alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Протоиндоевропейски език

Протоиндоевропейският език или Праиндоевропейският език или Индоевропейският праезик е език основа, тоест общият предшественик на езиците от индоевропейското езиково семейство. Езикът не е засвидетелстван писмено, а е реконструиран частично с помощта на сравнително-историческия метод.

Съществуват редица различни хипотези относно датирането и локализацията на индоевропейския праезик. Най-старите индоевропейски езици – вече значително диференцирани – писмено са засвидетелствани през първата половина на 2-рото хил. пр. Хр., а данните от тях косвено показват, че разпадането на индоевропейската общност трябва да е настъпило най-късно около 3000 г. пр. Хр. След анализ на наследената лексика възниква предположението, че индоевропейската общност е съществувала в периода на неолита (преди разпространение на топенето и обработката на металите) и населението ѝ е било съставено от земеделци и скотовъди.

Най-често възприеманата хипотеза локализира индоевропейците в степните области на Украйна и Южна Русия, отъждествявайки ги с носителите на курганната култура. Експанзията на индоевропейците на територията на Европа би могла да се свърже, съгласно тази концепция, с набезите на скотовъдни народи от района на черноморските степи, творци на къснонеолитни култури, като напр. културата на шнуровата керамика. 

Терминът „индоевропейци“ означава езикова общност и не е свързан еднозначно с определена култура или генетични признаци (раса). Индоевропейските народи често са асимилирали различни неиндоевропейски етноси, като са приемали и елементи от техните култури. До около 1000 г. пр. Хр. различни индоевропейски народи колонизирали почти цяла Европа и значителни територии от Азия (Мала Азия, Средна Азия и част от Индия).

Характеристика

Фонетика и фонология 

 Съгласни звукове

 Гласни звукове
гласни a, e, o, i, u

дълги гласни – a:, e:, o:

двугласни – ei, eu, e:i, e:u, oi, ou,...

Промяна на думите (флексия) 
Индоевропейският праезик е флексивен или синтетичен език, подобно на повечето славянски езици (с изключение на българския). Склонението се съобразява с осем падежа (седем, както в повечето славянски езици, плюс аблатив, отговарящ на въпросите „откъде?, от кого/какво?“), както и с три числа (единствено, двойствено и множествено). Трите граматични рода (мъжки, женски и среден) се развиват вероятно само в част от индоевропейското езиково семейство (с изключение на анатолийските езици); според тази теория (оспорвана от някои индоевропеисти) древната система включва два граматични класа („родове“) съществителни (одушевени и неодушевени).

Спрежението на индоевропейския праезик е доста усложнено с развита система от аспекти (видове) (които частично изпълняват функцията на времена) и наклонения; съществуват и два залога (действителен и възвратно-страдателен, изразяван с помощта на специални окончания). Спрежението се съобразява с три лица и три числа (единствено, двойствено и множествено), а глаголите образуват и няколко вида производни форми с характера на причастия (не съществува инфинитив).

Външни препратки 
 Курганна култура  
 Ергативна фаза на ранния индоевропейски праезик
Америка (пояснение)

Америка може да се отнася за:
 Северна Америка, континент в западното и в северното полукълбо
 Южна Америка, континент разположен в западното и почти изцяло в южното полукълбо
 общо за двата континента – „Америките“, „двете Америки“
 Латинска Америка - Южна и частта от Северна Америка, в които се говорят романски езици (испански и португалски)
 Съединени американски щати, държава в Северна Америка
 Америка (град), в Аржентина
Казино

Казиното е увеселително заведение (постройка или помещение), предназначено за хазартни игри.

На посетителите се предоставят възможности да печелят, като участват в разни игри (рулетка, зарове и др.), като казиното получава дял от парите, вложени от клиентите в игрите.

Казината често са в близост (или в самите тях) до хотели, ресторанти и други ваканционни атракции, като по този начин насърчават хората да останат за по-дълъг период от време.

Казина 
Сред най-известните места с казина са:

Първото казино в България е изградено във Вършец през 1930 г. – прочутото Банско казино, по-късно наречено Царско казино, защото е посещавано от принц Кирил. По времето на НРБ е превърнато в столова, днес е занемарено и не функционира.

Онлайн 
През последните години се забелязва осезаем интерес към онлайн залите. Навлизането на все по-нови технологии в Интернет привлича все повече фенове. Така в домашни условия любителите на хазартa имат възможността да се насладят на многообразието от игри, които предлага дадената зала. Вече никой не се притеснява как е облечен, дали ще закъснее вечер или къде да намери нещо за ядене. Няма ги и дразнителите – другите играчи, които постоянно ви дават съвети как трябва да играете и как не. Сега всеки може лесно, бързо и удобно от вкъщи да влезе и да избере казино в Интернет и да се впусне в незабравимо приключение.

Източници
Шушляк

Шушляк е вид тънък, здрав водонепроницаем плат и дреха, направена от него. Шушлякът е съставен изцяло от синтетичен материал (полиестер) и е устойчив на различни атмосферни условия, заради което се използва за направата на горни дрехи. Горна дреха от шушляк, предназначена за предпазване от вятър се нарича „ветровка“.

Етимология 
Думата „шушляк“ е звукоподражателна, понеже материята издава шумолящ звук, подобен на „шуш“. В сръбския език поради същата причина е известен под името шушкавец.

В някои диалекти „шушляк“ са обелките от кочаните на царевица.

