alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
1827



Събития

Родени 
 Иван Ведър, български масон
 Максимилиан Фаянс, полски художник и фотограф
 21 май – Константин Победоносцев, руски политик
 12 юни – Йохана Спири, швейцарска писателка
 15 юни – Пьотър Шувалов, руски дипломат и политик
 20 август – Йозеф Щраус, австрийски композитор
 28 август – Екатерина Михайловна, Велика руска княгиня
 16 октомври – Арнолд Бьоклин, швейцарски художник
 17 ноември – Петко Славейков, български поет, писател, публицист, учител, общественик и фолклорист
 26 ноември – Елън Г. Уайт, американска религиозна писателка

Починали 
 17 февруари – Йохан Хайнрих Песталоци, швейцарски хуманист и педагог
 5 март – Пиер-Симон Лаплас, френски математик
 5 март – Алесандро Волта, италиански физик и химик
 26 март – Лудвиг ван Бетховен, германски композитор
 12 август – Уилям Блейк, английски поет и художник
 18 ноември – Вилхелм Хауф, немски поет и новелист

Вижте също:
 календара за тази година
1828



Събития

Родени 
 Гийом Лежан, френски пътешественик
 Григорий Доростолски и Червенски, български духовник
 Никола Образописов, Български художник и иконописец
 15 януари – Димитро Папазоглу, български предприемач
 8 февруари – Жул Верн, френски писател
 18 март – Уилям Рандъл Кримър, британски политик
 20 март – Хенрик Ибсен, норвежки драматург
 8 май – Анри Дюнан, швейцарски общественик
 12 май – Данте Габриел Росети, английски поет, преводач, илюстратор и живописец
 24 юли – Николай Чернишевски, руски писател и философ
 28 юли – Йосиф Гурко,
 27 август – Христо Г. Данов, български учител и книжовник
 6 септември – Александър Михайлович Бутлеров, руски химик (нов стил – 17 септември)
 9 септември – Йоаким Груев, български просветител и учител
 9 септември – Лев Толстой, руски писател
 15 септември – Александър Бутлеров, руски химик
 25 октомври – Драган Цанков, български политик
 18 ноември – Джон Лангдън Даун, английски учен, генетик
 25 ноември – Франьо Рачки, хърватски историк и общественик

Починали 
 16 април – Франсиско Гоя, испански художник
 22 септември – Шака Зулу, зулуски цар
 19 ноември – Франц Шуберт, Австрийски композитор

Вижте също:
 календара за тази година
1830



Събития 
 Френска окупация на Алжир.
 4 октомври – Белгия се обявява за независима държава от Холандия.
 20 декември – Независимостта на Белгия е призната от Великите сили.
 31 август – Едуин Биърд Бадинг получава патент за изобретяването на косачката.

Родени 
 Панайот Хитов, български революционер
 Перестю, валиде султан
 Виктор Румпелмайер, австрийски архитект
 Петър Арабаджията, български революционер
 Филип Тотю, български хайдутин и революционер
 18 януари – Григор Пърличев, български възрожденец, писател и преводач
 8 февруари – Абдул Азис, султан на Османската империя
 15 март – Паул фон Хайзе, немски писател, поет, драматург
 12 май г. – Алексей Саврасов, руски художник-пейзажист, передвижник († 1897 г.)
 20 май г. – Ектор Мало, френски писател
 8 юли – Александра Йосифовна, велика руска княгиня
 18 август – Франц Йозеф, император на Австро-Унгария
 8 септември – Фредерик Мистрал, френски поет
 15 септември – Порфирио Диас, мексикански политик
 3 декември – Фредерик Лейтън, английски художник
 10 декември – Емили Дикинсън, американска поетеса

Починали 
 22 януари – Анастасиос Каратасос, гръцки революционер
 17 март – Лоран Сен Сир, френски маршал
 6 април – Уилям Хамилтън, британски дипломат и археолог
 16 май – Жан Батист Жозеф Фурие, френски математик и физик
 26 юни – Джордж IV, британски крал
 26 август – Карл-Фридрих Фален, шведски учен
 15 септември – Уилям Хъскисън, британски политик
 8 декември – Бенжамен Констан, швейцарски писател
 17 декември – Симон Боливар, латиноамерикански революционер

Вижте също:
 календара за тази година
1831



Събития 
 19 ноември – Велика Колумбия окончателно се разпада на Нова Гранада, Венецуела и Еквадор.
 27 декември – Чарлс Дарвин започва историческото си пътешествие с кораба Бийгъл.

Родени 
 Игнаций Донъли, ирландско-американски учен, конгресмен в САЩ, писател
 15 февруари – Николай Ге, руски художник, передвижник († 1894 г.)
 13 юни – Джеймс Кларк Максуел, шотландски физик
 8 юли – Джон Пембъртън, американски фармацевт
 10 юли – Камий Писаро, френски импресионист
 8 август – Николай Николаевич, велик княз на Русия
 12 август – Елена Блаватска, руска теософка
 8 септември – Вилхелм Раабе, немски белетрист и художник († 1910 г.)
 6 октомври – Рихард Дедекинд, немски математик

Починали 
 21 януари – Ахим фон Арним, писател
 2 юни – Константин Павлович, велик княз на Русия
 29 юни – Хайнрих Фридрих Карл,
 30 август – Луиза Сакс-Гота-Алтенбургска, херцогина на Сакс-Кобург и Гота
 14 ноември – Георг Вилхелм Фридрих Хегел, немски философ
 16 ноември – Карл фон Клаузевиц, пруски военен стратег и теоретик

Вижте също:
 календара за тази година
1832



Събития

Родени 
 Осман паша, османски офицер
 Мелетий Софийски, български духовник
 Неофит VIII Константинополски, цариградски патриарх
 Стоян Костов, български просветен деец
 6 януари – Гюстав Доре, Художник и гравьор
 13 януари – Хорейшо Алджър, американски писател
 23 януари – Едуард Мане, френски художник
 23 януари – Едуар Мане, френски художник
 27 януари – Луис Карол, британски писател и математик
 27 януари – Артър Хюс, британски художник
 29 януари – Николай Игнатиев, руски дипломат
 10 март – Георги Ангелиев, български революционер
 19 април – Хосе Ечегарай, испански драматург
 10 юни – Николаус Ото, немски изобретател
 23 юни – Павел Чистяков, руски художник и преподавател
 5 август – Апостол Маргарит, арумънски просветител
 16 август – Вилхелм Вунт, германски психолог
 29 септември – Йоахим Опенхайм, еврейски равин
 6 ноември – Михаил Николаевич, велик княз на Русия
 29 ноември – Луиза Мей Олкът,
 8 декември – Бьорнстерн Бьорнсон, норвежки писател
 8 декември – Бьорнстерне Бьорнсон, норвежки писател
 15 декември – Густав Айфел, френски инженер
 30 декември – Михаил Константинович Клодт, руски художник, пейзажист († 1902 г.)

