alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Габрица (област Шумен)

Габрица (старо име Гюргенлие) е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

Религии 
Предимно ислям. В селото има 2 джамии. Една от тях е съвсем нова. От няколко години не е довършена.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Габрица (област Смолян)

За другото българско село с име Габрица вижте Габрица (Област Шумен).

Габрица е село в Южна България. То се намира в община Смолян, област Смолян.

География 
Село Габрица се намира в планински район.

История 
До 1934 година името на селото е Габрово.

Културни и природни забележителности 
 Църквата „Свети Георги“
 старото читалище

Редовни събития 
Религията в село Габрица е само една – източноправославно християнство. В селото има църква „Св. Георги“. Всяка година на 6 май се събират хора от околните села и Смолян, за да направят курбан в чест на светията за здраве и дълголетие.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Смолян
Габровница (Софийска област)

Габровница е село в Западна България. То се намира в Община Своге, Софийска област.

География 
Село Габровница се намира в планински район, недалеч от Искърския пролом. До него може да се стигне с кола, като в село Елисейна се завива по пътя за Осеновлаг или с пътнически влак по линията София – Мездра до спирка Пролет.

Религии 
 Православно християнство

Културни и природни забележителности 
 В близост се намира манастирът Седемте престола.

Редовни събития 
 2 август – ежегоден събор на селото.
 1 май Курбан (оброк).

Села в Софийска област
Населени места в община Своге
Гарван (област Габрово)

Гàрван е село в Северна България, община Габрово, област Габрово.

География 
Село Гарван се намира на около 6,5 km западно от центъра на град Габрово и 19 km югоизточно от град Севлиево. Разположено е по северен склон в североизточните подножия на Черновръшкия рид, в непосредствено съседство със селата Гергини от изток и Пейовци от запад. Надморската височина в селото при църквата е около 393 m, нараства до около 410 m на юг и намалява до около 355 m на север.

До село Гарван води общински път, който е южно отклонение при село Поповци от второкласния републикански път II-44 (Севлиево – Габрово), минаващо през село Гергини, а след Гарван продължава през село Пейовци до село Николчовци.

Населението на село Гарван, наброявало 194 души при преброяването към 1934 г., намалява до 53 към 1985 г. и към 2019 г. наброява (по текущата демографска статистика за населението) 52 души.

История 
През 1995 г. дотогавашното населено място колиби Гарван придобива статута на село..

В Държавния архив Габрово се съхраняват документи на/за „Народно начално училище – с. Гарван, Габровско“ от периода 1925 – 1958 г.

През 1948 г. е създадено Трудово кооперативно земеделско стопанство „Коста Стоев“ – първоначално под името „Райко Дамянов“, съществувало самостоятелно до 1959 г.

Обществени институции 
В село Гарван към 2020 г. има:
 действащо читалище „Христо Ботев -2008“;
 действаща само на големи религиозни празници православна църква „Свети Димитър“;
 пощенска станция.

Източници

Външни препратки 

Села в област Габрово
Населени места в община Габрово
Генерал Колево (област Варна)

Генерал Колево е село в Североизточна България. То се намира в община Вълчи дол, област Варна. Старото му име е Араплар („Араби“).

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Вълчи дол
Генерал Колево (област Добрич)

Генерал Колево е село в Североизточна България. То се намира в община Добричка, област Добрич.

История 
През Османския период, след Освобождението и през периода на румънско господство над Добруджа от 1919 до 1940 година селото се нарича Чаир харман.

Под румънско управление по време на Първата световна война през август 1916 г. от селото насилствено са интернирани в Молдова 39-тима етнически българи от мъжки пол на възраст от 16 до 60 г.

В Кралство Румъния покрай селото преминава железопътната линия Добрич—Касъм, а населението на Чаир Харман наброява около 50 семейства българи и 20 арумънски колонисти. През 1929 г. в селото e регистриран тежък инцидент на самоуправство и кръвопролитие между колонисти и местни жители, приключил със смъртта на един от участниците.

След подписването на Крайовската спогодба през 1940 г.  Южна Добруджа е върната в границите на Царство България. Днешното си име Генерал Колево получава със заповед на МЗ № 2191/обн. 27 юни 1942 г.

През социалистическия период от 1949 до 1958 г. в толбухинското село функционира ТКЗС „Велико Маринов”.

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Добрич-селска
Главан (област Силистра)

Главан е село в Североизточна България. То се намира в община Силистра, област Силистра.

География 
Село Главан се намира на 22 km от Силистра.

История 
Създадено е в началото на XIX век от преселници – бежанци от с. Главан (област Стара Загора) и старо население „шиковци“. Старото му име е Алифак.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
 Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Жителите изповядват източноправославно християнство. На 17 септември 2013 г. е открит параклис „Св. Вяра, Надежда и Любов“, под опеката на отец Добри Върбанов от с. Кайнарджа.

Обществени институции 
 Най-допринеслият кмет на с. Главан е Неделчо Николов, построил стълбите до кметството, направил пералното помещение и допринесъл за културното развитие на селото.
 Кметски наместник – Иван Иванов

Културни и природни забележителности 
Старата селска чешма, която е на повече от 300 години и все още функционира и е в полза на хората. Хората в селото казват една легенда – „Който пие Главанска вода, винаги в сърцето му остава село Главан!“.

Редовни събития 
 11 май – празник на селото и читалището.
 Сборът на с. Главан се провежда през първата събота на месец ноември.

