alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Големо Бучино

Големо Бучино е село в Западна България. То се намира в община Перник, област Перник. Постоянното му население е около 800 души. Землището му е приблизително 18 кв. км. Разполага с футболно игрище, народно читалище, хранителен магазин, заведение, частен къмпинг. Има налични директни автобуси до Перник и околните села, както и връзка до София през с. Мало Бучино. В непосредствена близост е и най-голямото трасе за мотокрос в България, както и игралната площадка Legion Run Bulgaria 2022.

География 
Село Големо Бучино се намира в района на Люлин планина. на 18 км от центъра на София, през Бучинския проход. Центърът на град Перник е на 9 км. Въздухът е чист, тъй като през селото минава въздушното течение от град Банкя. В непосредствена близост до селото минава магистрала „Люлин“. С решение на МС от 27 декември 2018 г. „Люлин“ спира да съществува самостоятелно; поради малката си дължина става част от магистрала „Струма“ с наименование А3 по националната класификация.

Обществени институции 
 Народно читалище „Люлински изгрев-1903 г.“  и Танцов състав Настроение организират често събития както за деца, така и за възрастни.
 Селото разполага и с футболно игрище, а детско - юнушеският ФК Ятак Бучино с набор 2015, стават вицешампиони по футбол през 2023г, отстранявайки самият  ЦСКА на полуфинал в турнир по повод 75 годишнината от създаването на ПФК ЦСКА.

Културни и природни забележителности 
В центъра на село Големо Бучино се намира църквата „Свети Дух“, която хората от селото строят със собствени средства през 2006 г. Дотогава забележителност на селото е параклисът на края на селото, строен през 1886 г.
На около половин километър от селото е разположен Големобучинският манастир „Възнесение Господне“. Манастирът е създаден през XVIII в. и е реставриран през XIX в. Все още са запазени части от античната сграда в манастирския комплекс.

Редовни събития 
В Големо Бучино се празнуват няколко ежегодни събора:
 На 2 май се празнува в местността Поляне в Люлин планина,
 на Спасовден се прави курбан чорба на манастир „Свети Спас“.
 Най-големият празник на селото е Свети Дух (Петдесетница), когато се прави селски събор. Празникът е в памет на загиналите във войните бучинци.
 Всяка година на 13.1. срещу 14.1. повече от 80 сурвакари се подготвят и обикалят селото, чествайки празника ''Сурва''. Сурвакарската група от с.Г.Бучино съществува повече от 50 години. Групата представя традиционният зимен обичай " Сурвакарска сватба", свързан с празничния новогодишен цикъл, който обхваща периода от Коледа до Богоявление, познат като "мръсни дни".

Други 
Скали Бучино край остров Гринуич, Южни Шетландски острови са наименувани в чест на селата Бучино, Големо Бучино и Мало Бучино.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Перник
Зидарци

Зидарци е село в Западна България. То се намира в община Перник, област Перник.

География 
На 6 км от град Батановци и на 3 км североизточно от село Ярджиловци се намира село Зидраци. То е разположено в равнина в областта граово

История 
Селото е възникнало на мястото на турски чифлик. Местното население обяснява името на селото с остатъци на зидария от този чифлик. Според преданията името на селото произлиза от родовото име зидар-Зидарци. Името се свързва с развоя на занаятите в този случай от зидари. Според местното предание заселниците са някогащни трънски дюлгери. Засвидеталствано в турски документи -Зидарци 1606 г.

Всяка година на 28 август се чества събора на селото
По времето на освобождението(1878) селото имало 7 къщи. До 1905 населението е живяло в задруги:
Янкулова – 24 души и Джуклева 30 души

Махали:
 Горна махала – 24 къщи с родове Янкулови – 7 къщи, изселени по една в Перник и София; Заешки – 3 къщи; Ковачеви – 8 къщи;
Кочанкови 3 – къщи, от тя една изселена в селищен дол и една в Румъния.

 Средна махала – 7 къщи една от Кръжови и 6 къщи от Джуклеви.

 Долна махала – 15 къщи, Чорапански – 3 къщи; Гайдарски 3 къщи, Ковачеви – 1 къща и др.

Културни и природни забележителности 
На 28 август всяка година („Успение богородично“ по Юлианския календар) в селото се провежда събор. Официалното тържество по повод на събора, незнайно защо се провежда обаче вечерта на 27 август.

Население 
1880 г.-181д.

1887 г.-175д.

1892 г.-164д.

1900 г.-163д.

1905 г.-184д.

1910 г.-210д.

1920 г.-267д.

1926 г.-270д.

1934 г.-278д.

1947 г.-310д.

1987 г.-189д.

1992 г.-127д.

Външни препратки 
 блог на село Зидарци.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Перник
Кралев дол

Кралев дол е село в Западна България. То се намира в община Перник, област Перник.

География 
Село Кралев дол се намира в Югозападния район на България, област Перник (етнографска област – Граово). На изток Кралев дол граничи с река Струма, на югозапад с планината Голо бърдо. Кралев дол се намира на 12 км от гр. Перник и на 25 км от гр. София. Селото разполага с добре развита инфраструктура и производства. Има възможности за отдих сред природата.

История 
Името на селото се свързва с народния епос за Крали Марко, който според легендата бил толкова силен, и стъпвал толкова здраво, че дори и в скалите оставял следи от ботушите си. И извън селото, в западна посока на около 200-300 метра, има дол с една висока скала, в подножието на която има чешма с два чучура, над която на върха на скалата наистина може да се види дупка която е дълбока около 30-40 см. и има формата на ходило. Местността около скалата се нарича „Маркова стъпка“.