Починали 
 Андрю Бел, британски педагог
 4 март – Жан-Франсоа Шамполион, френски египтолог
 10 март – Муцио Клементи, Английски пианист-виртуоз, композитор и клавирен педагог от италиански произход
 22 март – Йохан Волфганг фон Гьоте, немски писател
 15 май – Карл Фридрих Целтер, немски композитор
 31 май – Еварист Галоа, френски математик
 10 юни – Мануел Гарсия (баща), испански оперен певец, композитор и педагог (р. 1775 г.)
 21 юни – Амалия фон Хесен-Дармщат, германска принцеса
 22 юли – Наполеон II,
 17 август – Пиер Домени, френски офицер
 23 август – Йохан Георг Ваглер, германски зоолог
 24 август – Никола Леонар Сади Карно, френски физик
 21 септември – Уолтър Скот, шотландски романист и поет
 15 ноември – Жан-Батист Сей, френски икономист

Вижте също:
 календара за тази година
1833



Събития 
 25 ноември – Земетресение в Суматра, Индонезия

Родени 
 Казимир Ернрот, руски генерал
 Александър Нелидов, руски дипломат
 Георги Вълкович, български лекар и политик
 Пьотър Гресер, руски офицер
 Феликс Бракмон, френски художник и гравьор
 Хараламби Натов, български свещеник и просветител
 19 януари – Ели Дюкомен, швейцарски политик
 28 март – Нил Попов, руски историк
 2 април – Август Александър Ярнефелт, руски офицер
 4 май – Валерий Якоби, руски художник († 1902 г.)
 7 май – Йоханес Брамс, немски композитор и пианист
 20 юни – Леон Бона, френски художник
 28 август – Едуард Бърн-Джоунс, британски художник
 20 септември – Ернесто Теодоро Монета, италиански политик
 2 октомври – Вито Позитано, италиански дипломат
 18 октомври – Васил Попович, български писател
 21 октомври – Алфред Нобел, шведски преприемач
 10 ноември – Добри Войников
 11 ноември – Леандър Леге, френски дипломат
 12 ноември – Александър Бородин, руски композитор
 19 ноември – Вилхелм Дилтай, немски философ
 6 декември – Джон Сингълтън Мосби, американски военен

Починали 
 5 юли – Жозеф Ниепс, френски изобретател
 11 юли – Яган, австралийски военачалник
 29 септември – Фернандо VII, крал на Испания

Вижте също:
 календара за тази година
1834

1834 (MDCCCXXXIV) година е обикновена година, започваща в сряда според Григорианския календар.

Събития 
 16 октомври – Пожар унищожава по-голямата част от оригиналната сграда на Уестминстърския дворец (парламента) в Лондон.

Родени 
 Бранислав Велешки, български революционер († 1919 г.)
 Георги Бабаджанов, български революционер († 1894 г.)
 Спиро Джеров, български революционер († 1868 г.)
 Лев Каменев – руски художник, пейзажист († 1886 г.)
 2 януари – Тодор Бурмов, български политик († 1906 г.)
 18 януари – Йоаким III, константинополски патриарх († 1912 г.)
 27 януари – Димитрий Менделеев, руски химик (нов стил 8 февруари) († 1907 г.)
 1 февруари – Кузман Шапкарев, български книжовник и фолклорист († 1909 г.)
 16 февруари – Ернст Хекел, немски естественик († 1919 г.)
 17 март – Готлиб Даймлер, германски инженер († 1900 г.)
 21 март – Иван Найденов, български публицист († 1910 г.)
 24 март – Уилям Морис, английски дизайнер, художник, писател и социалист († 1896 г.)
 7 април – Григорий Мясоедов, руски художник, передвижник († 1911 г.)
 30 април – Джон Лъбок, английски археолог, политик и естественик († 1913 г.)
 19 юли – Едгар Дега, френски художник, импресионист († 1917 г.)
 5 август – Евалд Херинг, германски физиолог († 1918 г.)
 26 септември – Димитър Павлович, български лекар († 1911 г.)
 15 октомври – Петър Оджаков, български просветен деец († 1916 г.)
 13 ноември – Николай Столетов, руски офицер († 1912 г.)
 30 декември – Ернст Равенщайн, немско-британски географ († 1913 г.)

Починали 
 12 февруари – Фридрих Шлайермахер, германски теолог (р. 1768 г.)
 25 юли – Самюъл Колридж, английски поет (р. 1772 г.)
 10 септември – Хрисант Константинополски, цариградски патриарх (р. 1768 г.)
 24 септември – Педру I, император на Бразилия (р. 1798 г.)
 23 декември – Томас Малтус, британски учен – икономист и социолог (р. 1766 г.)

Вижте също:
 календара за тази година
1835



Събития 
 1 декември – Ханс Кристиан Андерсен издава първата си книга с приказки.
 Решителни българи от Търново подготвят Велчовата завера.
 Габровското училище било открито.

Родени 

 Манолаки Ташев, български политик
 Станка Николица-Спасо-Еленина, българска книжовничка, преводачка и поетеса
 Христо Македонски, български революционер и войвода
 август – Цани Гинчев, български писател
 9 януари – Ивасаки Ятаро, японски финансист и индустриалец
 18 януари – Цезар Кюи, руски композитор († 1918)
 15 февруари – Димитриос Викелас, гръцки бизнесмен
 25 февруари – Масайоши Мацуката, Министър-председател на Япония
 11 март – Алексей Корзухин, руски художник, передвижник († 1894 г.)
 15 март – Едуард Щраус, австрийски композитор
 9 април – Леополд II, крал на белгийците
 7 юли – Бачо Киро, български учител, революционер, книжовник, историк, читалищен деец и фолклорист
 27 юли – Джозуе Кардучи, италиански поет
 27 юли – Илия Цанов, български политик
 5 август – Кристиан Вагнер, немски писател († 1918 г.)
 10 септември – Тодор Икономов, български политик
 17 септември – Михаил Петрович Клодт, руски художник, передвижник († 1914 г.)
 9 октомври – Камий Сен-Санс, френски композитор
 25 ноември – Андрю Карнеги, американски бизнесмен и филантроп († 1919)
 29 ноември – Цъси, императрица на Китай
 30 ноември – Марк Твен, американски писател
 9 декември – Николай Павлович, български художник и литограф († 1894)

Починали 
 2 март – Франц II, император на Свещената Римска империя и първи император на Австрийската империя
 8 април – Вилхелм фон Хумболт, германски филолог, философ, лингвист и държавник
 23 септември – Винченцо Белини, италиански композитор
 21 ноември – Сеишу Ханаока, японски лекар
 5 декември – Аугуст фон Платен, немски поет (р. 1796 г.)