Източници 

Платове
Облекло
Капка

Капката е много малка частица от течност, която има закръглена, сферична форма.

Образуване 
Най-простият начин за образуване на капка е бавно стичане на течност от долния край на вертикална тръбичка с малък диаметър. Когато висящата капка превиши определен размер, тя се откъсва и пада. Капки могат да се образуват от кондензация на преохладена пара или атомизация на по-голямо количество течност. Тежестта на най-голямата капка която може да виси от края на тръбичка с радиус „a“ е приблизително

mg=2πaλ cos α

където λ е повърхностното напрежение на течността, а α е ъгълът на контакт с тръбичката. Това равенство е основа на практичен метод за измерване на повърхностното напрежение.

Форма 

Естествената сферична форма на капката се наблюдава при безтегловност или при свободно падане във вакуум. Под действието на гравитацията се получава деформация, ако движението на капката е възпрепятствано от твърдо тяло или друга течност с по-голяма плътност. При свободно падане, с увеличаване на скоростта, съпротивлението на въздуха (или на друг флуид) нараства и формата става все по-удължена и заострена в горния край. Такава форма се нарича капковидна, има добри аеродинамични свойства и не позволява образуването на турбуленция. Точната зависимост между скоростта на движение и формата е функция от вискозитета на течността и плътността на флуида в който се движи.

Оптика 
Поради различния коефициент на пречупване на водата и въздуха, пречупването и отразяването на светлината по повърхността на дъждовните капки водят до образуването на дъга.

Етимология 
Думата капка е ономатопея, т.е. е образувана по звукоподражателен път, тъй като когато пада на различни повърхности, се чува звук, подобен на „кап“.

Хидродинамика
Течности
Георги

Георги е българско мъжко име. То идва от гръцкото гео (земя) и „ерго“ (работя), и означава земеделец. Женският му вариант е Гергана. Именият ден е всяка година на Гергьовден, 6 май.

Към края на 2009 година Георги е най-разпространеното мъжко име в България, носено от около 176 000 души (4,79% от мъжете). То е и най-често използваното мъжко име за родените през 2007-2009 година (3,48%).  Към края на 2012 г. името продължава да е най-разпространеното мъжко име в България (179 000 души, 4,9% от мъжкото население). Георги е и най-разпространеното име сред новородените момчета.

Бележки

Вижте също 
 Георги Победоносец
 Георги Георгиев – Гец
 Георги Господинов
 Георги Димитров
 Георги Лозанов
 Георги Минчев
 Георги Мишев
 Георги Парцалев
 Георги Първанов
 Георги Менов
 Георги Христов
 Георги Дюлгеров
 Георги Тодоров
 Георги Янакиев

Български имена
Мъжки имена
Средногорие (град)

Средного̀рие е исторически град в България. Образуван е при сливането на градовете Златица и Пирдоп на 17 февруари 1978 г.

Съществува като самостоятелно селище до 31 август 1991 г., когато е закрито при разделяне на 2 отделни селища – Златица и Пирдоп.

Към 4 декември 1985 г. броят на населението на Средногорие е 14 647 души.

Бележки

Външни препратки 
 grao.bg 
 Официален сайт на Община Златица 
 Официален сайт на Община Пирдоп
 Регионални новини от Средногорието (Златица и Пирдоп) и съседните населени места (Сопот, Карлово и др. градове и села)

Исторически градове в България

История на община Златица
История на Пирдоп
Златица
Основани в България през 1978 година
Мистер Сенко

Мистер Сенко е български илюзионист. Неговото истинско име е Евстати Христов Карайончев.

Биография и кариера 
Роден е на 12 февруари 1905 г. във Враца.

Някои от най-известните му илюзии са „Електрическият стол“, „Разрязване на жена с циркулярен трион“ и „Сваляне на главата“. За последната илюзия той получава през 1961 г. в Индианаполис специалната награда на Американската асоциация на илюзионистите. По изрично настояване показва „Сваляне на главата“ и в Холивуд пред звездите на американското кино.

Мистер Сенко е почетен член на асоциациите на илюзионистите на Германия, Франция и САЩ. Френското сдружение на илюзионистите му връчва най-високото отличие – ордена „Робер Худен“. Почетен гражданин е на Париж и София, а също така е почетен президент на Клуба на илюзионистите в България от годината на създаването му. Получава званието „Герой на социалистическия труд“ и е награден с ордените „Георги Димитров“, „Народна република България“ – първа степен, „Кирил и Методий“ – първа степен, и други отличия.

Мистер Сенко почива на 26 юли 1987 г. в София.

Филмография 
 Четвъртото измерение (1977-1982), 6 серии – илюзионистът Мистър Сенко

Източници 

 Апостол Апостолов, „Фокуси и фокусници“. София, изд. Техника, 1989.

Външни препратки 
 За Мистер Сенко в „Дума“

Български илюзионисти
Народни артисти (България)
Заслужили артисти (България)
Герои на социалистическия труд на България
Носители на орден „Народна република България“ I степен
Носители на орден „Св. св. Кирил и Методий“
Носители на орден „Червено знаме на труда“
Носители на орден „Георги Димитров“
Почетни граждани на София
Родени във Враца
Починали в София
Починали на 26 юли
Автостоп

Пътуването на автостоп е вид транспорт, при който пътникът се опитва да се възползва от услугите на чуждо превозно средство, обикновено кола или камион, без да заплаща.