Религии 
 Православно християнство.

Културни и природни забележителности 
Черквата в селото е построена през 1864 г. и е с уникални стенописи. 2015 г. в селото е открит параклис „Св. преподобни Паисий Хилендарски“.

През 1960-те г. при изкопни дейности за основите на читалището са открити останки от римска вила (villa rustica) от II-IV в. Основите на вилата са възстановени и те още могат да се видят в центъра на селото. Находките от разкопките днес са изложени в Пернишкия исторически музей.

Личности 
 дядо Христо Илчов – (неизв.) – народен певец, живял в годините на Освобождението
 архитект Савов
 Иван Ачанов (1929-2014), български офицер, генерал-майор от Държавна сигурност

Редовни събития 
Всяка година на 14 януари се провежда сурвакарски празник. На 13-и вечерта се събират всички жители на центъра на селото и се провежда суровакарското събрание като повечето от хората са със звънци и клопотари.

Външни препратки 
 www.kralevdol.com

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Перник
Чуйпетлово

Чу̀йпетлово или Чуйпетльо̀во е село в Западна България. То се намира в община Перник, област Перник.

География 
Чуйпетлово е най-високото село на Витоша, на около 1200 м надморска височина. То е първото населено място, през което преминава река Струма.

До селото може да се достигне пеша от Черни връх (пътеките не са маркирани) или от близките села Кладница и Ярлово. До Чуйпетлово се стига и по асфалтов път от село Боснек, в непосредствена близост до което се намира и пещерата Духлата.

История 
Предполага се, че селото е основано около 1640 година от население, избягало от равнината. Името му е свързано с предание, според което селото било скрито така добре, че пътниците се ориентирали за местоположението му само по кукуригането на петлите. 

Дълго време основното препитание на местните жители е железодобивът, но след западането си селото започва да се обезлюдява. Възможно е планински овчари от селото да са основали селата Плана в едноименната планина и Лисец и Яребковица във Верила.

На преброяването през 1880 г. селото има 850 жители, всички с майчин език български и православно вероизповедание. Оттогава населението е спаднало с 97%. До 1949 г. селото е част от Самоковско, след това е включено в новосъздадената Димитровска (Пернишка) околия.

Транспорт и инфраструктура 
Автомобилен път до Чуйпетлово е прокаран през 1972 година, а пет години по-късно селото е електрифицирано. Днес селото е свързано с град Перник чрез редовна автобусна линия.

Културни и природни забележителности 
 Църквата на Чуйпетлово „Света Петка“ е построена през 1860 г.
 Игралният филм „Чуй петела“ е сниман в Чуйпетлово и започва с разказ за произхода на името на селото.

Личности 
 Георги Новаков (род. 1949 г.) – български актьор
 инж. Росен Ванчев Йорданов-Бадев (род. 1963 г.) – изпълнителен директор в ЧЕЗ. Сега заместник-кмет на гр. Перник.
 Божурка Костадинова Тупанкова (Конакчийска) – народна певица, родена и израснала в с. Чуйпетлово, написала книга за селото „С песен в сърцето“; родена на 14 август 1923 г., починала през 2007 г. на 84-годишна възраст.

Галерия

Бележки

Външни препратки 
 Село Чуйпетлово  на страницата на природния парк „Витоша“.

Села в област Перник
Населени места в община Перник
Байкалско

Байкалско е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Байкалско се намира в планински район. Главен водоизточник му е езеро в близост до селото. Поради тази причина водата е безплатна и се контролира от водоизточник като се има предвид, че е варовита. Има ловна хижа в посока „Поделението“ където преди е било пункт за военни цели. Има множество пресичащи го малки рекички . По пътят към гробищата на селото има отбивка до „Сливски дол“ наречено така от местните място където река се превръща във водопад-подобни участъци с чешмичка до тях.

История 
До 13 юли 1951 година селото се нарича Чокльово.

В 1985 година Байкалско има 172 жители.

Културни и природни забележителности 
 „Чокльово блато“ – най-голямото торфено блато в България. Pазположено е в близост до с. Байкалско на 880 м и е торфено блато с площ 1,5-1,8 кв. км. Рибно богатство: каракуда, костур, лин, черна мряна, шаран, щука. Извлича се лечебен торф, който се ползва главно за кални бани. Защитена природна местност и резерват.
 „Сливски дол“
Войнишки паметник - село Байкалско
Църква в село Байкалско

Редовни събития 
Съборът на селото се чества на последната събота от месец август, в честване на Светата майка.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Беланица

Беланица е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Беланица се намира в най-ниската част на Радомирското поле. Наблизо е село Прибой.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Бобораци

Бобораци е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Бобораци е разположено в Радомирската котловина по поречието на река Струма, между Конявската котловина, Голотловските височини, Голо бърдо, Верила и Черна гора. Средната надморска височина е 600 – 660 м, климатът е умерено континентален. Отводнява се от река Струма и река Блато (Арката). Почвите са чернозем-смолници и алувиално-ливадни. Налице са благоприятни условия за отглеждане на зърнени култури, лен, овощия и животновъдство. Котловината се пресича в източния край от ЖП линията и шосето София – Атина.

История 
При избухването на Балканската война един човек от Бобораци е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Културни и природни забележителности 
В селото има църква „Света Петка“, която датира от времето, когато е създадено селото. Също така преди време е имало и училище, но е останала само разрушената постройка. В центъра на селото има паметник на загиналите във войната.

Редовни събития 
Всяка година на Петков ден се организира събор.