Вижте също:
 календара за тази година
1836



Събития

Родени 
 Анастасиос Пихеон, гръцки революционер († 1913 г.)
 Нестор Марков, български просветен деец († 1916 г.)
 Поп Грую Бански, български духовник и революционер († 1908 г.)
 Теодосий Икономов, български просветен деец († 1871/1872 г.)
 8 януари – Лорънс Алма-Тадема, британски художник († 1912 г.)
 18 февруари – Шри Рамакришна, Индийски гуру († 1886 г.)
 21 февруари – Лео Делиб, френски композитор († 1891 г.)
 16 май – Димитри Атанасеску, арумънски просветител († 1907 г.)
 17 май – Вилхелм Щайниц, австро-американски шахматист и първи световен шампион по шах (1866 – 1894) († 1900 г.)
 12 октомври – Нико Попов, първи кмет на Бургас († 1905 г.)

Починали 
 27 януари – Вилхелмина от Баден, Велика херцогиня на Хесен
 10 юни – Андре-Мари Ампер, френски физик, математик и естествоизпитател
 1 юли – Феликс дьо Божур, френски дипломат
 2 септември – Уилям Хенри, английски химик
 5 септември – Фердинанд Раймунд, австрийски драматург (* 1790 г.)
 17 септември – Антоан-Лоран дьо Жусийо, френски ботаник
 23 септември – Мария Малибран, испанска оперна певица
 6 ноември – Шарл X, крал на Франция
 30 ноември – Пиер-Симон Жирар, френски инженер

Вижте също:
 календара за тази година
1837



Събития 
 Уилям Проктър и Джеймс Гембъл основават „Проктър и Гембъл“

Родени 
 ? – Пиер Огюст Кот, френски художник
 Марко Балабанов, български политик
 Ангел Обретенов, български революционер
 Иван Касабов, български революционер
 Мирон Бешков, български общественик
 Стефан Сливков, български революционер и политик
 Цачо Шишков, български доброволец
 23 февруари – Димитър Душанов, български книжовник, преводач
 21 април – Фредрик Байер, датски политик
 29 април – Жорж Буланже, френски генерал
 27 май – Иван Крамской, руски художник и критик
 22 юни – Пол Чарлс Морфи, американски шахматист
 22 юни – Пол Морфи, американски шахматист
 18 юли – Васил Левски, български революционер и национален герой (стар стил – 6 юли)
 11 август – Сади Карно, Президент на Франция
 14 декември – Марин Калугеров, български духовник
 24 декември – Елизабет Баварска (Сиси), австрийска императрица

Починали 
 11 януари – Франсоа Жерар, френски художник
 29 януари – Александър Пушкин, руски писател (нов стил: 10 февруари)
 19 февруари – Георг Бюхнер, немски писател
 31 март – Джон Констабъл, английски художник
 5 май – Николо Дзингарели, италиански композитор (р. 1752 г.)
 20 юни – Уилям IV, крал на Великобритания
 8 октомври – Шарл Фурие,
 17 октомври – Йохан Непомук Хумел, именит музикант от епоха на преход
 26 октомври – Артър Улф, английски инженер

Вижте също:
 календара за тази година
1838



Събития

Родени 
 Марин Дринов, български историк
 Сюлейман паша, османски офицер
 Агапий Войнов, български просветен деец
 Андрей Стоянов, български политик
 Методий Кусев, български духовник
 Христо Иванов-Големия, български революционер и политик
 25 януари – Юлия Вревска, руска баронеса
 9 февруари – Ивлин Ууд, британски фелдмаршал
 16 февруари – Шигенобу Окума, Министър-председател на Япония
 5 април – Тодораки Пешов, български политик
 16 април – Ернест Солвей, белгийски химик
 22 април – Аритомо Ямагата, Министър-председател на Япония
 28 април – Тобиас Михаел Карел Асер, холандски политик
 6 юни – Томас Глоувър, шотландски търговец
 6 юли – Ватрослав Ягич, хърватски славист
 8 юли – Фердинанд фон Цепелин, Германски граф, генерал и авиоконструктор
 8 октомври – Джон Хей, американски политик
 25 октомври – Жорж Бизе, френски композитор

Починали 
 17 май – Шарл Морис дьо Талейран, френски политик
 19 юли – Пиер Луи Дюлон, френски физик и химик
 21 август – Аделберт фон Шамисо, немски писател и учен
 22 септември – Салих Ага,
 24 октомври – Джоузеф Ланкастър, английски учител
 20 декември – Франсоа Пуквил, френски дипломат и учен

Вижте също:
 календара за тази година
1840



Събития 
 Руснаците основават град Александропол в Армения.

Родени 
 Васил Друмев, български писател
 Димитър Пъшков, български революционер
 Михаил Байловски, български общественик от Македония
 Американски Кон, индиански вожд
 Васил Караконовски, български лекар
 Джоузеф, индиански вожд
 Димитър Попгеоргиев, български революционер
 Дионисий Ловчански, български духовник
 Иван Попов, български просветен деец
 Константин Станишев, български просветен деец
 Симеон, варненски и преславски митрополит
 1 януари – Данаил Попов, български революционер
 23 януари – Ернст Карл Абе, немски физик и оптик
 5 февруари – Джон Бойд Дънлоп, шотландски изобретател
 26 февруари – Юджийн Скайлър, АмериканецДипломат, писател, преводач
 28 февруари – Анри Дюверие, френски пътешественик и изследовател
 20 март – Иларион Прянишников, руски художник, передживник
 2 април – Емил Зола, френски писател и критик
 5 май – Йосиф I, екзарх български
 7 май – Пьотр Чайковски, руски композитор
 7 май – Пьотър Чайковски, руски композитор
 10 май – Хаджи Димитър, български революционер
 11 май – Стефан Караджа, български войвода и национален герой
 12 юни – Якоб Арбес, чешки писател и журналист
 28 юни – Димитър Горов, български революционер
 14 август – Рихард фон Крафт-Ебинг, немски психиатър
 21 септември – Мурад V, Султан на Османската империя
 16 октомври – Кийотака Курода, Министър-председател на Япония
 16 октомври – Милош Милоевич, сръбски историк
 12 ноември – Огюст Роден, френски скулптор
 14 ноември – Клод Моне, френски импресионист