Други 
В с. Главан има певческа група за автентичен фолклор. Групата е спечелила много награди – в Дебрене, Ситово, Жеравна, Жълтеш, Копривщица, Рибарица, Трявна, Крушари, Генерал Тошево, „Листопад на спомените“ – гр. Варна, околността и др. Групата е присъствала и в телевизия Херос през 2007 г. Групата е допринесла много за читалището и селото. Читалището е основано през 1942 г. с името „Светлина“.

В селото има библиотека, която притежава около 5000 книги, и лекарски кабинет, който е посещаван 2 пъти седмично от лекар от гр. Силистра.

Източници

Външни препратки 
 Село, забравено от света (BTVNEWS.BG)

Села в област Силистра
Населени места в община Силистра
Главановци (област Монтана)

Глава̀новци е планинско село в Северозападна България. То се намира в община Георги Дамяново, област Монтана.

География

История 
В 1643 година броят на католиците в Главановци се оценява на 20 души. Жители на селото взимат участие в Чипровското въстание от 1688 година.

За разлика от селата Копиловци и Чипровци малки и оскъдни са данните дали и къде са успели да избягат жители от Главановци, но със сигурност никой не се завръща обратно в селото.

Селото бива повторно населено с компактно българско население дошло през балкана от пиротските села. Тези хора донасят и традиционния си поминък килимарството. Това също обяснява и факта, че диалектът говорен от двете страни на днешната граница е много сходен. Хората буквално строят своите домове върху основите на предишните къщи.

Днешните жители на селото се явяват потомци на пиротските килимари.

Впоследствие в селото идват и се заселват още няколко семейства преселници от Босна, а също и каракачани, които решават да уседнат.

Забележителности 
Селото е разположено така, че сякаш е защитено отвсякъде. Климатът е много мек през зимата, летните дни са горещи с прохладни вечери. На 10 километра посока град Монтана се намира Лопушански манастир „Свети Йоан Предтеча“, изгарян и отново възстановяван.

Редовни събития 
Всяка година по традиция се провежда съборът на селото, а датата е първата неделя след Гергьовден.

Личности 
 Димитър Владимиров (р. 1949), български разузнавач, генерал-лейтенант, бивш началник на НСО

Бележки 

 Цитирани източници
  

Села в област Монтана
Населени места в община Георги Дамяново
Главановци (област Перник)

Главановци е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.

География 
Село Главановци се намира планински район в историко-географска област Краище. Разположено е амфитеатрално по склона на каменист хълм в най-тясната част на Знеполе (Трънската котловина). Главановци граничи със селата Насалевци, Милославци и Лешниковци. На север граничи с гористия хълм, а на юг с Ерма река, поради което обработваемата земя в землището на селото е ограничена.

Отначало център му е бил карстовият извор, но по-късно, когато селото се развива, той се пренася на главното шосе, сега Републикански път II-63, където са разположени кметството, пощата, училището, здравната станция състоящ се от лекарски кабинет и стоматологични - дентални кабинети, както местно звено на милицията и понастоящем полиция, както и мн. др. държавни учреждения. Така се образува Главановски Ан (Главановски хан).

История 
Коренът на населеното място идва от глав  
В стари документи и османски регистри селото е записвано като: Главановци в 1454 г.; Гълавановча, Галаванофча в 1576 г.; Галавануфча в 1624 г.; Главановци в Номоканон от 1689 (зап. л. 9б, Опис I 204); Главановци в 1878 г.

По предание първи заселници били фамилиите Буринови, а стари родове са: Копаранови, Рашени, Бойчови, Милошеви, Буринови, Цвейни, Маркови, Караджини и Зубини, на чиито имена са наречени и махалите.

Културни и природни забележителности 
Сред околните природни забележителности са вр. Щърби камик (1479 m) в планината Руй, планината Рудина и р. Ерма.

Личности 
 Делчо Андонов Симов (Горшо), партизанин от Трънския партизански отряд, деец на БРП (к), офицер, генерал-лейтенант;

 Йона Петров Паунов (Йона Петров) – партизанин от Трънския партизански отряд, р. 1906 г., с. Главановци, Трънска околия, убит при схватка с полицията в село Туроковци на 25.08.1944 г. ;
 Милтен Атанасов Милтенов (Мишо Атанасов) (1923 – 2011), партизанин от Трънския партизански отряд, началник на Народна милиция
в гр. Трън, строител.

Източници 
 Славчо Атанасов „Насалевци“, Изд. „Отечествен фронт“, София 1987

Бележки 

Села в област Перник
Населени места в община Трън
Краище
Знеполе
Голеш (област Силистра)

Голеш е село в Североизточна България. То се намира в община Кайнарджа, област Силистра. Старото име на селото е Кьосе айдън.

История 
На 3 километра североизточно от днешното село са открити останки от късноантична крепост. От външната страна на източната ѝ стена е разположен мартирий, а в централната част – трикорабна църква. Някои автори я идентифицират със споменатата от Прокопий Кесарийски като възстановена от Юстиниан I крепост Свети Кирил. В този случай откритите в църквата мощи може би принадлежат на свети Кирил Аксиополски.

Източници 

Села в област Силистра
Населени места в община Кайнарджа
Голям извор (област Хасково)

Голям извор е село в Южна България. То се намира в община Стамболово, област Хасково.