Други 
Бобораци е известно и като едно от световните щъркелови гнезда. След отводняването на блатото намалява популацията на жабите и съответно на щъркелите, защото естественият им източник на храна е силно ограничен.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Борнарево

Борнарево е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Горна Диканя

Горна Диканя е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Горна Диканя се намира в планински район.

Селото е разположено в подножието на западните склонове на Верила, в живописна местност.

Отстоянието му от гр. София е 45 км.

Най-близките селища са с. Долна Диканя, отстоящо на 2 км западно, и с. Дрен, отстоящо на 6 км в южна посока.

Язовирът, намиращ се в непосредствена близост до селото, предлага добри възможности за спортен риболов на любителите на този спорт.

История 
През късната античност в село Горна Диканя (в местността Чуката) е имало крепост, от чиито стени били запазени части. Крепостта е обхващала площ от около 4 – 5 дк и била изградена от ломен камък с хоросанова спойка. Извън крепостта са откривани множество долиуми. В м. Балиница е открит късноантичен некропол, както и две зидани гробници, както и други единични погребения. В м. Градище е съществувала друга късноантична крепост., която без съмнение е свързана с близките рудодобивни райони. На землището на Горна Диканя има твърде много средновековни оброци, които често са над разрушени църкви. 

"Най-старинните селища в Радомирско са самият Радомир, Диканите, Друган, Дрен, Жедна, Кондофрей и Върба, които преживели преходите през ранните турски завоевания през XIV век. 

„В обширните турски дефтери от 1572 г. се говори за изоставени самокови в Дрен и Горна Диканя, като за последната прави впечатление споменаването на преселници от три софийски села, които обработвали земя в Горна Диканя“ 

Името му идва от „диканя“ (тур.diken) – земеделско съоръжение за вършитба.

Редовни събития 
На Спасовден е съборът на селото, както и на Голяма Богородица.

Личности 

  Никола Корчев (1836 – 1921), български опълченец, един от спасителите на Самарското знаме
  Михаил Апостолов-Попето (1871 – 1902), български революционер
 Марко Ганчев – поет
 Красимира Зафирова – поет

Други 
Местното население се занимава с отглеждане на житни култири и добитък – крави, кози, овце, коне, бикове. Има обширна вилна зона и прекрасен изглед към едноименния язовир.

В селото са снимани риалити шоутата „Фермата 4“ и „Фермата 5“.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Гълъбник

Гълъбник е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Гълъбник е разположено в Радомирското плато. Гара на жп линията София-Перник-Дупница-Благоевград-Петрич.

История 
Старото име на селото е Мусибек, което идва от задържалото се до по-късен етап турско присъствие в региона и техният бей (Мусабей).

Културни и природни забележителности 

Има разкопки и открити предмети на едни от първите заселници на българската територия.

Население 
Резултати от преброяване на населението през 2011 за община Радомир, с. Гълъбник: Всички живущи в село Гълъбник към 01.03.2011 са 269 души.

Възрастова структура
 0 – 14 години: 6%
 15 – 64 години: 42%
 65 години и нагоре: 52%

Други 
На 21 септември 1972 г. при пътна катастрофа край селото загиват 11 души от военния отбор по парашутизъм на Чехословакия и българският лекар и преводач на отбора – автобусът, в който пътуват е ударен от влак на неохраняем прелез. През 1995 г. е поставена паметна плоча в тяхна чест.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Дебели лаг

Дебели лаг е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Географското положение на селото е изключително добро. То се намира в близост до язовир Пчелина, който е благоприятен за риболов. Селото разполага с жп спирка по линията Кюстендил-Радомир.

Културни и природни забележителности 
 Църква „Света Петка-Параскева“, построена през 1876 г. в памет на Васил Левски, който е бил чест гост в дома на Атанас Донински, жител на селото.
 Храм „Свети Петър и Павел“, построен от семейство АМПЕВИ, изработен е невиждан иконостас, изографисани икони на всички стени, на камбанарията се намират три камбани, а дворът му е с уникални дръвчета.
 Паметник на падналите през войните 1912 – 1913 и 1915 – 1918 година и през Втората световна война.

Личности 
 Любен Брусев – български състезател, треньор и съдия по класическа борба

Други 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Долна Диканя

Долна Диканя е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Между двете части на селото – Горна и Долна Диканя – се намира селскостопанска земя, така нареченото поле – Ръджовица. На единия му край се намира язовир Долна Диканя (към Горна Диканя).

История 
Името на селото идва от диканя (тур.diken) – земеделско съоръжение за вършитба.

Долна Диканя е претърпяла три войни (Балканската война, Междусъюзническата война и Първата световна война) и две големи наводнения (през 1929 и 1927 г.). При избухването на Балканската война един човек от Долна Диканя е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Икономика 
Произвеждат се култури като боб, картофи, захарно цвекло, слънчоглед, пшеница и др. Отглеждат се още сминдух, пипер и ряпа. Животните, които предимно се отглеждат, са крави, овце, кози, птици – главно кокошки и по-малко патици. Много разпространено е пчеларството. Част от старото ТКЗС е превърнато в гъбарник, който произвежда голямо количество гъби, предназначени за пазара. От скоро там се отглеждат и билките ехинацея и невен. Насажденията са скромно количество, но стигат, за да се постави едно добро начало за развитието на билкарството в този регион.

Културни и природни забележителности 
 Късно-средновековна църква „Света Богородица“. Намира се в гробищата на село Долна Диканя, на възвишението над левия бряг на река Блато (Суха река, Арка). Изградена е през XVI-XVII век. Фреските от гробищната църква „Света Богородица“ носят стиловите белези на късно-средновековната стенопис от XVI-XVII век и бележат края на монументалната българска средновековна стенопис.
 Срещу селото се намира хълм с име „Света Петка“, където има и манастир с чудодейна вода срещу очни заболявания.
 Народно читалище „Никола Павлов Корчев-1928“ основано през 1928 г.