Починали 
 22 януари – Йохан Фридрих Блуменбах, германски биолог
 2 март – Хайнрих Вилхелм Олберс, немски астроном
 25 април – Симеон Дени Поасон, френски математик и физик
 7 май – Каспар Давид Фридрих, немски художник
 25 май – Александър Римски-Корсаков, руски генерал
 27 май – Николо Паганини, италиански композитор
 7 юни – Фридрих Вилхелм III, крал на Прусия
 25 август – Карл Имерман, немски писател (р. 1796 г.)
 7 септември – Жак Макдоналд, френски маршал
 12 декември – Жан-Етиен Ескирол, френски психиатър

Вижте също:
 календара за тази година
1841



Събития 
 ? – Открити са Мерзебургските заклинания от Георг Вайц.
 ? – Захарий Зограф се жени в Самоков за Катерина Хаджигюрова.
 1 март – Просветителят и общокултурен деец Атанас Иванов открива в Стара Загора Взаимно училище към храма „Св. Николай Чудотворец“. Негов пряк наследник е днешното VI Основно училище „Св. Никола“.
 4 април – Джон Тайлър става 10-ият президент на САЩ.
 31 май – Основано е Сръбското книжовно дружество.

Родени 
 ? – Анри Файол, френски учен
 ? – Антонин Колар, чешки архитект
 ? – Арнолд Ремлинген, руски офицер
 ? – Димитър Поптенев Енчев, български възрожденец
 ? – Дядо Симо, български революционер
 ? – Петър Димитров, български църковен и просветен деец
 ? – Стоил войвода, българския революционер
 21 януари – Едуар Шуре, френски писател и мистик
 28 януари – Хенри Мортън Стенли, уелско-американски пътешественик
 11 февруари – Йоан Караяни, румънски фолклорист
 25 февруари – Пиер-Огюст Реноар, френски художник
 3 март – Джон Мъри, британски океанограф от шотландски произход
 28 април – Николай Маковски, руски художник, передвижник († 1886 г.)
 7 юни – Карл Лемох, руски художник от немски произход († 1910 г.)
 13 юли – Ото Вагнер, австрийски архитект
 8 септември – Антонин Дворжак, чешки композитор
 13 септември – Валери Еляш Радзиковски, полски художник
 28 септември – Жорж Клемансо, френски политик
 14 октомври – Ито Хиробуми, японски политик
 9 ноември – Едуард VII, британски монарх
 11 ноември – Албърт Маркам, английски адмирал
 21 ноември – Луиджи Мария Албертис, италиански естественик
 6 декември – Фредерик Базил, френски художник
 20 декември – Фердинан Бюисон, френски политик
 22 декември – Ото Пипер, немски изследовател
 27 декември – Филип Шпита, музикален учен

Починали 
 17 февруари – Фердинандо Карули, италиански композитор
 16 март – Феликс Савар, френски учен
 4 април – Уилям Хенри Харисън, 9-и президент на САЩ
 23 април – Едмънд Фанинг, американски мореплавател
 31 май – Джордж Грийн, английски физик
 27 юли – Михаил Лермонтов, руски писател
 9 септември – Огюстен Пирам дьо Кандол, швейцарски ботаник
 9 октомври – Карл Фридрих Шинкел, германски архитект
 21 ноември – Никола Клеман, френски химик

Вижте също 
 календара за тази година
1842



Събития

Родени 
 Вилхелм Томсен, датски езиковед
 Никола Падарев, български просветен деец
 Тодор Пеев, български общественик и политик
 Христо Стоянов, български юрист и политик
 3 януари – Янко Мустаков, български композитор, диригент и педагог
 11 януари – Уилям Джеймс, американски философ
 15 януари – Йозеф Бройер, австрийски психиатър
 22 януари – Аугуст Стриндберг, шведски драматург
 25 февруари – Карл Май, немски писател
 26 февруари – Камий Фламарион, френски астроном
 18 март – Стефан Маларме, френски поет
 7 юли – Камило Голджи, италиански невролог и нобелов лауреат
 8 юли – Николай Бенардос, руски учен
 26 юли – Алфред Маршал, икономист
 15 август – Арсени Костенцев, български просветител и общественик
 30 август – Александра Александровна, велика руска княгиня
 7 септември – Йохан Цукерторт,
 21 септември – Абдул Хамид II, султан на Османската империя
 14 октомври – Василий Верешчагин, руски живописец-баталист
 1 ноември – Стоян Новакович, сръбски учен и политик
 9 декември – Пьотър Кропоткин, руски учен и теоретик на анархизма
 12 декември – Пьотр Кропоткин, руски учен и теоретик на анархизма

Починали 
 23 март – Стендал, френски писател
 24 юни – Антим V Константинополски, цариградски патриарх
 28 юли – Клеменс Брентано, немски поет
 15 септември – Питър Юарт, шотландски инженер

Вижте също:
 календара за тази година
1844



Събития 
 На 21 март е сключен едикт за веротърпимост в Светите земи между британското и османското правителства.
 27 февруари – Доминиканската република спечели независимост от Хаити
 24 май – Самюъл Морз изпраща първата телеграма
 15 юни – Чарлз Гудиър създава патент за вулканизация
 1-во българско списание „Любословие“

Родени 
 Георги Живков, български политик
 Ованес Съваджъян, български общественик
 1 февруари – Грандвил Стенли Хол, американски психолог
 20 февруари – Лудвиг Болцман, австрийски физик
 20 февруари – Джошуа Слоукъм, канадски пътешественик
 18 март – Николай Римски-Корсаков, руски композитор
 25 март – Адолф Енглер, германски ботаник
 30 март – Пол Верлен, френски поет
 16 април – Анатол Франс, френски писател
 13 май – Цанко Дюстабанов, български революционер
 28 май – Леонид Соболев, руски генерал и политик
 3 юни – Детлев фон Лилиенкрон, немски поет и драматург
 12 юни – Джанюариъс Макгахан, американски журналист
 29 юни – Петър I, крал на сърби, хървати и словенци
 24 юли – Иля Репин, руски художник
 6 август – Алфред, британски благородник
 30 август – Фридрих Рацел, германски географ
 22 октомври – Сара Бернар, френска драматична актриса
 22 октомври – Луи Риел, канадски политик и революционер
 27 октомври – Клас Понтус Арнолдсон, шведски политик
 1 (13) ноември – Никодим Кондаков, руски изкуствовед и византинист
 25 ноември – Карл Бенц, германски инженер
 6 декември – кап. Петко войвода, български революционер, хайдутин и войвода

Починали 
 3 юни – Луи XIX, дофин на Франция
 27 юни – Джоузеф Смит, американски религиозен водач
 27 юли – Джон Далтон, английски химик и физик
 10 август – Александра Николаевна,

Вижте също:
 календара за тази година
1845



Събития 

Меморандумът от 1845 година е първата програма за културно-национална автономия на българите.