Начин 
Дистанцията, която се изминава на автостоп варира от кратки разстояния, които могат да се изминат и пеша, до дълги, многодневни пътувания с множество превозни средства.

Причини 
Причините за използване на автостоп са главно три:
 необходимост – в случаи, когато пътникът няма необходимите средства или транспорт, а се налага придвижване от едно място до друго
 опазване на околоната среда – в случаи, когато се избягва използване на допълнителни превозни средства, а се използва съществуващ транспорт, с цел да се ограничи вредното му влияние върху околната среда
 приключение – случайни интересни пътувания, желание за среща с нови хора

Безопасност 
Автостопът е забранен на автомагистрали. Пътуването на автостоп е непрепоръчително в САЩ. Въпреки това вероятно съществуват вариации в различните щати. Освен че има лоша репутация в САЩ, автостопът е и чисто непрактичен в определени неподходящи участъци като например на дадени отсечки от Междущатска магистрала 80 в щата Невада, по протежението на които има няколко затвора. Там има и табели, които указват на водача дори да не спира, освен по извънредни причини, поради възможна опасност от избягали затворници.

Репутация 
Автостопът за някои е начин на живот.

Пътуването на автостоп в литературата 
 „По пътя“ – Джак Керуак
 „Пътеводител на галактическия стопаджия“ – Дъглас Адамс

Вижте също 
 Споделено пътуване

Външни препратки 
 www.stopBG.com – Автостоп пътеводител за България
 Hitchwiki.org

Пътуване
Лигурски език

Лигурският език е вероятно прединдоевропейски език, говорен в Северозападна Италия, преди римляните да се заселят в областта. Информацията за този език е много малка. Вероятно е бил родствен на сикулския.

Вижте също 
 Прединдоевропейски езици

Бележки 

Мъртви езици
Изолирани езици
История на Италия
Лигурия
Благоевград (област)

Област Благоевград (също и Благоевградска област) е една от 28-те области в България. Административен център е едноименният град Благоевград. Пощенските кодове на населените места в област Благоевград са от 2700 (за Благоевград) до 2999. МПС-кодът ѝ е Е. Областта се намира в югозападната част на България и на практика съвпада с географския регион Пиринска Македония. С площ от 6449,5 km² тя е трета по големина в България и има население 292 227 души по данни от преброяване 2021. На север областта граничи с област Кюстендил и Софийска област, на изток – с област Пазарджик и област Смолян, на юг с Гърция и на запад със Северна Македония.

В област Благоевград се намират изцяло или части от планините Пирин, Рила, Родопи, Влахина, Малешевска, Огражден, Беласица, Славянка и Стъргач, два от трите национални парка в България и 40% от дебита на минералните извори в България. Областта е и втора по горски площи.

Планините и многобройните горски масиви, липсата на промишлени замърсители, както и топлите минерални извори и богатото културно-историческо наследство правят тази област една от най-подходящите в България за развитието на различни видове туризъм.

Населени места 
Населени места в област Благоевград (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Благоевград, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език според преброяването на населението през 2001 г.:

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Популярни географски обекти

Популярни представители на флората

Икономика

Топ 10 на компаниите по оборот през 2015 г.

Бележки

Външни препратки 
 Областна администрация Благоевград
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Враца (област)

Област Враца (също и Врачанска област) е една от общо 28-те области на България, която заедно с още четири области – Видин, Ловеч, Монтана и Плевен, съставляват Северозападния район за планиране. МПС-кодът на област Враца е ВР. Областта има площ от 3619,7 km² и население от 152 813 души (преброяване 2021). Пощенските кодове на населените места в област Враца са от 3000 (за град Враца) до 3399.

Населени места 
Населени места в област Враца (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Враца, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Защитени територии 
В област Враца се намира част от природен парк „Врачански Балкан“. Към 2015 г. в областта се намират още 1 резерват, 14 защитени местности и 11 природни забележителности.

Източници

Външни препратки
Ловеч (област)

Област Ловеч (също и Ловешка област) (бивш Ловешки окръг) е област в България. Административен и стопански център е град Ловеч. Пощенските кодове на населените места в област Ловеч са от 5500 (за град Ловеч) до 5799. МПС-кодът ѝ е ОВ.

Разположена е по северните склонове на Средна Стара планина и централния Предбалкан до Деветашкото плато и началото на Дунавската равнина. Обхваща територия от 4128,8 km² и е с население 116 394 души (по окончателни данни от преброяване 2021).

Населени места 
Населени места в област Ловеч (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Ловеч, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Източници

Външни препратки 

  
 Ловеч Нюз – Новините от Ловеч и региона
 Ловеч днес – Новини и коментари от Ловеч
 Крушунските водопади – изумрудената водна феерия на Предбалкана
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Монтана (област)

Област Монтана (също и Монтанска област) е една от 28-те области на България. Тя заема площ 3635,5 km² и има население 148 098 души (преброяване 2011). Пощенските кодове на населените места в област Монтана са от 3400 (за град Монтана) до 3699. МПС-кодът ѝ е М.

Област Монтана граничи с областите Видин, Враца, София-област.

Населени места 
Населени места в област Монтана (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Монтана, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Защитени територии 
В община Вършец се намира част от природен парк „Врачански Балкан“. Към 2015 г. в област Монтана се намират още 1 резерват, 1 поддържан резерват, 13 защитени местности и 5 природни забележителности.

