alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Бракьовци

Брàкьовци е село в Западна България. То се намира в община Годеч, Софийска област.

География 
Село Бракьовци се намира в планински район – в южните склонове на Западна Стара Планина, на югоизток от прохода Петрохан, на 54 km от столицата София. Закътано е между баири, залесени само с борови и букови гори. Разположението на къщите му напомня леген – къщите са разположени на две махали – долна и горна, а баирите не позволяват да духа вятър – къщите са на завет. Има както стари кирпичени къщи, така и новопостроени вили.

История 
Основано е от двама братя, и оттам идва името му. Насажденията от борови гори са засадени за да пазят селото от поройните дъждове и стичащата се вода от склоновете на планините, голяма част от горите са засадени през 50-те години на 20 век. Преди засаждането им селото е възникнало по-нагоре по един от хълмовете, така нареченото „Старо село“.

Личности 
Родени в Бракьовци
 Никола Гогов, български революционер от ВМОРО, четник на Никола Иванов

Редовни събития 
Всяка година през юни в селото се провежда традиционния местен събор „Пресвета“, който е винаги в неделя, но датата се мени.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Букоровци

Букоровци е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област, на 7 km от общинския център Годеч и на 56 km от столицата София.

История 
Село от Царибродска околия през 1878 с 36 жители. Легендата твърди че селото се е намирало в местността Полето и по традиция гробищата е трябвало да се намират през вода (Барата) от селото. По-късно вероятно е било унищожено изцяло и построено на ново на мястото където се намира и сега. Така гробището и манастирът са останали по-далеч от селото. Основният поминък на населението на селото е бил земеделието. Имало е и няколко души зидари, които през строителния сезон са ходели на работа чак в Загоре.

През учебната 1926 – 1927 година прогимназията в Букоровци има три класа, 71 ученици (27 в първи, 15 във втори и 29 в трети клас) и четирима учители.

Към 1958 г. селото е имало около петдесетина къщи и до 200 жители.

Традиции 
Веднъж или няколко пъти в годината се е провеждал събор.

В самото село има много кръстове на които отделните фамилии са правили курбан.

Курбан са правили:
На Кожин кръст – на Спасовден – Кожините (Гала, Стамен, Йован, Лека Раденков)
на кръста в имота на дедо Лека до Лукарете на Ивановден – Ликините
на кръста в имота на дедо Лека до бунара в Росуля на св. Тройца – Гагините (Новко, Зарко)
на кръста в лукарското на Петровден – Цинцарете

Културни и природни забележителности 
В близост до село Букоровци се намира действащият Букоровски манастир, който е построен върху основите на пет стари църкви. Манастирският храм представлява петкуполна църква.

Личности 
 Поликсена Найденова, режисьор (1929 – 1990)

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Бърля

Бърля е село в Западна България. То се намира в община Годеч, Софийска област.

География 
Бърля е разположено в планинска котловина, известна като Висок, на 19 km от общинския център Годеч и на 69 km от столицата София. До 1920 г. Горни Висок се е намирал в България, след което в България остават, освен Бърля, още три височки села – Комщица, Смолча и Губеш.

История 
В регистър от средата на XVI век се споменава, че село Барле има 21 домакинства, трима неженени жители и три вдовици, а приходът от него възлиза на 2067 акчета. В джелепкешански регистър от 1576 година селото е вписано като Берла, с двама джелепкешани - Джуре Степан с 40 овци и Петре Лалин с 30 овци. В регистър на войнушките бащини от 1606 година се споменават три бащини от Бърле – на Торне Петко, на Лале, син на Петко и една празна..

През 1929 г. в Бърля е основана земеделска кооперация „Висок“. Към 1935 г. тя има 24 члена.

През 1985 г. селото има 101 жители.

Религии 
Населението е християнско.

Културни и природни забележителности 
В селото има 4 оброка:
 Оброк на Св. Спас – намира се в махала Гърговци. Оброкът е с равни трапецовидни рамене, а украсата е изпъкнал кръст тип „детелина“.
 Вторият оброк се намира в центъра на селото, подпрян до ограда с камък, в двора на изоставена къща.
 Оброк на Св. Троица – намира се на 250 m западно от центъра на селото, в местността Тънка бара. На оброка се служи на празниците Вси Светии и Св. Дух.
 Оброк на св. Никола Летни. Намира се на 300 m от центъра на селото, в местността Попова падина.

Туризъм 
От село Бърля започва най-западният от южните маршрути за изкачване на връх Ком. До върха се стига по изключително живописна панорамна пътека за около 4,5 – 5 часа.

Селото не е известно като туристическа дестинация, въпреки това мястото е подходящо за отдих както през топлите месеци на годината, така и през зимата.

Други 
В село Бърля е роден доц. д-р Живко Живков, изтъкнат наш учен в областта на мелиорациите.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Връдловци

Връдловци е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 
Намира се на около 1 km от границата с Република Сърбия, на 15 km от общинския център Годеч и на 65 km от столицата София. Разположено е по протежението на пролома на Забърдска река. От село Връдловци се открива прекрасна гледка към планината Видлич - предпланина на Западна Стара планина.

История 
По сведения на местни жители селото е съществувало на друго място в същия район.

При преброяването от 1881 година селото е отбелязано като Върдуловци. То е част от община Протопопинци и има 217 жители. 

През 1924 година във Връдловци е основана земеделска кооперация „Искреност“. Към 1935 г. тя има 25 члена. През 1933 година е основана и животновъдна кооперация за застраховане на добитък, чийто членски състав към 1935 година е 20 души.

През 1985 година селото има 79 жители..През 2022 година селото има 6 жители.

