alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Guldribs

 
Guldribs (Ribes aureum), også skrevet Guld-Ribs, er en løvfældende busk med en åben, tragtformet til opstigende vækstform. Blomsterne vækker altid opmærksomhed både ved deres usædvanligt rene, gule farve og ved deres sødt krydrede duft.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrøn med fine hår. Senere bliver den brun og hårløs, og til sidst skaller den af i løse strimler. Knopperne er spredte, ægformede og lysegrønne med fine hår. Bladene er kileformede og 3-lappede med nogle få, grove tænder langs randen. Over- og underside er lysegrøn. Høstfarven er rød-orange. 

Blomsterne kommer frem samtidigt med løvspringet, og de vækker altid opmærksomhed både ved deres usædvanligt rene, gule farve og ved deres sødt krydrede duft (en blanding af viol,gardenia ogjasmin). Blomsterne sidder i korte klaser fra bladhjørnerne. Frugterne er sorte, saftige bær. Frøene ses sjældent i Danmark.

Rodnettet består af højtliggende, kraftige, men kun lidt forgrenede hovedrødder, som bærer korte, filtagtige siderødder. Frugterne er spiselige.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 2,5 x 2,5 m (40 x 40 cm/år).

Hjemsted 
Guldribs vokser i de vestlige provinser af Canada, i det nordvestlige, centrale og sydvestlige USA samt i Mexico, hvor den er tilpasset fugtig, veldrænet muldbund med et neutralt syreforhold og et nogenlunde godt mineralindhold. Arten forekommer i krat langs floderne og på stejle bjergskråninger. 

I Wind Cave nationalparken i South Dakota findes arten sammen med bl.a. alleghenyprydløg, ene, særkrone, amerikansk blomme, canadisk gyldenris, Crateagus rotundifolia (en art af hvidtjørn), duftsumak, ellebladet bærmispel, glanskvalkved, hvid snebær, håret solhat, klatrevildvin, koralsumak, krybende ene, Oenothera albicaulis (en art af natlys), Phlox alyssifolia (en art af floks), pilekornel, smalbladet purpursolhat, sølvbynke, sølvgrå bøffelbær, vestamerikansk birk og virginsk hæg

Anvendelse 
Busken bruges efterhånden en del som prydbusk i haver, parker og rammebeplantninger.

Note

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Haveplanter
Buske
Gule blomster
Ribs-slægten
Blodribs

 
Blodribs (Ribes sanguineum) er en løvfældende busk med en kraftig og opret, men senere overhængende og rodslående vækstform. Grenene er grove og har kun få sidegrene. Blodribs er populær i haverne for sin tidlige blomstring. Planten kan være smittespreder for flere alvorlige sygdomme, som rammer ribs og solbær.

Beskrivelse 
Barken er først grøn og glat, senere bliver den sort og blank med lyse barkporer. Gammel bark er ru og sprækker op. Knopperne er spredte, udspærrede, spidse, glatte og røde. Bladene er runde med 3-5 grove lapper og rundtakket rand. Oversiden er mat og mørkegrøn, mens undersiden er lysegrøn. 

Blomsterne kommer frem før løvspring, hvad der gør planten meget værdsat – trods blomsternes stærke duft. Blomsterne sidder samlet i klaser fra hvert bladhjørne. De kommer frem før løvspring. De enkelte blomster er små og røde. Bærrene er lyseblå på grund af et vokslag. De smager næsten som solbær, men er ikke meget saftige, og bliver stort set kun ædt af fugle. Dette forklarer den udbredte selvsåning, man ofte finder af busken.

Roden er groft forgrenet og ligger højt i jorden. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 3 x 2 m (20 x 15 cm/år).

Hjemsted 
Blodribs stammer fra de stedsegrønne regnskove ved USA's og Canadas vestkyst. Den er tilpasset konstant fugtig jord med højt humusindhold, men lavt pH. Den foretrækker let skygge, men trives også i fuld sol. Ved Dungeness River på Olympichalvøen vest for Seattle, Washington, USA,  vokser stedsegrønne regnskove. Her findes arten sammen med bl.a. almindelig linnæa, almindelig perlekurv, almindelig vinterportulak, broget skumspiræa, busket bjergte, canadisk gyldenris, druehyld, duskkonval, grøn douglasgran, hvid snebær, kæmpeløn, kæmpethuja, kæmpeædelgran, laksebær, lille hjerteblomst, nutkabrombær, næbhassel, oregonel, oregonstikkelsbær, pilekornel, rød druemunke, Trillium ovatum (en art af treblad), vestamerikansk balsampoppel, vestamerikansk hemlock, vestamerikansk mahonie og vestamerikansk taks