Личности 
 Георги Кременлията (1840 – 1886), български хайдутин, войвода от Кресненско-Разложкото въстание
 Свилен Русев (Бойко), един от петимата от РМС
 Никола Корчев – последният знаменосец на Самарското знаме
 Михаил Апостолов – Попето, войвода на ВМРО, който Гоце Делчев изпраща в Македония, (роден е в Горна Диканя). Подофицер от Кавалерията, човек със силен дух и воля.
 Йордан Коев, майстор в строителните дейности и съоръжения
 Свилен Николов, орнитолог, предпечатар и страньор
 Росен Вучков, инженер в областта на ниско- и високотоковите уреди
 Калин Евтимов - трикратен шампион по хандбал, участник в Фермата 2023

Редовни събития 
15 август – Курбан на църква „Света Богородица“

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Церовище

Церовище е село в Североизточна България. То се намира в община Омуртаг, област Търговище.

География 
Церовище е село в Североизточна България. То се намира в община Омуртаг, област Търговище. Климатът е умерено-континентален, с голяма амплитуда между най-ниските и най-високите годишни температури от плюс 30-35 градуса по Целзий през лятото до минус 20-25 градуса през зимата. Надморската височина на селото е 301 m. Край селото тече река Тича. На 4-5 km от селото се намира и язовир Тича.

История 
Селото е основано в края на XV век. Старото име е Сарсъплии-Саръ Юсуфлу. Името Церовище идва от турската дума цер-дъб. Селото се е населявало и от римляни, траки, гърци, византийци, черкези. До реката има и могила, където са открити много монети и керамика, което свидетелства за историческото минало на селото.

Религии 
Цялото село е с мюсюлманско население.

Обществени институции 
Има една библиотека, читалище, джамия и детска градина.

Културни и природни забележителности

Инфраструктура 
Пътната мрежа на общината е с обща дължина 305 km, от които 158 km са IV клас. В транспортната инфраструктура преобладават пътищата от висок клас (в т.ч. международен път Е 772). През територията на общината преминава участък от жп линията София - Мездра - Варна. Централни пътнотранспортни артерии пресичат в четирите направления територията на общината. Първокласен път I-4 “София-Велико Търново-Варна” минава през град Търговище.

Здравеопазване 
Фелдшер на селото е Ибрахим Ереджебов.

Села в област Търговище
Населени места в община Омуртаг
Чернокапци

Чернокапци е село в Североизточна България. То се намира в община Омуртаг, област Търговище.

Външни препратки 

Села в област Търговище
Населени места в община Омуртаг
Голямо градище

Голямо градище (понякога неправилно изписвано като Голямо Градище) е село в Североизточна България, област Търговище, община Опака.

География 
Селото се намира на 28 км северозападно от град Попово, на около 360 м надморска височина.

Землището му граничи с тези на селата Горско Абланово, Крепча, Паламарца, Ковачевец, Цар Асен, Захари Стояново, Помен, Каран Върбовка и Кацелово и на град Опака.

Състои се от следните махали: Ашаркъ махала, Добруджанската махала, Дюз гьолджу махала, Кушку махала и махалата Юртлука.

Икономика 
Първото впечатление от землището са обработените земи и липсата на необработена или запустяла земя.

Черноземните почви са обособили развитието на зърнопроизводство, лозарство, както и отглеждането на малини и ягоди. В близост до селото има дивечовъдна станция и красиви дъбови и букови гори.

Асфалтирани пътища го свързват с Попово, Цар Асен и Ковачевец, а черни – с Горско Абланово, Захари Стояново, Помен, Каран Върбовка и Кацелово и с това на град Опака.

Религии 
 Мюсюлманска

Обществени институции 
 Кметство
 Основно училище „Алеко Константинов“
 Народно читалище „Христо Ботев – 1966“
 Целодневна детска градина „1-ви юни“

Литература 
 Попов, А., Н. Кънев. „Попово – градът и околията му. Историко-географски очерк“. Попово, 1929.
 Димитрова-Тодорова, Лиляна. „Местните имена в Поповско“. С., 2006.

Източници 

Населени места в община Опака
Села в област Търговище
Гърчиново

Гърчиново е село в Североизточна България. То се намира в община Опака, област Търговище.

География 
Селото е разположено в дълга и тясна котловина сред хълмове, по течението на Селското дере. Намира се на 25 км северозападно от Попово, на 100-200 м надморска височина. Землището му граничи с това на селата Церовец, Люблен, Крепча, Горско Абланово и Кацелово.

Състои се от следните махали: Бурунджука, Дере махала, Долната махала, Средната махала и Турската махала.

Асфалтирани пътища го свързват с градовете Попово и Русе и със селата Люблен и Крепча. До селата Горско Абланово и Кацелово водят черни пътища.

История 
Според старо предание селото дължи името си на гръцки търговец, направил хан в този район; постепенно се спирали хора и започнали да се установяват там, понеже било мирно и спокойно място.

Селото е дало жертви в Тутраканската епопея през 1916 г.

