alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Politimester

En politimester er en jurist, som er den øverste chef for politiet i de to politikredse på Færøerne eller Grønland eller chef for en afdeling af Rigspolitiet. Stedfortræderen for en politimester er en vicepolitimester.

Inden 1. januar 2007 var en politimester også titlen for chef for en af de daværende 54 politikredse. En charge som politimester var ligestillet med en charge som vicepolitidirektør og vicerigspolitichef, og politidirektøren for København og rigspolitichefen havde således højere charge end politimestre.

I forbindelse med politireformen den 1. januar 2007 anvendes titlen som politimester fremover kun af Politiet i Grønland og på Færøerne samt i Rigspolitiet. I Danmark ledes de 12 politikredse hver af en politidirektør.

Se også 
Politirang i Danmark

Mester
Anklager

En anklager møder på statens vegne i retten i straffesager og søger at få den tiltalte dømt. Anklageren har i Danmark endvidere pligt til at drage omsorg for, at uskyldige ikke bliver genstand for retsforfølgning.

Rigsadvokat, statsadvokat, politidirektør, vicepolitidirektør, chefanklager, advokaturchef, specialanklager, senioranklager, anklager og anklagerfuldmægtig er titlerne, som anklagerne benytter i Danmark. Ved Højesteret møder Rigsadvokaten og dennes medhjælpere, ved landsretterne statsadvokaterne og disses medhjælpere, og ved byretterne møder politikredsenes jurister. Endvidere møder politiuddannet personale i begrænset omfang i mindre straffesager. 

I militære straffesager fungerer ved by- og landsretterne auditører og auditørfuldmægtige som offentlige anklagere, ved Højesteret generalauditøren og dennes fuldmægtige.

Retspersonale
Juridiske begreber
Jura
Retsvidenskab
Elbląg

Elbląg () er en by i det nordlige Polen, i voivodskabet warminsko-mazurskie.

Ved Elbląg ligger Elbląg-kanalen.

Historie 

Elbląg i tidlig moderne tid var en af de største polske havnebyer. Som en af de ti største og mest indflydelsesrige byer i Polen havde Elbląg ret til at deltage i valget af konger i Polen (efter indførelsen af et valg i 1569). Byen blev beslaglagt af Preussen i Polens 1. deling i 1772, og fra 1871 til 1945 var en del af Tyskland.

Under Nazi-Tyskland nød NSDAP stor opbakning blandt byens befolkning. En stor andel af den tyske befolkning flygtede, da Den Røde Hær nærmede sig byen i slutningen af 2. verdenskrig. Under belejringen i februar 1945 blev meget af byens infrastruktur ødelagt sammen med det meste af byens historiske centrum. De fleste tyskere, som enten returnerede til byen eller blev boende, blev udvist, da byen ved Potsdamkonferencen blev annekteret af Sovjetunionen og overdraget til Polen i foråret 1945.

Galleri

Se også 

 Union of the Baltic Cities

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Byens hjemmeside  

Byer i Polen
Tidligere tyske byer
Hanse
Drue-hyld

 
Druehyld (Sambucus racemosa), også skrevet Drue-Hyld, er en stor busk, der ligner alm. hyld, men har røde frugter, der sidder i en kegleformet stand. Planten, inkl. dens bær, er mildt giftig, hvilket kan ændres gennem kogning.

Beskrivelse 
Druehyld er en stor, løvfældende busk med en stivgrenet, tragtformet og åben vækstform. Barken er først gråbrun med lyse korkporer. Senere bliver den rødbrun og til sidst grå og furet. Knopperne sidder modsat og er ægformede til runde. Farven er violet, men skifter ud på vinteren til grøn-violet.

Bladene er uligefinnede med ægformede småblade. Disse har groft takket rand. Oversiden er friskt grøn, mens undersiden er grågrøn. Bladstilken er rødviolet. Høstfarven er bleggul med violette bladribber. Blomsterne sidder i klaser (en forkert oversættelse fra tysk har forvansket "Klase-Hyld" til druehyld, fordi både klaser og druer hedder "Trauben" på tysk). De enkelte blomster er små og grønligt-hvide. Bærrene er røde og runde, og de bliver siddende længe efter løvfald. Frøene modner godt og spirer villigt.

Grenenes marv er brun i modsætning til den hvide marv hos Alm. Hyld. Rodnettet består af tykke, kødede hovedrødder med tæt forgrenede siderødder, som ligger højt i jorden.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 5 × 3 m (50 × 40 cm/år).

Voksested 
Druehyld gror vidt udbredt i Asien, Mellemøsten og Europa, herunder også i Danmark, hvor den er temmelig almindelig. Den foretrækker mineralrig, fugtig bund, hvor den optræder som underskov eller skovbryn i lyse løvskove.

På Fløjstrup Skydebane, som ligger i Randers Kommune, Region Midtjylland, findes arten på et overdrevsagtigt område sammen med bl.a. draphavre, alm. engelsød, hindbær, alm. mangeløv, alm. pimpinelle, alm. røn, blågrøn rose, fåresvingel, smalbladet gederams, gul snerre, hedelyng, lyngsnerre, lægeærenpris, markbynke, markkrageklo, sandstar og stilkeg

Giftighed 
Alle arter af Hyld (Sambucus) indeholder det mildt giftige stof sambunigrin (et cyanoglykosid) i bladene og de umodne frugter. Cyanoglykosider findes i de fleste, hvis ikke alle, planter i rosen-familien og de giver den karakteristiske smag til bitre mandler og amaretto. Mængderne er ikke store i Hyld og irritationen ved indtagelse af den er mere pga. dets resin end sambunigrin. Druehyld er den mest giftige af de tre arter, men dens giftighed begrænser sig til en mavepine. Før i tiden blev den brugt som opkastningsmiddel. Sambucus ebulus anses for at være lidt giftig. Frøene i alle Hylde-slægtens frugter indeholder et resin, som giver svimmelhed og er vanddrivende; dette resin ødelægges ved kogning.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 

Haveplanter
Buske
Hvide blomster
Blomster i juni
Smukke frugter
Hyld, Drue-
Hyld, Drue-
Hyld
Edvard Munch

Edvard Munch (født 12. december 1863, død 23. januar 1944) var en norsk maler og grafiker og en af de tidlige repræsentanter for ekspressionismen. Han var brodersøn af Peter Andreas Munch. Over halvdelen af hans værker findes på Munch-museet i Oslo. Da han døde, havde han beholdt lidt over 1000 af sine egne værker, og de blev alle testamenteret til Munch-museet. 

Edvard Munch begyndte at male som 17-årig. Hans mor døde af tuberkulose efter en række fødsler, da Edvard var fem år. Ni år senere døde storesøsteren Sophie, og Edvard var også selv flere gange alvorligt syg. Han blev indlagt på Jacobsons Klinik på Frederiksberg omkring 1908/1909. Her fik  han lov til at male og indrette værelset til atelier, hvor han bl.a. malede dr. Daniel Jacobson. Han kom en del i huset Nørre Allé 49 i København, hvor også mange andre kunstnere, forfattere og bohemer boede fra tid til anden. Da han blev rask, tog han i 1909 tilbage til Norge. 