Sorter 
 Blodribs (Ribes sanguineum) 'Koja' Dafo

Note

Kilde 
Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 

Haveplanter
Buske
Røde blomster
Blomster i april
Ribs-slægten
865



Begivenheder

Født 
 Æthelhelm af Wessex, søn af Æthelred af Wessex (død ca. 890)

Dødsfald 
 Ansgar, "Nordens Apostel", fransk munk, som forsøgte at kristne danerne, dør 65 år gammel i Bremen
 Æthelberht af Wessex, konge af Wessex (født 836)

Eksterne henvisninger 

65
Uldpil

 
Uld-Pil (Salix lanata) er en lille, løvfældende busk med en lav og nedliggende vækstform. Grenene er udspærrede og tykke. De grå, brede blade er gode kendetegn på Uld-Pil.

Beskrivelse 
Barken er først gullig og tæt besat med hvidlige hår. Senere bliver den mørk og glat. Knopperne sidder spredt, og de er tykke, gullige og uldhårede. 

Bladene er tykke og runde eller ægformede. Bladranden er bølget, men hel. De nye blade er uldhårede på begge sider. Ældre blade er glatte og mørkegrønne på oversiden, men blågrønne på undersiden. Akselbladene er store og helrandede. Hanraklerne er først gulgrå fra de bløde silkehår, men de bliver hurtigt gule af de mange støvknapper. Hunraklerne ændrer sig fra gulgrå til grøn. Frøene modner godt, men taber spireevnen efter få timer.

Rodnettet er tæt og ligger meget højt i jorden.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,2 x 1,2 m (15 x 15 cm/år).

Hjemsted 
Uld-Pil gror på lysåbne heder og i tundra-områder i det polare Nordeuropa og  Nordasien. Den sydligste, naturlige forekomst findes i Skotland.

Buske
Haveplanter
Pil
Olave Baden-Powell

Olave Baden-Powell (22. februar 1889 – 25. juni 1977) var en engelsk pioner indenfor pigespejderbevægelsen.

Olave Soames mødte på en sørejse i 1912 Lord Robert Baden Powell. De faldt hurtigt i snak og fandt ud af at de havde mange ting til fælles (udover fødselsdag 22. februar, kaldet Tænkedag), og de giftede sig 30. oktober 1912. Med tiden fattede Olave Baden-Powell dybere interesse for pigespejderne og overtog ledelsen af pigespejderkorpset fra Baden-Powells søster Agnes. Til deres død var ægteparret Baden-Powell verdensspejderchefer for hvert deres korps (WOSM og WAGGGS).

Eksterne henvisninger 

Spejder
Personer fra England
Almindelig alrune

Almindelig Alrune (Mandragora officinarum), også kendt som alrunerod eller galgeurt, er en staude med knolde, som vokser naturligt fra egnene ved Middelhavet til Himalaya.

Overtro 
Tidligere var Almindelig Alrune kendt som en kraftig trolddomsurt. Den vokser efter sigende ofte på galgebakker, hvor en uskyldig ung mand er blevet hængt.   
- Når en alrune bliver gravet op, udstøder den et skrig der kan få folk til at falde døde om. Derfor binder man en sort hund fast til planten som først er vædet i menstruationsblod, hvorefter man gemmer sig bag en busk. Når man hører skriget er planten oppe, og hunden ligger død ved siden af. Nogle mener at det er nødvendigt at spille på trompet, for ikke at høre skriget. Alrunen er også nævnt i klassiske værker som Bibelen og Odysseen. (se også Tacuinum Sanitatis)

Eksterne henvisninger 
Alrune, Galgeurt (Mandragora officinarum). Natskyggefamilien

Flerårige urter
Musetrappe

En musetrappe er en slags guirlande af to papirstrimler, der benyttes som julepynt. De er kendt fra slutningen af 1800-tallet.

Referencer 

Julepynt
Papir
Jakobsstige

Jakobsstigen (eller himmelstigen) har sin oprindelse i Det gamle Testamente, hvor en af patriarkerne, Jakob, ser en stige i en drøm. Stigen rakte op til himlen og Jakob så engle stige op og ned ad den. I kristendommen er stigen et symbol på menneskets vej til himlen (og Gud).