Родени 
 Иван Балтов, български революционер
 Йосиф Иванович, румънски композитор
 Милан Радивоев, български книжовник
 Тодор Куков, български революционер
 Христо Ковачев, български революционер
 1 януари – Васил Петлешков, български революционер
 7 февруари – Фьодор Успенски, руск историк и археолог
 15 февруари – Илайхю Рут, американски политик
 3 март – Георг Кантор, немски математик
 27 март – Вилхелм Рьонтген, немски физик
 24 април – Карл Спителер, швейцарски поет
 15 май – Иля Мечников, руски биолог
 25 май – Марин Поплуканов, български революционер и политик
 17 юни – Петър Карапетров, български публицист, книгоиздател, историк на Панагюрище
 10 август – Абай Кунанбаев, казахски поет и писател
 25 ноември – Еса де Кейрош, португалски писател
 20 декември – Франц Тоула, австрийски геолог
 31 декември – Никола Пашич, сръбски политик

Починали 
 Георги Бусилин, български книжовник
 17 март – Кирил Пейчинович, български просветител
 12 май – Аугуст Вилхелм Шлегел, немски писател (* 1767 г.)
 8 юни – Андрю Джаксън, седмият президент на САЩ
 11 юни – Карл Юлиус Перлеб, германски ботаник
 27 октомври – Жан Пелтие, Френски физик

Вижте също:
 календара за тази година
1846



Събития 
 Класното училище в Копривщица.
 Основан е град Блумфонтейн, РЮА
 15 януари – Издаден е романът на Фьодор Достоевски „Бедни хора“.
 21 януари – Основан е историческият национален ежедневен вестник Дейли Нюз във Великобритания.
 17 март – Състои се премиерата на операта Атила от Джузепе Верди в оперния театър „Ла Фениче“ във Венеция.
 20 април – Излиза първият брой на първия български информационен и общообразователен вестник Български орел в Лайпциг.
 25 април – Започва Мексиканско-американската война.
 16 юни – Пий IX става римски папа. Понтификатът му продължава 32 г. и е най-дългият в историята на Римокатолическата църква.
 18 юни – За първи път е издигнато Знамето на Калифорния в Сонома.
 23 септември – Открита е планетата Нептун.
 10 октомври – Открит е Тритон – най-големият естествен спътник на Нептун.

Родени 
 Вячеслав Плеве, руски политик
 Бутрос Гали, египетски политик
 Димитър Филов, български офицер
 Никола Иванов, български революционер († 1868 г.)
 Рудолф Рети, австрийски актьор
 Стефан Попов, български актьор и режисьор († 1920 г.)
 5 януари – Рудолф Ойкен, германски философ († 1926 г.)
 7 януари – Димитър Моллов, български лекар и политик
 7 януари – Теодосий Скопски, български духовник и учен
 12 януари – Гайтано де Бурбон, австрийски аристократ († 1871 г.)
 30 януари – Франсис Брадли, британски философ († 1924 г.)
 7 февруари – Владимир Маковски, руски художник († 1920 г.)
 26 февруари – Бъфало Бил, американски шоумен
 1 март – Киро Тушлеков, български патриот и книжовник
 4 април – Лотреамон, френски поет
 5 април – Таньо Стоянов, български революционер
 19 април – Луис Хорхе Фонтана, аржентински топограф († 1920 г.)
 20 април – Георги Икономов, български революционер
 5 май – Хенрик Сенкевич, полски писател
 8 май – Емил Гале, френски художник († 1904 г.)
 18 май – Петер Карл Фаберже, руски бижутер
 29 май – Алберт Апони, унгарски политик († 1933 г.)
 17 юли – Николай Николаевич Миклухо-Маклай, руски етнограф и антрополог
 24 юли – Елън Мария Стоун, американска мисионерка
 27 юли – Георги Данчов, български художник († 1908 г.)
 9 октомври – Юлиус Маги, швейцарски предприемач и индустриалец
 20 октомври – Уилям Макгрегър, шотландски политик († 1919 г.)
 21 октомври – Едмондо де Амичис, италиански писател († 1908 г.)

Починали 
 Георги Мамарчев, български революционер
 Иван Апостолов, български революционер
 15 февруари – Ото Коцебу, руски мореплавател (* 1788 г.)
 17 март – Фридрих Вилхелм Бесел, немски астроном (* 1784 г.)
 24 април – Джироламо Крешентини, италиански певец
 1 юни – Григорий XVI, римски папа (* 1765 г.)
 25 юли – Луи Бонапарт, Крал на Холандия (* 1778 г.)
 24 август – Иван Крузенщерн, руски мореплавател (* 1770 г.)
 25 август – Джузепе Ачерби, италиански пътешественик (* 1773 г.)
 19 ноември – Мария Михайловна, велика руска княгиня (* 1825 г.)
 23 декември – Жан Батист Бори дьо Сен Венсан, френски учен

Вижте също:
 календара за тази година
1847



Събития

Родени 
 Димитър Греков – български политик
 Емануил Богориди – румънски аристократ
 Тодор Кирков – български революционер
 5 (17) януари – Николай Жуковски, руски учен, създател на науката аеродинамика
 Иржи Прошек, чешки предприемач
 Никола Живков, български просветен деец
 Петър Иванов, български просветен деец
 май – Василий Доростолски и Червенски, български духовник
 11 февруари – Томас Едисън, американски изобретател
 1 април – Йордан Брадел, български лекар
 19 април – Фердинанд Фелнер, австрийски архитект
 7 май – Арчибалд Роузбъри, британски политик
 23 май – Михаил Греков, революционер и публицист
 1 юли – Хайнрих Гелцер, немски историк
 13 август – Георги Странски, български политик
 20 август – Болеслав Прус, Полски писател
 14 септември – Павел Яблочков, руски изобретател
 21 октомври – Джузепе Джакоза, италиански писател, драматург и либретист
 24 октомври – Атанас Гюдженов, български художник († 1936)
 8 ноември – Брам Стокър, ирландски писател
 25 декември – Христо Ботев, български поет, революционер и патриот.

Починали 
 29 януари – Атанасиос Христопулос, гръцки поет и учен
 13 септември – Никола Удино, френски маршал
 2 октомври – Васил Априлов, български просветен деец и книжовник
 3 ноември – Феликс Менделсон Бартолди, Немски композитор, диригент и пианист
 17 декември – Мария-Луиза Австрийска, императрица на Франция, херцогиня на Парма и Пиаченца
 31 декември – Аделаид Орлеанска, френска принцеса

Вижте също:
 календара за тази година
1848

Тази година е от много голямо значение в исторически план поради вълната от революции. Това са поредица от широко разпространените борби за по-либерални правителства, които избухват от Бразилия до Унгария; макар че повечето от тях не успяват в непосредствените си цели, те променят значително политическата и философската нагласа и оказват значително влияние през останалата част от века.