Източници 

Села в област Хасково
Населени места в община Стамболово
Горановци (област Велико Търново)

Горановци е село в Северна България. То се намира в община Велико Търново, област Велико Търново.

География 
Село Горановци се намира в планински район.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Велико Търново
Горица (област Бургас)

Горица е село в Югоизточна България. То се намира в община Поморие, област Бургас.

Името на селото е Орман до 1899 година.

География 
Селото се намира на 30 km от общинския център Поморие и на 38 km от областния център Бургас.

История 
Преди 1878 г. в днешното село Горица е имало черкезка махала и чифлик на богат черкезин на име Мурад ага. След 1878 г. черкезите се изселват.

Население 

В селото живеят 474 българи и 43 турци.

Религии 
В селото има православен храм „Св. Архангел Михаил“, построен през 1856 г.

Източници 

Села в област Бургас
Населени места в община Поморие
Горица (област Варна)

Горица е село в Североизточна България. То се намира в община Бяла, област Варна. Старото му име е Куру-кьой (превод от османски турски език - сухо село).

География 
Горица се намира на 6 км северозападно от гр. Бяла, Варненска област. Селото е разположено на главния път Варна-Бургас. Намира се на 5,2 км от залива Кара дере в Черно море, но до плажа все още няма асфалтов път. По черен път в посока Шкорпиловци (североизток) се достига и до с. Самотино.

Селото е разположено на над 100 м надморска височина, на едно от предните разклонения на Стара планина.

История 
Горица е село първоначално населено с гърци. Някои от старите хора все още използват гръцки език. След Междусъюзническата или Първата световна война в селото са заселени и бежанци от Добруджа, които имат отделна махала.

По време на комунизма местността между селото и плажа става ловен резерват, където се отглеждат муфлони. Заради него прекият път към плажа остава затворен дълго време и не се отваря до 1991 г. Този път все още не е асфалтиран. Заобиколният път има следи от асфалтиране, но е бил разбит в резултат на военни учения с тежки машини. До края на 80-те около селото има няколко военни поделения.

Селото е имало училище до към 60-те или 70-те години, когато е закрито. Днес там почти не живеят млади хора, повечето са преселени във Варна или Бяла и посещават Горица само през лятото. Основната част от населението са пенсионери. От няколко години в селото се заселват нови жители, предимно летовници, както и чужденци от Холандия и Великобритания.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Жителите са източноправославни. В Горица с дарения от жителите беше построена църква в двора на бившето училище и настоящо кметство.

Редовни събития 
Селото празнува сбор първата събота на юни

Други 
Населението се занимава главно с животновъдство. Отглеждат се овце и кози. В района има и насаждения от лозя, което също е поминък на местното население.

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Бяла (област Варна)
Горица (област Добрич)

Горица е село в Североизточна България. То се намира в община Генерал-Тошево, област Добрич.

Външни препратки 

Села в област Добрич
Населени места в община Генерал Тошево
Горово (област Бургас)

Горово е село в Югоизточна България. То се намира в община Сунгурларе, област Бургас.

География
Селото се намира на 5 км от общинския център Сунгурларе, на 22 км от Карнобат и на 75 км от областния център Бургас.

История

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Бургас
Населени места в община Сунгурларе
Горово (област Смолян)

Горово е село в Южна България. То се намира в община Смолян, област Смолян. Старото име на селото е било Чамжас. През 1971 г. се преименува на Горово, на името на река Горовска.

География 
Село Горово се намира в планински район. В селото се отглежда смилянски боб.

Източници 

Села в област Смолян
Населени места в община Смолян
Горски извор (област Кърджали)

Горски извор е село в Южна България. То се намира в община Кирково, област Кърджали.

География 
Село Горски извор се намира в планински район.

История 

Села в област Кърджали
Населени места в община Кирково
Господиново (област Варна)

Господиново е село в Североизточна България. То се намира в община Бяла, област Варна. Старото му име е Челеби кьой (превод от османски турски език - напреднало село)

География 
Селото се намира на 55 км от град Варна - посока Бургас и на 12 км от община Бяла. Чист въздух, планина, язовир и море. Добре подредено и тихо селце.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Представяне на обичаи като Бабинден, Трифонов ден, Петльовден, 8 март, Сирни Заговезни – по домовете ходят кукери, коледуване и други обичаи. Селото има конюшня и предлага коне за езда. Язовир за риболов с възможност за разходка в близката гора и отпиване на чиста изворна вода. Гледка към плажната ивица между Бяла и Обзор.

Редовни събития 
Панаир: местният панаир се провежда на „Спасовден“ с много веселба. На 26 октомври празник на новооткритата църква „Св. Димитър“

Други 
Имаме чудесно вилно селище, което прави селото ни още по-красиво, новопостроени къщи, както и добре изглеждащата детска градина.
В селото хората се занимават предимно с животновъдство и с отглеждане на лозови масиви, които ги снабдяват с добро вино.

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Бяла (област Варна)
Господиново (област Силистра)

Господиново е село в Североизточна България. То се намира в община Кайнарджа, област Силистра.

Население 
Според преброяването на населението ­­­­­­­­­ през 2011 г. в селото са живеели 24 души от които 22 (91,7 %) са българи, а останалите не са посочили етническа принадлежност.

В селото има новоизграден православно християнски параклис. Параклисът е открит на 8 юни 2005 г. и носи името на светите мъченици Марк и Юлий Доростолски.