Религии 
Православни християни

Обществени институции 
Кметство в с. Голеш

Културни и природни забележителности 
 Черквата-параклис „Св. Илия“ – малка, не много добре поддържана църква, не е постоянно отворена, а само на определени празници
 Много оброчни каменни кръстове
 Връдловска пещера-труднооткриваема, почти недостъпна за човек.

Бележки

Външни препратки 

Села в Софийска област
Забърдие
Населени места в община Годеч
Върбница

Върбница е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област, на 3 km от общинския център Годеч и на 53 km от столицата София.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Губеш

Губеш е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 
Село Губеш се намира в планински район, на 11 km от общинския център Годеч и на 61 km от столицата София.

История 
Селото се споменава под сегашното си име в османотурски данъчен регистър на джелепкешаните от 1576 година. Шест данъчно задължени лица - поп Радослав, Станислав Драгул, Марко Малко, Стойко Неделко, Тодор Боюва и Никола, домазет, са обложен с налог от общо 170 овце. В регистър на войнушките бащини от 1606 година се споменава един войнук от Губеш - Крайо, син на Дудин. По време на османското владичество Губеш влиза в състава на казата Шехиркьой (Пирот).

Културни и природни забележителности 
 Средновековна църква.

Литература 
 Виденов, Михаил. Селищното название Губеш, Български език, 1967, кн.6, с. 553-554

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Лопушня

Лопушня е село в Западна България. То се намира в община Годеч, Софийска област. Място, недалеч от големия град, и същевременно диво и запазено от човешка намеса. Намира се в долина в полите на Чепън планина.

География 
Село Лопушня се намира в планински район, срещу северния склон на Чепън планина, на 48 km от столицата София. Климатът на селото, заобиколено от борова гора, има много добро влияние върху хора, страдащи от сърдечно-съдови заболявания.

В подножието на селото преминава поток, вливащ се в река Нишава при град Годеч.

Културни и природни забележителности 
В близост до селото има два манастира: изоставеният Маломаловски манастир „Св. Никола“ по билото на Чепън планина и стопанисваният Шумски манастир „Свети Архангел Михаил“, близо до махала Рекето.

Други 
В село Лопушня се намира и школа по конна стрелба с лък „Пътя на коня и лъка“

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Мургаш (Софийска област)

Мургаш е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 
Селото лежи на северния склон на Чепъна, на 54 km от столицата София. Образувано е от фамилии на преселници (предполага се, че са от Алдомировци), впоследствие обединени в село Мургаш. Не е известно кога и от къде произлиза името му, вероятно от 17-18 век.

История 
До военната 1941 година селото е с население над 1500 жители. Регулационен план е съставен през 1920 година, подписан от цар Борис III. Мургаш е подготвян за околийски център.

Религии 
Източно-православно християнство. Църквата се нарича „Архангел Михаил“.

Културни и природни забележителности 
Артилерийско оръдие и паметна плоча с имената на 24 загинали във войните от 1885 до 1945 година. Паметта им се чества на 6 септември.

Редовни събития 
Селският събор се провежда на Спасов ден.

От две години с. Мургаш празнува Съединението на България 6 септември.

Родени 
 Александър Димитров (р. 1876), български офицер, генерал-майор

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Ропот

Ропот е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 
Село Ропот се намира в планински район, на 8 km от общинския център Годеч и на 58 km от столицата София.

История 
На 6 ноември 1885 г., по време на Сръбско-българската война части от българския Смолчански партизански отряд, командвани от поручиците Караиванов и Зафиров водят в селото и край него успешен бой със сръбски войски.

Религии 
 Православно християнство

Бележки

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Забърдие
Станянци (Софийска област)

Ста̀нинци или Ста̀нянци е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 

Селото се намира на 17 km от общинския център Годеч и на 67 km от столицата София.

История

Икономика 
Край селото е разположена мина „Станянци“, в която се добиват лигнитни въглища.

По-сериозни други стопански инициативи в селото е организираната през 2000 година частна лешникова градина, разположена край селото на около 7 хектара площ и 3500 лешникови фиданки от няколко сорта култивиран лешник. Финансиране и участие в лешниковата плантация имат и чуждестранни лица.

Животновъдството е представено от едно малко стопанство за отглеждане на кози.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Забърдие
Шума (село)

Шума е село в Западна България. То се намира в Община Годеч, Софийска област.

География 
Намира се в полите на Западна Стара планина, на 4 km от общинския център Годеч и на 45 km от столицата София. Природата е красива. По-големи височини са Градище (1049 м) - на билото на Чепън, около 4 км ЮЮЗ от центъра на селото, Калето (952 м) – на около 2 км ЮЮИ от центъра на селото, Шилни връх (1169 м) на около 4 км северно от центъра на селото и Вуканица (1036 м) – на около 4 км ССЗ от центъра на селото.

Шума се състои от четири основни махали – Село, Странье, Вакарел и Рекето.

История

Култура 
Вестник „Българска армия“.

Има проект всяка година на Архангелова задушница (мъжка задушница) да бъде възстановено честването пред паметника на загиналите в трите войни за национално освобождение и обединение – Първата балканска война, Междусъюническата и Първата световна война. Това мероприятие все още е в перспектива, защото предстои паметникът да бъде реставриран с помощта на Министерството на отбраната.

В балканските войни от 1912 г. и 1913 г. от с. Шума са загинали седемнадесет военнослужещи, но само четрима са от куршуми, останалите от рани и болести. Данните са от регистъра на загинали военнослужещи в Балканските войни.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Годеч
Белопопци

Белопопци е село в Западна България. Намира се на 30 км от София, в Община Горна Малина, Софийска област. То е средно по големина село. Съседното село е Априлово.