Munch boede en stor del af sit liv i Ekely i Oslo, hvor han havde vinteratelier fra 1916, til han døde i 1944.

Han havde et sommeratelier i Åsgårdstrand. Det er  revet ned, men rekonstrueret.

Han købte ejendommen Nedre Ramme i Vestby kommune i Akershus i november 1910 og beholdt den til sin død i 1944. Han var optaget af stedet, og til sin tante Karen skrev han i et brev lige efter overtagelsen: «Det Sted jeg har er næsten det vakreste langs hele kysten.»

Kvinder var en vigtig del af Munchs kunst og liv. Dog blev Edvard Munch aldrig gift. I 1885 forelskede Munch sig første gang, da han havde en affære med Milly Thaulow. Hun gengældte ikke følelserne og giftede sig med en anden mand, og Much var især skuffet, da hun mange år efter lod sig skille for at ægte en anden, uden at vise interesse for Munch. Den skuffelse kom til at påvirke hans forhold til kvinder i resten af livet.

Oversigt over Munchs vigtigste værker 

 Skriget (originaltitel: Skrik) 1893
 Madonnaen 1893-94
 Vampyren 1893-94
 Rødt og hvidt 1894
 Det syge barn 1894
 Angsten 1894
 Aske 1894
 Pubertet 1894
 Melankoli 1894-96
 Kristiania-Bohemen II 1895
 Ung kvinde på stranden 1896
 Måneskinnet I 1896
 Urnen 1896
 Jalousien 1894-1895
 Kysset 1897
 Rød vildvin 1898-1900
 Livets dans 1899
 Togrøg 1900
 Pigerne på broen (originaltitel: Pikene på broen; 1903-05 og måske 1901)
 Kysset IV 1902
 Broschen / Eva Mudocci 1903
 Selvportrættet med vinflasken 1906
 Marats død II 1907
 Den gule tømmerstok 1911-12
 Mod skoven II 1915
 Selvportrættet / Nattevandreren 1923-24 
 Stjernenatt (1922–24)
 Stjernenatten 1923-24
 Birgitte III 1930
 Under kastanjetræet 1937
 Selvportræt mellem uret og sengen 1940-42

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 
 Munch-museet 
 Galleri Munch 

 
Malere fra Norge
Symbolistiske malere
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Grafikere fra Norge
Sevilla

Sevilla er den største by i det sydlige Spanien og gennemløbes af floden Guadalquivir. Den er hovedstad i Andalusien og i provinsen Sevilla. Sevilla har  indbyggere.

Sevilla kaldes af mange for Spaniens stegepande grundet de meget varme somre og det flade landsskab i regionen, hvori den ligger. Turister kan stadig nyde byens middelalderstemning med snoede gader og utallige gågader. Sevilla har en rig historie, som også den dag i dag afspejler sig i form af romerske, kristne, mauriske og selvfølgelig mere moderne bygningsværker. Det var fra Sevilla, Columbus i 1492 stævnede ud med kurs mod den Nye Verden. La Giralda, en maurisk minaret fra det 11. århundrede, fremstår i dag som Sevillas vartegn. Sevilla Katedral er rent teknisk den største i verden, den påbegyndtes i 1402 og stod færdig 104 år senere. Katedralen er overdådigt udsmykket og indeholder (måske) de jordiske rester af Columbus.

Verdensudstillinger 
Sevilla har to gange været værtsby for en verdensudstilling. Første gang var i 1929, hvor en ny bydel blev skabt i forbindelse med Maria Louisa-parken. Anden gang var i 1992, hvor udstillingen blev lagt i byens nordlige ende langs med floden.

Carmen 
Den berømte franske opera Carmens handling finder sted mange steder i byen, bl.a. arbejder hovedpersonen på den nu tidligere tobaksfabrik, i dag byens universitet.

Fodbold 
Sevilla FC vandt d. 10. maj 2006 UEFA Cuppen, klubbens første pokal i over 50 år. Året efter gentog klubben bedriften, da de endnu en gang vandt UEFA Cuppen. I 2014, 2015 og 2016 vandt klubben Europa League, hvilket gør dem til den klub der har vundet turneringen flest gange.
Fra 2006-2008 har den danske landsholdspiller Christian Poulsen spillet for klubben. I 2015 hentede Sevilla FC danske Michael Krohn-Dehli fra Celta Vigo. Og i 2017 skiftede også landsholdsspilleren Simon Kjær til klubben.

Sevilla FC har hjemmebane på Estadio Ramon Sanchez Pizjuan med plads til 45.500 tilskuere, og har vundet La Liga en enkelt gang.
Sevilla huser også en anden storklub, omend lidt mindre succesfuld, der hedder Real Betis. Klubben har hjemmebane på Estadio Benito Villamarin med plads til 60.720 tilskuere.

Klima 

Sevilla har middelhavsklima med meget varme somre og milde vintre. Næstefter nabobyen, Cordoba, har byen den varmeste sommer på det Europæiske kontinent. Sevilla bliver i Spanien populært kaldt for Spaniens bageovn. Temperaturer over 40 grader celsius i skyggen forekommer flere dage om året (Köppens klimaklassifikation Csa). Under hedebølgen i 2003 måltes der 48 graders celsius i skyggen.

Referencer

Eksterne henvisninger
Strandenge

Strandenge er præget af havets nærhed. Dels er saltindholdet i luften højt, dels bliver engene ofte oversvømmet ved kraftige vinterstorme. Det gør, at plantevæksten domineres af arter, der tåler salt.

Dannelsesforhold 

Strandenge er egentlig et overgangsstadium til en buskvegetation, og de fastholdes kun ved kreaturafgræsning eller trafik.

Plantevækst 

Strandenge har en flora, som overvejende består af græsser og blomster, der tåler at blive oversvømmet og udsat for saltpåvirkning. På Ishøj Strand og Avedøre Holme findes naturtypen med blandt andet almindelig kællingetand, gul evighedsblomst, gul rundbælg, hvid stenkløver, kærsvinemælk, majgøgeurt, sandrottehale, slangetunge, strandkarse og vild hør.

Typiske planter på standenge:
 Engelskgræs (Armeria maritima)
 Krybhvene (Agrostis stolonifera)
 Rød svingel (Festuca rubra)
 Strandasters (Aster tripolium)
 Strandbede (Beta vulgaris ssp. maritima)
 Strandkamille (Matricaria maritima)
 Strandlimurt (Silene uniflora)
 Strandmalurt (Eryngium maritimum)
 Strandvejbred (Plantago maritima)
 Udspilet star (Carex extensa)

Fugleliv 

Strandenge er ynglesteder for vade-, ande- og mågefugle, som dels fouragerer i vandsamlinger på engene, dels udnytter engene som rasteplads under højvande. Blandt ynglefugle er engpiber, gul vipstjert, lærke, almindelig ryle, stor kobbersneppe, brushane, klyde, rødben, uden for yngletiden er stanenge opholdssted for snespurv, bjerglærke, bjergirisk, gråsisken, tornirisk, grønirisk og stillits. Desuden er standenge fourageringsområde i vinterhalvåret for vintermusvåge, blå kærhøg og musvåge.