Източници

Външни препратки 

  
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Пазарджик (област)

Област Пазарджик (също и Пазарджишка област) е една от 28-те области на България. Tя има население 229 814 души по данни от преоброяване 2021 и е седмата по големина в страната. Пощенските кодове на населените места в област Пазарджик са от 4400 (за град Пазарджик) до 4699. МПС-кодът ѝ е РА.

История 
От 1949 г. община Сърница се прехвърля от Девинска към Пазарджишка околия.

Населени места 
Населени места в област Пазарджик (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Пазарджик, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на Националният статистически институт (НСИ):

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на етническите групи по общини, според преброяването на населението през 2011 г.:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г., по общини:

Политика

Областни управители 

Областни управители по период от време на заеманата длъжност:

Местни избори 
Политическа кандидатура на кметовете на общини в област Пазарджик, спечелили на местните избори през годините (политически партии, коалиции или инициативни комитети):

Икономика 
В областта се намират трите най-големи и 7 от 15-те най-големи водноелектрически централи в България, част от Каскада „Белмекен-Сестримо-Чаира“ и Баташкия водносилов път.

Топ 10 компании по оборот през 2015 г.

Източници

Външни препратки 

  
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Перник (област)

Област Перник (също и Пернишка област) е една от 28-те области на България. Заема площ от 2390,5 km² и има население 114 162 души по окончателни данни от преброяване 2021. Пощенските кодове на населените места в област Перник са от 2300 (за град Перник) до 2499. МПС-кодът ѝ е РК.

География 

Област Перник се намира в Западна България и в географския център на Балканския полуостров. Границите ѝ са маркирани на север от Заваловискярската планина, на североизток – от Люлин, на югоизток – от Витоша, на юг – Конявската планина. Тази площ, обградена с планински вериги с височина, варираща между 1000 и 2300 m, е естествено разпокъсана от Верило-Руйската планинска верига. В този насечен планински релеф са включени Пернишко-Брезнишката, Радомирската и Земенската котловини, пресичани от река Струма и от най-горните ѝ пълноводни притоци. Котловините са отделени помежду си от трудно проходимите проломи, издълбани от Владайска река, Струма и река Ябланица. Запазените днес географски наименования на четирите вътрешни района са Граово (включваща Пернишко и Брезнишко), Мраката (Радомирско), Краище (Земенско) и Знеполе (Трънско). По-големите градски центрове в област Перник са Перник, Радомир, Брезник, Земен и Трън и всеки един от тях (заедно с близките им села) е обособен в самостоятелна община (към тях се прибавя и община Ковачевци).

Населени места 
Населени места в област Перник (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Перник, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на Националният статистически институт (НСИ):

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Защитени територии 
Към 2015 г. в област Перник се намират 1 природен парк, 1 поддържан резерват, 4 защитени местности и 4 природни забележителности.

Източници

Външни препратки 

  
  www.tranbg.com
  Новини от Област Перник 
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Плевен (област)

Област Плевен (също и Плевенска област) е област в България. Заема площ от 4653,3 km² и има население 226 120 души (по окончателни данни от преброяване 2021). Пощенските кодове на населените места в област Плевен са от 5800 (за град Плевен) до 5999. МПС-кодът ѝ е ЕН.

Населени места 
Населени места в област Плевен (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Плевен, според преброяванията през годините:

Прираст на населението 
.

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Икономика

Топ 10 компании по оборот през 2015 г.

Източници

Външни препратки 

  
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Разград (област)

Област Разград (също и Разградска област) е една от 28-те области на България. Съседни на областта са: област Силистра на североизток, област Русе на запад-северозапад, област Търговище на юг-югозапад и на изток се намира област Шумен. Общата площ на областта е 2637 km². Има население от 103 223 души по данни от преброяване 2021 г.Пощенските кодове на населените места в област Разград са от 7200 (за град Разград) до 7499. МПС-кодът за област Разград е PP.

География 
Областта е разположена в Дунавската хълмиста равнина (Лудогорие) и е бедна откъм водни ресурси. Единствената по-голяма река е Бели Лом. Средногодишното ниво на валежите е 565 – 786 l/m². Усреднените годишни температури са 11 – 12 °C.

Населени места 
Населени места в област Разград (градовете са с удебелен шрифт):

Преди години община Ветово е част от област Разград, но се отделя и присъединява към област Русе.

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Разград, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на Националният статистически институт (НСИ):

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на етническите групи по общини, според преброяването на населението през 2011 г.:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г., по общини:

Източници

Външни препратки 

  
 Новините от област Разград Стар сайт: 
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Силистра (област)

Област Силистра (също и Силистренска област) е една от 28-те области на България. Заема площ от 2851,1 km² и има население 97 770 души по данни от преброяване 2021 г. Пощенските кодове на населените места в област Силистра са от 7500 (за град Силистра) до 7699. МПС кодът ѝ е СС.