История 
Между 1913 – 1940 г. селото е било в границите на Румъния.

Села в област Силистра
Населени места в община Кайнарджа
Градина (област Плевен)

Градѝна е село в Северна България. То се намира в община Долни Дъбник, област Плевен.

География 
Землището на селото е разположено около коритото на река Вит.

История 
Селото е на територията на България от 1878 г. Първото негово название е Мъгевене. На 24 май 1898 г. е преименувано в Кирилово. Името Градина получава на 28 май 1947 г.

Културни и природни забележителности 
Недалеч от селото се намира чешмата ХАЙДУШКОТО КЛАДЕНЧЕ разположено в живописна гориста местност, граничеща с голяма поляна.

В центъра на селото се намира ПАРАКЛИС, построен през последното десетилетие на миналия век със средства на родолюбиви хора от селото.

Личности 
 проф. Виктор Донов – инженер
 проф. Велчо Стоянов – икономист
 проф. Игнат Игнатов – биофизик
 д-р Дочо Иванов – завеждащ клиника по токсикология към МБАЛ Плевен.
 Албена Ивайлова (1969-2018) – журналист. От 1999 до 2000 г. е ръководител 
на пресцентъра на правителството на Иван Костов 
 Веселин Маринов – музикант, писател, художник и текстописец.

Бележки 

Села в област Плевен
Населени места в община Долни Дъбник
Градина (област Разград)

Градина е село в Североизточна България. То се намира в община Лозница, област Разград.

История 
Селото е на територията на България от 1878 г. Стари негови имена са Ерджи и Ержи. Днешното си име носи от 1934 г.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Разград
Населени места в община Лозница
Градище (област Шумен)

Градище е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

История 
Теренно археологическо проучване по брега на язовир Тича, долината на река Голяма Камчия и по-малките ѝ притоци разкриват селищна могила от средния и късния халколит и селище от римския период, на 1,5 км югоизточно от селото на левия бряг на река Пакоша. Има диаметър 75 на 80 м и височина 4,5 м.

През периода 1922–1947 в селото работи частно турско начално училище.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
 Скален манастир от XIV век.
 В селото е роден през 1943 г. журналистът и писател Борислав Геронтиев.

Други 
В землището на Градище е разположено находището на индустриални минерали – фелдшпат-кварцови пясъци „Арчар“, обхващащо 57,82 дка. През октомври 2010 година Министерският съвет предоставя находището на концесия на фирма „Каи Майнинг“ ЕООД - гр. Исперих за срок от 35 години.
В селото има действаща детска градина и основно училище, където учат деца от околните села.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Градница (област Добрич)

Градница е село в Североизточна България в община Тервел, област Добрич. Името на селото до 1942 година е Пирли кьой.

Религии 
Ислям

Редовни събития

Външни препратки 

Села в област Добрич
Населени места в община Тервел
Грамаде (област Кюстендил)

Грамаде е село в Западна България. То се намира в община Дупница, област Кюстендил.

География 
Село Грамаде се намира в планински район.
През територията на селото тече река Варница. Днешното с. Грамаде е възникнало през XVIII век във връзка с чифликчийството при разлагането на турската феодална система. Двама турски чифликчии заселват тук мнозинството от християнската обезправена рая да им работи като наемни работници. В селото никога не са живеели турци. Според преданията, селото някога се е намирало в местността Грамадите, но за да бъде по-далеч от погледа на турците, се преселва на сегашното си място. До късно време там са стърчали зидове, впоследствие доразрушени.

История 

По време на Балканската война, селото е дало 3 жертви:
 Ангел Атанасов
 Начо Котев
 Стоимен Бачев

Културни и природни забележителности 
 Паметник на загиналите воини в Междусъюзническата, Балканската и Първата световна война.

Редовни събития 
 Празникът на селото е на 26 октомври - Димитровден

Личности 
  Иван Хаджийски (1955 -), български историк, краевед

Външни препратки 

Села в област Кюстендил
Населени места в община Дупница
Грамаде (област Смолян)

Гарма̀де е село в Южна България. То се намира в община Рудозем, област Смолян.

География 
Село Грамаде се намира в планински район. Селото е с надморска височина от 863 m. Населението му е от 160 жители според данни от 2014 г. Селото се намира в планината ориентирано на юг. Грамаде е разположено в землището на село Оглед.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Рудозем
Гранитово (област Видин)

Гранѝтово е село в Северозападна България, община Белоградчик, област Видин.

География 
Село Гранитово се намира в западния Предбалкан, на около 5 км северно от град Белоградчик. Разположено е по склон с преобладаващ наклон на североизток на възвишение в северната част на планинския рид Венеца. Надморската височина в западната част на селото достига около 450 – 460 м, а в най-източната намалява до около 370 м.

През селото минава третокласният път от град Димово за Белоградчик.

Населението на село Гранитово , 884 лица към 1934 г., намалява постепенно до 193 лица към 1985 г. – средно с по 14 – 15 годишно, след което към 2018 г. намалява сравнително по-бавно до 42 лица – средно по 4 – 5 годишно.

Край село Гранитово има мраморизирани варовици, които се отличават с много добри декоративни качества и е действала кариера за облицовъчен камък.

История 
През 1949 г. дотогавашното име на селото – Калу̀гер, е променено на Гранитово.

Обществени институции 
В село Гранитово има православен храм „Свети, Свети Константин и Елена“ .