Събития 
 24 януари – Започва Калифорнийската златна треска в Сакраменто.
 22 февруари – Започва Френска революция (1848) в Париж.
 13 март – Канцлерът на Австрия Клеменс фон Метерних напуска поста си след близо 40-годишно управление.
 28 ноември – Берн е избран за столица на Швейцария.

Продължаващи събития 
 Големия глад в Ирландия (1845 – 1849)

Родени 
 Михаил Радославов, български революционер
 Алексей Церетели, руски дипломат
 Васил Личев, български революционер
 Пиер-Жорж Жанио, френски художник
 2 януари – Георги Тишев, български политик
 4 януари – Таро Кацура, Министър-председател на Япония
 6 януари – Христо Ботев (стар стил – 25 декември 1847 г.)
 12 януари – Василий Суриков, руски художник, исторически живописец († 1916 г.)
 Педро Монт Монт, чилийски политик и президент на Чили (1906 – 1910)
 16 февруари – Октав Мирбо, френски писател
 16 февруари – Хуго де Фриз, холандски ботаник
 18 февруари – Луис Комфорт Тифани, американски художник и дизайнер
 4 март – Карл де Бур, немски историк
 15 март – Иван Драсов, революционер, член на Центр. к-т на БРЦК, общественик
 20 април – Курд Ласвиц, немски писател († 1910 г.)
 24 април – Георги Кирков, български учен
 21 май – Търпо Поповски, български свещеник от Македония
 23 май – Ото Лилиентал, германски авиатор и изобретател
 25 май – Хелмут фон Молтке, германски военачалник
 7 юни – Пол Гоген, френски художник
 9 юли – Роберто I Бурбон-Пармски, херцог на Парма и Пиаченца
 15 юли – Вилфредо Парето, икономист и социолог
 2 август – Йозеф Шмаха, чешки актьор, режисьор и педагог
 8 ноември – Готлоб Фреге, немски математик и философ
 11 ноември – Ханс Делбрюк, немски историк
 2 декември – Стефан Любомски, български военен деец
 4 декември – Ради Иванов, български революционер и общественик

Починали 
 Неофит Бозвели, български духовник
 27 март – Габриел Биброн, френски зоолог
 8 април – Гаетано Доницети, италиански композитор
 24 май г. – Анете фон Дросте-Хюлзхоф, немска поетеса (р. 1797 г.)
 4 юли – Франсоа Рене дьо Шатобриан, френски писател и политик
 21 юли – Христаки Павлович, български просветен деец
 26 юли – Анастасиос Палатидис, гръцки лекар и общественик
 7 август – Йонс Берцелиус, шведски химик
 12 август – Джордж Стивънсън, английски изобретател
 13 септември – Мария-Изабела Бурбон-Испанска, кралица на Двете Сицилии
 31 октомври – Стивън У. Киърни, Американски военачалник
 24 ноември – Уилям Лемб, английски политик, аристократ
 24 ноември – Уилям Ламб, английски политик, аристократ
 18 декември – Бернард Болцано, чешки математик
 19 декември – Емили Бронте, английска писателка

Вижте също:
 календара за тази година
1849



Събития 
 Стефан Богориди дарява свой имот, на който е построена българската църква "Св.Стефан"

Родени 
 Джеймс Тейлър Кент, американски лекар
 Кузман Шапарданов, български просветен деец
 Никола Чернокожев, български просветни дейци
 Христо Телятинов, български духовник и учител
 4 януари – Никола Сукнаров, български политик
 5 януари – Василий Немирович-Данченко, руски писател
 13 януари – Константин Йованович, Български архитект
 17 януари – Андон Балтов, български революционер
 20 февруари – Иван Евстратиев Гешов, български политик
 6 април – Джон Уилям Уотърхаус, британски художник
 28 май – Никола Обретенов
 13 юли – Херман Хелмер, австрийски архитект
 2 август – Мария-Пия Бурбонска, херцогиня на Парма и Пиаченца
 9 септември – Никола Войновски, български революционер
 14 септември – Иван Павлов, руски физиолог
 20 септември – Джордж Бърд Гринел, американски естествоизпитател
 23 октомври – Кинмочи Сайонджи, Министър-председател на Япония
 24 ноември – Франсис Ходжсън Бърнет, британско-американска писателка
 6 декември – Аугуст фон Макензен, германски фелдамаршал

Починали 
 8 февруари – Франце Прешерн, словенски поет
 3 април – Юлиуш Словацки, полски поет
 18 април – Хокусай, художник и гравьор
 11 май – Ото Николай, пруски композитор
 12 юни – Анджелика Каталани, италианска оперна певица
 10 юли – Александра Александровна, велика руска княгиня
 30 юли – Джейкъб Пъркинс, американски изобретател
 31 юли – Шандор Петьофи, унгарски поет и революционер
 9 септември – Михаил Павлович, велик княз на Русия
 25 септември – Йохан Щраус, австрийски композитор
 5 октомври – Агапий Врачански, православен духовник
 7 октомври – Едгар Алън По, американски писател
 17 октомври – Фредерик Шопен, полски композитор и пианист
 12 декември – Марк Брюнел, френски изобретател и предприемач
 13 декември – Йохан Центуриус фон Хофмансег, германски биолог
 20 декември – Уилям Милър, основател на адвентисткото движение (* 1782)

Вижте също:
 календара за тази година
1910-те

1910-те са десетилетие на 20 век, обхващащо периода от 1 януари 1910 до 31 декември 1919 година.

През това десетилетие стават едни от най-големите трагедии в света. Потъването на Титаник (1912) и започването на Балканската война през същата година. Две години по-късно (1914) започва Първата световна война с милиони жертви, а последиците са Версайският договор с множество ограничения за Централните сили. Към края на десетилетието (1917 – 1918) избухва Октомврийската революция, която приключва с убийството на семейство Романови – последната царска династия в Русия. През същата година избухва и световна епидемия, позната като „Испански грип“. През това десетилетие жените започват протести за равенство между половете.
1920-те

1920-те са третото десетилетие на 20 век, обхващащо периода от 1 януари 1920 до 31 декември 1929 година. В Канада и САЩ годините са наричани „Бурните („ревящите“) двадесети (години)“ (Roaring Twenties), в Европа – като „Златните двадесети“, а във Франция – като „Лудите двадесети“.