Natura 2000 
Strandenge er en naturtype i Natura 2000 med betegnelsen 1330 Strandenge . Strandenge findes især ved fjorde og vige samt langs kyster med lavvandede områder, herunder i inddæmmede områder. Store, veludviklede strandenge findes i Vadehavet, Limfjorden, Isefjord og langs dele af Lollands
kyster. Strandenge er også en såkaldt § 3-naturtype, beskyttet af Naturbeskyttelseslovens § 3 I 2016 var der 46.734 hektar § 3-beskyttet strandeng i Danmark, hvoraf 20% ligger i et Natura 2000-område.

Noter

Litteratur 

 Lorenz Ferdinand: "Fuglene i landskabet" (Større danske fuglelokaliteter Bind II; Dansk Ornitologisk Forening, København 1980; )
 Danske Naturtyper i det europæiske NATURA 2000 Netværk , udg. af Skov- og Naturstyrelsen i 2000,

Eksterne henvisninger 

 Strandeng (1330) på novana.au.dk
 Strandenge Miljøstyrelsen
 Sten Asbirk og Elin Pitter (red.): Handlingsplan for truede engfugle (Naturstyrelsen 2005; )
 Peter Vestergaard m.fl.: Strandenge – en beskyttet naturtype (Naturstyrelsen 2000; )

Naturtyper (naturkanon)
Afgræsning
Engelskgræs (art)

Engelskgræs (Armeria maritima), eller fåreleger, er en vintergrøn plante med en tueformet vækst. Bladene er linjeformede, let sukkulente og helrandede. Begge sider er grågrønne. Blomsterne er samlet i tætte hoveder på hver deres stilk. De er lyserøde med fin duft af nektar.

Planten er vildtvoksende på magre, hårdt græssede og saltprægede biotoper, som f.eks. klitter, strandenge eller overdrev. Derfra har den bredt sig til vejkanterne langs de mest saltede veje, hvor den nu danner en stribeformet zone sammen med bl.a. strandvejbred.

Underarter
 Fjeldengelskgræs (Armeria maritima ssp. sibirica) 
 Strandengelskgræs (Armeria maritima ssp. maritima) 
 Vejengelskgræs (Armeria maritima ssp. elongata)

Sorter
Desuden dyrkes der nogle udvalgte sorter:

Se også 
Strandeng

Blomster i maj
Urter (naturkanon)
Kornel-ordenen

Kornel-ordenen (Cornales) indeholder forskellige iridoider, ellaginsyrer og flavoner. De har et overfladisk korklag og modsatte eller kransstillede blade. "Bærrene" er i virkeligheden stenfrugter. Den omfatter følgende familier:

 Curtisiaceae
 Grubbiaceae
 Hortensia-familien (Hydrangeaceae)
 Hydrostachyaceae
 Kornel-familien (Cornaceae)
 Loasaceae
 Tupelo-familien (Nyssaceae)

Bemærk, at Nyssaceae nu (2009) og iflg. APG IV-systemet er optaget i Kornel-familien.

Eksterne link 
 Angiosperms Phylogeny Group
Sverigedemokraterne

Sverigedemokraterne (, SD) er et svensk politisk parti baseret på socialkonservatisme og nationalisme. Sverigedemokraterne ligger politisk tæt på Dansk Folkeparti. Siden partiet i 2010 kom i Riksdagen med 5,7% af stemmerne, har det oplevet en voldsom fremgang. Ved valget i 2014 fik Sverigedemokraterne 12,9% af stemmerne. Ved valget 2018 fik SD en fremgang på 4,7 % til 17,6% af stemmerne.  Ved valget 2022 fik SD en fremgang på 3,0% til 20,5% af stemmerne.

Partiet blev grundlagt i 1988 af en række grupper fra det yderste højre.

I 2022 indgik partiet som støtteparti til Regeringen Andersson.

Formænd 
 Anders Klarström (1992-1995)
 Mikael Jansson (1995-2005)
 Jimmie Åkesson (2005-)

Politik 
Partiet har indtil 2022 været stærkt kontroversielt i Sverige på grund af sin nationalisme og kritiske holdning til indvandring. Den forhenværende socialdemokratiske regering havde også et anstrengt forhold til Sverigedemokraterna. Det blev klart, da udenrigsminister Laila Freivalds måtte trække sig fra sin ministerpost 21. marts 2006, efter at det var kommet frem, at hun havde været med til at få lukket en hjemmeside hos Sverigedemokraterna, der viste karikaturtegningerne af Muhammed. I 2022 indgik partiet som støtteparti til Regeringen Andersson.

Kirkevalg 
Partiet har været repræsenteret på kirkemødet siden 2001.

I kirkelig sammenhæng kendes partiet også som Sverigedemokraterne – Fædrenes kirke (Sverigedemokraterna – Fädernas kyrka).

Valgresultater

Riksdagsvalget

Se også 
 Regeringskrisen i Sverige 2014

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Etableret i 1988
Demokraterne
Nationalkonservative partier
Islamofobi
Johannes Paludan

Johannes Paludan (3. august 1912 i Viborg – 23. april 2002 i Gentofte) var en dansk arkitekt. Han var født i Viborg som søn af arkitekt Aage Hjalmar Paludan og Hedvig Thomsen, og han tog først konstruktøreksamen i Århus og derefter i 1938 eksamen fra Det Kongelige Danske Kunstakademi.

Under besættelsen etablerede han i 1942 en tegnestue i Virum, og han satte i de følgende årtier sit præg på bygninger i det storkøbenhavnske område. Sammen med broderen Aage Paludan, med hvem han samarbejdede fra 1950, tegnede han blandt andet højhusene på Sorgenfrivang, enfamiliehusene på Klosterbakken samt udvidelsen af Virum Skole.

Gift første gang den 5. marts 1938 på Frederiksberg med Inge Feldhusen, født 22. november 1915 i Korsør, datter af kaptajn på Storebæltsoverfarten Claus og Kirsten Feldhusen. Ægteskabet opløst. Gift anden gang 1. december 1950 i Søllerød med Helga Rasmussen, født 18. juli 1918 i Lading, datter af lærer Rasmus Marinus Rasmussen og Karen Marie Kronholm.

Uddannelse 
Optaget på Kunstakademiets Arkitektskole 1933; afgang januar 1938. Medarbejder ved Fællesforeningen for Danmarks Brugsforeningers arkitektkontor 1934-36 og 1937-42; selvstændig virksomhed fra 1934. 

Rejser: 1932 London, Liverpool; 1933, 1936, 1938 og 1945 Stockholm; 1939 Paris.

