Hormon

Hormoner (græsk: Hormon: stimulerende, igangsættende) er signalstoffer som udskilles fra kroppens kirtler og transporteres rundt i kroppen med blodet og agerer som kemiske budbringere, der instruerer celler til at udføre bestemte opgaver. Hormonernes sekretion (dvs. udskillelse) kontrolleres ofte af feedback-systemer. Vores hormoner kan inddeles i to typer, nemlig steroider og aminosyrederivater (aminosyrer, peptider eller proteiner), der reagerer med hver deres type receptorer (se illustrationen). Menneskets og dyrs hormonsystem kompliceres af at nogle hormoner reagerer med den samme receptor, og nogle receptorer reagerer med det samme hormon.

Biokemien bag hormonstyringen af den menneskelige organisme rækker langt bagud. Det anslås således at oxytocin-vasopressin-signalleringen har en 600-millioner udviklingshistorie.

Begrebet "hormon" blev først defineret af den engelske fysiolog Ernest Henry Starling i 1905. Hormoner har været og er stadig et stort emne for danske forskere og har også været genstand for mange kommercielle tiltag i Danmark.

Lipofile, fedtopløselige hormoner 

Steroidhormoner er hydrofobe og derfor lipofile. De kan derfor let trænge gennem cellemembranen, både på den endokrine celle, hvori hormonet dannes, og i modtagecellen. I cytoplasmaet eller i cellekernen reagerer de med kernereceptorer og regulerer transskriptionen af specifikke gener for en bestemt udvikling af cellen, jf. transskriptionsfaktorer.

Hydrofile, vandopløselige hormoner 

De hydrofile hormoner kan ikke trænge gennem en cellemembran. De bliver udskilt fra vesikler i den endokrine celle og kommunikerer med modtagecellen via receptorer på cellemembranen i signaltransduktion, se også G-protein-koblede receptorer, GPCR..

Hvor de hydrofobe hormoner uden problemer trænger ind i modtagercellen og gør deres biokemiske virkning, er de hydrofile nødt til at kommunikere med receptorer på cellemembranens yderside. Når en receptor stimuleres, startes en intracellulær proces kaldet signaltransduktion, som fører signalet fra hormonet videre til cellekernen via komplekse kaskader af biokemiske reaktioner.

Et par eksempler 

Bugspytkirtlen er en endokrin kirtel, som bl.a. producerer hormonet insulin. Der er to endokrine kirtler i hjernen: hypothalamus og hypofysen. De er overordnede endokrine kirtler. De producerer overordnede hormoner, som stimulerer udskillelsen af effekthormoner, som virker ude i kroppen.

Hypothalamus og hypofysen kommunikerer med hinanden dels via blodkar i hypofysens forlap, dels via hypofysens baglap gennem centralnervesystemet. Et hormon produceret i hypothalamus kan altså transporteres til hypofysen gennem både blodbanen og nervesystemet

Menneskets hormoner 

47 hormoner er listet og beskrevet her: 

Adiponectin

Adrenalin, Epinephrin

Adrenokortikotropt hormon (eng. Adrenocorticotropic hormone), ACTH

Aldosteron

Androgener

Androstendion

Angiotensin

Antidiuretisk hormon (eng. Anti-diuretic hormone), ADH, Vasopressin

Anti-Müllerian hormone, AMH; Müllerian inhibiting factor, MIF; Müllerian-inhibiting hormone, MIH; Müllerian-inhibiting substance, MIS

Calcitonin

Cholecystokinin, CCK 

Corticotrophin-releasing hormone, CRH, også kaldet corticoliberin

Cortisol

Dehydroepiandrosterone

Dihydrotestosteron

Erythropoietin, EPO også kaldet hematopoietin eller hemopoietin

Estradiol (E2) også stavet Østradiol eller Oestradiol

Estriol (E3) også stavet Østriol eller Oestriol

Estron (E1) også stavet Østron eller Oestron(e)

Follikelstimulerende hormon, Follitropin, FSH (eng. Follicle stimulating hormone)

Gastric inhibitory polypeptide, GIP

Gastrin

Ghrelin

Glucagon
  
Glukagonlignende peptid-1, GLP-1 (eng. Glucagon-like peptide 1)  

Glucose-dependent insulinotropic peptide

Glukokortikoider

Gonadotrophin-releasing hormone, GnRH

Growth hormone, GH, se væksthormon

Growth hormone-releasing hormone, GHRH

Hepcidin

Humant choriongonadotropin, hCG (eng. Human chorionic gonadotrophin)

Inhibin 

Insulin

Irisin

Kisspeptin, metastin

Kønshormoner

Leptin

Luteiniserende hormon (eng. Luteinising hormone), LH eller lutropin

Melanocytstimulerende hormon (eng. Melanocyte-stimulating hormone)

Melatonin

Mineralkortikoider

Oxyntomodulin 

Oxytocin

Pankreaspolypeptid, PP (eng. Pancreatic polypeptide) 

Parathyroid hormone

Peptide YY, PYY 

Progesteron

Prolactin

Prostaglandiner

Relaxin

Somatostatin

Steroidhormoner

Testosteron

Thyroideastimulerende hormon, TSH eller thyrotropin (eng. Thyroid stimulating hormone)

Thyrotropin-releasing hormone, TRH

Thyroxin eller T4

Triiodothyronine eller T3

Vasoactive intestinal peptide 

Vasopressin, Antidiuretisk hormon (eng. Anti-diuretic hormone), ADH

Vitamin D

Væksthormon eng. Growth hormone, GH eller HGH (for human growth hornone)

Østrogener

Insekthormoner 

Insekthormoner, se 

 Adipokinetisk hormon

 Allatostatin

 Bursicon

 Ecdyson

 Ecdysteroid

 20-Hydroxyecdysone

 Insektdiuretiske hormoner

 Ungdomshormon, se Juvenile hormone

 Prothoracicotropisk hormon

 Vitellogenin, se Vitellogenin

Plantehormoner 

Plantehormoner er organiske molekyler som produceres i en bestemt del af en plante, for derefter at transporteres til en anden del af planten, hvor et fysiologisk respons udløses. Plantehormoner virker ligesom hormoner hos dyr, via receptorer på cellernes yderside, hvor bindingen af hormonet til receptoren udløser en effekt, ofte via second messengers. Plantehormoner er dog ikke så specifikke som hormoner hos dyr, idet plantehormoner af forskellig type kan udvirke samme effekt. Ydermere kan et plantehormon i en koncentration have en stimulerende effekt, medens det i en anden koncentration kan have en hæmmende effekt.

Nogle plantehormoner:

 Abscisinsyre
 Auxin eller IAA, indoleddikesyre
 Brassinosteroid (BR)
 Cytokin
 Ethylen
 Gibberelliner

Se også 

 Cellesignalering
 Hormonforstyrrende stoffer
 Neurotransmitter
 Semaglutid, Ozempic, Wegovy og Rybelsus
 Vækstfaktor

Eksterne links og henvisninger