География 

Белопопци е сравнително планинско село. Селото е с хубава природа и хубави гледки.

История

Обществени институции 
 Детска градина, начално училище „Отец Паисий“, читалище „Съзнание“.

Културни и природни забележителности 
 Манастир „Свети пророк Илия“.

Личности 
 Христо Илчов – (неизв.) – народен певец, живял в годините около Освобождението

Редовни събития 
Всяка година на 20 юли се състои събор по случай Свети пророк Илия – Илинден.

Други

Външни препратки 

 За Белопопци на сайта на Община Горна Малина

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Гайтанево

Гайтанево е село в Западна България. То се намира в Община Горна Малина, Софийска област. Селото има борова гора. Намира се зад село Огняново.

География 
Село Гайтанево (област София) се намира в Югозападен регион на България и е част от община Горна Малина. Намира се на 35.591 km от София.

История 
По време на Балканската война в 1912 година един човек от Гайтанево се включва като доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Културни и природни забележителности 
В селото има читалище НЧ „Паисий Хилендарски -1927“.

Редовни събития 
 Всяка година има събор заради празника на Свети Дух.

Личности 
 Проф. д-р инж. Иван Димитров Илиев, български топлотехник (р. 1939)
 Проф. Георги Георгиев, български археолог (1917-1988)
Орлин Павлов - Български певец

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Горно Камарци

Горно Камарци е село в Западна България. То се намира в Община Горна Малина, Софийска област.

География 
Горно Камарци е малко китно селце разположено в планински район. На север се намира Стара планина, а на юг – Средна гора. Намира се между магистрала „Хемус“ и подбалканския път. От селото тръгват пътищата за два старопланински прохода – Витиня и Арабаконак. На югоизток след Долно Камарци се намира и проходът Гълъбец. Съвсем близо в Стара планина се намира връх Звездец, а на изток и връх Баба. В близост до селото е началото на река Макоцевска. Близки населени места са Осоица, Саранци, Долно Камарци, Стъргел и Буново. Най-близки градове са Ботевград и Елин Пелин.

Културни и природни забележителности 
Предстои изграждане на екоселище.

Личности 
 Починали в Горно Камарци
 Владо Тричков (1899 – 1944) – български партизанин

Редовни събития 
Всяка година в областта Арабаконак край паметника се провеждат чествания по случай 3 март. Съборът на селото се състои 40 дни след Великден.

Галерия

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Долна Малина

Долна Ма́лина е село в Западна България. То се намира в Община Горна Малина, Софийска област. В селото има център,на който хората се събират.

География 
Долна Малина се намира в западна България, на 32 км източно от София, в източния край на Софийското поле. На изток граничи с Априлово, на юг с Петково, на северозапад със Столник и на север и североизток с Горна Малина. Долна Малина е селото, посредством което се осъществява връзка между Горномалинската и Елинпелинската община.

Надморската височина е 584 м., а населението – 376 души

История 
Предполага се, че на около стотина метра северно от река Добра е съществувало тракийско селище.

Точни данни за възникването на село Долна Малина няма. Смята се, че е станало в периода около 1450 г., когато единното село Малина се е разделило на две.

В борбата против фашизма селото е дало единствена жена партизанка от общината – Павлина Унуфриева Стоянова, убита на 11 май 1944 година.

Религии 
Населението изповядва православно християнство. В селото се намира православният храм „Свети Димитър“. Поради малкото население на селото храмът отваря врати само за големите християнски празници. Храмът няма собствен свещеник

Обществени институции 
 Читалище с библиотека
 Kиноцентър на UFO

Културни и природни забележителности 
 Православен храм „Свети Димитър“
 река Добра
 Читалище „Васил Левски“
 местността „Градището“
 местността „Чучура“

Редовни събития 
 Събор на селото в неделята, по-близка до 26 октомври – Димитровден.
 Празник на селото – Св. Константин и Елена (21 май)
 Конни състезания на Тодоров ден.
 Богоявленски водосвет и хвърляне на кръста – 6 януари
 Лазаруване на Лазаров ден
 Коледарство на Коледа
 Курбан на 5 август
 Фестивал на изкуствата и спорта Dolna Malina Open Fest

Галерия

Външни препратки 
 www.facebook.com

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Негушево

Негушево е село в Западна България. То се намира в Община Горна Малина, Софийска област.

География 
Селото се намира в подножието на Стара планина, на 37 км от столицата София.

История 
Село Негушево е разположено в най-източната част на Софийската котловина, където въпреки оскъдните сведения се знае, че поселища се създават още епохата на античността и средновековието. В землището на с. Негушево са запазени останки от тракийско светилище и от средновековна крепост, но точни сведения за създаването на Негушево няма. Предполага се, че е възникнало около 1182 година в земите на местността „Селището“. Съществувало е, когато оттук преминава през 1443-1444 г. кръстоносният поход на полско-унгарския крал Владислав III Ягело и Янош Хуниади, отправили се на кръстоносен поход срещу османците. Вписано е, като средно голямо село с 52 домакинства / над 200 души / в тимарски регистри от 1444-1445 г. и е плащало данъци в размер на 4167 акчета, на Илиас, син на Тути Хазър, който го получава с берат от султан Мурад.

„Английският съсед“ 
През 2010 година започват снимките за новия БГ сериал „Английският съсед“. Сериалът е продукция на БНТ и е в 4 епизода. Сценарият е по едноименната книга на Михаил Вешим.