Политика и икономика 

След края на Първата световна война много държави в Европа са в криза. Русия напуска войната след Октомврийската революция и на 30 декември 1922 е сформирана държава от нов, социалистически тип: СССР. Малко по-късно, на 21 януари 1924 година, умира нейният основател Владимир Илич Ленин. Също през 1922 година Бенито Мусолини става министър-председател на Италия, което бележи началото на идването на фашизма в Европа. След войната през 1919 година е създадено Обществото на народите, което да функционира като правителство на правителствата, като разрешава споровете между отделните държави по открит и законен начин. То играе важна роля в периода между двете войни. Япония разширява влиянието си в Азия. В САЩ започва урбанизация и населението в градовете за първи път надминава това в селата и аграрните райони.

В САЩ е обявен сухият режим, който трае от 1919 до 1933 година и представлява забрана за производство и продажба на алкохол. Това води до разрастването на контрабандата, като особено известен бандит от това време е Ал Капоне.

В България през 1923 година избухва Септемврийското въстание, а през 1925 година е организиран Атентата в църквата „Света Неделя“.

Изкуство и технологии 

Чарлз Линдберг става първият човек, прелетял сам през 1927 година Атлантика без прекъсване, от Ню Йорк до Париж. Warner Brothers слагат край на нямото кино и пускат първия озвучен филм, а веднага след това и първият „говорещ“ филм – „Джаз певецът“ през 1927 година. През 1929 година излиза първият цветен говорещ филм. Известни писатели от този период са Ърнест Хемингуей, Франсис Скот Фицджералд, Ерих Мария Ремарк и Джон Стайнбек.

Това са годините на разцвет на джаза и чарлстона, които се считат за провокативни и неприлични за времето си. За първи път в историята женските рокли се скъсяват над глезена и също така жените подстригват косите си късо. През 1920 г. Коко Шанел лансира модата на „придобиването на загар“, което води до нов модел бански костюми.

Източници
1930-те

1930-те са десетилетие на 20 век, обхващащо периода от 1 януари 1930 до 31 декември 1939 година.

Десетилетието се характеризира с икономическа депресия, настъпила след краха на Уолстрийт, известна като Голямата депресия, довела в световен мащаб до безработица и бедност. В резултата на това в редица страни на Европа и Южна Америка се установяват авторитарни режими, най-известен от които е Третият райх в Германия. Някои по-слаби страни като Етиопия, Китай и Полша са нападнати от експанзионистичен сили, като последното нахлуване води до избухването на Втората световна война през 1939 г. През десетилетието процъфтяват нови технологии, особено в областта на междуконтиненталните въздушни полети, развиват се радиото и киното.
1940-те

1940-те са десетилетие на 20 век, обхващащо периода от 1 януари 1940 до 31 декември 1949 година.

Първата половина от десетилетието е белязана от Втората световна война която слага своя отпечатък върху страните и хората в Европа, Азия и по света. Последиците от войната се усещат дълго след приключването на военните действия, а изтощената Европа е разделена на две сфери на влияние от страна на Западния свят и Съветския съюз и започва Студената война. В следвоенната ера са създадени нови институции за потушаване на вътрешни и външни конфликти: ООН и системата Бретън Уд които улесняват икономическото възстановяване и водят до подем, продължил до 1970-те. След войната протича деколонизация и се появяват нови държави и правителства като Индия, Пакистан, Израел, Виетнам, които провъзгласяват своята независимост, макар че често това е съпроводено с кръвопролития. През десетилетието са поставени основите на нови технологии (като компютрите, ядрената енергия и реактивните двигатели), често водещи началото си като разработки с военни приложения, които по-късно са адаптирани за граждански цели.
1950-те

50-те години на XX век са десетилетието, обхващащо периода от 1 януари 1950 до 31 декември 1959 година.

Към края на десетилетието светът вече се е възстановил от последиците на Втората световна война, а Студената война, започнала в края на 40-те години на XX век, прераства в оспорвано съревнование между САЩ и Съветския съюз.

Десетилетието е ознаменувано със сблъсъци между комунизма и капитализма, основно в Северното полукълбо. Корейската война (1951 – 1953) е първият горещ конфликт в рамките на Студената война, това е сблъсък между САЩ и техните съюзници от ООН, от една страна, и комунистическите сили Китай и СССР, от друга страна.

В Европа нараства напрежението в Берлин, разделен на окупационни зони, като стотици хиляди германци от Източен Берлин (съветската зона) преминават в Западен Берлин (187 000 през 1950; 165 000 през 1951; 182 000 през 1952 и 331 000 през 1953. През 1953 започва Кубинската революция, завършила през 1959 година с победа на въстаниците начело с Фидел Кастро. В Унгария през есента на 1956 г. избухва Унгарската революция, но е потушена от съветски войски.

Започва космическата надпревара с изстрелването на Спутник-1. Нарастват тестовете на ядрено оръжие (като РДС-37 и американски тестове в Невада (Operation Upshot-Knothole), допринасяйки за установяване на политически консервативен климат. В САЩ възниква и достига апогей маккартизмът с публични заседания на комисии от двете палати на Конгреса и дал начало на дългогодишни антикомунистически настроения. Започва деколонизация в Африка и Азия, която се ускорява през следващото десетилетие.

В средата на десетилетието изгрява звездата на Елвис Пресли и започва ерата на рокендрола в музиката.

Източници
1990-те

90-те години на 20 век е десетото и последно десетилетие на 20 век, започва на 1 януари 1990 г. и приключва на 31 декември 1999 г.

В първите години на десетилетието световната социалистическа система се разпада и нараства ориентацията в политическо отношение към десницата, включително нараства подкрепата за крайно десни партии в Европа. В Индия се появява националистката хиндуистка Bharatiya Janata Party, а в САЩ, Канада и Обединеното кралство се извършват съкращения в социалните разходи, В САЩ се наблюдава увеличаване на броя на смъртните присъди, което обаче намалява през следващото десетилетие.

Възникват нови етнически конфликти в Африка, на Балканите и в Кавказ, като първите два довеждат до геноцид, съответно в Руанда и Босна. Продължава напрежението между Израел и арабския свят въпреки напредъка, постигнат с договорите от Осло. Конфликтът в Северна Ирландия утихва през 1998 след 30 години насилие с подписването на Белфасткото споразумение.

Комбинация от фактори, сред които продължаващата масова мобилизация на ресурси на капиталовиите пазари поради политиката на неолиберализъм, разведряването след десетилетия Студена война, началото на разцвет на нови медии като Интернет след средата на десетилетието, нарастващият скептицизъм към политиките на правителствата и разпадът на Съветския съюз водят до прегрупиране на икономическата и политическата власт в страните и в света. Китай започва да се откроява като икономическа сила и глобален център на производството на много потребителски стоки. Дот-ком балонът от 1997 – 2000 носи богатство на отделни предприемачи, преди да се спука между 2000 и 2001.