Религии 
 Християнска – източноправославна
 Мюсюлманска

Обществени институции 
 Кметство . Настоящ Кмет : Дончо Кънев Дончев .
 Народно читалище „Отец Паисий“
 Целодневна детска градина „Щастливо детство“(закрито)
 ОУ „Св. св. Кирил и Методий“ (закрито)
 Дом за стари хора

Забележителности 
 Паметник на гърчиновчаните, загинали за Родината, в центъра на селото, издигнат от скулптора Ради Атанасов през 1973 г.
 Паметник на загиналите гърчиновчани през Отечествената война 1944-1945 г. Открит е на 1 януари 1975 г.; намира се до шосето Опака – Люблен.

Спорт 
Местният футболен отбор се нарича „Урожай“ и играе в аматьорската А регионална футболна група. Отборът играе домакинските мачове на стадиона в селото. Най-големият успех за отбора е през 2008/2009, когато достига до промоция в А регионална футболна лига.

Личности 
Родени в Гърчиново
  Иван Цонев Михайлов - Каменарчето (1893 - 1923), изселен в Горна Джумая, каменар с комунистически убеждения, активист на местната комунистическа организация, участник в Септемврийското въстание с Горноджумайския отряд, в сражението на отряда край река Ковачица в Рила на 25 септември е пленен от дейци на ВМРО и още същата вечер е убит в Бачиново

Бележки 

Села в област Търговище
Населени места в община Опака
Касилаг

Касилаг е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География

История 
Касилаг е споменат от Ами Буе под името Казила при преминаването му през село Жедна на път от Бобовдол за София в началото на 19 век.

Личности 
От село Касилаг е възрожденският майстор на църкви Игнат Петров. Той построява в първата половина на 19 век църквата в село Негован, Софийско. Работи заедно с майстор Стойо от село Жедна, който изрязва резбата на иконостаса в църквата.
Тук е и рожденото място на известния телевизионен журналист и пътешественик Симеон Идакиев.
Родом от селото е и полковник Владимир Стоименов Драгомиров (Джоргов), роден на 07.03.1927 г.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Кондофрей

Кондофрей е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Кондофрей се намира в историко-географската област Мрака. Разположено е в северното подножие на Гологлавския рид на Конявска планина и в южната периферия на Радомирската котловина. Отстои на 18 км югоизточно от общинския център Радомир и на 54 км югозападно от София. Средната надморска височина на селището е около 680 м.

История 
Село Кондофрей има хилядолетна и богата история. Останките от селища в местностите „Селище“ (3 км северно от селото) и „Медвен“ (2 км западно) свидетелстват за отколешен поселищен живот по тези земи още от праисторическата епоха.

Произход на името 
За първи път селището се среща с днешното си име в историческите извори от времето на Второто българско царство (XII-XIV в.). Произхода на името на селото се свързва с флотския началник в Никейската империя (наследник на Византийската) Мануил Контофре/Кондофре. След 1246 г. Мраката, респективно и тукашното селище, попада за кратко в пределите на Никейската империя. Има голяма вероятност споменатият висш сановник, при условие, че засвидетелствал вярност, да е бил обдарен с имоти по тези земи от василевса на империята Йоан III Дука Ватаци (1222 – 1254).

Обществени институции 
 Поща
 Читалище – читалището има тенис на маса, библиотека, волейбол и малък музей, предвижда се да бъде създаден и компютърен клуб.

Културни и природни забележителности 
 В гората до селото има останки от старинна черква.
 Църква „Св. Възнесение Господне“, издигната през 1875 г.

Редовни събития 
Събор на селото всяка година, събота след Спасов ден.

Личности 
В село Кондофрей са родени:
 Владимир Симеонов (1920 – 2010), български партизанин и генерал-майор
 Борис Тодоров (1924 – 2014), български партизанин и генерал-полковник
 Георги Стоилов (архитект) (р. 1929), български архитект, кмет на София (1967 – 1971)
 Кирил Писарски (р. 1933), писател
 Иван Стоилов (Бункера) (р. 1934), български художник, скулптор и керамик
 Йордан Величков (р. 1940), български политик

Литература 
Роденият в селото писател Кирил Писарски е написал много книги за деца.

Други 
 Край селото е разположено закрито военно летище, което по време на Студената война е било известно като Авиобаза „Долни Раковец“. Бетонната писта е с дължина 2450 m и ширина 50 m. Разполага с укрития за изтребители и с открити местостоянки. Летището е построено през 1962 – 1966 г. Там се е помещавало военно поделение, имало и парашутен клуб със столова, хотел, както и складове за боеприпаси и гаражи.
 В бившия двор на ТКЗС е разположена най-голямата в България частна ферма за отглеждане на яребици, фазани, диви зайци и друг дивеч, предназначен за разселване в природата.

Източници 

 с. Кондофрей СВЕТИ МЕСТА

Външни препратки 
 Проект за герб на село Кондофрей
 Кондофрей – селото, основано от френски граф

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Априлово

Името Априлово носят три български села:

 Априлово – село в Софийска област;
 Априлово – село в област Стара Загора;
 Априлово – село в област Търговище.
Кленовик

Кленовик е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Селото е в подножието на Конявска планина (Конява планина, Коньовска планина) в подножието на връх Колош, която е основният източник на отопление и строителен материал за селото. Тя е обитавана главно от дребен дивеч, като по-големи представители се отличават глиганът и вълкът. Надморската ѝ височина на върха е около 1300 метра. Друг основен поминък на жителите на селото е земеделието, в частност производството на пшеница и слънчоглед, както и миньорството.

Край селото се намира местността „Янковец“ – вековна дъбова гора с площ от 22 декара, обявена за природна забележителност със Заповед №3039 от 3.10.1974 г. на МГОПС. В тази природна забележителност е включено находище на див божур.