Редовни събития 
Събор на селото − Петковден

Външни препратки 
 Сайт на селото 

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Саранци

Саранци е село в Западна България.
То се намира на 5 km от с. Макоцево в община Горна Малина, Софийска област.

География 
Село Саранци се намира в планински район, в централната част на Западна България, на надморска височина от 664 m.
В климатично отношение районът попада в област с умереноконтинентално климатично влияние. Отличава се с умерено топло лято и сравнително хладна зима. Средната януарска температура е -1,8 °С, а средната юлска е 18 °С.

Селото е на 37 km североизточно от София и има жп гара на Подбалканската линия Карлово-София, отдалечена на 2 km от самото село.

История 
Старото име на селото е Ташкесен. Настоящото име произлиза от турската дума saranci – човек който тъче килими от памук, но също означава саран, т.е. обсада. Традиционен занаят е каменоделството, което е известно в региона и се развива в специфичен сарански стил в изработката на оброчни и надгробни каменни кръстове.

По време на Руско-турската война руските войници минават през с. Саранци. Тук се води важната за развоя на войната и последвалото освобождение на град София битка при Ташкесен.

Културни и природни забележителности 
Селото е благоустроено, с добре поддържана инфраструктура. Изградени са водоснабдителна, електропреносна и съобщителна мрежи. Липсва обаче канализационна мрежа. В него функционират читалище „Пробуда“, магазини и заведения за хранене и развлечение.

В село Саранци има 3 паметника.

Външни препратки 
 Информация за с. Саранци в „Mirela”

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Чеканчево

Чеканчево е село в Западна България. То се намира в община Горна Малина, Софийска област в плодородната чеканска долина

История 
В Чеканчево е разкрито каменоделско ателие от IV век, изработвало главно надгробни паметници, продавани в София.

Обществени институции 
 Кметство
 Читалище „Отец Паисий“

Други

Личности 
Родени в Чеканчево
 Григор Ангелов, български революционер от ВМОРО, четник на Васил Аджаларски
 Пано Илиев Панов (1887 - 1912/1913), български подофицер и революционер от ВМОРО

Бележки

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Горна Малина
Беренде извор

Берендѐ изво̀р, наричано от местните жители и само Извòр, е село в Западна България. Намира се в община Драгоман, Софийска област.

География 
Беренде извор е разположено в пролом на река Нишава. Самата река тече покрай селото. На хълм на север от селото се намира махалата Бачище. Останалите махали са Врело, Старо село и Мамутица.

През Беренде извор минава шосето и жп линията от Калотина за Станянци, което се движи успоредно на българо-сръбската граница. Пътека в долината Лисичи дол е прекият път между Беренде извор и селата Липинци и Чепърлянци, използван в миналото. Със село Беренде го свързва третокласния път III-8001.

История 
Според преброяването от 1888 година Беренде извор има 215 жители, разделени в 29 домакинства. Четири домакинства имат повече от 10 члена. 113 жители са мъже, 102 - жени. Грамотни в селото са шестима мъже. По това време Беренде Извор е част от община Калотина, Царибродска околия, Трънски окръг.

През 1905 година Беренде извор има 38 къщи и 234 жители..

През 1985 година жителите на селото са 54.

Забележителности 
 Темната дупка – пещера, обявена през 1962 г. за природна забележителност, намираща се на няколко километра от селото по пътя за Каленовци;
 църква „Света Петка“ – на входа на селото идвайки от Калотина. Разположена е в гробищния парк. До църквата има оброчен кръст „Света Петка“.

Бележки

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Владиславци

Владиславци е село в Западна България, Софийска област, община Драгоман.

География 
Селото се намира в историко-географската област Бурел. Отдалечено е на 10 км западно от Драгоман и на около 6-7 км източно от границата с Република Сърбия. През него преминава третокласният път 813, който свързва Драгоман и Трън.

Населението на Владиславци е 57 души към 15 март 2013 г.

Религия 
В селото има църква, построена през 2003 г. от Стефан Любомиров Гигов – жител на с. Владиславци и радетел за неговото развитие. Осветена е от Пловдивския митрополит Николай, а стенописите – от Знеполския епископ Йоан. Пред нея има чешма, а в дворчето – пейки и маса за около 50 души. Храмът е за радостни и тъжни обреди.

Редовни събития 
Всяка година във Владиславци има събор на селото, който се провежда в първата неделя от месец юли.

Външни препратки 
 10 години от освещаването на храм „Успение Богородично“
 Село Владиславци във фейсбук

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Големо Малово

Големо Малово е село в Западна България, което се намира в Община Драгоман, Софийска област. То е разположено в подножието на планината Чепън (1206 m). Преобладаващото население по данни от 2013 г. е 129 души.

География 
Намира се в северозападната част на Софийското поле, в подножието на планината Чепън, между гр. Драгоман и с. Раяновци. На 2,5 km от селото се намира Драгоманското карстово блато, което допринася за голямото разнообразние от животински и растителни видове. Разстоянието от центъра на София до селото е 54 km.

Редовни събития 
Традиционния събор на Големо Малово се празнува в последната неделя на месец май.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Горно село

Горно село е село в западната част на Република България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област, недалеч от сръбската граница.

География 
Намира се в живописен планински район. През селото преминава малка рекичка, която понякога е преливала и е достигала до няколко десетки метра ширина. В реката има наличие и на риба, която традиционно селяните ловят с ръце. Селото е разположено на калдъръми (хълмове) и на места уличките се спускат доста остро надолу или се изкачват съответно нагоре. Въздухът в селото е изключително чист и свеж, в селото има извор от който извира много чиста, ледено студена планинска вода.

