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Мадан
Върбен (област Кърджали)

Върбен е село в Южна България. То се намира в община Кирково, област Кърджали.

География 
Село Върбен се намира в планински район.

История 

Изборни резултати за избор на кмет на кметство с. Върбен

Избори на дата: 29.10.1995

Брой на регистрираните кандидати за кмет на кметството - 2.    Брой на избирателите по избирателните списъци, съставени до деня на изборите 531 

Брой на гласувалите за кмет на кметство според подписите в избирателните списъци  457

Феим Хабиб Хабиб - Движение за права и свободи 212 Фахретин Бейсим Емир - инициативен комитет 245

Обявен за избран кмет на кметство на с. Върбен

Фахретин Бейсим Емир - инициативен комитет

Села в област Кърджали
Населени места в община Кирково
Върбен (област Пловдив)

Върбен е село в Южна България. То се намира в община Брезово, област Пловдив.

География 
Върбен е на около 45 км от гр. Пловдив. Намира се в Сърнена Средна гора.

История 
Селото е създадено от бегълци от село Поибрене след потушаване на Априлското въстание. На Стефанов Камък са убити партизани. Васил Левски е кръстен в селото.

Културни и природни забележителности 
В близост до селото се намира старата византийска крепост Калето.

Редовни събития 
Селският събор на селото се провежда през август или септември.

Източници 

Села в област Пловдив
Населени места в община Брезово
Върбово (област Видин)

Върбово е село в Северозападна България. То се намира в община Чупрене, област Видин. Населението му е около .

География 

Върбово е разположено на 480 метра надморска височина в Предбалкана, югозападно от рида Ведерник. Намира се на 10 километра южно от град Белоградчик и на 10 километра североизточно от границата със Сърбия.

Северно от селото преминава Върбовска река, която пресича Ведерник и е десен приток на Стакевска река. Землището на селото е с площ 41,19 квадратни километра. В него, западно от селото, се намира малкият язовир „Върбово“, който е общинска собственост. От селото тръгват две екопътеки, които водят до красивите местности „Лъга“ и „Под венеца“ в подножието на Ведерник.

История 
Жители на селото взимат участие в Чипровското въстание от 1688 година.

От село Върбово има мнозина участници в Белоградчишкото въстание, целящо провеждането в района на обявения от султан Абдул Меджид I Танзимат. които дават живота си за Освобождението от турско владичество. Тодор Илиев от Върбово е единственият участник от Белоградчишко в Ботевата чета през 1876 година.

По време на колективизацията в селото е създадено Трудово кооперативно земеделско стопанство „Георги Димитров“ по името на комунистическия диктатор Георги Димитров. През лятото на 1952 година двама души от селото са осъдени за подпомагане на горяните.

Население 

Броят на жителите на селото е с тенденция на намаляване. Населението е предимно от торлаци.

Управление

Икономика

Инфраструктура

Култура 
В селото се намира старата църква „Свети Йоан Кръстител“, която е реставрирана и са възстановени всички стенописи в нея, както и паметник на загиналите в Белоградчишкото въстание.

Всяка година на 24 май се организира събор. От скоро във Върбово се организира празникът „Да се завърнеш в бащината къща!“, който има за цел да събере всички стари познати след дълго отсъствие от родния край.

Друго редовно събитие е общинският турнир по футбол, който се провежда всяка година от 10 юли до 10 август, в който взимат участие отбори на всички села в община Чупрене.

 Върбовска песен
„Ябълчице петровчице“

Ябълчице петровчице,
що си толкова род родила -
род родила – преродила.
На две клоньке – две ябълке,
на третото – сокол стои.

- Соколиче, диво птиче,
като стоиш на високо
дали видиш на далеко?

- Видим, видим града Видин -
двама бракья конье кову,
а две сестре юзде дьржу;
юзде дьржу люто кълну.

- Проклет да е чорбаджия,
чорбаджия абаджия.

Тази песен пеела Пена Пунчева Попова – майка на учителя Леонид Костов Попов

Бележки

Външни препратки 

 Клип от снимки на местности около селото 
 История на село Върбово 
 Галерия снимки от Върбово 
 „Горо ле, горо зелена“, хайдушка песен от Върбово, сборник песни „Хайдушка смърт“, съставител Тодор Моллов, liternet.bg

Села в област Видин
Населени места в община Чупрене
Върбово (област Хасково)

Върбово е село в Южна България. То се намира в община Харманли, област Хасково.

География 
Село Върбово се намира в планински район. Селото е разположено на 22 км южно от гр. Харманли – в северните склонове на Източните Родопи – /Гората/Средната надморска височина е 222 м. През селото тече река Яндере, която е приток на Бисерска река. Село Върбово има благоприятно физикогеографско положение. На север и на изток от селото се намира равнинна част, която се обработва, а на запад е разположена равнинна гора. Преобладават червеноземни и канелено-горски почви. Добре развито в този район и до наши дни е тютюнопроизводството и лозарството.

История 
Според гръцки източници – VІІ-ІІІ век преди Христа в района първи се заселват траките. В този район са живели планинските траки, които са били едри и здрави хора. Те са били в контакт с одрисите, населяващи поречието на река Марица. Според намерените останки тракийски селища в региона имало в местността „Азлъбунар“, „Кюприйката“и „Голямото келеме“ – и в днешно време могилите там са запазени. 

Село Върбово се споменава в турския регистър още през 1506 г. – по това време местните жители са 106 на брой и обитавали 12 къщи. По-късно през 1800 г. вече в село има 46 къщи /58 семейства/ с 518 жители. През 1950 г. в селото има 1125 жители, през 1973 г. – 723 жители, 1985 г. едва 523.

Името на харманлийското село се споменава в криминална хроника от 29 август 1935 г.