Udstillin­ger 
 Charlottenborg 1937, 1943, 1947-48
 Kulingen 1942, 1944

Værker 
 Enfamiliehus, Skodsborgvej 217, Nærum (1934)
 Enfamiliehus med atelier, Frederiksdalsvej 200, Virum (1936)
 Enfamiliehus, Nordtoftevej, Søborg (1942)
 Bebyggelsen Gl. Virum Haveby, Ved Skolebakken, Virum (1944)
 Hummeltoftevej 152, Virum (1947)
 Eget hus, Vejlesøvej 114, Holte (1948)
 2 enfamiliehuse, Virumvej 46 a & b (Stramithuse) (1948)
 27 enfamiliehuse, Pergolavej, Virum (1948, præmieret) 
 Parcelvej, Holte (1949).

Værker udført sammen med Aage Paludan 
 Sorgenfrivang med boligbebyggelse, butikstorv og børnehave, Grønnevej-Hummeltoftevej, Sorgenfri (1950-53, 1966-60, sammen med Magnus Stephensen og Knud Thorball, præmieret)
 Enfamiliehus, Carl Baggers Allé 39, Gentofte (1951, præmieret)
 Nydamsvej, Gladsaxe (1954, præmieret)
 Højgårds Allé, Gentofte (1955, præmieret)
 Hummeltoftevej 76, Virum (1956, præmieret)
 Furesøvænget, Virum (1956, præmieret)
 Caroline Amalie Vej 58B, Lyngby (1958)
 3 villaer, Furesøvej 19, 21 (eget hus) & 23 (1959, villaer og bebyggelsesplan præmieret 1960)
 Etageejendom ved Agnetevej, Kongens Lyngby (1960erne)
 Tilbygning til Virum Skole (1960erne)
 Kontorbygning for Pensionskassernes administrationskontor PKA, Virum (1960erne)
 Ombygning af filialer for Den Danske Bank
 Weirsøevej 14, Hareskovby

Projekter 
 Enfamiliehuse med statslån (1940)
 Typetegning til elementhuse (1947)
 Møbler, bl.a. til Snedkerlaugets udstilling og til Illums Bolighus.
 enfamiliehus, De Conicksvej, Holte ( 1955)

Kilder 
 Weilbachs Kunstnerleksikon 1947 og 1994
 Nekrolog i Kristeligt Dagblad

Arkitekter fra Danmark
Personer fra Viborg
Danskere i 1900-tallet
Johannes
Alumni fra Det Kongelige Danske Kunstakademi
Neptun (gud)

Neptun er i romersk mytologi havets gud, hans græske modstykke hedder Poseidon. 

Planeten Neptun er opkaldt efter havguden som følge af dens blå havlignende farve.

Romerske guder
HK

HK har flere betydninger:

 HK og Hk er en forkortelse

HK og Hk kan henvise til

 Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund, nu HK/Danmark
 Handel og Kontor i Norge – (fagforbund).
 Handknattleiksfélag Kópavogs – fodboldhold fra Island.
 Hestekræfter – en gammel enhed for effekt
 Hong Kong – en region i Kina, ofte forkortet HK
 Hovedkontor – ofte forkortet HK eller H.K.
 Sobolevrum Hk, i matematik
Hestekraft

En hestekraft (forkortet hk) er navnet på forskellige enheder til angivelse af mål for fysisk effekt. 

En metrisk hestekraft er en fælles standard, hvor 1 hk = 75 kg × 9,80665 m/s² × 1 m/s = 735,499 W. Den metriske hestekraft beskrives således: En hestekraft er den effekt, der er nødvendig for at løfte en masse på 75 kg 1 meter lodret op fra jordens overflade i løbet af 1 sekund. 

En hestekraft var, afhængigt af land og industri, forskelligt defineret og havde derfor forskellige omregningsfaktorer.

Historie 
En hestekraft blev af James Watt defineret til angivelse af mål for fysisk effekt. På trods af navnet er størrelsen 1 hestekraft forskellig fra, hvad en hest maksimalt kan yde. Det ligger imellem 2,5 hk og 10 hk alt efter hvilken konkret hest, der er tale om.

Som måleenhed blev hestekraft i Danmark i 1907 afløst af den afledte SI-enhed watt (W), hvorom det gælder: 1 hk = 735,5 W.

En engelsk hestekraft beskrives således: den effekt, der er nødvendig for at løfte en 550 pounds masse 1 fod lodret op på 1 sekund. Det er ca. 745,6999 W – dog har denne enhed varierende værdier i bestemte industrier. Bemærk dog at i Danmark er denne fastsat til: 1 hp = 745,7 W

USA 
Der skelnes i USA mellem horsepower og metric horse power (hp), hvor den metriske hp svarer til den internationale enhedsdefinition og er en smule mindre.

Eksterne kilder 

Gamle danske enheder
Effektenheder
Hippocampus

Hippocampus er en region i hjernen i den mediale tindingelap. 
Navnet kommer af den kurvede form der til en vis grad ligner en søhest (hvis betegnelse på latin er hippocampus). 

Mennesket har to hippocampi, en på hver side af hjernen. Hippocampus er en del af det limbiske system og spiller en rolle i menneskets orienteringsevne og hukommelse.

Hippocampus er blandt hjernens ældste dele og udviklingen fra archipallium er højt udtrykt hos primater og hvaler.

Hippocampus er blandt de første hjerneregioner hvor der ses ændringer i forbindelse med 
Alzheimers sygdom.

Kilder 

Hjernen
Peber-ordenen

Peber-ordenen (Piperales) har følgende fællestræk: Det er urter eller lianer, som indeholder flavoner, sesquiterpener og alkaloider. Bladene er spredte og toradede med hel rand. Ordenen har fem familier:

 Slangerod-familien (Aristolochiaceae)
 Hydnoraceae
 Lactoridaceae
 Peber-familien (Piperaceae)
 Saururaceae

I det ældre Cronquists system blev familien Chloranthaceae inkluderet i Piperales.

Eksterne henvisninger 

 Angiosperms Phylogeny Group

Planteordener
Austrobaileyales

Austrobaileyales er en orden af dækfrøede planter, som omfatter følgende familier:

 Austrobaileyaceae
 Schisandraceae
 Trimeniaceae

Denne orden svarer ordenen til Illiciales i det ældre Cronquists system. Den omfattede kun den sidste familie + familien "Illiciaceae", som den nu er sammenlagt med.

Galleri 
Familierne i Magnolie-ordenen

Se også 
Angiosperms Phylogeny Group
Preussens regenter

Preussen var en politisk enhed i Centraleuropa. Fra 1525 til 1701 var det Hertugdømmet Preussen, hvorefter det blev til Kongeriget Preussen, der fortsatte indtil monarkiets afskaffelse i 1918. Ved Tysklands samling 1871 blev den preussiske konge også tysk kejser. Det følgende er en liste over regenter af Preussen.

Liste
Alle de preussiske regenter var fra Hohenzollern-slægten.

Hertuger af Preussen

Hertugdømmet Preussen blev grundlagt i 1525, da stormester Albrecht af Den Tyske Orden konverterede til protestantisme og omdannede Den Tyske Ordensstat til et hertugdømme.