История 
Старото име на селото е Ново село. Подобно на много други села в България, особено в погранични райони, селото започва да се обезлюдява поради миграцията на жителите към градовете и други фактори. В случая на Горно село изиграваща роля е и фактът, че се спира директната автобусна линия до селото, поради намалено търсене, което води до по-затруднен достъп на хората до него.

Старото име на селото е Ново село. През 1961 г. с. Ново село се преименува на с. Горно село с Указ № 129, обнародван на 11.04.1961 г.

Население 

По данни от първото преброяване на населението през 1880 г. в с. Горно ново село живеят 151 жители. По официални данни на ГРАО от 15 декември 2012 г. в селото живеят постоянно 29 души, предимно възрастни хора. През последните години в селото се наблюдава демографски срив и то е застрашено от обезлюдяване.

Религии 
В селото е застъпено източноправославието.

Източници

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Долна Невля

Долна Невля е разделено село между България и Сърбия. Българската част е в Община Драгоман, Софийска област, а сръбската – в Община Цариброд, Пиротски окръг.

История 
При избухването на Балканската война от 1912 – 1913 г. един човек от Долна Невля е доброволец в Македоно-одринското опълчение. Името му е Димитър Маринков Паунов и е служил в 3-та рота на 2-ра Скопска дружина.

Население 
Данните за числеността на населението в с. Долна Невля според преброяванията през годините

Други 
Връх Невля на остров Гринуич, Южни Шетландски острови е наименуван в чест на село Долна Невля.

Външни препратки 
Времето в село Долна Невля.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Драгоил

Драгоил е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География, културни и природни забележителности 
Село Драгоил се намира в планински район.

Други 

Селото е благоустроено, с поддържана инфраструктура.

Изградени са водоснабдителна, електропреносна, съобщителна мрежи. Липсва канализационна мрежа. Има покритие на всички мобилни оператори.

Тук има кметство.

Учебни заведения и лекарски практики има в общинския център – Драгоман, а здравни заведения – в областния център – София.

Транспортните връзки между населените места са осигурени с железопътен и автобусен транспорт. По тази дестинация пътуват и маршрутни таксита.

В близост преминава международен път Е-80, свързващ Западна Европа и Близкия изток.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Камбелевци

Камбелевци е село в Западна България. То се намира в община Драгоман, Софийска област.

Редовни събития 
Съборът на Камбелевци и Табан се провежда на 14 август ежегодно.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Летница (Софийска област)

Летница е село в Западна България. То се намира в община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Летница се намира в планински район.

История 
По сведения на местни хора селото е основано от македонец, забягнал от родното си място след някаква простъпка.

Училището в центъра на селото е открито през 1952 година, но вече не съществува и е частен имот.

Обществени институции 
Кметски наместник на Летница е Румен Петров, който отговаря и за село Прекръсте, както и за Беренде.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Липинци

Липинци е село в Западна България, Община Драгоман, Софийска област.

География 
Липинци се намира в българската част на областта Забърдие. Разположено е непосредствено до българо-сръбската граница. На запад-югозапад от него, в пределите на Сърбия, се намира село Бачево.

История 
В джелепкешански регистър от 1576 година е вписан Димитри Ифрем от Липиндже с 35 овци.

През 1881 година Липинци има 249 жители. 
Според преброяването от 1888 година жителите на селото са 265, разделени в 33 домакинства. 12 домакинства имат повече от 10 члена. 140 жители са мъже, 125 – жени. Грамотни в селото са 15 мъже. По това време Липинци е част от община Калотина, Царибродска околия, Трънски окръг.

През 1905 година селото има 55 къщи и 343 жители.

По силата на Ньойския договор от 1919 година, през 1920 година голяма част от землището на Липинци (около 5500 декара) попада в Кралството на сърби, хървати и словенци. Край Липинци е построен граничен пост.

През 1929 година в Липинци е основана земеделска кооперация „Съгласие“. Към 1935 г. тя има 24 члена.

Население след 1934 година 
 1934 – 379 д.
 1946 – 313 д.
 1956 – 198 д.
 1965 – 93 д.
 1975 – 53 д.
 1985 – 31 д..
 1992 – 23 д.
 2001 – 16 д.
 2011 – 3 д.
 2018 – 3 д.

Културни и природни забележителности 
 Пещера Темната дупка, чийто вход се намира в землището на Липинци, а дъно – на Беренде извор.

Дълга е 425 м и е осеяна с разнообразни пещерни образувания – сталактити, сталагмити, прегради, езерца и ванички, пещерни бисери, каменни лилии и други характерни образувания. Тя е обявена за природна забележителност.

Други 
Храмът „Света Петка“ се намира на около 1,5 км северозападно над село Липинци, на стотина метра от граничната бразда между България и Сърбия. Над вратата на храма седи годината на построяването и откриването му – 1921 г.

Църквата е била обща за с. Липинци и с. Бачево. Второто село обаче сега е в Сърбия, а храмът остава в България на по-малко от 100 м до граничната бразда и вече не се ползва.

По време на Балканската война (1912 – 13 г.), има загинали жители на селото-Алекси Стоев Манчев, Димитър Стаменов, Захари Георгиев Станулов, Иван Мадов Кръстев, Киро Костов Еленков, Петър Митов Еленков, Раденко Стоев Манчов, Радован Цветков Антов,
Русин Величков Веселинов, Русин Леков Любенов.