Културни и природни забележителности 
Има красива природа, прекрасно за отдих и почивка. Може да се лови риба в язовира близо до Орешец.

Редовни събития 
 Ежегоден събор на селото през първата събота на септември.

Бележки 

Села в област Хасково
Населени места в община Харманли
Върли дол (област Кърджали)

Върли дол е село в Южна България. То се намира в община Кирково, област Кърджали.

География 
Село Върли дол се намира в планински район.

История 

Села в област Кърджали
Населени места в община Кирково
Върли дол (област Смолян)

Върли дол е село в Южна България. То се намира в община Неделино, област Смолян.

География 
Село Върли дол се намира в планински район. Състои се от две части, отдалечени едно от друго около 2 км. Долен Върли дол е по-голямата част и в него е кметството. Горен Върли дол е другата част на селото и се намира на доста стръмен склон.

Селото е разположено сред букови, дъбови, смърчови и борови гори, в района има редки растителни и животински видове. Повечето жители на селото са българи мюсюлмани.

Културни и природни забележителности 
На 3 километра от селото има хижа „Шадийца“.

Редовни събития 
 През годината се честват различни празници, най-значими от тях са двата Байрама.

Други

Кухня 
Кухнята е типична за региона – боб във всичките му разновидности, тестени изделия като клин и пататник и повече картофи.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Неделино
Върхари

За обезлюденото село със същото име вижте Върхари (Област Благоевград).

Върхари е село в Южна България. То се намира в община Момчилград, област Кърджали.

География

История 
През лятото на 2009 г. археологът ст.н. с. Явор Бояджиев и колегите му от българо-френския проект правят разкопки на древно селище. Накои от откритията ги навеждат на мисълта, че праотците на троянците, познати ни от Троянската война описана от Омир в „Илиада“, са преселници от Източните Родопи.

Бележки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Момчилград
Върхари (област Благоевград)

Върха̀ри е историческо село в Югозападна България, намирало се в община Белица, област Благоевград. То е разположено на 1478 метра надморска височина. Първоначално се нарича Кьорово и до 1955 г. е махала на село Бабяк. През 1982 г. е преименувано на Върхари. През 2001 г. е закрито, като землището му е присъединено към това на село Черешово.

Население

Бележки 

Исторически села в област Благоевград
Община Белица
Габер (област Добрич)

Габер е село в Североизточна България. То се намира в община Крушари, област Добрич.

Външни препратки 

Села в област Добрич
Населени места в община Крушари
Габерово (област Бургас)

Габерово (Гюргенкьой) е село в Югоизточна България. То се намира в община Поморие, област Бургас. До 1931 година името на селото е Гюрген кьой, а до 1966 – Габерево.

География
Село Габерово е разположено в Източна Стара планина, в нейните последни разклонения. Намира се на 20 km от общинския център Поморие и на 29 km от областния център Бургас. Населението на селото живее в подобие на долчинка, а землището се състои от ливади и хълмисти местности. Климатът е умерено-континентален, и рязко контрастира с типичния за близко разположените морски селища.
Около село Габерово живеят зайци, полски мишки, чакали, лисици и много видове птици.

История 
До 1931 година името на селото е Гюрген кьой, а до 1966 -Габерево. Оттогава нататък името му е Габерово. Селото е с първоначално етническо българско население.

През годините след 9 септември 1944 г. и след образуването на ТКЗС тук се преселват много етнически турци от Руенско, с цел работа. Постепенно, селото се изчиства от етническите българи, които се преселват в Каблешково, Поморие, Бургас и др., и от всички семейства в Габерово има три български такива.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Село Габерово е преимуществено населено с етнически турци, изповядващи сунитски ислям. В селото има джамия, която всъщност е стара къща, купена от българско семейство за тази цел. Има проект за построяване на нова джамия, но поради липса на средства строежът не е започнал към август 2009 г. Габеровските мюсюлмани имат образувано и джамийско настоятелство.
Настоящата джамия има мъжко и женско отделение с обща съвместимост около 120 души, а към нея е иззидано помещение за гости на джамийското настоятелство с две легла, баня и тоалетна.

Образование 
В село Габерово се намират НУ „Константин Величков“ и детска градина.
 Футболен отбор „ГАБЪР“ с. Габерово

Бележки 

Села в област Бургас
Населени места в община Поморие
Габерово (област Хасково)

Габерово е село в Южна България. То се намира в община Маджарово, област Хасково.

География

История 

Селото е заселено по време на Балканската война 1913 година от избягали тракийци от Одринска Тракия. До 1912 г. селото е носило името Гюрген (на български Габър). Жителите му са били турци, които по време на Балканската война са изселени, до известна степен насила. В книгата си „Разорението на тракийските българи“, проф. Любомир Милетич споменава, че българи от съседни села са убили известно число турци от Гюрген по време на войната. След 1912 г. селото е опустяло. След 1918 г. е заселено с бежанци от Одринска Тракия. Признато е от населена местност за село с указ № 162 от 08.04.1931 г. под име Габрево. Името му е осъвременено на Габерово с указ 960 (обн. 4 януари 1966 г.).

Културни и природни забележителности 
В землището на селото е обявена защитена местност "Гюргена", с цел опазване на редки видове растения (родопска горска майка, пеперудоцветен салеп), земноводни, влечуги (голям стрелец, шипоопашата костенурка), птици (черен щъркел, египетски лешояд) и бозайници (прилепи - голям подковонос, южен подковонос и трицветен нощник). 

В близост до селото се намира римско кале.

Редовни събития 

Всяка година се провежда събор на 24 май в местността Хисаря, който е под патронажа на Община Маджарово и фирма ПИМ – Хасково.

Източници 

Села в област Хасково
Обезлюдени селища в България
Населени места в община Маджарово