Konger i Preussen

Indtil den første deling af Polen 5. august 1772 var den preussiske konges officielle titel "konge i Preussen", men derefter "konge af Preussen". (Se König von Preußen på tysk Wikipedia).

Konger af Preussen

Da det Tyske Kejserrige blev dannet i 1871 fik den preussiske konge også titlen "tysk kejser", hvor den preussiske konge automatisk blev kejser.

Se også
Berliner Schloss, de preussiske regenters primære residens
Georg Friedrich af Preussen, der ville have været konge af Preussen i dag, hvis titlen ikke var blevet afskaffet

Kilder

 
Lister over regenter
Enekrat

Enebærkrat forekommer i forbindelse med stævningsskovdrift. Samtidig med, at man udnyttede græsningen mellem buskene, kunne disse udnyttes som hegnspæle. Denne naturtype kræver et lysåbent landskab og findes på udpint jord, oftest i Midt- og Vestjylland. Der findes også steder på øerne, hvor naturtypen kan ses, f.eks. Vesterlyng i Nordvestsjælland. Enekrat er en naturtype i Natura 2000-netværket med betegnelsen 5130.

Dannelsesforhold 

Tidligere blev dette successionstrin på vej fra hede eller overdrev til skov vedligeholdt gennem vedvarende græsning, men det er ikke rentabelt længere, så krattene går til, hvilket vil sige, at de springer i skov.

Plantevækst 

De typiske planter på denne brugspåvirkede naturtype er:

 Almindelig Ene (Juniperus communis)
 Almindelig Hvidtjørn (Crataegus laevigata)
 Hedelyng (Calluna vulgaris)
 Hunde-Rose (Rosa canina)
 Slåen (Prunus spinosa)
 Vinter-Eg (Quercus petraea)

Eksterne henvisninger 

 Enebærkrat  på novana.au.dk
 5130 Enebærkrat på heder, overdrev eller skrænter  Habitatbeskrivelser, årgang 2016 side 23 (Miljøstyrelsen)
 Danske Naturtyper i det europæiske NATURA 2000 netværk , 

Naturtyper i Danmark
Kvantemekanisk tunnelering

Kvantemekanisk tunnelering eller kvantefysisk tunnelering er et kvantemekanisk fænomen. Kvantemekanikken forudsiger at der kan være en sandsynlighed større end nul for at en partikel kan observeres i områder hvor den klassisk ikke skulle kunne eksistere, fordi den ikke har tilstrækkelig energi, f.eks. hvis en barriere giver anledning til en potentialestigning der er større end partiklens energi.

I klassisk mekanik kan dette ikke lade sig gøre, men det er eksperimentelt påvist, så det er kvantemekanikken der gælder.

I princippet kan et menneske kvantemekanisk tunnelere gennem en betonmur, men sandsynligheden er ufattelig lille. Jo mindre partiklerne er, jo større sandsynlighed for tunnelering.

Se også 
 Overlyshastighed
 Kvantemekanik
 STM, scanning tunneling microscope
 tunneldiode
 Single electron transistor

Eksterne henvisninger 
Indledning til Kvantemekanikken  (på dansk), Professor Henrik Smith
2004-02-02, ScienceDaily: New Cryogenic Refrigerator Dips Chips Into A Deep Freeze Citat: "... The refrigerator is made from a sandwich of nomal- metal/insulator/superconductor junctions. When a voltage is applied across the "sandwich," high-energy (hot) electrons tunnel from the normal metal through the insulator and into the superconductor. As the hottest electrons leave, the temperature of the normal metal drops dramatically..."
 Web archive backup: Quantum Tunneling on Your Kitchen Table

Kvantemekanik
Europamesterskab

Et europamesterskab (EM) er en turnering inden for en sport, hvor de bedste udøvere fra Europa deltager.

Sportsgrene
Fodbold
Håndbold
Atletik 

Sport
Opret kobjælde

Opret Kobjælde (Anemone pulsatilla) er en 8-20 cm høj urt, der vokser på overdrev, skrænter og i gamle klitter. Planten anvendes desuden i haver.

Beskrivelse 
Opret Kobjælde er en løvfældende flerårig urt med en tueformet vækst. Alle dele af planten er hårklædte. Bladene er fjersnitdelte med trådtynde afsnit. Blomsterstilken er hul. Blomsterne er endestillede og oprette. De blomstrer i april-maj. Blosterbladene er 20-50 millimeter lange (højst 30 mm hos Nikkende Kobjælde). Den almindelige farve er violet, men hvide og lyserøde sorter findes.

Voksested 
Planten forekommer naturligt på overdrev eller skrænter med gruset bund. Desuden findes den i gamle klitter. Den er afhængig af, at græs og andre aggressive stauder bliver græsset eller slået. På græssede arealer er den begunstiget af, at kreaturerne undgår den på grund af dens giftighed.

I Danmark findes Opret Kobjælde hist og her i Jylland. Den er desuden meget sjælden på Vestfynog i Tarup-davinde Naturområde, i Nordsjælland og på Bornholm. I det øvrige land er den manglende.

Anvendelse 
Planten er meget velegnet som staude i stenbede eller i blomsterenge på mager, men ikke sur bund.

Opret Kobjælde bør ikke indsamles i naturen, da den er sjælden.

Sorter 
 Opret Kobjælde 'Alba' (Pulsatilla vulgaris 'Alba''')
 Opret Kobjælde 'Røde Klokke' (Pulsatilla vulgaris 'Røde Klokke')

 Se også 
 Nikkende Kobjælde

 Kilder 

 Signe Frederiksen et al., Dansk flora'', 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Blomster i april/maj
Tørketålende planter
Haveplanter
Giftige planter
Violette blomster
Anemone
Det Skånelandske Flags Dag

Det skånelandske flags dag blev fejret den tredje søndag i juli hvert år siden 1967 med bl.a. udnævnelse af Årets Skåning. Første gang 16. juli 1967 fik begivenheden stor opmærksomhed i de svenske medier og der blev skrevet om skånsk revolution og en nationale frihedsbevægelse. Det opgives bl.a. at den svenske konge Gustav VI Adolf, den svenske statsminister Tage Erlander og det svenske sikkerhedspoliti Säpo blev informeret før festen på Bialitt i Midt-Skåne. Avisen Arbetet fra Malmø anklagede organisatorerne den 16. juli 1967 for landsforræderi: 

Men det skånelandske flags dag er i stedet blevet en familiefest, der siden har forløbet stille og roligt.

Eksterne henvisninger
Stiftelsen Skåneländska flaggans dag 

Skånelandene
Græs-ordenen

Græs-ordenen (Poales) er en orden med mange familier. De fælles træk er, at arterne i ordenen har karsystemer helt ud i bladene, og at alle har aflejret SiO2 (kiselilte) i bladene.