До 1999 г. е действало кметство Гранитово, което е закрито и в селото има кметско наместничество на община Белоградчик.

Културни и природни забележителности 
В непосредствена близост до последните къщи от югоизток на село Гранитово се намира пещерата Цанкино врело̀ с обща дължина 161 м.  Пещерата е сравнително бедна на образувания. Проникването в нея се осъществява само от екипирани пещерняци.

Редовни събития 
Годишният събор в Гранитово е на 1 юни.

Личности

Родени в Гранитово 
  Иван Савов (1870 – 1902), български революционер от ВМОРО

Източници и бележки

Външни препратки 

Села в област Видин
Населени места в община Белоградчик
Гранитово (област Ямбол)

Гранѝтово е село в Югоизточна България. То се намира в община Елхово, област Ямбол.

География 
Гранитово е на 9 km от общинския център Елхово и на 48 km от областния център Ямбол. Край селото има открит рудник за добив на гранитен камък, откъдето идва и новото име на селището. В землището на селото има изключително качествени лозови масиви сорт „Алжирка“.

История 
Село Гранитово възниква преди 650 години. Основател е дядо Гаджо, като селото носи неговото име (Гаджилово) до 1944 г. По-старо име – Вериги.

Личности 
 Велика Коларова – българска актриса

Галерия

Външни препратки 

Села в област Ямбол
Населени места в община Елхово
Граничар (област Добрич)

Граничар е село в Североизточна България. То се намира в община Шабла, област Добрич.

География 
Най-североизточната точка на община Шабла. Отличава се със смесеното население от българи и турци. Лек, благоприятен климат. Селото е избирано всяко лято за почивка от туристи.

История 

Старото название на селото е Аканджии. Населението е било турско, натоварено да пази границата, откъдето идва и името на селото. В селото е имало джамия до средата на XX век. След Крайовската спогодба в селото са настанени преселници от Северна Добружда. В селото никога не е имало православен храм, поради което местните жители са ходили на черква в съседното село Стаевци, а след построяването на черква и в съседното село Дуранкулак.

Културни и природни забележителности 
Отличава се със забележителна природа. Перфектното място за почивка и спокойствие. На 5 км от Черно море и къмпинг „Космос“.

Редовни събития 

На 1 май се чества сборът на селото.

На 26 октомври се чества Димитровден, или Ден на строителя, с богата културна програма.

Други 

Селото разполага с два хранителни магазина, ресторант и читалище с богата културна програма. Близо е до село Дуранкулак, където хората могат спокойно да отидат на пикник, плаж или разходка.

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Шабла
Гълъбец (област Бургас)

Гълъбец е село в Югоизточна България, община Поморие, област Бургас.

География 
Селото се намира на 37 km от Айтос, на 38 km от общинския център Поморие и на 46 km от областния център Бургас.

История

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
Родени в Гълъбец
  Михал Георгиев, български революционер от ВМОРО, четник на два пъти при Кръстьо Българията

Религии 
В селото има многовековна джамия на име Tatarköy camisi, покрай която се намират стари мюсюлмански гробища и надписи на османски език.

През 2010 г. в селото е изграден православен храм „Свети Георги“.

Източници 

Села в област Бургас
Населени места в община Поморие
Гълъбец (област Хасково)

Гълъбец е село в Южна България. То се намира в община Хасково, област Хасково.

География 
Село Гълъбец е разположено на 20 км от Хасково в посока Кърджали, между двата хълма Асар и Бурхан. В селото някога са живеели българи, но през 60-те години на 20 век е започнало заселване на мюсюлмани. Те се делят на сунити и алевити/къзълбаши. В центъра на селото има джамия, а на входа на селото – къзълбашки обреден обект. И двете общности отбелязват заедно празниците – Рамазан байрам и Курбан байрам, а на 6. май участват в алевитския сбор Хъдреллез, провеждан до съседното село Широка поляна.
Поминъкът на селяните се състои в селскостопанска работа – тютюн, зеленчуци, част от населението работи в град Хасково.

Население 
 Численост
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
През лятото – „Молитва за дъжд“,

Рамазан Байрам и Курбан Байрам – датата е според мюсюлманския календар.

Източници

Външни препратки 
 Село Гълъбец

Села в област Хасково
Населени места в община Хасково
Давидово (област Търговище)

Давидово е село в Североизточна България. То се намира в община Търговище, област Търговище.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
На 6 май в селото се провежда ежегодния събор.

Източници 

Села в област Търговище
Населени места в община Търговище
Давидово (област Силистра)

Давидово е село в Североизточна България. То се намира в община Кайнарджа, област Силистра.

Външни препратки 

Села в област Силистра
Населени места в община Кайнарджа
Дворище (област Кюстендил)

Дворище е село в Западна България. То се намира в община Кюстендил, област Кюстендил.

География 
Село Дворище се намира в Кюстендилското поле, североизточно от гр.Кюстендил, по левия бряг на р.Струма, в западните поли на Конявската планина, по двата бряга на р. Поройо.

Махали: Шопска, Томанова, Мартинова, Агина (Митрева), Чорбаджийска.

Климат: умерен, преходно континентален.

През годините селото принадлежи към следните административно-териториални единици: Община Коняво (1949 – 1955), община Шишковци (1955 – 1956), община Коняво (1956 – 1978), община Кюстендил (от 1978 г.).