Във Втората световна война има един загинал жител на село Липинци-кандидат-подофицер Перчо Драгиев Колев, убит на 9 март 1945 г. край село Дравачехи, Унгария.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Мало Малово

Мало Малово е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Селото е разположено на 834 м надморска височина в полите на планината Чепън. Над него са върховете Илийски кръст – 913,3 м и Попов връх – 1056,6 м. Между билото на планината и селото расте борова гора. През селото преминават няколко ручея. Селото се намира в непосредствена близост до Драгоманското блато и връх Петровски кръст в планината Чепън. За съжаление язовира, който се намира на около километър и половина от селото е повреден от военни, които са искали да ловят риба отвъртайки шлюзовите кранове. В резултат - крановете биват подредени и водата от язовира изтича и вече повече от 30 години чашата е празна.

История 
Интересен факт от историята на селото е огромният пожар, който изпепелява десетки декари борова гора през 70-те години на 20 век. Понастоящем в селото живеят не много хора повечето възрастни пенсионери, но факт е, че напоследък има и млади семейства с деца. По данни от декември месец 2013 населението е 70 души (неофициални данни) 70 души са регистрирани в самото село, а броят на живущите там прехвърля 150 души, през по топлите сезони на годината селото се напълва с млади семейства и деца !

Културни и природни забележителности 

 Средновековната църква на Маломаловския манастир.

 Пещерата „Пещерица“, с. Мало Малово, м. връх Илийски кръст, дължина 23,00 м, денивелация -11,40 м.
 Чешма Басарка - тази чешма която от стотици години е служела за напояване на добитъка и утоляване на жаждата на пастирите е суха и коритата са празни

Преди девети септември 1944 година селото е било център на особено внимание поради намиращия се в него дарак (машини за чепкане на вълна) и воденица които впоследствие биват национализирани.

Външни препратки 
 Статистика на населението
 Пещера „Пещерица“, с. Мало Малово, м. връх Илийски кръст

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Начево

Начево е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Начево се намира в нископланински район, в историко-географската област Бурел.

История

Население 

В България за организирано събиране на данни за населението може да се говори след Освобождението от 1878 г. Първото преброяване на населението в Княжество България е проведено през 1880 г. До края на XIX век са извършени още две преброявания – 1887 и 1892 г. Към 31 декември 1900 г. се провежда преброяване на населението с програма, която е значително по-усъвършенствана в сравнение с предходните, като заедно с това е съобразена с решенията на Международния статистически институт. Преброяването обхваща населението, жилищните и нежилищните сгради и домашните животни. Може да се приеме, че преброяването от 1900 г. се използва като своеобразен модел за всички следващи преброявания до това от 1946 г.
По данни от първото преброяване на населението, през 1880 г. в с. Начево живеят 56 жители.

Личности 
 Еманоил Начев – общественик и депутат до 1934 година.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Неделище

Неделище е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

Население 

В България за организирано събиране на данни за населението може да се говори след Освобождението от 1878 г. Първото преброяване на населението в Княжество България е проведено през 1880 г. До края на XIX век са извършени още две преброявания – 1887 и 1892 г. Към 31 декември 1900 г. се провежда преброяване на населението с програма, която е значително по-усъвършенствана в сравнение с предходните, като заедно с това е съобразена с решенията на Международния статистически институт. Преброяването обхваща населението, жилищните и нежилищните сгради и домашните животни. Може да се приеме, че преброяването от 1900 г. се използва като своеобразен модел за всички следващи преброявания до това от 1946 г.
По данни от първото преброяване на населението, през 1880 г. в с. Неделище живеят 431 жители.

Личности 
Крум Кошаревски – роден на 12 юли 1909 г. в с. Неделище, известен художник и майстор дърворезбар. Почива на 10 януари 1991 г. в гр. София от инсулт.

Кметове 
Генади Арсов Любенов - 19.06.1941 - 20.10.1942 г.
Георги Димитров Ангелов - 20.10.1942 - 30.11.1943 г.
Петър Христов Парашиков - 30.11.1943 - 9.09.1944 г.

Външни препратки 
Времето в село Неделище в момента.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Ново бърдо (село)

Ново бърдо е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Ново бърдо се намира в полупланински район. До него водят два пътя. Единият е от Драгоман през село Драгоил и е в недобро състояние. Другият път е от село Калотина. Селото се състои от няколко махали, между които има гори и ливади. По времето на социализма тук са направени много вили, част от които през лятото се обитават. От района на селото се откриват великолепни панорамни гледки в три посоки, без посока запад.

История 
През 1971 г. селото е преименувано от Бърдо на Ново бърдо.

Културни и природни забележителности 
В селото има вкопана църква от времето на османската власт. До нея са останали част от основите на по-старата църква. Всяка година на 15 август /Успение Богородично/ там се прави курбан.

Други 
В непосредствена близост до селото има телевизионен ретранслатор, разположен на най-високата точка на височината „Видим“. От района на ретранслатора гледката при хубаво, ясно време е впечатляваща и в четирите посоки.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Прекръсте

Прекръсте е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Селото се намира на 12 км по пътя Драгоман-Годеч.

До там се стига с миниавтобус, който тръгва от автогара София-Север за град Годеч в 08.10 ч., 14,00 ч., 19.10 ч.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Табан

Табан е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Малко селце, намиращо се на 600-660 м надморска височина. Мястото е много приятно за вилно селище. Също така чистият въздух и природата са фактор, който спомага за правилния избор за приятна и пълноценна почивка.
Намиращо се на около 42 км югозападно от гр. София; близо 7 километра югозападно от гр. Драгоман; на не повече 4 километра източно от с. Габер; от ГКПП „Калотина“ е на отстояние 21 км. През селото минава път свързващ населеното място със селата: Камбелевци (на около 1 км западно) и Чуковезер (малко над 5 км североизточно). До с. Табан може да се стигне по два начина – по пътя Драгоман-Чуковезер-Табан или по пътя Драгоман-Габер-Табан. За сега е за предпочитане пътя Драгоман-Габер-Табан, поради по-малкото дупки по пътя. Разстоянието по отсечката Драгоман-Габер-Табан е сумарно под 9 км. Но с това ще си спестите главоболия и щети по превозното средство.