 Anarthriaceae
 Ananas-familien (Bromeliaceae)
 Centrolepidaceae
 Ecdeiocoleaceae
 Eriocaulaceae
 Flagellariaceae
 Halvgræs-familien (Cyperaceae)
 Hydatellaceae
 Joinvilleaceae
 Siv-familien (Juncaceae)
 Mayacaceae
 Græs-familien (Poaceae)
 Rapateaceae
 Restionaceae
 Pindsvineknop-familien (Sparganiaceae) er nedlagt (iflg. APG III), og slægten Pindsvineknop findes nu under Dunhammer-familien (se ovenfor).
 Thurniaceae
 Dunhammer-familien (Typhaceae)
 Xyridaceae

Litteratur 
 Roger Grounds: The Plantfinder's Guide to Ornamental Grasses,

Se også 
 Prærie
 Savanne
 Steppe

Eksterne henvisninger 
 Angiosperms Phylogeny Group
Saffir-Simpson-skalaen

Saffir-Simpson-skalaen (engelsk: the Saffir-Simpson Hurricane Wind Scale) er en nordamerikansk skala til at inddele orkaner baseret på deres middelvindstyrke. Skalaen blev udviklet i 1969 af Herbert Saffir og Bob Simpson.

Almindelige storme er ikke omfattet af skalaen, kun orkaner. Den er inddelt i fem kategorier, hvor kategori 1 er den med lavest vindstyrke. Skalaen bruges primært for orkaner i Sargassohavet, den Mexicanske Golf og i det Caribiske hav. Her dannes mellem juni og december et stort antal mere eller mindre stærke orkaner, hvilket skyldes den varme havflade. Især når havets overflade bliver varmere end +27 C dannes disse meget dybe lavtryk med vindstyrker, der ofte overskrider den internationale grænse mellem storm og orkan. Men også orkaner er af forskellige styrker, og man behøver derfor en præcis kategorisering af disse meget høje vindstyrker.

I Danmark benytter DMI kun betegnelsen "orkan" (uden videre inddeling), men det er et faktum at ikke alle orkaner er "tilfredse" med at standse på den laveste del af Saffir-Simpson-skalaen. Fx måltes vindstyrken ved Sjællands Odde til 53 m/s, eller 103 knob den 28. oktober 2013, se orkanen Allan, hvilket er langt højere end bare en kategori 1 orkan ifølge Saffir-Simpson-skalaen.

Oversigt 

Med "centertryk" menes lufttryk i orkanens øje. Kategori 3-5 betegnes som "major" eller "(forholdsvis) stor".

Kilder 
 http://www.nhc.noaa.gov/aboutsshws.php

Meteorologi
Skalaer
UNPO

UNPO (Unrepresented Nations and Peoples Organization eller på dansk De Urepræsenterede Nationers og Folks Organisation) er en international sammenslutning af ikke-anerkendte folkegrupper og minoriteter med hovedkvarter i Haag i Nederlandene. Formålet er at samle og støtte de enkelte folkegrupper i deres ønske om international repræsentation. Generalsekretær er italieneren Marino Busdachin.

Organisationen blev stiftet i 1991 i Fredspaladset i Haag under deltagelse af Dalai Lama fra Tibet. Organisationen har 47 medlemsorganisationer  (december 2011) og repræsenterer cirka 100 millioner mennesker verden over . Hvert medlem må respektere UNPOs overenkomst, som indeholder fem principper om voldfrihed, menneskerettighederne, demokrati og selvbestemmelsesret, miljøbeskyttelse og tolerance. Dette indebærer afvisning af enhver form for terrorisme og anerkendelse af FN's Verdenserklæring om Menneskerettighederne. Seks forhenværende medlemmer blev i mellemtiden optaget i Forenede Nationer. Det drejer sig om Estland (1991), Letland (1991), Armenien (1992), Georgien (1992), Palau (1994) og Østtimor (2002). 

Organisationen har fået tildelt konsultativ status under FN's økonomiske og sociale råd.

Eksterne links 
 UNPO's hjemmeside

Referencer 

Etniske mindretal
Ngo'er
Internationale organisationer
Etableret i 1991
Internationale solidaritetsbevægelser
Project Gutenberg

Project Gutenberg (eller Projekt Gutenberg) er et internationalt, idealistisk initiativ for at tilbyde gratis elektroniske udgaver af ældre litteratur, som er under public domain.

Project Gutenberg blev grundlagt af Michael Hart i 1971. 
Blandt dets første digitaliseringer var USA's uafhængighedserklæring udgivet i december 1971. I marts 2009 var der mere end 28.000 bøger på sitet.
Man finder også et mindre antal dansksprogede værker i Project Gutenberg.

I de seneste år er de fleste elektroniske tekster produceret af det auxillære Project Gutenberg's Distributed Proofreaders (PGDP), et community website, hvor indscannede faksimile-billeder af bogsider præsenteres sammen med OCR-tekst, som frivillige kan korrekturlæse.

Se også 
 Projekt Runeberg, Projekt Rastko

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Project Gutenbergs websted
 Dansk tekster hos Project Gutenberg
 Project Gutenberg's Distributed Proofreaders – onlinekorrekturlæsning af Project Gutenbergs scannede tekster

Digitale biblioteker
Immaterialret
Kalliope

Kalliope er en af den græske mytologis ni muser, nemlig den for heltedigtning og epos, der har fået navnet efter den ekstatiske harmonik i hendes stemme. Både Hesiod og Ovid kalder hende "Lederne blandt muser".

Eksterne henvisninger

Se også 
 digtarkivet Kalliope.org

Græske guder
Muser
FUEN

FUEN (Federal Union of European Nationalities, på dansk Føderalistiske Union af Europæiske Folkegrupper, FUEF , på tysk Föderalistische Union Europäischer Volksgruppen, FUEV), Den Europæiske Mindretalsunion, er et samarbejdsorgan for europæiske mindretal, som har rådgivende status ved Europarådet. FUEV har hovedkontor i Flensborg. Siden 1995 har FUEN en rådgivende status i forhold til de Forenede Nationer. Endelig har Unionen deltaget i OSCE’s møder om mindretalsproblemer. FUEN kaldes på dansk som regel Mindretalsunionen. 

Den europæiske mindretalsunion FUEN blev etableret i 1949 som sammenslutning af organisationer for nationale mindretal i Europa. Mindretalsunionen tager sit udspring i den pan-europæiske bevægelse efter anden verdenskrig. Heri spillede føderalistiske og regionalistiske grupper en central rolle. I dag er mindretalsunionen en europæisk interesseorganisation for traditionelle og nationale mindretalsgrupper. I begyndelsen af 2008 har FUEN i alt 84 medlemsorganisationer, der repræsenterer mindretal i 30 europæiske stater. Det danske undervisningsministerium støtter mindretalsunionen.

Medlemmer fra det nordiske område er:
 Danske sydslesvigere (Sydslesvigsk Forening)
 Tyske nordslesvigere (Bund deutscher Nordschleswiger)
 Nordfrisere (Friisk Foriining og Nordfriesischer Verein)
 Skåninger (Stiftelsen Skånsk Framtid)
 Tornedalsfinner
 Sverigefinner (Sverigefinska Riksförbundet)
 Finlandssvenskere (Svenska Finlands Folketing)

Der er ingen samiske organisationer i mindretalsunionen.