История 
Данни за селото под името Кленовик датират от повече от 700 години, а самото място е заселено от повече от 8000 години. Кленовик дължи името на дървото клен, тъй като до манастира на селото има големи кленови гори.

Едно от предишните имена на Кленовик е Колош, като името на планината. То се е наложило главно преди години. Селото се наименува Колош след сливането му със съседното село Житуша, което се прави заради сливането на стопанствата им. През 1990 г. двете села отново са разделени и им се връщат старите наименования.

Религии 
Православие. В селото има действаща църква „Успение Богородично“, възстановена от дарители. Йордан Марински е платил дърворезбите и част от новите икони. Сам възстановил и старото манастирче край селото, което е било напълно разрушено.

Обществени институции 
Кметство. Поща. Допреди 15 – 20 години е имало и читалище, училище и киносалон, болница. Децата от селото учат в Извор.

Културни и природни забележителности 
Една от природните забележителности на селото е планината Колош и прилежащият към нея язовир. Колош е предпланина на Рила и дял от Конявската планина. Има манастир, църква, останки от римска крепост.

Редовни събития 
Всяка първа събота на месец септември се провежда съборът на селото.

Личности 
 Родени в Кленовик
 Станко Тодоров (1920 – 1996) – политик, министър-председател на България (1971 – 1981)

Литература 
 Кирил Николов Христов. „Кленовик в миналото“, 2004
 Кирил Николов Христов. „Църкви и манастири в землището на село Кленовик – Радомирско“, 2006
 Кирил Николов Христов. „Крепости в отбранителния кръг на Кракра Пернишки“, 2007

Други 
В миналото основни занаяти в селото са дърводелство, шивачество, бозаджийство.

Кухня 
Традиционна българска, шопска.

Източници

Външни препратки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Кошарите

Кошарите е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Негованци

Негованци е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Негованци е непосредствено близо до град Радомир. Населението е около 100 – 120 души.

Културни и природни забележителности 
Църквата „Св. Иван Рилски“ е построена през 1870 г.

Редовни събития 
Последната събота на август се прави селски събор.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Поцърненци

Поцъ̀рненци е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Поцърненци се намира в планината Черна гора (Църна гора).

Културни и природни забележителности 
Има стар изоставен манастир, още от времето на османската власт над българските земи, на около 5 km извън селото. По времето на комунизма манастирът е използван за отглеждане на прасета. В днешно време той е пред разруха. Покрай селото минава и река Струма, която също е подходяща за риболов.

Близо до селото е параклисът „Свети Йоан Летни“ на брега на язовир „Пчелина“. Запазени са ценни стенописи от 16 век.

В центъра на селото се намира паметник от 1950 година, построен в памет на загиналите в балканските войни и двете световни войни. Проектант и изпълнител е Никола Зарев. Паметникът е облицован с гранит. На него има надпис, който гласи:

Старото име на селото до 50-те години на 20-и век било Калугерски чифлик. 

На площада в махала „Чифлика“ в непосредствена близост до военния паметник на загиналите в двете балкански войни и Първата световна война има изградени три чешми. Чешмите са изградени през 1942 година, като всяка чешма е посветена на една от географските области на България – Добруджа, Тракия и Македония. Чешмата с надпис „Добруджа“ е в посока североизток, чешмата с надпис „Тракия“ е на югоизток и чешмата с надпис „Македония“ е на югозапад (по посоките на съответните географски области). Трите чешми заедно символизират обединена България, както на практика се е получило по време на Втората севтовна война за кратко време, докато е имало българска администрация в трите географски области на България.

Редовни събития 
Ежегодно през първата събота от месец юни в селото се организира събор.

Личности 
 Георги Янков – (неизв.) – народен певец, живял в годините около Освобождението

Галерия

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Прибой (област Перник)

Прибой е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Селото се намира на 38.797 km от София; близо е до Радомир, и е първа спирка на влака, спирка Прибой, след гарата в Радомир, по жп линията за Кюстендил.

Обществени институции 
 Кметство
 Читалище „Светлина“, което през 2006 година навършва 70 години от основаването си.

Културни и природни забележителности 
Църква „Успение Богородично“ със стенописи от 16 век. Паметник на културата. Църквата е посетена от Константин Иречек при посещенията му в България.

Галерия

Източници

Външни препратки 
 Средновековната църква в Прибой

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Радибош

Радибош е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Намира се на 14 км от град Радомир. Има директен асфалтов път до язовир „Лобош“. Разпръснато на махали, някои отстоящи на километър от центъра на селото.

История 
Селото е създадено върху развалините на древното селище „Прохор“, играло важна роля като религиозен център по време на османската власт.

Личности 
 Родени в Радибош
  Васил Иванов, български революционер от ВМОРО, четник на Боби Стойчев и на Тане Николов

Религии 
Църквата в селото е изградена по времето на Иван-Асен ІІ. По време на османската власт е била зарита под земята и чак след освобождението е достроявана до съвременните си размери.

Културни и природни забележителности 

В с. Радибош има реставрирана църква, която е на 800 години и килийно училище на 180 г. Всъщност църквата „Св. Петка“ е на 800 години според местните, но действително е паметник на културата от 16 век със запазени интересни стенописи. Точната датировка е спорна. Според плочата в килийното училище в църквата, в него през 1870 година отсяда Васил Левски и основава революционен комитет.

Селото има и втора църква с построен манастир към нея, намираща се по стария път от Радибош към с. Пчелинци, от което сега е останало само старото училище, като другата част от селото е под водите на язовир „Пчелина“ или Лобош както го знаят хората. Но властта преди промените беше обърнала манастира на овчарник и много малко неща са запазени и то главно в църквата.