Население 

В България за организирано събиране на данни за населението може да се говори след Освобождението от 1878 г. Първото преброяване на населението в Княжество България е проведено през 1880 г. До края на XIX век са извършени още две преброявания – 1887 и 1892 г. Към 31 декември 1900 г. се провежда преброяване на населението с програма, която е значително по-усъвършенствана в сравнение с предходните, като заедно с това е съобразена с решенията на Международния статистически институт. Преброяването обхваща населението, жилищните и нежилищните сгради и домашните животни. Може да се приеме, че преброяването от 1900 г. се използва като своеобразен модел за всички следващи преброявания до това от 1946 г.
По данни от първото преброяване на населението, през 1880 г. в с. Табан живеят 217 жители.

Личности 
  Рада Джурджов (1830-1909), свещеник в Цариброд

Други 
 Табан = ниско място

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Цръклевци

Цръклевци е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Цръклевци е разположено в предбалканските възвишения на Стара планина Разположението на селището е под формата на дъга, ориентирана на изток, югоизток и юг.

Село Цръклевци отстои на 18 км от общинския център Драгоман, с който го свързва път, преминаващ през селата Василовци, Мало Малово, Раяновци и Голямо Малово. На почти същото разстояние селото отстои и от гр. Годеч, на 25 км от Костинброд и на 37 км от София.

Религия

Образование и култура 
Училище има още в средата на 19 век. Старото училище се е помещавало в къщата-хан на Цветан Димов, която по-късно е била закупена и преустроена само за провеждане на училищни занятия.

През 1934 г. на дворното място, получено като дарение от Милан Цветков, е построено и открито новото начално училище „Кирил и Методий“.

Литература 
 „Село Цръклевци. Олтар за обич и вярност“ (2013), второ допълнено издание (2015)
 „Село Цръклевци. Малкият Париж“ (2017), второ допълнено издание (2021)
 Автор на книгите : Никола Григоров 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Чорул

Чорул е село в Западна България. То се намира в община Драгоман, Софийска област.

География 
Селото се намира на 9 км от Сръбската граница.

История 
Селото носи името на готско племе, заселило се тук още през 5 век.

Литература 
В своето произведение „Стамболов“, Стойо Тетевенски описва село Чорул. Някои от главните герои, сред които Мария, Петър и Димитър Червенакови и др. населяват селото. Стойо Тетевенски никога не е имал връзка със селото.

Външни препратки 
 bgbook.dir.bg

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Чуковезер

Чуковезер е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Селото се намира в равнино-хълмистата Софийска котловина, на три километра от град Драгоман. Разположено е на няколко хълма, разпределено на махали.

История 
Археологически разкопки в района на селото установяват останки от кремации на няколко индивида от бронзовата и ранножелязната епоха.

Редовни събития 
Празникът на селото е на 2 август.

Забележителности 
 Раннохристиянска църква в м. „Чукар“.
 Оброк „Св. Илия“, Оброк „Св. Богородица“ и Оброк „Св. Георги“.

Външни препратки 
 Раннохристиянска църква в м. „Чукар“ – с. Чуковезер @ svetimesta.com

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Ялботина

Ялботина (понякога наричано и Яблотина) е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Ялботина се намира в полите на планина Завалска и по поречието на река Габерска в историко-географската област Бурел.

Население 
По данни от първото преброяване на населението в Княжество България, през 1880 година в с. Ялботина живеят 203 жители.

Личности 
 Методи Йончев – Цокар (1902-1981) – писател и дисидент

 Герасим Иванов – инженер, ценен заради приноса си към създаването на съвременна Куба

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Богданлия

Богданлия е село в Западна България. То се намира в Община Елин Пелин, Софийска област. То е под южните възвишения на Ихтиманската средна гора.

География 
Село Богданлия се намира на 9 километра от общинския център град Елин Пелин. В близост е до селата Караполци и Доганово.

История 
Първите заселници били двама братя българи с имена Богдан и Илия от Самоковско. В дома им дошли трима турци, за да преспят. Те ги нахранили и напоили, но за „благодарност“ турците понечили да се изгаврят със сестра им. Тогава двамата братя се разгневили, убили турците и ги заровили в двора на къщата си. След това натоварили своята покъщнина и с целия си род тръгнали да си търсят друго място за живеене. Вървейки по течението на река Габра пристигнали в този район и видели изоставен кладенец, пили вода от него, а тя била бистра и студена. Огледали се наоколо и установили, че мястото е много хубаво. Така Богдан и Илия решили да се заселят именно в това землище. Имало и земя, която обаче била собственост на турски чифликчия. Двамата братя се срещнали с него и поискали той да им позволи да обработват малка част от нея, за да се изхранват. Когато родът им се разраснал, те закупили дадената им земя, но започнали да изкупуват и друга. Единият от двамата братя с име Богдан бил хубав и снажен българин, който винаги защитавал местните българи от турските своеволия, викали му войводата. На по-късен етап хората от съседните села започнали да наричат жителите на малкото селце „Богданлиите“ и така се стигнало до днешното име Богданлия (обединено от Богдан и Илия).