Referencer

Eksterne links 
 FUEN's hjemmeside

Etniske mindretal
Ngo'er
Internationale organisationer
Etableret i 1949
Helsingborgs Dagblad

Helsingborgs Dagblad er en svensk avis, grundlagt i 1867. Dengang var den kun en af fire aviser i Helsingborg, men er nu de eneste. Avisen er politisk uafhængig. Oplaget er på ca. 84 000 eksemplarer daglig.

Historik 
 1867 – Helsingborgs Tidning grundlægges af bogtrykkeren Nils Jönsson.
 1884 – Helsingborgs Tidning ændrer sit navn til Helsingborgs Dagblad.
 1892 – Helsingborgs Dagblad bliver Sveriges første 7-dages avis.
 1931 – Familjen Sommelius bliver majoritetsejere i Helsingborgs Dagblad. 
 1995 – hd.se begynder at lægge sine nyheder på internettet. 
 1999 – Helsingborgs Dagblad tager nye trykpresser i brug.
 2001 – Nordvästra Skånes Tidningar, Landskronaposten och Helsingborgs Dagblad går sammen i et 50/50-ejerskab mellem familierne Sommelius og Ander.
 2006 – Fredag d. 3. februar fik Helsingborgs Dagblad tabloidformat.

Ekstern henvisning 
 Helsingborgs Dagblad på nettet

Aviser fra Sverige
Dagblad
Etableret i 1867
Star-slægten

Star-slægten (Carex) er en planteslægt, der rummer rigtigt mange arter. De fleste arter er knyttet til våde og næringsfattige habitater. Fælles for dem er følgende træk: Det er flerårige urter med treradet bladstilling og stængler uden opsvulmede knæ. Bladskederne hos mange arter er mere eller mindre skarpt trekantede. Bladene kan være flade og foldede på langs, rendeformede eller trådformede. Bladene hos en del arter har ru rand.

Fremmede arter, der anvendes i danske haver:
 Brunbladet star (Carex buchananii)
 Morgenstjernestar (Carex grayi)
 Japansk star (Carex morrowii)
 Palmebladstar (Carex muskingumensis)
 Fuglefodstar (Carex ornithopoda)
 Vejbredstar (Carex plantaginea)

Litteratur 
 Mossberg og Stenberg: "Den store nordiske flora"
Skovstar

 
Skovstar (Carex sylvatica), ofte skrevet skov-star, er et 30-100 cm højt halvgræs. Planten er ret almindelig i løvskov på frodig bund, og den bruges nu og da som bunddække i skyggebede.

Beskrivelse 
Skovstar er en flerårig, græsagtig urt med en tueformet vækst. Bladene er græsgrønne året rundt, de er foldede på langs, og de har skarpe kanter. De enkelte blade er ret brede og forsynet med de to rygninger på langs, som er typisk for starer. Oversiden er glat og mørkegrøn, mens undersiden er noget lysere.

Blomstringen sker i maj, hvor de gullige hanaks kommer frem noget før det grønne hunaks. Blomsterne er uanselige og sidder på særskilte stængler, højt hævet over tuen. Blomsterstanden består af et enkelt hanaks og 3-6 smalle, langstilkede og hængende, grønlige hunaks, som sidder med stor indbyrdes afstand på strået. Frugthylstret er grønt og glat. Frøene er nødder, der modner godt, og som er meget spirevillige i Danmark på fugtig, mineralrig jord.

Skovstar har et trevlet, groft rodnet. Den sætter korte udløbere, som efterhånden gør tuen bredere.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 × 0,50 m.

Udbredelse 
Europa, Nordafrika og Vestasien. I Danmark er den almindelig på morænelersområderne i Østjylland og på Øerne.

Habitat 

Skovstar hører hjemme i fugtige skove på næringsrig bund i bl.a. Danmark. Planten foretrækker, at jordbunden er neutral til basisk, og den trives bedst i halvskygge til fuld skygge.

I et egekrat på den østlige bred af Rind Å, som ligger et par km syd for Høgild vokser arten sammen med bl.a. abild, aksrapunsel, almindelig blåbær, almindelig bøg, almindelig engelsød, almindelig gedeblad, almindelig gyldenris, almindelig hindbær, almindelig kohvede, almindelig liguster, almindelig mangeløv, almindelig røn, angelik, blåtop, djævelsbid, kratfladbælg, liljekonval, lægebaldrian, mosebunke, pengebladet fredløs, skovelm, skovrørhvene, skovstjerne, skovstorkenæb, smalbladet høgeurt, stilkeg, stor frytle, stor konval, tormentil, tyttebær, tørst og vintereg.

Anvendelse i havebruget 
Planten er meget velegnet som supplement til andre skyggetålende bunddækkeplanter, og den er selvskreven i et naturpræget skovbundsbed (se woodland gardening).

Noter

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 M. Skytte Christiansen & Henning Anthon (1958-59): Danmarks Vilde Planter. Branner & Korch.
 Sten Porse: "Plantebeskrivelser", DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 

 Flora Europaea: Carex sylvatica
 Den virtuella floran (med udbredelseskort)

Flerårige urter
Stedsegrønne
Skovbundsplanter
Bunddækkende planter
Star-slægten
Kjell Magne Bondevik

Kjell Magne Bondevik (født 3. september 1947 i Molde) er en norsk politiker (Kristelig Folkeparti) og teolog (cand. theol. fra Menighetsfakultetet i Oslo i 1975), der var Norges kirke- og undervisningsminister (1983-86), udenrigsminister (1989-90) og statsminister (1997-2000 og 2001-2005).

Eksterne henvisninger 

Norges statsministre
Kirkeministre fra Norge
Storkors af Sankt Olavs Orden
Personer fra Molde
Karel Appel

Karel Appel (født 25. april 1921 i Amsterdam, død 3. maj 2006 i Zürich) var en hollandsk maler, billedhugger og keramiker.

Appel studerede ved det statslige akademi i Amsterdam fra 1940–1943. Efter anden verdenskrig arbejdede han med tegninger udført af børn og han havde sin første udstilling i Groningen i 1946. 

Han flyttede til Paris 1950, hvor han delte lejlighed med Corneille og Constant. I Paris fik hans malerier mere groteske træk, forestillende dyr, monstre og mennesker. Appel blev et symbol for kunstnergruppen COBRA, som en rebel fra arbejderklassen. I hans følelsesladede malerier, finder man dynamiske former og stærke farver. Selv sagde han om sit værk: "Jeg fjumrer bare lidt rundt".

Appel har bl.a. lavet vægmalerier på Stedelijk Museum i Amsterdam (Byens museum for moderne kunst) og illustreret digtsamlinger. Han fik UNESCOs pris i 1954 ved Biennalen i Venedig og Guggenheims internationale pris i 1960. Appel begyndte at male relieffer i 1968 og disse fulgtes af store skulpturer i træ, polyester og senere i aluminium.

Appel døde den 3. maj 2006 i en alder af 85 år på sin bopæl i Zürich i Schweiz.

Ekstern henvisning 

 Artfacts.net om Karel Appel (på engelsk, tysk, m.fl.)