Списък на населените места в област Силистра 
Градовете са с удебелен шрифт

Община Алфатар 
Алеково,
Алфатар,
Бистра,
Васил Левски,
Кутловица,
Цар Асен,
Чуковец

Община Главиница 
Бащино,
Богданци,
Вълкан,
Главиница,
Дичево,
Долно Ряхово,
Зарица,
Зафирово,
Звенимир,
Зебил,
Калугерене,
Коларово,
Косара,
Листец,
Малък Преславец,
Ножарево,
Осен,
Падина,
Подлес,
Сокол,
Стефан Караджа,
Суходол,
Черногор

Община Дулово 
Боил,
Водно,
Вокил,
Върбино,
Грънчарово,
Долец,
Дулово,
Златоклас,
Козяк,
Колобър,
Межден,
Овен,
Окорш,
Орешене,
Паисиево,
Полковник Таслаково,
Поройно,
Правда,
Прохлада,
Раздел,
Руйно,
Секулово,
Скала,
Черковна,
Чернолик,
Черник,
Яребица

Община Кайнарджа 
Войново,
Голеш,
Господиново,
Давидово,
Добруджанка,
Зарник,
Кайнарджа,
Каменци,
Краново,
Полковник Чолаково,
Попрусаново,
Посев,
Светослав,
Средище,
Стрелково

Община Силистра 
Айдемир,
Бабук,
Богорово,
Брадвари,
Българка,
Ветрен,
Главан,
Йорданово,
Казимир,
Калипетрово,
Полковник Ламбриново,
Попкралево,
Професор Иширково,
Силистра,
Смилец,
Срацимир,
Сребърна,
Сърпово,
Ценович

Община Ситово 
Босна,
Гарван,
Добротица,
Ирник,
Искра,
Любен,
Нова Попина,
Поляна,
Попина,
Ситово,
Слатина,
Ястребна

Община Тутракан 
Антимово,
Белица,
Бреница,
Варненци,
Дунавец,
Нова Черна,
Пожарево,
Преславци,
Старо село,
Сяново,
Тутракан,
Търновци,
Царев дол,
Цар Самуил,
Шуменци

Население

Численост на населението

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на етническите групи по общини, според преброяването на населението през 2011 г.:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Източници

Външни препратки 

 Област Силистра Стар сайт: 
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Смолян (област)

Област Смолян (също и Смолянска област) е съставна област на България.

Заема площ от 3193 km², има население 96 284 души по данни от преброяване 2021. Пощенските кодове на населените места в област Смолян са от 4700 (за град Смолян) до 4999. МПС-кодът ѝ е СМ.

Населени места 
Населени места в област Смолян (градовете са с удебелен шрифт):

Публични институции 

Резултати на публичните институции от Област Смолян в проучването за 2022 година на фондация "Прозрачност и достъп до информация" чрез оценяване на Интернет страниците и подаване на електронни заявления до бъллгарските публичните институции.

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в област Смолян, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
В областите, където мнозинството от населението е декларирало българска етническа принадлежност на преброяването, съответства и с доминиращо православно вероизповедание, в област Смолян обаче мнозинството са заявили, че са етнически българи с вероизповедание ислям, т.е. те са българи мохамедани.

Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Източници

Външни препратки 

  
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Софийска (област)

Софийска област (също област Софийска или област София) е област в България.

Заема площ от 7059 km², има население 231 989 души по данни от преброяване 2021. Пощенските кодове на населените места в Софийска област са от 2000 до 2299. МПС-кодът ѝ е СО.

Граничи с областите Монтана, Враца, Ловеч, Пловдив, Пазарджик, Благоевград, Кюстендил, Перник и София.

Областен център на Софийска област е град София, който не влиза в нейния състав. Нейната областна администрация е единствената в България, разположена в град, който е извън областта, която се управлява.

В системата ЕКАТТЕ Софийска област е наречена „област София“, а областта, която обхваща Столична община, е наречена „София (столица)“.

Населени места 
Населени места в Софийска област (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 
Численост на населението в населените места на днешните общини в Софийска област, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Механичен прираст 
 Заселени – +5140, мъже +2470, жени +2670
 Изселени – -4566, мъже -2087, жени -2479
 механичен прираст +574, мъже +383, жени +191

Естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на Националният статистически институт (НСИ):

Раждаемост (2009) 
 Общо – 2366, живородени – 2337, момчета – 1238, момичета – 1128, брачни – 950, извънбрачни – 1387
 Градове – 1632, живородени – 1609, момчета – 855, момичета – 777, брачни – 675, извънбрачни – 934
 Села – 734, живородени – 728, момчета – 383, момичета – 351, брачни – 275, извънбрачни – 453

Смъртност (2009) 
Общо – 4121, мъже – 2197, жени – 1924

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Средна продължителност на живота 
Общо – 72.78, мъже – 68.75, жени – 77.27

Структура на населението 
 градско – 59,9%
 селско – 40,1%
 брой жени на 1000 мъже – 1048
 Коефициент на възрастова зависимост – 50,1%

Икономика

Топ 10 компании в София-град и Софийска област по оборот през 2015

Защитени територии 
Към 2015 г. в Софийска област се намират 2 национални парка, 2 природни парка, 2 резервата, 2 поддържани резервата, 36 защитени местности и 28 природни забележителности.

Защитени местности

Природни забележителности

Източници

Външни препратки 

  
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
Шумен (област)

Област Шумен (също и Шуменска област) е област в България. Заема площ от 3390,2 км2 и има население 151 465 души по данни от преброяване 2021 г. Пощенските кодове на населените места в област Шумен са от 9700 (за град Шумен) до 9999. МПС-кодът ѝ е Н.

Населени места 

Населени места в област Шумен (градовете са с удебелен шрифт):

Население

Численост на населението 

Численост на населението в населените места на днешните общини в област Шумен, според преброяванията през годините:

Прираст на населението

Естествен прираст

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на етническите групи по общини, според преброяване на населението през 2011 г.:

Езици 
Численост и дял на населението по роден език, според преброяването на населението през 2001 г.

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяванията на населението през годините:

Общини 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г., по общини:

Източници

Библиография 
 Шуменска област. Енциклопедия. С., Захарий Стоянов, 2011.

Външни препратки 

  Официален сайт на държавната администрация в област Шумен
  Музикални изпълнители в стил рок или свързаните с него подстилове музика от областта в Български рок архиви
ФК Честър Сити

ФК Честър Сити () е английски футболен отбор, от град Честър, съществувал до 2010 година. Отборът е играл домакинските си срещи на Дева Стейдиъм. За последно се е подвизавал във Втора Лига, 4-тото ниво в английския футбол.

История в дивизии 
Честър Сити играят в третия ешелон в Англия в следните периоди: от 1931 до 1958, от 1975 до 1982, от 1986 до 1993, и през сезона 1994-95.

В четвъртия ешелон те се състезават между: 1958 и 1975, 1982 и 1986, сезон 1993-94 и от 1995 до 2000.

След 4 години в Конференцията, през сезон 2003-04 Честър Сити става шампион и печели промоция за Втора лига.

Успехи 
 Второ място в Трета дивизия: 1935-36, 1993-94
 Второ място в Четвърта дивизия: 1985-86
 Шампион на Конференцията: 2003-04
 Полуфиналисти за Купата на лигата: 1974-75
 Носител на Купата на Уелс: 1907-08, 1932-33, 1946-47
 Финалист за Купата на Уелс: 1908-09, 1909-10, 1934-35, 1935-36, 1952-53, 1953-54, 1954-55, 1957-58, 1965-66, 1969-70

История 
Футболен клуб Честър е основан през 1885, след като Честър Роувърс и Олд Кингс Сколърс се обединяват. Първоначално клуба играе домакинските си срещи на Фолкнър Стрийт. Отборът играе само приятелски срещи през първите пет години от своето съществуване, докато не се присъединява към Къмбинейшън Лийг през 1890. Първият по-значим трофей е завоюван през 1895, който тимът от Честър печели Старшата купа на Чешир. През 1898 клубът се премества на Олд Шоуграунд, но само 12 месеца по-късно е принуден временно да се разпусне.

Стадион 
Стадионът на Честър Сити, Дева Стейдиъм, има капацитет от 6000 места.

Външни препратки 
 Официалният уебсайт на Футболен клуб Честър Сити 
 Неофициален сайт на Честър Сити

Честър Сити
Честър
Основани във Великобритания през 1885 година
Вестибуларен апарат

Вестибуларната система, още вестибуларен апарат ( – преддверие), е сензорна система, която осигурява пазенето на равновесие и пространствената ориентация при повечето бозайници. Благодарение на нея човек може да осъществява нормална двигателна активност, да получава информация за това, в какво положение се намира главата и останалите части от тялото в пространството, в какво положение се намира главата спрямо тялото, както и под какъв ъгъл се намират костите, образуващи дадена става. Също така тя дава информация за линейните или ъгловите ускорения на главата при движение.

Устройство 
Вестибуларната система е представлявана от горната част на ципестия лабиринт на вътрешното ухо. Другата част от същия този ципест лабиринт принадлежи към органа на слуха (охлюва, наречен така поради специфичната си форма). Равновесната (горна) част на ципестия лабиринт е изградена от две торбички (utriculus и sacculus), разположени в преддверието (в началото) на костния лабиринт (обграждащ ципестия лабиринт) и три полуокръжни канала, които са разположени в трите основни равнини (те са перпендикулярни една на друга). В тяхната вътрешност има течност – ендолимфа. На определени места в двете торбички и в полуокръжните канали се намират специални сетивни клетки. Те имат израстъци, които са потопени в желеобразна материя. При двете торбички върху нея (желето) се намират малки кристалчета от калциев карбонат (CaCO3). При наклоняване или движение на главата с помощта на ендолимфата и желеобразната материя се дразнят съответните рецепторни клетки на равновесието. Под тяхната основа се намират влакната на равновесния нерв, който изпраща информацията до съответните зони на мозъка (най-вече към корите на малкия мозък и на крайния/голям мозък, които са част от главния мозък на централната нервна система).

Преместването на флуида натиска върху структурата, наречена кулула, която съдържа космически клетки, които трансдуцират механичното движение към електрически сигнали.

Вижте също 
 Ухо

Източници 

Нервна система
Петър Стоянов (сумист)

Петър Стоянов е български сумист. Той е световен вицешампион и двукратен световен бронзов медалист по сумо за аматьори. Стоянов е и шесткратен европейски шампион. В българската сумо федерация той работи като мениджър и треньор на националния отбор на България по сумо.

Петър Стоянов тежи 150 kg. и е висок 195 см. През 2006 г. за пети път е избран за сумист номер 1 за България.

През 2008 г. печели купата на сумо титаните в Москва, като по пътя към титлата побеждава бившите световни шампиони.

През 2010 г. е арестуван и обвинен в ръководене на бандата за мокри поръчки „Килърите“ и участие в организирана престъпна група. На 20 декември 2012 година заедно с други двама свои съпроцесници е осъден на доживотен затвор без право на замяна.

Източници 

Български сумисти
РТ-21М

РТ-21М (натовско наименование SS-20 Saber) са междуконтинентални балистични ракети, които са премахнати след договор от 1987 г. между САЩ и СССР. Те са използвани от Съветския съюз между 1976 и 1988 г. Тези ракети са от типа „Пионер“ (понякога наричан на тяхно име – СС-20). Базирани са на мобилна пускова установка, която може да се придвижва по обикновени пътища.

История на разработката 
Към създаването на тази ракета се е пристъпило към средата на 70-години. Съгласно тактико-техническите изисквания е било предвидено да се построи самоходна пускова установка, която може да носи балистични ракети по всякакъв вид пътища и да обезпечава нейната предстартова подготовка и пуск.

Задачата е възложена на колектива на Московския институт по топлотехника под ръководството на А. Надиразде. Първото изпитание на ракетата е на полигона Капустин Яр на 21 септември 1974 г. На 9 януари 1976 г. държавната комисия подписва протокол, с който се прекратяват изпитанията и се препоръчва ракетата да се приеме на въоръжение.

На 11 март 1976 г. влиза в сила постановление на правителството за започване на бойните дежурства на ракетните комплекси с балистични ракети СС-20, а през август първият полк под командването на подполковник Доронин влиза в състава на дежурните части на Стратегическите ядрени сили на СССР.

Устройство и възможности 
Ракетата има две степени, базирани на твърдо гориво, и агрегатен блок с главна част, който се стикова с помощта на съединителни отсеци. Може да носи повече от една бойна глава, като след достигане на стратегическа височина на полета главите могат да се разделят и насочат към различни цели.

Системата за управление е разработена от екипа на академик Пилюгин. Всички нейни блокове са разположени в херметичен отсек. Основана е на бордна изчислителна машина, която позволявала ракетата в хода на носене на дежурството да се намира в хоризонтално положение, и обезпечава точност на попадение не повече от 500 метра от целта, на всяка далечина и на всеки азимут, без да има нужда от завъртане на установката.

Установката позволява пълна автоматична предстартова подготовка и пуск. Притежава и резервна пускова система.

Външни препратки 
  СС-20 „Пионер“ 

Руски балистични ракети
Междуконтинентални балистични ракети
Евгения Раданова

Евгения Раданова е българска спортистка и състезателка по шорттрек.

Раданова е родена на 4 ноември 1977 г. в София. Висока е 166 см. Завършва НСА. Тя е първият български спортист, участвал на зимни и летни олимпийски игри (в дисциплината колоездене на писта в Атина 2004). В края на ноември 2001 г., Евгения и нейна съотборничка падат заедно на леда по време на тренировка. Лицето ѝ е срязано дълбоко на две места от кънките. Въпреки тежката физическа и психологическа травма, Раданова успява бързо и със завидна воля да се справи с последиците, завръщайки се отново в челните редици на международния шорттрек. През 2010 г. слага край на своята невероятна спортна кариера. Евгения Раданова е считана за една от най-великите спортистки на България. Доказва го със спечелването на 3 олимпийски медала от зимни олимпиади, от които два медала на една, което не е постигано от друг български спортист.

Постижения 
 През 2002 г. на 19-те зимни олимпийски игри в Солт Лейк Сити става втора на 500 и трета на 1500 м шорттрек
 Световна шампионка на 500 метра от 2000 г. и на 1000 метра от 2003 г.
 През 2006 г. на 20-те зимни олимпийски игри в Торино печели сребърен медал на 500 м шорттрек
 Седемкратна абсолютна европейска шампионка по шорттрек, има 47 медала от първенства на Стария континент, от които 37 златни
 Бивша световна рекордьорка на 500 м (2001 – 2008)
 През 2010 г. печели титлата на 1500 м в турнира по шорттрек на първото световно първенство по зимни спортове за военни в Торино (Италия)

Външни препратки 

 Подробни резултати от кариерата на Раданова (The page cannot be displayed)
 

Родени в София
Министри на младежта и спорта на България
Български спортистки
Български олимпийски медалисти
Български шорттрекисти
Български колоездачи
Шорттрекистки
Колоездачки
Национална спортна академия
Почетни граждани на София
Стефка Костадинова

Стефка Георгиева Костадинова е българска спортистка, състезателка по лека атлетика. Олимпийска шампионка и многократна носителка на европейски и световни титли, световна рекордьорка в дисциплината скок на височина. Понастоящем е председател на Българския олимпийски комитет.

Биография 
Стефка Костадинова е родена на 25 март 1965 г. в Пловдив. Кариерата си започва с гимнастика и плуване. Учи в Средното спортно училище „Васил Левски“ в град Пловдив. В VII клас вече е „майстор на спорта“, а в X клас скача 190 см. Първия си скок над 2 метра прави на 25 август 1984 г. в София. След спортното училище, завършва спортен педагогически профил в Пловдивския университет „Паисий Хилендарски“.

През 1989 г. се омъжва за своя треньор Николай Петров. През 1995 г. става майка на син на име Николай. По-късно Петров и Костадинова се разделят. На 9 юни 2007 г. в курорта „Елените“ се омъжва за дългогодишния си приятел Николай Попвасилев.

През 1999 г. Стефка Костадинова става вицепрезидент на Българската федерация по лека атлетика. През 2002 г. е избрана за заместник-председател на Държавната агенция за младежта и спорта. На 11 ноември 2005 г. е избрана за председател на Българския олимпийски комитет, а четири години по-късно е преизбрана за втори мандат. На 9 май 2013 г. Стефка Костадинова е избрана за трети път като председател на Българския олимпийски комитет. На 23 март 2017 г. е избрана за четвърти мандат като председател на БОК. На 5 май 2021 г. е избрана за пети мандат като председател на Български олимпийски комитет.
 Владее английски и руски език.

Успехи 

На 30 август 1987 г. на Световното първенство по лека атлетика в Рим, Италия, поставя световен рекорд в скока на височина от 209 см. Този рекорд още не е подобрен. През 1997 г. се отказва официално от състезателната си кариера.

 Две световни титли на открито – Рим 1987 и Гьотеборг 1995 г.
 Пет световни титли в зала – Париж 1985 и 1997 г., Индианаполис 1987 г., Будапеща 1989 г. и Торонто 1993 г.
 Една европейска титла на открито – Щутгарт 1986 г.
 Четири европейски титли в зала – Пирея 1985 г., Лиевен 1987 г., Будапеща 1988 г. и Париж 1994 г.
 Победителка във финала на Световната купа – Канбера 1985 г.
 Олимпийски шампион от летните олимпийски игри в Атланта през 1996 г.
 Cребърен медал от летните олимпийски игри в Сеул през 1988 г.

Признание и награди 
 Носителка на орден „Стара планина“, I степен през 1996 г.
 Почетен гражданин на Пловдив.
 Приета в „Залата на славата на световната атлетика“ през 2012 г.
 Най-добър спортист на Балканите за 1985, 1987, 1995, 1996 и 1997 г.
 Спортист № 1 на България за 1985, 1987, 1995 и 1996 г.
 Спортист № 2 на България за 1986, 1988 и 1997 г.
 Спортист № 3 на България за 1989 г.
 В Топ-10 при определяне на най-добър спортист на България за 1993 г.

Бележки

Външни препратки 
  
 Снимка на рекордния скок 209 см на Стефка Костадинова

Български лекоатлетки
Български олимпийски шампиони
Български олимпийски медалисти
Председатели на БОК
Почетни граждани на Пловдив
Носители на орден „Стара планина“
Родени в Пловдив
Български лекоатлетически функционери
Спортисти на летните олимпийски игри 1988
Носители на почетен знак „Венец на победителя“
Таня Богомилова

Таня Богомилова Дангалакова е българска спортна деятелка и плувкиня, олимпийски шампион от Летните олимпийски игри в Сеул 1988.

Член е на Техническата комисия на плуване в открити води на ФИНА (Международната федерация по плувни спортове) и Генерален секретар на Българска федерация за плувни спортове (БФПС).

Биография 
Родена е в София на 30 юни 1964 г. Започва да тренира плуване на 6-годишна възраст. Неин първи учител по плуване е Петър Костов. На 14-годишна възраст е майстор на спорта.

Състезава се в дисциплината бруст. Зoпочва да тpениpа плyване на 6-годишна възpаcт пpи Петъp Коcтов. Първото ѝ голямо състезание е на летните олимпийски игри в Москва през 1980 г., където се класира девета.

На европейското първенство в София (1985) печели златен (200 м бруст), сребърен медал (100 м бруст) и бронзов медал (смесена щафета 4 по 100 м). На Световното първенство по плуване в Мадрид е втора на 200 м и трета на 100 м. (1986)

Омъжва се за Георги Дангалаков, който става неин треньор. Ражда дъщеря Ана (1987). На следващата година на летните олимпийски игри в Сеул печели златен медал на 100 м. бруст и поставя олимпийски рекорд. Тя е единствената ни олимпийска шампионка по плуване. Обявена за Спортист на годината за 1988 г.

Състезава се до 1991 г. Работи като треньор в Гърция, в Държавна агенция за младежта и спорт. Изпълнителен директор на Българска федерация по плувни спортове от 2002 г. (БФПС), генерален секретар на БФПС.

Родство: дъщеря Ани и син Георги. Ани Дангалакова е многократна републиканска шампионка по плуване и участник в летните олимпийски игри в Атина през 2004 г..

Източници

Външни препратки 
 krasota.rozali.com

Български спортни функционери
Спортисти на летните олимпийски игри 1988
Български олимпийски медалисти
Български олимпийски шампиони
Български треньори по плуване
Български плувкини
Родени в София
Ada

Ада (Ada) е структуриран, компилиращ се език за програмиране със статично определяне на типа, подобен на езика Pascal. Настоящата версия Ada 2012) се регламентира от ISO/IEC 8652:2012.

Първият вариант на езика се появява през февруари 1980 г. Създаден е от екип начело с френския компютърен учен Жан Давид Ишбиа (Jean David Ichbiah; 1940, Франция – 2007, САЩ; син на гръцко-турски евреи от Солун, емигрирали във Франция), който е първият главен разработчик на Ада (1977 – 1983).

История 
На групата HOLWG (High Order Language Working Group) е поставена задача да намери подходящ език за Министерството на отбраната на САЩ. След проучване се оказва, че никой от съществуващите езици не е подходящ. Затова се създава нов език – Ada. Той е наименуван на Ада Лъвлейс, която е работила на примитивния компютър на Чарлз Бабидж и е смятана за първата програмистка в света.

На пръв поглед Ada прилича много на кода на Pascal. Той притежава някои особености, които го отличават от останалите програмни езици. Езикът дава възможност да се разбият огромните проблеми на управляеми части, всяка от които да се компилира и тества поотделно.

„Hello world!“ на Ada 
 with Ada.Text_Io;

 procedure Hello is
 begin
 Ada.Text_Io.Put_Line("Hello world!");
 end Hello;

Източници 

Езици за програмиране