Население

История 
Дворище е ново село, възникнало върху чифлишка земя, собственост на най-богатия през втората половина на ХІХ век кюстендилски турчин Мехмед-аа Челеби-Агин (починал през 1876 г.). Освобождението заварило селото почти изцяло кесимджийско. След 1878 г. селяните (тогава общо 21 домакинства) откупили цялата чифлишка земя от Зейнел бег, зет на Мехмед-аа, общо за сумата от 300 турски лири, като се задължили пред Българската земеделска банка да ги изплащат чрез годишни вноски.

През 1893 г. селото има 2020 декара землище, от които 1586 дка ниви, 220 дка пасища, 145 дка гори, 67 дка лозя и др. и се отглеждат 445 овце, 107 говеда, 81 кози и 40 коня. Основен поминък на селяните са земеделието, лозарството, овощарството и животновъдството. Развити са и домашните занаяти. В селото има воденица, бакалница, коларо-железарска работилница и шивач.

През 1904 г. е открито училище. През 1942 г. е основана Кредитна кооперация „Трудолюбие“, а през 1947 г. – читалище „Светлина“.

През 1956 г. е учредено ТКЗС „Климент Ворошилов“, което от 1979 г. е в състава на АПК „Осогово“ – гр. Кюстендил.

Селото е електрифицирано (1951), водоснабдено и частично канализирано. Част от улиците са асфалтирани.

Религии 
Село Дворище принадлежи в църковно-административно отношение към Софийска епархия, архиерейско наместничество Кюстендил. Населението изповядва източното православие.

Обществени институции 
 Кметски наместник.

Културни и природни забележителности 
 Старото селско училище.

Литература 
 Захариев, Йордан, Кюстендилската котловина, София, изд. БАН., 1963 г., с.216 – 219;

Бележки 

Села в област Кюстендил
Населени места в община Кюстендил
Дворище (област Стара Загора)

Дворище е село в Южна България. То се намира в община Гурково, област Стара Загора.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Стара Загора
Населени места в община Гурково
Дебрене (област Благоевград)

Дебрѐне е село в Югозападна България. То се намира в община Сандански, област Благоевград.

География
Селото е разположено на 2 km североизточно от град Сандански.

История 
Селото се споменава през 1365 година в инвентарен опис на манастира „Света Богородица Спилеотиса“ в Мелник, издаден от деспот Йоан Углеша, във връзка с наличието тук на поземлена манастирска собственост.

През XIX век Дебрене е чисто българско село, числящо се към Мелнишката каза на Османската империя. Църквата „Света Неделя“ е построена в 1844 година. В 1860 година в Дебрене е открито частно училище, като от Голешово е поканен свещеник, който да учи децата от по-заможните семейства по гръцките книги в църквата „Света Неделя“. Това училище оцелява две години, след което пет години селото е без училище. След това в селото преподават Ризо Панев и Тодор Божинов. През 1873 година възрожденецът Петър Сарафов открива новобългарско училище в селото. Тук той прилага някои педагогически новости и построява специално помещение за училище.

В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 година, Дебрен (Débren) е посочено като село със 102 домакинства с 340 жители българи.

В 1891 година Георги Стрезов пише за селото:

Според известната статистика на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 година селото брои 560 жители, всички българи-християни.

Съгласно статистиката на секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година християнското население на Дебрене (Debrené) се състои от 520 българи екзархисти. В селото има 1 начално българско училище с 1 учител и 36 ученици.

При избухването на Балканската война в 1912 година 12 души от Дебрене са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
Родени в Дебрене
  Георги Коцев (1886 – 1972), български революционер, деец на ВМОРО
  Коста Ризов (1919 – 1946), български общественик, деец на ВМРО, убит от комунистическата власт
  Ризо Панев (1851 – 1920), български просветен деец
  Тодор Божинов (1854 – 1944), български просветен деец

Бележки 

Села в област Благоевград
Населени места в община Сандански
Делвино (област Кърджали)

Делвино е село в Южна България. То се намира в община Кирково, област Кърджали.

География 
Село Делвино се намира в планински район.

История 

Села в област Кърджали
Населени места в община Кирково
Делвино (област Благоевград)

Дѐлвино е село в Югозападна България. То се намира в община Благоевград, област Благоевград.

География 
Село Делвино се намира в планински район.

История 
В 1891 година Георги Стрезов пише за Делвино:

При избухването на Балканската война в 1912 година двама души от Делвино са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Население 
Към 1900 година според известната статистика на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) населението на селото брои 136 души, всичките българи-християни.

Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
Родени в Делвино
  Стефан Миленков (1914 - 1941), български комунист
  Бай Христо Стария, деец на ВМОРО и ВМРО, бит като старец след Деветнадесетомайския преврат в 1934 година

Бележки 

Села в област Благоевград
Населени места в община Благоевград
Делчево (област Разград)

Делчево е село в Североизточна България. То се намира в община Исперих, област Разград.

Външни препратки 

Села в област Разград
Населени места в община Исперих
Делян (област Кюстендил)

Делян е село в Западна България, област Кюстендил, община Дупница.

География 
Село Делян се намира в планински район, на около 20 км от град Дупница и почти на 50 км от София.

Разположено е край главен път Е79 между селата Дрен (област Перник) и Дяково (област Кюстендил). Покрай селото минава железопътната линия София – Кулата, с изградена приветлива гара Делян. Селото е разположено между 2 реки и ги разделя т.с. вододел, затова се нарича Делян.

