Якоруда

Якору̀да е град в Югозападна България, административен център на община Якоруда. Намира се в област Благоевград, близо до градовете Банско, Разлог и Белица.  По данни на ГРАО към 15 септември 2023 г. в града живеят 5126 души по настоящ адрес и 5602 души по постоянен адрес.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

География 
Якоруда е разположена източно от град Разлог, по горното течение на река Места на гористия родопски рид Бунтишка. На юг и изток е заграден от Родопите, а на север и запад – от Рила.

История 
Развалините на тракийското светилище при връх Бабечка чука са свидетелство за съществуването на селище в местността около Якоруда още при траките. Якорудското землище се оказва една от точките, през които преминава римски път, съединяващ Филипополис и долината на Марица с един от главните пътища на Римската империя – Виа Егнация. За това свидетелстват останките на двете крепости: Калята, която се намира под града, и Градището край Черна Места.

Край града са разкрити останки на църква с некропол от края на V век, разрушена в края на VI или началото на VII век и отново възстановена през XIII-XIV век.

В Османската империя 

През османското владичество Якоруда е част от вакъфа на великия везир Кара Мустафа и от 1508 г. е освободена от някои данъци според привилегиите, давани на вакъфските селища. Към средата на XVII век Якоруда е най-голямото селище в Разложко.

Якоруда започва да се съживява от османските погроми през първите десетилетия на XIX век. Настъпилият подем в живота на българския народ през Възраждането намира израз и в развитието на селището. Освен скотовъдството, в продължение на много десетилетия катранджийството осигурява поминък на голяма част от населението. Съприкосновението с външния свят, с хората от всички краища на страната е фактор, който допринася за подема на възрожденския процес в Якоруда. В 1835 година е построена църквата „Свети Никола“, която обаче е разрушена при наводнение в 1927 година.

В навечерието на Априлското въстание от 1876 г. в селището е образуван местен революционен комитет. Макар градът да попада в пределите на Санстефанска България, по силата на Берлинския конгрес Якоруда е върнат на Османската империя, което е причина якорудчани да вземат участие в Илинденското и Кресненско-Разложкото въстание.

През втората половина на XIX век Якоруда е чисто българско селище, в каза Неврокоп на Османската империя, което е смесено конфесионално. Според „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 г. и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 г., в Якуруда (Yakourouda) има 741 домакинства с 2020 жители българи, от които християните са 1500, а помаците – 520.

В 1891 г. Георги Стрезов пише за селото:

Според българския географ Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в началото на XX век Якоруда има 4490 жители със следния етнически състав: 2500 българи християни, 1900 българи мюсюлмани и 90 цигани.

В началото на ХХ век мнозинството от християнските жители на Якоруда е под върховенството на Българската екзархия. Според статистиката на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) през 1905 г. християнското население на Якоруда се състои от 2920 българи екзархисти, 104 българи протестанти и 78 цигани. В селището функционира българско основно училище.

В 1909 година е създадено читалище „Светлина“.

В България 
Якоруда е освободен на 7 октомври 1912 г. по време на Първата балканска война от 27 Чепински полк на Втора пехотна тракийска дивизия.

На 9 октомври 1913 година е открита Якорудската смесена прогимназия.

През 1925 година в Якоруда е основана трудова горска производителна кооперация „Мусала“. Към 1935 г. тя има 177 членове. В 1927 година Якорудската популярна банка започва да издава „Якорудски кооперативен вестник“.

Със закон от 9 септември 1964 година Якоруда е обявена за град.

Личности 

От Якоруда са много български революционери като Тодор Македонски, Иван Ботушанов и много други. В Якоруда е роден Богдан войвода, организатор на съпротивата срещу потурчването в Разложко. От Мелник е Никола Вардев, български общественик, книжар, дарител и революционер, видна фигура на българското възраждане в София, Източна Македония и Централна Западна България. Българският министър Емилия Масларова и писателят Никифор Попфилипов са родени в града. Вижте списъка с по-известните якорудчани.

Литература 
 „Якоруда, Разложко“, София, 1933 година
 Сахатчиев, Живко. Якоруда – „Българската драма“. София, Тангра ТанНакРа, 2007.

Други 
При проучването и картографирането на остров Гринуич, един от ледниците е наречен Якоруда по името на града.

Външни препратки 
  Стар сайт на Община Якоруда
 Актуален сайт на Община Якоруда
 Снимки за Якоруда
 Сахатчиев, Живко. Участието на якорудчани в Илинденското въстание. сп. Македонски преглед, год. XXVI, 2003, № 391 – 95.

Бележки