При избухването на Балканската война един човек от Богданлия е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Религии 
 Църква „Свети Харалампий“

Обществени институции 
 Народно читалище „Христо Ботев 1924“

Личности 
 Старши подофицер Сава Геров – от състава на „Желязната Софийска дивизия“. Загинал през Първата световна война в боевете срещу руснаци и румънци при Коман-Букурещ. Като картечар, макар и ранен, прикрива оттеглянето на другарите си и ликвидира над триста вражески войници.

Други 
В селото се намира едно от хранилищата на Народната библиотека „Св. св. Кирил и Методий“.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Елин Пелин
Григорево

Григорево е село в Западна България. То се намира в Община Елин Пелин, Софийска област. То граничи със село Столник.

География 
Селото се намира на 25 км източно от София, на 3 км от град Елин Пелин и на 1 км южно от подбалканския път София – Бургас.

История 
По времето на османското владичество селото е било турски чифлик, за това в миналото е било известно сред местните с нарицателното Чифлико. Тук са снимани и части от българския филм „Лачените обувки на незнайния воин“, чийто режисьор е Рангел Вълчанов.

Културни и природни забележителности 
Понастоящем в Григорево се наблюдава голямо заселване на колония от щъркели, дори на места, които са доста неподходящи за птиците. На герба на село Григорево са изобразени два щъркела, а под тях на девизна лента е изписано „Отлитат, но се връщат“.

Друга забележителност на Григорево е едноименният язовир, който е място за отдих и разтуха на местните хора.

Редовни събития 
Съборът на селото се прави всяка година, на първата неделя от месец юни. В деня преди събора става голямо оживление, привечер, когато по-възрастните дами излизат да пеят народни песни, децата танцуват и показват какво са научили на кръжоците по танци, всичко това се прави в читалището „Георги Сава Раковски“. Когато се смрачи хората се отправят към паметника, построен в чест на загиналите във войните за национално обединение. Попът на селото чете молитва. Кулминацията на празника е зарята.

Друго ежегодно събитие в Григорево е курбанът, който се прави също всяка година, на Малка Богородица, в църквата „Св. Григорий“, от където идва и името на селото.

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Елин Пелин
Елин Пелин (село)

Елѝн Пелѝн е село в Западна България, Софийска област, община Елин Пелин с 3381 жители към 31.12.2020 г.

Официалното име на селото е Гара Елин Пелин от 1975 г. до 1995 г., когато административната единица "гара" е заличена. Понякога за разграничение от името на града селото е наричано Гара Елин Пелин, както се е казвало селището от 1955 до 1960 г. Често жителите на града и селото го наричат само Гарата.

География 
Селото е разположено между град Елин Пелин и село Нови хан. Намира се на 27-ия километър източно от столицата, край железопътната линия София – Свиленград, на 4 km южно от общинския център. На около 3 km южно от селището преминава автомагистрала „Тракия“.

Надморската височина е 550 метра. На югозапад от селото са Лозенската планина и Витоша, на изток са Вакарелските възвишения и Средна гора, на север е Стара планина. При ясно време оттам се вижда вр. Мургаш.

История 
Елин Пелин е селище, възникнало в края на XIX век край железопътната гара по линията Цариброд – Вакарел. Началото на заселването се поставя през 1887 – 1888 г., когато е пусната в експлоатация железопътната линия София – Септември.

Селището претърпява през 1950 – 1990-те години поредица от промени в статута си (село, градски квартал, гарово селище, село):
 от 17.12.1955 г. – село Гара Елин Пелин
 от 06.02.1960 г. – квартал в гр. Елин Пелин
 от 01.01.1975 г. – гара Елин Пелин
 от 18.07.1995 г. – село Гара Елин Пелин

От обявяването му за населено място през 1955 г. е в състава на Елинпелинската община, чийто административен център е с. Елин Пелин (Новоселци до 1950 г.) Селата Елин Пелин и Гара Елин Пелин са обединени в град Елин Пелин през 1960 г. След 15 години се отделя като гарово селище (гара Елин Пелин), което получава статут на село през 1995 г.

Събития 
Всяка година в село Елин Пелин се провежда селищен празник – събор. Курбан се прави и на 21 май – Деня на св. св. Константин и Елена.

Обекти 
По-значими обекти на територията на село Елин Пелин са:
 Професионална гимназия по керамика
 Керамичен завод „Изида“
 Завод за огнеупорни материали
 Малц АД
 Църква “Св. Св. Константин и Елена”

Вижте също 
 Представителен духов оркестър „Стефан Стефанов“

Източници 

Исторически квартали в България
Села в Софийска област
Населени места в община Елин Пелин
Елин Пелин
Караполци

Караполци е село в Западна България. То се намира в община Елин Пелин, Софийска област. Намира се на 39 километра от околовръстното шосе на град София и на 4 километра от язовир Огняново. Актуалният брой жители според служба ГРАО е 106 (по настоящ адрес към януари 2015 година).

География 
Караполци е малко селце, живописно разположено в края на Софийското поле, сгушено в полите на Средна гора. Край него тече малката река Габра, която само през дъждовни периоди е пълноводна. Местните я наричат „луда Габра“. Околните склонове на планината са покрити с борови гори.

История 
Името на селото идва от турската дума кара () и някои го превеждат като Черно поле. Според друга интерпретация кара на турски означава още и земя. Така името на селото може да се осмисли като кара-бол – много земя.

Религии 
Преобладаващо жителите на селото са източноправославни християни. Иконостасът на храма „Света Троица“ е дело на дебърски майстори от рода Филипови. На деня на Светия дух се чества патрона на черквата и тогава е най-големият празник на селото.

Културни и природни забележителности 
В Караполци има чешма с много мека изворна вода.

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Елин Пелин