История 
До 1950 година името на селото е Кърнол.

Население 
Селото е голямо по територия, но през зимата е с много малко жители. Съгласно официални статистически данни от 2010 г. жителите на селото са 75, но има тенденция към обезлюдяване и вероятно постоянно живеещите там не са повече от 50 души. През летния сезон обаче много хора от София, Дупница и Перник идват в селото.

Забележителности 
 Църква „Света Богородица“ – през 2008 година се чества 100-годишнина от построяването ѝ.
 Параклис – намира се в близост на църквата в местността Извор с лековита вода.
 В близост на селото се намира язовир „Дяково“, който е основен източник на питейна вода за град Дупница и околните и села.
 Местността Кръста е наименувана заради многото пътища, които я разделят, има няколко вековни дъбици, които са идеално място за отдих през горещите дни. Над гората минава път, известен със своите каменни „парички“ (камъни с подобна на монети форма) и други различни форми.

Събития 
 Празникът на селото е Рождество на Пресвета Богородица / Малка Богородица (8 септември). Съборът е на 8 септември, но се празнува винаги в събота (така че може да бъде изместен с няколко дни назад). Прави се курбан за здраве на жителите на селото.

Легенди 
 Според легенда в село Делян е намерил смъртта си Чавдар войвода, затова местността носи името му Чавдара.
 Легенда гласи: "По време на турското иго турците хванали мома от селото, която носела торба с жълтици. За да не я поробят, започнала да се моли да стане на камък заедно с жълтиците. И чудото станало – тя и торбата станали на камъни.
 Друга такава легенда гласи: по време на турското иго по пътя минавал турски султан с каруци злато. На пътя имало овчар със стадо, който го попитал какво кара с каруците. Султанът сърдито му отговорил, че кара камъни, а дядото му рекъл: „Всичко, което караш, на камък да се превърне“. Така и станало – златото на султана мигновено се превърнао в камък, каруците натежали, обърнали се и се расипали на пътя. Когато вали дъжд, те отронват от камъка на най-различни фигурки, повечето подобни на монети.

Бележки 

Села в област Кюстендил
Населени места в община Дупница
Денница (област Ямбол)

Денница е село в Югоизточна България. То се намира в община Болярово, област Ямбол.

География 
Село Денница се намира в Западна Странджа. Намира се на около 3 км от пътя между гр. Ямбол и гр. Болярово. През селото преминава Средецка река. Землището на селото граничи със землищата на селата: Стефан Караджово, Камен връх, Поляна, Александрово, Оман.

История 
До 1934 г. селото се е казвало „Гюндюзлери“, чийто буквален превод от турски означава „слънцето изгря“. Древните българи са наричали Денница планетата Венера, на името на славянската богиня на луната и звездите, деня и нощта и др. В по-стара форма името Денница се е изписвало „Деньница“. В продължение на няколко десетилетия името на селото е било Деница, което обаче бива коригирано през 90-те години на XX век. През 1934 г. жителите му са били 579, а през 1946 г. достигат 690.

Традиции 
На 28 септември 2019 г. е възстановен ежегодният събор на с. Денница. Традиционните носии на селото се определят като спадащи към тронските носии.

Забележителности 
В с. Денница има православна каменна църква „Свети Пророк Илия“ построена през 1934 г.

Транспорт 
Има шосеен транспорт, който свързва селото с общинския център – гр. Болярово и областния град – гр. Ямбол. През делничните дни има по два автобуса на ден към двата града.

Най-близка жп гара е гара Ямбол – 45 km.

Най-близко пристанище – пристанище Бургас – 83 km.

Най-близко гражданско и международно летище – Летище Бургас – 92 km.

Външни препратки 

 Разписание на междуселищни транспортни връзки.
 Традиционният събор на Денница след години отново събра жители и гости на селото, в. Делник, посетен на 8 май 2020 г.

Села в област Ямбол
Населени места в община Болярово
Денница (област Шумен)

Денница е село в Североизточна България. То се намира в община Венец, област Шумен.

География 

Надм-височина 300-499 м сев-ширина = 43.467. Намира се на 299.86 км от София. Надморското равнище на село Денница е между 300 и 499 м.

История 
Селото е с месторазположение до гр Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници

Външни препратки 

Села в област Шумен
Населени места в община Венец
Детелина (област Бургас)

Детелѝна е село в Югоизточна България, община Карнобат, област Бургас.

География
Село Детелина се намира на около 36 km запад-северозападно от центъра на областния град Бургас, около 11 km юг-югоизточно от общинския център Карнобат и около 24 km югозападно от град Айтос. Разположено е в Бургаската низина. Надморската височина в центъра на селото е около 123 m, а на югоизток нараства до около 145 m.

През Детелина минава третокласният републикански път III-5391, който води на северозапад отвъд автомагистрала Тракия (с която селото няма непосредствена пътна връзка) към Карнобат, а на югоизток през селата Крушово и Аспарухово – до село Трояново и връзка там с третокласния републикански път III-539 (Средец – Айтос).

Землището на село Детелина граничи със землищата на: село Козаре на север; село Хаджиите на североизток; село Крушово на изток; село Черково на юг; село Екзарх Антимово на югозапад; село Драганци на запад; град Карнобат на северозапад.

В землището на село Детелина има 5 язовира.

История 
След Руско-турската война 1877 – 1878 г., по Берлинския договор 1878 г. селото остава в Източна Румелия; присъединено е към България след Съединението през 1885 г.