Също така там се издига паметник на загиналите радибошчани в българските въстания. Отсреща-малка горичка за разходки, по която се стига до манастир „Света Троица“.

Редовни събития 
Празникът на селото е на 26 май. Всяка година там се събират жителите на селото и хора от близките градове.

Традиционният курбан на Спасов ден и събора на селото който се състои по време на храмовия празник.

Други 
В центъра се намира клубът „Васил Левски“, в който се събират всички съселяни.

Морският нос Радибош на полуостров Тринити в Антарктика е наименуван в чест на селището.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Углярци

Углярци е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

Културни и природни забележителности 
Над селото се намира връх Колош и наблизо до него – местността „Янкьовец“, обявена през октомври 1974 г. за природна забележителност. В нея има гора от вековни 120-годишни дъбове дървета и ловна хижа, стопанисвана от ловната дружинка на селото. Край селото има естествени находища на див божур.

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Червена могила

Червена могила е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
През 2012 г. в землището на Червена могила е обявена защитената местност „Голо бърдо – находище на муховидна пчелица“ с площ 106,2 дка. Създадена е за опазване на муховидната пчелица и местообитанието ѝ.

Икономика 
Край селото е разположен един от последните грандомански проекти на комунистическия режим – останалият незавършен Завод за тежко машиностроене – Радомир.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Долец

Името Долец носят две български села:

 Долец (Област Силистра)
 Долец (Област Търговище)
Чуковец

Името Чуковец носят две български села:

 Чуковец, област Перник
 Чуковец, област Силистра
Банкя (село)

Банкя е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник. Селото се намира на граничната бразда със Сърбия. Граничните камъни са разположени непосредствено до къщите на Банкя.

История 
В османски регистри селото е записвано по следните начини: Баня в 1451 г., Банке в 1576 г., Банка в 1576 г., Банкя в 1878 г.

Културни и природни забележителности 

 Минерални извори – минералната вода тук е полезна за очите.
 Има изградена екопътека през Ябланишкото ждрело. По екопътеката може да се мине като се тръгне от пътя, отделящ се от разклона за Трънското ждрело към село Банкя, преминава се през Ябланишкото ждрело или „Зелени вир“, слиза се до Банкя, минава се през него и се продължава по черен път до Трънското ждрело.
 В западния край на селото може да се види къща (вече реставрирана), чийто двор е разделен от границата според Ньойски мирен договор.

Други 
 Открит басейн с минерална вода.
 Цех за бутилиране на минерална вода.

Външни препратки 
 Радио и телевизия в Банкя

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Богойна

Богойна е село в община Трън, област Перник. Преди подписването на Ньойския договор е било част от разделеното село Петачинци.

География 
Намира се на около 600 метра н.м.в. в Гребен планина. Самото село е разположено на сравнително равнинно място, на брега на река Ерма. Районът е залесен главно с широколистни дървета. Цялото землище на Богойна е защитено по Натура 2000, като попада в защитена зона Руй, чиято цел е опазване на местообитанията на различни растителни и животински видове.

Води и климат 
Река Ерма протича през селото, малко преди да прекоси границата и да премине в Сърбия. С изключениие на Ерма през Богойна не протичат никакви други реки или потоци. Валежите за януари са средно 125 мм, докато средната юлска стойност е около 150 мм. Климатът е между умереноконтинентален и планински, тъй като, макар и Богойна да е разположено ниско, планините около него са с височина около и над 900 метра.

Средната януарска температура тук е около -2 °C. Средната юлска температура е около 18 °C, което е под средното за България.

История 
Селото е било махала на останалото в Сърбия село Петачинци. Богойна бива откъснато след Ньойския мирен договор, като остава със статут на махала до 1995 година, когато бива приет законът за административно-териториално устройство на България.

Население 
Населението е било най-голямо при преброяването от 1946 година, когато са регистрирани 85 жители. След 10 години, при следващото преброяване на населението, жителите са намалели почти три пъти и са около 30. По последни данни в селото живеят 4 души.

Инфраструктура 
Богойна е водоснабдено и електрозахранено. Пътищата до селото са черни – единият от тях тръгва от Ломница, а другият от Банкя.

Външни препратки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Бусинци

Бусинци е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Бусинци се намира в планински район на 8 км от гр. Трън.

История 
В османски регистри на джелепкешаните (данъкоплатците) селото е записвано като: Бушиндже в 1453 г., Бусинче в 1576 г.; Бошенци в 1451 г.; Бисинци в Четвероевангелие от ХVI в. (л. 221б, Опис I 46, 47) и в Àпостол от ХVI в. (прип. л. 148б, Опис I 78); Бусинци в 1878 г. В известното „Бусинско евангелие“ XVI – XVII в., което сега се пази в криптата на храм „Св. Александър Невски" в София, има приписка от 1784 г. за Велико Грънчар, който дарил на черквата „филон басма за помен". В миналото традиционен занаят в Бусинци е грънчарството, с което се занимават почти всички жители и чиито произведения се продават из различни части из българските земи и извън тях.

През 1920 година в Бусинци е основана земеделска кооперация „Плуг“. В 1934 година е основана и кооперация за застраховане на добитък. Към 1935 г. земеделската кооперация има 16 членове, а животновъдната – 13.

През 1985 година селото има 67 жители.

Културни и природни забележителности 

В село Бусинци е известният „Музей на бусинската керамика", представящ уникалната бусинска керамика, наследник на средновековната българска грънчарска школа. Нейни произведения пазят Британският музей в Лондон, Лувърът и Музеят на човека в Париж, колекции в САЩ и Русия, представена е и в Българския културен център в Париж. Музеят проследява как местната грънчарска традиция се развива от 17 век до съвременното изкуство на художници-керамици.