Malere fra Nederlandene
Billedhuggere fra Nederlandene
Personer fra Amsterdam
Bouvetøen

Bouvetøen (norsk: Bouvetøya) er en ubeboet vulkansk ø i den sydlige del af Atlanterhavet, syd-sydvest for Kap Det Gode Håb (Sydafrika). Den er næsten helt dækket af gletsjere og svært tilgængelig. Den har ingen havneanløb, kun ankerpladser ud for kysten.

Øen blev opdaget i 1739 af den franske flådeofficer, Jean-Baptiste Charles Bouvet de Lozier, som øen blev opkaldt efter. Ingen gjorde krav på øen indtil 1825 hvor det britiske flag blev hejst. I 1928 afstod Det Forenede Kongerige sit krav på øen til fordel for Norge, der året i forvejen havde indtaget øen. I 1971 blev Bouvetøen og det omliggende farvand udnævnt til naturreservat. Siden 1977 har Norge haft en automatiseret meterologisk målestation på øen.

Eksterne henvisninger 

Øer i Norge
Vulkaner i Norge
Peter I's Ø

Peter I's Ø (på norsk Peter I Øy) vest for Antarktis blev opdaget den 21. januar 1821 af den russiske admiral Fabian von Bellingshausen. Den er opkaldt efter zar Peter 1. af Rusland. 

Den 2. februar 1929 lykkedes det Ola Olstad som den første at betræde øen, som han tog i besiddelse for Norge. Da øen ligger syd for 60°S er den en del af det antarktiske teritorium og kravet er derfor ikke alment anerkendt af andre stater. På samme måde er Norges krav på Dronning Maud Land på fastlandet af Antarktis heller ikke anerkendt af andre lande end Australien, Frankrig, New Zealand og Storbritannien.

Øen har et areal på 243 km² og dens højeste punkt på 1755 meter er Lars Christensens Spids.

 

Øer i Norge
Øer i Antarktis
Fabian Gottlieb von Bellingshausen

Fabian Gottlieb von Bellingshausen (født 20. september 1778 på Øsel, død 13. januar 1852 i Kronstadt) var en tyskbaltisk søfarer og militærperson i russisk tjeneste.

Allerede som tiårig begyndte han på sin militære løbebane som kadet ved søfartsakademiet i Kronstadt. Fra 1803 til 1806 deltog han i den første russiske verdensomsejling.

Den 5. september 1819 drog han af sted til den første russiske Antarktis-omsejling. Under omsejlingen opdagede han øerne Peter I's ø og Alexander I's ø, før han i august 1821 vendte tilbage til Kronstadt.

Senere blev han forfremmet til admiral og blev borgmester i Kronstadt.

Øen Motu One i Fransk Polynesien blev, da den blev opdaget af søfareren Otto von Kotzebue i 1824, kaldt Bellinghausen som en hyldest til Fabian von Bellingshausen.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Livland
Tyskbaltere
Polarforskere fra Rusland
Militærfolk fra Rusland
Flådefolk
Kronstadt

Kronstadt (, ) er en by i Rusland på en øen Kotlin i Østersøen, der er forbundet med en vejdæmning til fastlandet, i nærheden af Sankt Petersborg. Byen har 43.005(2010) indbyggere.

Historie 

Byen blev grundlagt af Peter den Store i 1704 som russisk flådebase ved Østersøen. Hans hovedarkitekt var Cornelis Cruys. Flådebasen blev kendt under to matrosoprør, det første i 1905-1906 udløst af forholdene i den kejserlige flåde, og Kronstadt-opstanden i 1921 mod det bolsjevikiske styre, som Kronstadt-matroserne ellers tidligere havde hjulpet til magten under Oktoberrevolutionen i 1917. Den gamle bydel i Sankt Petersborg og relaterede monumenter, herunder Kronstadt, blev optaget på UNESCOs verdensarvsliste i 1990 i henhold til kriterierne i, ii, iv og vi.

Referencer

Eksterne henvisninger 

  Officiel hjemmeside

Sankt Petersborg og beslægtede monumenter
Byer under den føderale by Sankt Petersborg
Ruslands militær
Flådebaser
Militære anlæg
Etableret i 1704
Claude Monet

Claude Oscar Monet (født 14. november 1840 i Paris, død 5. december 1926 i Giverny) var en fransk maler.

Monet blev født i Paris og voksede op i Le Havre. Det var her han som ung begyndte at male. Han arbejdede og studerede sammen med Eugène-Louis Boudin.

Allerede i 1859 havde han bestemt sig for at blive kunstner og i 1862 studerede han kunst sammen med Charles Gleyre i Paris. Her mødte han Pierre-Auguste Renoir, og sammen grundlagde de en ny stilart: impressionismen – opkaldt efter billedet: "Impression, Soleil Levant", som Monet malede i 1873. De malede sammen og opretholdt et livslangt venskab.

Monet malede serier med samme motiv i forskelligt lys som Katedralen i Rouen (1896-97) eller Åkandedammen fra haven ved hans hjem i Giverny.

Huset og haven er bevaret som museum, og begge dele er værd at besøge. Det er i det hele taget gavnligt at forstå den afgørende sammenhæng mellem Monets malerier og hans arbejde med haven. I dette ligner han den tyske Emil Nolde.

Et Monet-maleri nåede i 1987 en pris på 22 millioner US$.

Kilder 
 Finn Terman Frederiksen & Lise Jeppesen, Lysets paletter : Claude Monet og den danske impressionisme, Randers Kunstmuseum, 2008. .
 Birgit Zeidler, Claude Monet : hans liv og virke, Könemann, 2000.  .
 Karin Sagner-Düchting (Birgitte Brix overs.), Claude Monet : 1840-1926 : en fest for øjnene, Benedikikt Taschen, 1992.

Eksterne henvisninger 
 

 Claude Monets hjemmeside 
 Monet-side på Webmuseum 
 Marmottan-museet med Impression Soleil Levant  
 Claude Monet  
 

Malere fra Frankrig
Personer fra Paris
Impressionistiske malere
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Landskabsmalere
Færdighed

En færdighed er en evne til at gøre eller udføre noget. Begrebet bruges altså kun om en praktisk dygtighed, men det omfatter til gengæld også kunnen på områder, der betragtes som meget teoretiske, f.eks. læsefærdighed, betjening af mikroskop eller kirurgi.

Det ligger heri, at færdigheder kun kan læres ved praktisk øvelse, men også at nogle har bedre forudsætninger end andre for at lære på det område. Det diskuteres i den forbindelse, om man skal tillægge arv eller miljø den største betydning for børns evner. 

De seneste års forskning i énæggede tvillinger har vist, at arv skal tillægges større vægt, end man tidligere var tilbøjelig til at mene, men på den anden side også, at optimal udvikling af de givne evner ofte betyder mere for personens færdigheder end de arvelige forudsætninger.

Se også
Intelligens
Ekspert
Geni
Fagmand
Håndværker
Akrobat

 
Viden
Kognitionspsykologi
Læring