През 1990-те се наблюдава голям напредък в науката и технологиите: изобретен е World Wide Web, направени са първите опити за генна терапия и „бебета по поръчка“ и оттогава се развиват и усъвършенстват.

Деветдесетте години бележат началото на революцията в телекомуникациите, и по-специално превръщането на интернет и мобилния телефон в неразделна част от ежедневието на повечето хора.

В културно отношение се увеличава мултикултурализмът и се развиват алтернативни медии, като процесът продължава и след 2000 г. Възникват течения като гръндж, рейв музика, хип хоп и попфолк и се разпространяват сред младежта по света, подпомогнати от новите за времето си кабелна телевизия и уеб.

Източници
Васил Попович

Васил (Василаки) Николов Попович е български писател, академик и политик.

Биография 
Васил Попович е роден на 18 октомври 1833 година в град Браила, в семейството на изселници от Ямбол. Между 1841 – 1845 година учи във влашко училище, а между 1846 – 1848 година учи в българско училище в родния си град. Между 1848 – 1850 година е писар в английското консулство в Браила и Галац, а в периода 1851 – 1856 година учи в киевската втора гимназия. Вероятно участва в Кримската война (1853 – 1856) като доброволец заедно с брат си Константин (Костаки) Попович. През 1857 година е приет за студент в Киевския университет, но прекъсва и се връща в родния си град. От следващата година е студент в Московския университет, редактира първия брой на списание „Братски труд“, през 1859 година публикува „Откъс от разказите на моята майка. Разходка до лозето“ и „Монолог или мисли на владиката Иларион...“. Завръща се в Браила през 1861 година, същата година заминава за Белград, където подпомага издаването на вестник „Дунавски лебед“ и преподава в централното българско училище до 1864 година. Между 1865 – 1871 година живее, учителства, сътрудничи на периодичния печат, участва в театралните представления на Войниковата трупа в Браила. През 1869 година е избран за дописен член на учредителното събрание на Българското книжовно дружество. Публикува комедията „Наяве и насъне все то или списателски истерики“ (1870) и „Нещо за новата картина на г. Н. Павлович Аспарух“ (1871). Между 1872 – 1874 година е български учител във Велес, където се запознава и жени за Стоянка (Сава) Дудикова, която преподава в същия град между 1870 – 1874 година. След това до освобождението на България преподава в Пловдив.

През 1879 година става учител във Военното училище в София и публикува „Детска гусла“. През 1880 година е избран за народен представител във Второто обикновено народно събрание, а от 1881 година е учител по български език на княз Александър Батенберг. През 1883 година е избран за член на Учебния съвет към Министерството на народното просвещение и публикува „За звуковете. Конспект из етимологията на новобългарския език“ и повестта „Беше“ във вестник „Балкан“. През 1884 година е избран за редовен член на Българското книжовно дружество, а през 1888 година публикува драмата „Примерните родители срещу примерните си деца“. В периода 1889 – 1891 година е училищен инспектор в Самоков, през 1896 година публикува драмата „Пролетариите или трай коньо за зелена трева“. Умира на 7 август 1897 година в София.

Издания 
 Аретов, Николай. „Васил Попович. Съчинения“, Кралица Маб, София, 2001, ISBN 954-533-042-2.
 Аретов, Николай. „Васил Попович. Живот и творчество“, Кралица Маб, София, 2000

Бележки

Външни препратки 

 От и за Васил Попович в Своден каталог НАБИС – национален каталог на академичните библиотеки в България
 

Български политици (1878 – 1918)
Български писатели класици
Писатели през Българското възраждане
Български драматурзи
Български езиковеди
Български учители
Академици на БАН
Възпитаници на Киевския университет
Родени в Браила
Починали в София
Хора с архиви в Централния държавен архив
Константин Преславски

Константин епископ Преславски (9 век-10 век) е старобългарски писател и църковен деец, представител на Преславската книжовна школа. Той е една от най-значителните фигури в историята на старобългарската духовна култура.

Той е непосредствен ученик на славянския първоучител св. Методий. Биографичните данни за него са твърде оскъдни. Знае се, че след смъртта на Методий заедно с други негови ученици бил подложен на преследване, продаден от немските духовници във Венеция, но успял да се прехвърли в Цариград и оттам да дойде в България. След окончателното преместване на архиепископията от Плиска в Преслав, презвитер Константин е поставен за викарен епископ (помощник на архиепископа). Починал е в началото на X в.

Константин Преславски е един от основоположниците на старобългарската химнична поезия. Най-значимото негово произведение е проповеднически сборник „Учителното евангелие“, едно от връхните постижения от Златния век на българската литература, написано през 893–894 г. — неделно тълковно евангелие, състоящо се от 51 беседи, взети от византийски сборник. Учителното Евангелие е снабдено с две предисловия — стихотворна молитва, известна като „Азбучна молитва“ и прозаическа част. Също и „Църковно сказание“, „Историкии“ и др. части. Съчинението съдържа беседи за различни църковни празници. Въпреки компилативния си характер, Учителното евангелие има голяма стойност като първият систематичен проповеднически труд на славянски език. През 894 съставя първия славянски летописен труд — „Историкии“. През 906 г., по нареждане на Симеон, Константин Преславски превежда „Четири слова против арианите“ от Атанасий Александрийски. Автор е на църковна служба в чест на св. Методий, в която е показана борбата на неговия учител против триезичната догма. На Константин Преславски се приписва и стихотворението „Проглас към Евангелието“, което по съдържание и композиция е близо до „Азбучната молитва“ и в което се отхвърля преклонението пред чуждия език и се ратува за издигане на родната реч като най-значително средство за развитието на българската култура. Някои учени дори твърдят, че именно К.Преславски е бил Черноризец Храбър (и е написал "За буквите"), но засега последната теза  не е окончателно възприета в българската историография, а се изказва по-скоро като предположение.

Всички съчинения на Константин Преславски са достигнали до нас единствено в преписи, най-ранните от които са от XII и XIII в.

Неговото име носят Шуменският университет и Националната хуманитарна гимназия във Варна.

Бележки

Литература 
 Велинова, В. Слово за епископ Константин Преславски. София: Време, 1998 (Библиотека „Старобългарски книжовници“ 4). ESBN 954-4568-12-8
 Gallucci, E. Ucitel’noe Evangelie di Costantino di Preslav (IX-X sec.). Tradizione testuale, redazioni, fonti greche. - Europa Orientalis, XX (2001), 49-138
 Старобългарското Учително евангелие на Константин Преславски (ред. Уханова, Е.В.). Freiburg im Breisgau, 2012

Външни препратки 
 Константин Преславски. Проглас към евангелието 

Български средновековни книжовници
Преславска книжовна школа