През 1934 г. селото с дотогавашно име Барганлѝи е преименувано на Барган, а през 1980 г. е преименувано на Детелина.

Население
Населението на село Детелина наброява 615 души при преброяването към 1934 г. и 638 към 1946 г., намалява до 295 към 1985 г. и 244 (по текущата демографска статистика за населението) към 2021 г.

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Обществени институции 
Село Детелина към 2022 г. е център на кметство Детелина.

В село Детелина към 2022 г. има действащо читалище „Христо Смирненски – 1932 г.“;

Бележки

Външни препратки 
Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-055
 Бургаска низина, Карнобатска и Айтоска котловина. Географска карта

Села в област Бургас
Населени места в община Карнобат
Детелина (област Варна)

Детелина е село в Североизточна България. То се намира в община Долни чифлик, област Варна.

История 
До 1934 година селото се нарича Дервиш мюслюм, след което е преименувано на Свети Иван. Името Детелина носи от 7 юли 1965 година.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Долни чифлик
Джулюница (област Русе)

Джулю̀ница е село в Северна България. То се намира в община Ценово, област Русе.

География 
Село Джулюница се намира на 22 километра югоизточно от град Свищов и на 20 километра северозападно от град Бяла. Около него са разположени селата Белцов, Ценово, Пиперково и Новград. Селото е в близост до долното течение на река Янтра. Край него минава автомобилният път 5201.

Население 
Населението на село Джулюница се състои от 155 души. Религията, която изповядват жителите, е източно православие.

История 
Името на селото идва от растението джулюн, плодовете на което в миналото са служели за храна.

Културни и природни забележителности 
На 3-4 километра северозападно от селото има останки от могили от римската епоха. Такива могили има и край съседните села. При наближаваща опасност хората си подавали сигнали, като са палели огньове на тези могили. Могилите се разполагат в местностите с най-висока надморска височина в този район. От върха на могилите се вижда ясно пътят на река Янтра, която се движи на север, за да се влее в река Дунав. В близост до селото се намира местността „Марков кръст“.

Редовни събития 
Всяка година в последната неделя на месец октомври се чества празникът на селото.

Местен фолклор и традиции 
В селото е създадена фолклорна група Детелина.

Външни препратки 
 Страница на фолклорна група Детелина

Бележки 

Села в област Русе
Населени места в община Ценово
Димовци (област Велико Търново)

Димовци е село в Северна България. То се намира в община Велико Търново, област Велико Търново.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Велико Търново
Добревци (област Велико Търново)

Добревци е село в Северна България. То се намира в община Елена, област Велико Търново.

География 
Село Добревци се намира в планински район,
на 15 km западно от град Елена по протежението на Стара планина. Разположено по северните склонове на планината.

История 
Началото на селището датира от 1186 година, когато първите заселници са основали новото селище. През 1978 г. поради изселване на махала Липов рът, е присъединено към Добревци.

Сега мястото се състои от няколко махали – Бъждари, Дрента, Горни край, Косевци, Багалевци.

Редовни събития 
 1 януари – Нова година
 3 март – Ден на Освобождението на България от османско владичество
 1 май – Ден на труда
 6 май – Гергьовден, Ден на храбростта и празник на Българската армия
 24 май – Ден на българската просвета и култура и на славянската писменост
 6 септември – Ден на Съединението на България
 22 септември – Ден на Независимостта на България
 1 ноември – Ден на народните будители – неприсъствен за всички учебни заведения
 24 декември – Бъдни вечер
 25 и 26 декември – Коледа, Рождество Христово

Бележки

Външни препратки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Елена
Добревци (област Габрово)

Добревци е село в Северна България. То се намира в община Трявна, област Габрово.

География 
Село Добревци се намира в планински район.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Габрово
Населени места в община Трявна
Добревци (област Ловеч)

Добревци е село в Северна България. То се намира в община Ябланица, област Ловеч.

География 
Село Добревци отстои на 4 км от общинския център Ябланица. Разполага с малък зарибен язовир.

Край селото има извор с минерална вода.

История 

Към 1881 година в селото живеят 636 помаци, а в 1893 година броят им намалява на 105.

Икономика 
Фирми за халва и локум – „Венеца“ и „Богати“. Също и зайцеферма с елитна порода цика – за разплод и угойка.

Личности 
 Родени в Добревци
 Георги Консулов (1897-?), български офицер, полковник

Бележки 

Села в област Ловеч
Населени места в община Ябланица
Добри дол (област Варна)

Добри дол е село в Североизточна България. То се намира в община Аврен, област Варна и е на около 6 км от село Садово. Старото му име е Деде-кьой.

История 
На половин километър западно от днешното селище са разкрити останки от късноантично селище с две църкви, строени последователно една върху друга - първата от края на IV век, а втората - от средата на VI век.

До преди близо век селото е било изцяло заселено с турци. Първите години след освобождението започват да се заселват първите български семейства, заселници основно от Беломорска Тракия и Източна Стара планина.

Запазени са конкретни сведения за селото като средище на културния живот и за местни културни дейци от първата половина на 1944 г.

Население

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Аврен
Добри дол (област Пловдив)

Добри дол е село в Южна България. То се намира в община Първомай, област Пловдив.

География 
Добри дол се намира на 15 км североизточно от Първомай.

Бележки 

Села в област Пловдив
Населени места в община Първомай