Личности 
 Костадин Гигов – виден бусински майстор грънчар, представя блестящо бусинската школа на Първото българско изложение в Пловдив през 1892 г., получава първа награда и парична сума, с която построява хубава къща в селото, която днес е обявена за паметник на културата, автор е на прочути съдове-крондири с фигури „Сърбина“, „Гърка“, „Албанеца“, „Румънеца“, на фигура на цар Фердинанд и др. Негов син е Петър Гигов, прославил България с бусинската керамика по света.
 Петър Гигов (1915 – 1991) – с прозвище Маука, един от най-изявените потомствени бусински майстори керамици, прославил България с бусинската керамика по света, негови творби притежават Британският музей в Лондон, Лувърът и Музеят на човека в Париж, също и Българският културен център там, музейни сбирки и колекции в САЩ, Япония и Русия.

Вижте също 
 Музей на бусинската керамика
 Музей на киселото мляко и проф. Стаменов в с. Студен Извор

Бележки

Външни препратки 
 Бусинската школа, Атлас, БНТ, 5 март 2011

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Краище
Знеполе
Бутроинци

Бутроинци е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник. Старото име на селото е Бутрунидже (Бутроница), като в някои стари извори се срещат наименованията Бутронинци, Бутреинче и Бутренинче. Според изследователите името на селото произлиза от думата бутроя – която означава „дебел и мързелив човек“, производна на думата бутор – пън, дънер.

География 
Село Бутроинци се намира в планински район.

Разделено е на далеч отстоящи една от друга махали: Бачиище, Скачкова махала, Тасини, Бежанци, Грамашница, Катранджии, Зарини, Кирини, Йоцини, Бошкови и Младенови. В близост до селото се намира село Филиповци.

История 
В османски регистри селото е записвано като: Бутрунидже (Бутроница) в 1453 г., Петреиниче (Бутроинци) в 1576 г.; Бутронинци в 1451 г.; Бутреиниче, Бутроиниче в 1576 г.; Бутроинци в 1878 г.

Редовни събития 
Селото празнува Илинден на 2 август.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Велиново

Велиново е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник. Новото административно наименованието на селото е от 1950 г., когато село Мѝсловщица е преименувано по личното име на партизанина Велин Àнгелов от същото село.

География 
Село Велиново се намира в планински район.

История 
Старото име на селото е Мисловщица. В стари документи е записвано като: Мисловиче (Мисловица), Мисилович в 1576 г. Предполага се, че наименованието произлиза от личното име Мисло и наставката щица .

Културни и природни забележителности 
Мисловщички манастир „Успение Богородично“ – разположен е на западния бряг на Мисловщичката река преди навлизането ѝ в тясна клисура. На около 2 км от село Велиново.

Галерия

Личности 
 Ангел Ангелов (1914 – 1980), български офицер, генерал-майор

Литература 
 Майя Захариева. Към историята на Мисловщичкия манастир „Успение Богородично“ и неговите стенописи. – Проблеми на изкуството, 2012, № 1,

Бележки

Външни препратки 
 Снимки от Велиново

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Видрар

Видрар е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Видрар се намира в планински район.

История 
В османски регистри селото е отбелязано като: Видрари в 1570 г.; Видрар в 1572 г., 1576 г.; Видраръ в 1878 г.

При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Видрар е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Литература 
Митко Миланов Йорданов- Пашински, „История на село Видрар в Трънско краище“, ISBN 978-954-612-050-2

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Вукан

Вукан е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Вукан се намира в планински район.

История 
В стари документи и османски регистри селото е записвано по следния начин: вероятно Лукан в 1451 г.; Вълкан в 1576 г., Вулкан (Вълкан) в 1624 г.; Воукань в ХVI в. в Четвероевангелие (л. 1а, Опис I 45); село Вuканъ в 1772 г. (прип. в Служебник от 1554 г., л.1а, Опис I 486); Виканъ в ХVIII в. в Поп Стефанов поменик (л. 62б, Опис III 179); Вукан в 1878 г.

По време на Балканската война в 1912 година 17 души от селото се включват като доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Личности 
Родени във Вукан
 Захари Иванов, български революционер от ВМОРО, четник на Гроздан Рандев

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Краище
Знеполе
Глоговица

Глого̀вица е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Глоговица се намира в планински район.

История 
В стари документи и османски регистри селото е записвано така: Kулогвидже (Глоговица) в 1453 г., Гулогуфча-и баля (Горна Глоговица) Глогофча-и баля в 1576 г.; Глоговица в 1878 г.

Културни и природни забележителности 
На около 3 км от селото е манастирът „Свети Николай“. Основан е в 1865 година, а понастоящем черквата и жилищната му сграда са в развалини. Напоследък местното население организира събиране на средства за реставрация на манастира.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Краище
Знеполе
Горна Мелна

Горна Мелна е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Горна Мелна се намира в планината Кървав камък.

История 
Името е производно от „мел“ – ронлива скала; белезникава песъчлива почва, за сравнение старобългарското „мýлъ“ (варовик, вар).

В стари документи и османски регистри селото е записвано по следните начини: Гюрне Иммелне, Горна Имелна в 1576 г.; Горна Мелна в 1878 г.

При избухването на Балканската война двама души от Горна Мелна са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Населението през 1946 е 674 души, а днес в селото живеят едва 20-на души.

Редовни събития 
Събор на селото, който се провежда всяка година в събота след петдесетница по православния календар.

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън