alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Лесово

Лесово е село в Югоизточна България, община Елхово, област Ямбол. Селото е разположено на границата между Турция и България на 26 км южно от Елхово, на около 65 км южно от Ямбол, на 155 км от Бургас, на 331 км от столицата София и на около 40 км северно от Одрин в Турция. В Лесово през 2005 г. е открит ГКПП Лесово–Хамзабейли.

География 
Западно от Лесово протича река Тунджа, от изток са хълмовете и височините на Дервентските възвишения, а на юг се простира равното Одринско поле.

Днес с. Лесово, въпреки намалелия брой на неговите жители, е добре благоустроено село с оформен площад, обществени сгради (търговски дом, училище, читалище, киносалон (затворен от повече от 10 години), библиотека, заведения за забавления и др.), участък полиция и улици.

История 
Старото име на селото е Урумбеглий. За кратко време преди освобождението селото е било униатско, с цел отделяне от гръцката Цариградска Патриаршия.
В 1913 година селото е имало 800 къщи и е било чисто българско. Първата църква в този край е построена около 1846 г.- била е малка каменна църква, разположена в най-високата част на селото. Точно на това място е извирала лековита вода, която лекувала малки и големи. Благодарение на тази лековита вода, църквичката приема името „Свети живоприемний източник“. Същото име носи и днес построената по-късно (около 1890 г.) голяма църква. В нея са запазени автентични икони, книги и документи. Към 2006 г. църквата няма постоянен свещеник, който да се грижи за нея и за благонравието на хората. През 1934 година селото получава днешното си име.

В землището на селото през 2005 г. се изгражда и открива ГКПП Лесово–Хамзабейли заедно с необходимите пътни комуникации. С отварянето на граничния пункт в с. Лесово се създава добри перспективи за търговията и стопанството. В селото се заселват английски граждани, има възможности за селски туризъм.

Редовни събития 
 Официален празник – 1 май

Галерия

Външни препратки 
 Л. Милетичъ, Разорението на Тракийскитѣ българи прѣзъ 1913 година
 Католическата църква в България и общностните идентичности на принадлежащите към нея верни през XIX и първата половина на ХХ 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Малко Кирилово

Малко Кирилово е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол то се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Село Малко Кирилово се намира на 21 km от гр. Елхово, на 15 km от ГКПП „Лесово“ и на 5 km от с. Вълча Поляна. В миналото хората са се прехранвали главно със земеделие и животновъдство. След миналите промени пътната инфраструктура е перфектна.

История 
Селото е създадено през 1921 г. Броят на жителите на Малко Кирилово (преди преименуването – Мангуфлии) е както следва:

Религии 
Жителите на селото, без изключение до средата на 80-те години на ХХ век, като потомци на българи-бежанци от Западна Тракия (от селища, именувани преди изселването Теке и Пишмен в близост до Софли (град) в дн. Гърция) са с източноправославно вероизповедание. В Малко Кирилово няма храм, а жителите му се черкуват в съседното, отстоящо на около 5-6 километра на запад с. Мелница (пр. Дермен дере).

Културни и природни забележителности 

Още в началото на селото може да се забележи 70-годишна чешма с 12 чучура.

Източници 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Малък манастир

Малък манастир е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Малък манастир е разположено на 15 км западно от град Елхово.

История 
До началото на XX век селото е населено с гърци. Местното население от гърци кариоти наброява около 1060 жители r се изселва на няколко пъти – през 1906, 1914 и 1925 година – в Гърция. На негово място се заселват български бежанци от Беломорска Тракия. Част от кариотите в 1924 година се заселват в пазарското село Зорбатово, което в 1926 година е прекръстено на Микро Монастири, в превод Малък манастир.

Съборът на селото е на 1 май.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Пчела (село)

Пчела е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Намира се на 10 км западно от гр. Елхово и на 45 км от областния град – Ямбол. През селото протича р. Калница, която се влива в р. Тунджа. Селото граничи със землищата на Ямболските села Изгрев и Малък Манастир и със землището на село Синапово, община Тополовград.
В землището на селото има два изкуствени водоизточника – язовири.

В землището на селото има общо три надгробни тракийски могили, които са обект на редица иманярски набези.

История 

Старото име на селото е Исебеглий. Местоположението на селото е променяно на два пъти, поради чумните епидемии в края на XVIII век.
Има изградена паметна плоча с изписаните имена на всички загинали във войните българи родом от село Пчела. Същата плоча е поставена върху сградата на кметството в селото.

Културни и природни забележителности 

В селото има действащ православен храм (черква). Освен него има малък параклис, намиращ се на 1 км западно от селото, наричан „Тикето“, където ежегодно се обричат животни и се колят курбани за здраве на населението. Съборът в тази местност се провежда на първи ноември всяка година.

Редовни събития 
 Съборът на селото е на 24 май деня на българската писменост и култура.

Други 
 7 магазина
 1 кафене

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Раздел

Името Раздел носят две български села:

 Раздел (Област Силистра)
 Раздел (Област Ямбол)
Стройно

Стройно е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Село Стройно е едно от трите най-малки села в община Елхово. Намира се на разстояние 17 км от общинския център и на 37 км от Ямбол. Землището му се пресича с река Дереорман и обхваща на 12000 дка плодордна земя, от която 7210 дка земеделска. Населеното място е в размер 420 дка. Ето е сайт на селото където можете да разгледате и снимки www.facebook.com/pages/Село-Стройно/309023619137236

Културни и природни забележителности 
 В село Стройно има едно забележително манастирче наречено на старото име на селото – „Свети Илия“ Близо до боровата гора, обградено от вековни дървета и наличие на извор. На това място всяка година на 2 август, Илинден, се провежда голям събор. Близо до селото има язовир и малка река.
 Райкова могила край Стройно, където археологическият екип на Даниела Агре открива каменен саркофаг с уникални златни накити, керамични и стъклени съдове.

Редовни събития 
 Всяка година на 2 август има голям събор.

Личности 
 Тотка Петрова – носителка на Световни купи на 800 м и 1500 м. Спортист №1 на България и Балканите за 1977 г.
 Димитър Минчев – световен (3 пъти), европейски шампион (3 пъти) и Световни купи по акробатика

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Трънково

Името Трънково носят две български села:

 Трънково (Област Стара Загора)
 Трънково (Област Ямбол)
Чернозем (село)

Чернозем е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Чернозем граничи на запад — с. Гранитово (22 km), на изток – с. Раздел (12 km), на юг — с. Мелница (30 km), на север — гр. Елхово (13 km) и на североизток — с. Маломирово (4 km).
При Чернозем се събират две реки и се образува река Араплийска. В местността Беш тепе има руини на древно тракийско селище,
също така има и множество местности които имат своята живописна ценност.

История 

Старото име на селото е Арапли.

Редовни събития 
Всяка година в последната събота август в село Чернозем се провежда събор. Събират се хора от близките села и градове. Идват музиканти и се провеждат борби, мачове и стрелби.

Личности 
 Георги Попов (1889 – 1958) – Български политик от БРСДП и министър

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Атолово

Атолово е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

История 
Селището за бежанци от Одринска Тракия и Гръцка Македония е било издигнато с подкрепата на британската хуманитарна фондация „Спасете децата“ и средства, дарени от лорд Атол.

Разположено в Стралджанското блато, село Атолово е единственото в страната, което носи име на английски благородник. Годината на неговото създаване е 1926, като е осветено на 26 ноември същата година. В завещанието си лордът иска след смъртта му да бъде построено село в негова памет.

Днешните жители на село Атолово, които са предимно възрастни хора, с признателност си спомнят за жеста на англичаните. За бежанците англичаните построяват еднакви кирпичени къщи с по две стаи. В знак на признателност местните хора откриха в центъра на селото паметник на основоположника на населеното място лорд Атол.

Източници

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Богорово

Името Богорово носят две български села:

 Богорово, област Силистра
 Богорово, област Ямбол
Воденичане

Воденичане е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Селото отстои на около 6 км южно от град Стралджа, на около 22 км североизточно от град Ямбол, на около 88 км западно от град Бургас, на около 47 км югоизточно от град Сливен, на около 330 км източно от столицата – София.

Надморската височина на селото е около 117 м. Климатът е преходно-континентален, с най-много слънчеви дни в България. На 20 км западно от селото тече река Тунджа.

Населението е приблизително 430 души.

Инфраструктура 
Инфраструктурата на населено място е изградена с улици, телефонната мрежа и покритие на мобилните оператори. Селото е водоснабдено и електрифицирано. Достъпът се осъществява по асфалтов път.

Обществени институции 
Жителите на Воденичане разполагат с кметство, читалище, църква, аптека, пчелно стопанство. Най-близкият общо практикуващ лекар се намира в град Стралджа. Болница има в град Ямбол. Образователни, средно образователни училища и целодневни детски градини има в Стралджа.

Редовни събития 
 Всяка година през месец февруари се провеждат традиционните кукерски игри. В продължение на два дни кукерски хлопки огласят селото, като вечерта на втория ден /неделя/ кукерите извършват преораване на селския мегдан.
 Пролетта се провеждат и прекрасният празник Лазаруване. Момите на селото обикалят домовете и танцуват различни танци и пеят по желателни песни за здраве и берекет. Стопанинът на къщата освен с пари и дребни подаръци, ги дарява и с яйца, които се събират за предстоящия празник Великден. Затова там освен характерното празнично облекло задължителено се носят и малки кошнички за събиране на дарените яйца.
 Месец май се провежда и Празникът на селото, който се отличава с различни спортни мероприятия и концерти.
 В очакване на Новата година наближава и Коледуването. Коледарите облечени в традиционни за региона носии, с геги, краваи и ямурлуци тръгват из селото. Коледарски песни се носят навсякъде „Сокол гони, Дойне ле, Коладе ле, пъстра птичка, Добро ле, Коладе ле..“

Личности 
 Станка Пенчева – българска поетеса – родена на 9 юли 1929 г.
 Атанас Железчев – български юрист и политик – роден на 28 юни 1938 г.
 Детството на Йордан Лечков е преминало в селото, откъдето са родителите му.
 Йордан Иванов Йорданов /„Кучкуза“/ – известен футболист от близкото минало и легенда на ФК „Раковски“ Воденичане, подвизавал се с номер 10, изиграл над 500 мача и реализирал над 250 гола – роден през 1960 г.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Войника

Войника е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

История 
Днешното село Войника е сравнително ново село. То възниква на мястото на турски чифлик, който е създаден няколко години преди това. А преди този чифлик мерата е принадлежала на чифликчията от село Саранлъ Еникьой (Каменец), и била доста голяма. В обширното поле около връх Бакаджик е имало много добри условия за скотовъдство. В чифлика отглеждат едър и дребен рогат добитък. Има малко ниви предимно в Тарава и край Юртската река.

Обществени институции 
Църквата „Успение Богородично“ е построена през 1870 г. Църквата е използвана и като училище до към 1890 г., а като църква – до края на 1938 г., когато е построена новата църква. По времето на социализма църквата е била превърната в склад.

Сегашната сграда на училището, в която се учи и до днес е открита през 1931 г. Оттогава носи и името на великия български поет и революционер Христо Ботев. В селото се намира читалище „Възраждане“-създадено през 1928 г.

Редовни събития 
 Ежегодно последната неделя от месец август се провежда събор.

Личности

Родени 
 Теньо Попов (* 1925 г.), български военен

Бележки

Външни препратки 
 Историята на село Войника описана от Енчо Енчев. „Село Войника Ямболско. Бележки от миналото.“

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Иречеково

Иречеково е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Селото се намира в Ямболска област и отстои на 18 км източно от областния център. Разположено на 246 м надморска височина в северното подножие на Бакаджикците. Климатът е преходно-континентален, а почвите - излужени смолници и канелени горски. През Иречеково тече малка река - приток на Мочурица Съставно селище на Община Стралджа, населението му достига 1055 жители през 1979.

В съседство са селата:На изток-Недялско,На запад-Търнава,На север-Палаузово,На юг-Тамарино.

История 
В землището на селото има останки от антично укрепление. Сведения за селото се появяват за първи път в османски документ от 1609 под името Арнавуд, вероятно поради населеността му с арнаути.

До 1934 година името на селото се запазва като Арнауткьой, въпреки заселилите се семейство от Старозагорско, Пловдивско и Чирпанско. Комисията, работила по преименуването на българските селища през 1931–1932 г. спазва правила при преименуването, сред които е приемане на имена на чужденци с особени заслуги към България. Така селото е наименувано в прослава на Константин Иречек.

Християнство

Кметство Читалище Поща

Културни и природни забележителности 
Село Иречеково се намира на 2 км от планинските възвишения Бакаджиците, известни с лечебния си въздух. Въздухът в селото и околностите лекува астма и други белодробни заболявания.

Редовни събития 
На 24 декември вечерта срещу 25 се извършва народният обичай, наричан в селото КОЛЕДАРИ.

На 1 януари най-малките тръгват из селото, за да сурвакат с пожелание за много здраве и дълголетие.

В началото на месец март се провежда маскараден фестивал наречен Кукеров ден. Фестивалът трае 2 дни, като винаги е от събота до неделя. В неделя всички се събират на площада за да гледат ритуала заораване и засяване.

Съборът на селото е първата седмица на месец Ноември.

Други 
Морският нос Иречек на остров Сноу в Антарктика е наименуван в чест на Константин Иречек, и във връзка със селищата Иречек в Североизточна България и Иречеково.

Личности 
 Иван Куршумов (1911 – ?), български политик от БЗНС
 Милчо Ангелов - Футболист

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Леярово

Леярово е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Селото попада в обсега на две климатични области – преходноконтинентална и преходносредиземноморска с мека зима, топла пролет и сухо и горещо лято. Средната януарска температура е около -1/0 С, средната юлска температура е около 22 – 23°С, а средната годишна температура е 10 – 12°С. Годишната сума на валежите е от 500 до 750 мм/кв.м, с максимум през юни и с минимум през август. Забелязва се и втори максимум през ноември–декември.

Гората край селото е предпочитано място за ловуване през ловния сезон, на глигани, чакали и пернати.

Въздухът в района е много чист. Най-близкото промишлено предприятие е ТЕЦ „Марица-изток 2“, отстоящ по права линия на около 70 – 80 км. Селото е много близо, (на около 12 км) от новостроящото се голф игрище „Дива роза“.

История 
Старото име на селото е Дюкмен. Благоприятните природни условия са обусловили появата на човешки живот по тези земи още през неолита (6000 – 4000 г. пр. Хр.). Доказателство за това са откритите кости и предмети в пещерата „Мечата дупка“, в местността „Солената вода“ на границата на землищата на селата Борисово и Леярово.

По поречието на Тунджа е минавал път, свързващ севера с морето на юг и заради тази толкова важна артерия целият район около днешното с. Леярово е бил изключително богат. На около 3 – 4 км от селото в местността Марка (има предание че Марк Теренций Варон Лукул е отсядал с част от войските си на това място и затова и до днес местността носи това име) е имало старо селище. Другаде където е имало изградено селище е местността Юрта. През 1844 по материални причини семейството на бъдещия войвода Стефан Караджа се пренася в Дюкмен (дн. Леярово), Ямболско, където баща му – Тодор Димов е внук на странджанския големец Никола Узуна, става пастир за да изхранва семейството си. През 1846 г. семейството с малкия Стефан се прехвърлят в Лудогорието, а през април 1847 г. се настаняват за постоянно в Северна Добруджа. Според професор Михаил Арнаудов в труда му „Научна експедиция в Добруджа, 1917 г.“, Доклади на университетски и други учени. Дял втори. Статии от сборник „Добруджа“. „География, история, етнография, стопанско и държавно-политическо значение“. (Издание на Съюза на българските учени, писатели и художници. София, 1918). В Конгас, което е заселено в Севастополската война и брои сега 150 къщи чисто български, са настанени бежанци главно от селата Дюкмен и Попово (Ямболско). ФОЛКЛОР (Сб. Добруджа, с. 119 – 152). Смята се че са се изселели след оттеглянето на войските на ген. Дибич Задбалкански.

Други 
Подписано е споразумението за изпълнение на проекта „Дива роза“ в Стралджа. Според проекта на територия от 4000 дка в землището на Александрово до 2015 година ще бъдат изградени голф-игрища, 5-звезден хотел, 5000 жилища, СПА и оздравителен център. Курортът ще бъде най-големият по рода си в България.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Маленово

Маленово е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

История 
Маленово е създадено през 1608 година около чифлика на турски паша и оттам идва първото му име Паша кьой, после се е наричало Пашино и през 1950 година е преименувано на Маленово по името на местния борец за идеали Мален Петров Даев (1923/1944).

Личности 
Родени в Маленово
 Проф. Иван Гърбучев – роден е български аграрен учен и научен ръководител
 Еню Николов Сапунджиев, български революционер от ВМОРО, четник на Кръстьо Българията

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Недялско

Недялско е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

История 
До 1934 година името на селото е Афтане. При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Афтане е доброволец в Македоно-одринското опълчение.По време на управлението на кан Тервел, на 4 км от селото на метри до с. Люлин е бил изкопан голям канал, който е бил границата между България и Византия. Нарича се ″Еркесия″ и все още се различава. По време на османската власт през селото е минавала турската хазна на път за Цариград.

Културни и природни забележителности 
В околностите на селото се намират няколко могили от тракийско време

Личности 
В местното училище е работила като учителка младата тогава поетеса Елисавета Багряна, както и местният поет и писател Кънчо Стоянов Кънчев, роден в селото през 30−те години. В селото е родена и народната певица Йорданка Илиева през 1922 година.
 Кольо Цонев (1922 – ?), български партизанин, генерал-майор

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Палаузово

Палаузово е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Намира се на 10 km от град Стралджа, между Стара планина и Бакаджика. Край селото се намира река Мочурица, известна с редките си флора и фауна, от които особено характерно е блатното кокиче. Равнинна местност с плодородни земи. Основният поминък е земеделието. Развито е зърнопроизводството и отглеждането на технически култури – слънчоглед, памук. Развито е и животновъдството.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Поляна (пояснение)

Името Поляна може да се отнася за:

 Поляна, област Силистра;
 Поляна, област Смолян;
 Поляна, област Ямбол;

 Поляна – железопътна станция във Воронежка област на Русия;
 Поляна – село във Воронежка област на Русия;
Правдино

Правдино е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Селото е свързано с асфалтов път със село Първенец и с черни пътища със съседните села Зорница, Житосвят, Малина и Добриново.

История 
На хълма Голямото Кале е съществувала римска крепост, от която и до днес се намират основи, включително на еднокорабна църква.

В по-късни времена в района е минавал пътя за Цариград и в околните гори са се криели дружини на хайдути. Според местните легенди в района се е подвизавал Кара Кольо.
През 1860 г. в селото се заселват голяма маса черкези, които се изселват през освобождението 1878 г. по силата на Берлинския договор. Старото му име е Доурукли (на Турски върх), или Доврукли. Преименувано е на Правдино през 1934 г.

Религии 
По-голямата част от хората са православни християни, но има значително католическо присъствие. В селото има два храма
 Православен храм „Свети Архангел Михаил“
 Източнокатолическа храм „Свети Йосиф“

Обществени институции 
В селото има кметство и читалище. Кметът се назначава от общинската управа в гр. Стралджа. Особеното е в религиозен аспект, макар и малко по жители, селото разполага и с две църкви – православна и католическа

Културни и природни забележителности 
В селото има православна и католическа църква. На 3 км източно от селото има минерален извор с лечебни качества. Ниските възвишения на юг и изток от селото – двете Калета (името е свързано с останките от римската крепост) и Бобата и течащата покрай тях река предават на селото чудесен изглед

Между с. Правдино и с. Малина се намира пещерата Каракольова дупка, носеща името на подвизаващия се в този район хайдутин Кара Кольо.

Редовни събития 
Традиционно съборът на селото се празнува на 7 ноември. В последните години това става в последната неделя преди тази дата.

Галерия

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Първенец

Името Първенец носят две български села:

 Първенец (Област Пловдив)
 Първенец (Област Ямбол)
Саранско

Саранско е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Тамарино

Тамарино е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

История 
Според турските регистри името на селото е Текир Люлю, но в руските карти от 1928 г. то е обозначено като Тюркмен, което се запазва до 1934 г. Името Тамарино се свързва с имената на жени – едната е сестрата на Иван Шишман Кера -Тамара, а другата – руската милосърдна сестра Тамара.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Чарда

Чарда е село в Югоизточна България. То се намира в община Стралджа, област Ямбол.

География 
Село Чарда е малко и китно селце в близост до град Ямбол. Землището на селото се намира край река Мочурица и се характеризира с равнинен релеф и плодородни почви.

По-големите местности в с. Чарда са: Бозалъка, Канарата, Комсаля, Адите, Гичова могила, Ветите лозя, Алтънтарла, Одунюолу, Кованълка, Кованлъшкото дере, Каменния кайнак, Чаирите, Кабата.

История 
Старото име на село е Суруджали (Сюрюджали). След това то носи името Чардак, от където произлиза и днешното име на селото. Няма точна дата, която да доказва кога е създадено селото.

Население 
Населението на селото е основно българско, а чардалии са известни със своята любезност и добрина. В селото не живеят семейства от ромски произход.

Икономика 
Основен поминък в селото е селското стопанство. Растениевъдството е силно застъпено, заради отличните почвено-климатични условия. В землището на селото се отглеждат житни култури. През 20 век в селото са се отглеждали култури като ориз, памук. Заради добрите поливни възможности и няколко водосборни обекта, поливното земеделие също е било добре застъпено.

В селото е оперирало ТКЗС. Към момента има кооперация, която обработва земя в землището на селото.

В с. Чарда няма индустриално производство.

В с. Чарда няма хотел/къщи за гости.

Културни и природни забележителности 
В селото има изградена църква „Св. Успение Богородично“, който беше открит и осветен през септември 2009 г. Преди това в селото никога не е имало религиозен храм. Църквата е била изградена единствено благодарение на дарения.

В селото има активно читалище – Читалище „Пробуда“, което организира и поддържа културния живот на селото. Към читалището има хор за народни песни, клуб на пенсионера, библиотека.

В село Чарда се намира родната къща на певицата Славка Калчева.

Редовни събития 
 Кукерския празник (Кукеровден) на село Чарда е всяка последна събота и неделя на месец януари. Коледаров ден, Лазаров ден и др.

Личности 
Родени в Чарда
 Славка Калчева (р. 1954), народна певица

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Стралджа
Веселиново

Името Веселиново носят две български села:

 Веселиново, област Шумен
 Веселиново, област Ямбол
Видинци

Вѝдинци е село в Югоизточна България, община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Видинци се намира на около 21 km юг-югозападно от областния център Ямбол. Разположено е върху леко хълмистия терен в прехода между Ямболското поле и Елховското поле, изток-югоизточно от Светиилийските възвишения. Климатът е преходноконтинентален. Надморската височина в центъра на селото е около 153 m, в северозападния и югозападния му краища нараства до около 160 m, а в източния и югоизточния намалява до около 135 – 140 m.

Видинци е крайно село на общинския път, идващ до него от намиращото се около 4 km на изток село Генерал Инзово, през което минава третокласният републикански път III-7602, водещ на север към село Роза и Ямбол, а на юг през селата Крумово и Голям манастир – към Тополовград.

В землището на Видинци има един регистриран микроязовир.

Населението на село Видинци, наброявало 452 души към 1934 г. и 478 към 1946 г., намалява бързо до 64 към 1985 г., а към 2019 г. наброява 28 души (по текущата демографска статистика за населението).

При преброяването на населението към 1 февруари 2011 г. от обща численост 27 лица за всички е посочена принадлежност към „българска“ етническа група.

История 
След края на Руско-турската война 1877 – 1878 г., по Берлинския договор селото остава на територията на Източна Румелия. От 1885 г. – след Съединението, то се намира в България с името Араб ходжа. Преименувано е на Видин през 1879 г. и на Видинци – през 1950 г.

В Държавния архив – Ямбол, се съхраняват документи от периода 1950 – 1958 г. на/за Трудово кооперативно земеделско стопанство (ТКЗС) „Васил Коларов“ – с. Видинци, Ямболско.

Обществени институции 
В село Видинци към 2020 г. има действаща само на големи религиозни празници православна църква „Свети Димитър“;

Източници

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Гълъбинци

Гълъбинци е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Селото е разположено в полите на Светиилийските възвишения на около три километра североизточно от извора на малката рекичка Калница (Азмака), десен приток на река Тунджа. Намира се на 25 км югозападно от гр. Ямбол. Сегашното си име то получава през 1934 г., когато са преименувани селищата, носещи турски имена. Името не е преводно, а е символ на свободолюбивия дух на българина. През 1939 г. селото наброява 2180 жители с 413 жилищни сгради, и обществени сгради — кметство, църква „Св. Арх. Михаил“ и основно училище „Христо Ботев“, строено през 1925–1926 години от майстор Перо от гр. Трън за 3 милиона лева. Гълъбинци е на шосеен кръстопът Сливен — Тополовград и Ямбол — Нова Загора. На 9 km северно се намира гара Кермен — (жп. линия Стара Загора – Ямбол).

История 
Историята на селото датира от поне 500 години. Старото му име е Мусукоджали (тур. Musa-Koçalı).

Религии 
Почти 100% православни християни с изключение на 2-3 семейства.
Църквата на селото „Св. Архангел Михаил“ е построена през 1906 г. от известния по това време майстор Георги Перев от колиби Ошенти, Бахренска община, Дряновска околия, за 9500 сребърни лева и с активната помощ на православните християни от селото. По това време не е имало хора от други изповедания.

Обществени институции 
Кметство, БТК, ДСК, Български пощи.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Дражево

Дражево е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

История  

Землището на село Дражево е било поселено от дълбока древност.Прочетете още...

Не се знае от кога селото започва да се нарича Атлий.

През 1890 година селото е преименувано в село Борисово – на името на Княз Борис I покръстител.

От 1950 година то носи името Дражево – на името на Георги Дражев, председател на ямболския революционен комитет по време на Априлското въстание.

Повече за историята на с. Дражево, можете да научите на страницата за селото.

Обществени институции 
В село Дражево функционират:
 Кметство, Читалище „Прогрес - 1936“, Основно училище „Свети Свети Кирил и Методий“, Официален сайт на ОУ „Свети Свети Кирил и Методий“, Целодневна детска градина „Пролет“.

В селото никога не е имало православна църква, но през 2006 г. е регистрирано църковно настоятелство. Проект за църква е създаден от арх. Олег Николов. Първата копка е направена от Сливенския митрополит Йоаникий на 30 юни 2007 г. Вече са построени стените ѝ и се събират средства за нейното довършване.
Църква „Свети Пророк Илия“

Неправителствени организации 
Село Дражево е седалището на сдружение с нестопанска цел в обществена полза „Движение с екологична насоченост“ /„ДЕН“/ , което работи в областта на опазване на екологията, прозрачността на институциите, защита правото на достъп до информация за гражданите и превенция на корупцията.

Други 
Жителите на село Дражево поддържат приятелски връзки с българите от село Червенознаменка /Катаржино/, Червонознаменка Одеска област – Украйна. Част от населението на украинското село са потомци на изселници българи от 1804 година. Участниците от фолклорния състав при ОУ „Св. св. Кирил и Методий“ – с. Дражево участваха в Първия събор на българите в Украйна, провел се през месец август 2001 година в гр. Полтава. Там децата участваха в концертната програма и в откриването на паметник на гроба на хан Кубрат. Поставено бе начало на строителство на храм „Св. св. Кирил и Методий“. Децата на Дражево посетиха Одеския български културен център и разгледаха забележителнстите на Одеса. Няколко дни гостуваха на българите от с. Катаржино, по покана на местното българско дружество и най-вече на г-жа Клавдия Бончева-Зайко. През 2002 година катаржинци посетиха с. Дражево. Дражевци показаха на своите гости забележителностите на Ямболския край- Бакаджика, Ямбол и град Котел.

Кухня 
 
Кулинарен туризъм в Дражево

Източници

Външни препратки 

 Сайт за село Дражево
 Дражево в Гугъл карти
 Официален сайт на ОУ „Свети Свети Кирил и Методий“

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Драма (село)

Драма е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Селото се намира по пътя между Ямбол и Елхово, на разклона към Тенево, след селата Тенево, Маломир и Дряново. Село Драма се намира в подножието на източните Манастирски възвишения. Местността е хълмиста.

Пътят минава по мост над река Калница, извираща от Светиилийските възвишения. На запад от селото се намира село Малък манастир, на север – село Крумово, а на юг е село Пчела, като за трите села се стига по горски пътища.

Гората е широколистна, изгледите по време на пътуването са живописни.

В близост до село Драма, на север и североизток, е имало мини за желязна руда, които в миналото са давали поминък на жителите на региона. Като основен поминък днес е останало земеделието и скотовъдството. В близост до селото има два язовира (Драмския и Пчелския), които се използват за риболов, както и река Калница.

История 

Селището е съществувало през ранния неолит в местността „Мерджумека“. Има археологически проучвания на съвместната българо-германска експедиция под ръководството на професорите Александър Фол и Ян Лихардус.

Селището съществува по време на Първата българска държава под името Драмица, а през турското робство с името Драманли.

Население 
Броят на жителите на селото е с тенденция на намаляване.

Обществени институции 

В центъра на селото се намират две големи сгради: на читалището и училището.

Училище „Иван Вазов“ е построено през 1961 г. Преди това учениците са се обучавали в сграда от две ниски стаи и отделно в една по-висока сграда от една стая. В новото училище се обучават ученици от първи до седми клас. То е на два етажа и за времето си е модерно, има необходимите условия за обучение. През 1980 година поради липса на ученици, училището е закрито.

В миналото интересен живот е имало в читалището. Развивала се е библиотечна, самодейна и театрална дейност. Пред читалището има мраморна плоча с имената на загиналите от село Драма във войните. С постепенно обезлюдяване на селото дейностите в читалището се прекратяват и в сградата на читалището се установява кметството. Традициите, обредите и обичаите в селото са запазени. Възрастните разказват за коледуване, сурвакане, лазаруване.

Кухня

Източници 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Дряново (пояснение)

Дряново може да се отнася за:
 Дряново, град в България;
 Дряново, община в България;
 Дряново, село в област Пловдив, България;
 Дряново, село в област Хасково, България;
 Дряново, село в област Ямбол, България;
 Дряново, бивше село в Костурско, Егейска Македония, Гърция;
 Дряново, село в дем Драма, Гърция;
 Дряново, село в дем Кушница, Гърция;
 Дряново, бивше село в Сярско, Гърция;
 Дримос със старо име Дряново, село в Еласонско, Гърция;
 Дриовуно със старо име Дряново, село в Сятищко, Гърция;
 Местност в Грамос, СЗ от Борботско (Ептахори), Гърция.

Вижте също 
 Дреново
Завой (област Ямбол)

Заво̀й е село в Югоизточна България, община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Завой е разположено на около 10 км северно от град Ямбол, в широк завой на река Тунджа, обхващащ го от запад и юг и даващ основание за името на селото.

Югозападно от селото на около 3 км се намира Националният археологически резерват Кабиле.

На около 400 м южно от селото минава Автомагистрала „Тракия“.

Южно от селото се намира горският парк „Ормана“.

История 
Селото е наследник на селище от времето на траките и е най-старото в региона. За съществуването му има данни от 16 век. Известно е с името „Охи“. По-късно се преименува в „Кулаклии“. От 1944 г. носи името „Завой“. В миналото селото наброява 800 къщи и над 3000 жители.

Още от времето на траките тук е кипял живот. Има много доказателства за живота на траки и славяни в землището на селото. Доказателство е също и разположеният на 3 км древен град Кабиле. В самото село са намирани много древни инструменти.

Религии 
100% християнско население. Църквата „Покров на Пресвета Богородица“ отваря врати на 27 декември 2022 г.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Златари

Златари е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Златари се намира на 30 km от град Ямбол, на 25 km от град Нова Загора и на 35 km от град Сливен.

История 
Село Златари се намира в южните склонове на Светиилийските възвишения. В османски данъчни регистри от 1609 година, Р. Стойков разчита две имена – Куюмджи и Гиликлю.

В документите от времето на Руско-турската война през 1828 – 1829 г. е отбелязано като Кюмджи едек. В превод на български „коюм“ означава злато, а „гидик“-прелез. Логично е произходът му да се търси във факта, че селото се намирало в близост до св. Илийските възвишения, където имало следи от рудници, в които наред с другите метали се е добивало и злато.

При масово преименуване на селищата през 1934 г. селото е преименувано на Полковник Златарево в чест на убития офицер в атентата в църквата „Св. Неделя“. Полковник Кръстю Златарев е бил командир на 29-и Ямболски пехотен полк, участвал в боевете при Одрин и Чаталджа. Като командир на този полк, получава най-голямото военно отличие „Белият кръст за храброст – Св. Никола“. В центъра на селото има паметник на загиналите във войните златарци.

След Втората световна война с указ на Президиума на Народното събрание № 47, обнародван на 9 февруари 1951 г., името на селото е променено на Златари.

Редовни събития 
Съборът на селото е на 2-юни.

Телефонен код на село Златари: 04797 от България, 003594797 от чужбина.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Калчево

Калчево е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Селото се намира в подножието на местността Бакаджиците, на 7 km източно от гр. Ямбол.

Има благоприятен климат. Равнинен терен – чернозем с висок биологично чист статус и голямо биологично разнообразие на флората и фауната.

История 
Старото име на Калчево е Митирис и е било заселено с гръцко население преди кърджалийските набези. Местоположението на селището се променя три пъти, поради болести. Селото носи името на партизанина Георги Калчев-Ламята, убит на 30 юни 1944 г. Сегашното му местоположение е от около 130 години.

Културни и природни забележителности 
 Наблизо се намира изключителната природна забележителност Бакаджика.
 В центъра на селото има църква, паметник на Георги Калчев и паметник на загиналите в антифашистката борба и във войните.

Икономически обекти 
 До селото има асфалтова база, рафинерия за биодизел, каменна кариера.
 В селото има завод за ПВЦ и алуминиева дограма, студио за грънчарска дейност, мелница, работилница за калайдисване, свинарник с 1500 прасета, ресторант.
 В Калчево има народно читалище "Светлина", което  е създадено през 1929 година

Спорт 
 ФК Спортист Калчево 1969

Редовни събития 
 Кукерски празник през първата събота и неделя на февруари.
 Почита се също Лазаровден и Цветница.
 Коледари – 24 декември вечерта (Бъдни вечер)
 Събор на 1, 2, 3, 4 юни

Личности 
 Петър Киров – български състезател по борба класически стил

Външни препратки 
 Сайт на селото

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Каравелово

Името Каравелово носят три български села:

 Каравелово (област Пловдив)
 Каравелово (област Шумен)
 Каравелово (област Ямбол)

Вижте също 
 Каравельово –  село в област Бургас
Козарево

Козарево е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

История 
Старото име на село Козарево е Кедикево.

Вижте също 
 Поп Паскал

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Коневец

Коневец е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Живописен бряг на р. Тунджа, вековна широколистна гора, обявена за резерват.

История 
В началото на 20 век тук се създава едно от първите Държавни земеделски стопанства /ДЗС „Тунджа“/. През 60-те години е крупен селскостопански център с интензивно земеделие и животновъдство /птицеферми, кравеферми с машинно доене, овцеферми, свинеферми, един от първите конезаводи в страната/. Ръководител на стопанството по това време е бил големият патриот Иван Тодоров-Горуня.

Културни и природни забележителности 
Известна забележителност в селото са „Трите дъба“ – вековни дървета, за които се смята, че са на над сто години.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Кукорево

Кукорево е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Кукорево се намира в непосредствена близост (1.5 км) до областния град Ямбол. Селото граничи с гр. Ямбол и селата: Стара река, Козарево, Калчево, Окоп и Ханово. Землището на с. Кукорево има над 15 хиляди дка изключително плодородна земя. То е вилна зона на град Ямбол.

История 
Името на с. Кукорево датира от далечни времена и няма данни за промени във времето. Кмет на с. Кукорево е Кольо Дичев

Личности 
 Даниел Асенов (р.1997), български боксьор, европейски шампион
 Юлияна Янева (р.1998), българска боркиня

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Маломир

Името Маломир носят две български села:

 Маломир (Област Шумен)
 Маломир (Област Ямбол)
Меден кладенец

Меден кладенец е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Меден кладенец се намира на 25 км югозападно от гр. Ямбол. Разположено е върху слабо хълмиста местност, в южния край на Светиилийските възвишения, между селата Ботево и Скалица. През него минава пътят, който води към ТЕЦ „Марица Изток“ 2, както и път за други две села – Савино и Межда.

Разделено е условно на три махали – Бежанската махала – в северозападната част на селото, населена с потомци на бежанци от Одринска и Беломорска Тракия, Дрипчевската махала – в югозападната част на селото, наречена на името на преселници от село Дрипчево и Кьор-Стоевата махала – в източната част, където е бил кладенецът, донесъл името на селото.

История 
Днешното име на селото идва от една история за турчин, който щял да жени дъщеря си. Тъй като бил много богат, ден преди сватбата турчинът пуснал в кладенец, намиращ се в близост до самото село медни кошери, като целял от този кладенец да потече медена вода. И тъй като историята се е развила по османско време, името на селото е било дадено на турски език „балъ“, което в превод на български език означава „меден“ и „бунар“, което значи „кладенец“. След освобождението на България от османско владичество селото е запазило значението на името си само, че е преведено на български. И до днес то носи името Меден кладенец. На центъра на самото село се намира паметник на загинали войници от селото, пролели кръвта си в сражението при река Драва, където е взел участие и Петър Господинов Димчев.

Личности 
Родени в Меден кладенец
 Митко Стоев (р. 1926), български офицер, генерал-майор от Държавна сигурност

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Межда

Межда е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Селото е разположено на около 30 км от Ямбол.

История 
Старото име на селото е Гюбел.

Културни и природни забележителности 
В това приказно село през лятото се снима френско-белгийският филм „Дом“с участието на Изабел Юпер, който осигурява доходите на много от хората в околността.

Източници 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Могила (пояснение)

Могила може да се отнася до:
 могила като селищно или погребално съоръжение, например у траките;
 Могила (род), болярска фамилия в Молдова и Влашко от XVI – XVII век;

както и също:
 Базалтови могили, естествени образувания в Дунавската равнина;
 село Могила (област Стара Загора), България;
 село Могила (област Шумен), България;
 село Могила (област Ямбол), България;
 село Могила (община Могила), Северна Македония;
 Община Могила в Северна Македония;
 село Мангила или Могила, Гърция.
Окоп (село)

Око̀п е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Селото се намира на 8 km южно от град Ямбол, на самия път за град Елхово.

История 
Старото име на селото е Инджексарли.

Религии 
В село Окоп 99% от населението изповядва източноправославна религия и 1% са евангелисти

Редовни събития 
 Събор на селото – 24 май

Личности 
 Румен Малчев (р. 1970), художник
 Щилиян Молдуванов – „Чоньо“ (1929 – 1998), дългогодишен председател на ТКЗС
 Димитър Йовчев (1919 – ?), български политик от БКПП

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Робово

Робово е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Робово се намира близо до село Сламино, на 28 км от Ямбол и на 82 км от Бургас. Преобладават плодородни земи от чернозем – смолници. Районът е благоприястващ за пчеларство.

Религии 
Християнство.

Други 
Цялото село е с асфалтова настилка, има изградена водопроводна система. На територията му се намират два язовира в близост до широколистна и иглолистна гора, в който се отглеждат шаран, толстолоб, сом и костур. В гората се намира ловна хижа с бивак и чешма на ловно-рибарската дружинка.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Роза (село)

Роза е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол. До 1934 година името на селото е Гюлюмяново, а между 1934 и 1951 – Гюлово.

История 
Селото е основано преди около 2500 години от траките. Античното селище от тракийско и римско време се е намирало на около 500 м от сега съществуващото село. Сведения за селото под името Гюлемен има в турски регистри от 1447 и 1610 година. Легендата разказва за богат турчин, живеещ там, който имал много красива дъщеря на име Гюлмен. Един ден при изгрев слънце той яхнал коня си и тръгнал да обикаля района. Върнал се при залез и дал на обиколения от него район името на дъщеря си. Оттам дошло името Гюлюмхане, Гюлемхане или Гюлова. Друга легенда разказва, че името идва от придворния доганджия Гюлмен.

През 1829 – 1830 г. населението се изселва с войските на Дибич Забалкански в Бесарабия. Там има цели родове от Роза, които и до днес отлично знаят своите корени и са запазили автентичния български език. През 1884 г. идват заселници от Старозагорско и Новозагорско.

При избухването на Балканската война един човек от Гюлюмяново е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

През 1957 г. в село Роза е намерено сребърно съкровище – 36 бг. монети от 4 век Пр. Хр., предадени на Историческия музей в гр. Ямбол от Продан Петров Юнаков.

Обществени институции 
 Училище „Св. Паисий Хилендарски“ е основано през 1878 г. с пръв учител Димитър Дечев. През 1920 г. се построява първият етаж на сградата, а през 1937 г. – вторият етаж. Мястото за построяване е дарено от Генчо Пеев Чамов. Днес броят на учениците е около 70.
 Читалище „Светлина“ е построено през 1929 г. Разполага с голяма библиотека. Към него са сформирани група на художниците и група за автентичен фолклор „Розенски гласове“. От неговата сцена излизат много професионалисти в областта на изкуството и културата. Една от тях е народната певица Бинка Добрева, нейният път следват седем деца. Иконите на зографа Михаил Колев се намират на четирите континента.
 Църква: православен храм „Св. Петка“.

Културни и природни забележителности 
Църквата в Роза – „Света Петка“ е построена в края на 19 век, а царските икони са рисувани в 1892 – 1893 г. Благодарение на грижите и даренията на местното население и добрата работа на църковното настоятелство църквата е добре запазена и много посещавана.

Личности 
 Родени в Роза
 Бинка Добрева, народна певица
 Иван Василев Михалев, европейски шампион по борба

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа
Савино

Савино е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол.

География 
Село Савино е разположено в подножието на Светиилийските възвишения – хълм, свързан с историческото развитие на България. Селото наброява 250 души постоянно пребиваващи жители и 18 с временно жителство. Основният поминък на населението е земеделието. Отглеждат се зърнени култури – царевица, пшеница, ечемик, слънчоглед. Отглеждат се и лозя. Възвишенията край селото са залесени с иглолистна и широколистна гора, преобладаващите дървесни видове са бор и дъб.

История 
До 1934 година името на селото е Гюбел Курфанли или Гюбел Курофанлии. Данните за произхода на селото датират от V век пр. Хр., за което свиделстват историческите извори и разкопките. Сведения за селото под името Куртфанли има в турски регистри от 1399 и 1458 година.

Обществени институции 
 Читалище „Никола Йонков Вапцаров“

Културни и природни забележителности 
В центъра на селото има паметник на загиналите във войните савинци.

Редовни събития 
Ежегоден събор на 2 май.

Бележки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Тунджа