Jul 
Jakobsstigen som symbol benyttes ofte i juleudsmykningen. Oprindeligt var det en stige klippet af en lang strimmel glanspapir eller lignende, så den kunne række fra toppen af juletræet og ned til gulvet, ofte med en eller flere engle på. Den kunne også laves af flere papirstrimler, der klæbes sammen i ringe til en lang kæde, og denne form bruges nu de fleste steder som frithængende guirlander uden nogen relation til juletræet.

I Grundtvigs berømte julesalme Velkommen igien, Guds Engle smaa bruger salmedigteren himmelstigen som symbol på julesalmens stigen til himmels og Guds svar om fred og glæde:

Da vandre Guds Engle op og ned
Paa Psalmens Tone-Stige,
Da siger Vorherre Selv "Guds Fred"
Til dem, den efterhige,
Da aabner sig Himlens Borge-Led,
Da kommer ret Guds Rige!

Salmen findes i en sprogligt moderniseret udgave i Den Danske Salmebog.

Referencer 

Kristendom
Det Gamle Testamente
Julesang

Julesange og julesalmer er sange med varierende indhold og form, som har det til fælles, at de særlig bliver fremført eller spillet i tiden omkring jul. De har ofte et indhold med referencer til julen, for eksempel ved at henvise til Jesusbarnet, juleevangeliet, julefejring eller vinter, men kan også være knyttet til højtiden gennem tradition, uden at have noget egentligt juleindhold. Mange julesange er folkeeje, er kendte og bliver sunget af store dele af samfundet.

Nogle julesange synges traditionelt i særdeleshed juleaften, og mens familien går eller danser omkring juletræet med hinanden i hænderne. 

De danske julesange er en blandet flok af både gamle og nyere folkesange samt de nyere og mere moderne julesange, der bl.a. spilles på danske radiostationer op mod jul. Julesalmer er salmer fra Den Danske Salmebog. Danske salmer, herunder julesalmer, blev første gang samlet i en rigtig salmebog i 1569.

I Storbritannien og andre engelsktalende lande er der en særlig tradition for de såkaldte christmas carols, som udgør en egen genre. Eksempler på populære christmas carols er Good King Wenceslas og Carol of the Bells.

Se også 
 Absolute Christmas cd'er
 NOW Christmas cd'er
 Liste over salmer - herunder også julesalmer

Eksterne henvisninger 

 Find tekst og melodi til danske salmer
 Tekster til danske julesange

 Sang
Traditioner fra Danmark
Musik
Juletræer
Gedeskæg

Gedeskæg (Tragopogon) er en slægt, som er udbredt i Europa, Mellemøsten, Iran og Sibirien. Nogle af arterne er naturaliseret i Nordamerika. Det er stauder med oprette, fågrenede stængler. Bladene er linjeformede og helrandede. Blomsterne er samlet i endestillede kurve med jævn overgang mellem randkroner og skivekroner. Frugterne er nødder, som bærer fnok.

 Havrerod (Tragopogon porrifolius)
 Eng-Gedeskæg (Tragopogon pratensis)

 Tragopogon coelesyriacus
 Tragopogon dubius
 Tragopogon krascheninnikovii
 Tragopogon pusillus

Note 

Kurvblomst-familien
Tidselkugle

Tidselkugle (Echinops)  er en slægt med ca. 120 arter, der er udbredt i Europa, Asien og på de afrikanske bjerge. De er kendetegnet ved opret vækst, tidselagtige, tornede blade og en endestillet, kuglerund blomsterstand. Her nævnes kun de arter, som dyrkes i Danmark.

 Fligetbladet tidselkugle (Echinops sphaerocephalus)
 Glatbladet tidselkugle (Echinops ritro)

Kurvblomst-familien

vi:Echinops
Borst

Borst (Leontodon) er udbredt i Europa og Asien. Det er stauder med en grundstillet roset af smalle, tandede-fligede blade. Den bladløse stængel bærer én eller få kurve. Blomsterne er gule. Slægten består af omkring 50 arter.

Arter 
Her omtales kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark.
 Høstborst (Leontodon autumnalis)
 Nordlig borst (Leontodon autumnalis var. taraxaci) eller nordlig høstborst.
 Stivhåret borst (Leontodon hispidus)
 Hundesalat (Leontodon saxatilis)

Kurvblomst-familien
Meiose

Meiose (Reduktionsdeling) er den celledelingstype, hvorved gameterne (kønsceller) dannes. Hver dattercelle, som dannes, har det halve antal kromosomer i forhold til modercellen, med en repræsentant for hvert kromosompar.

Meiose starter ligesom mitose med en interfase, hvor kromosomerne replikeres. Herefter sker der to celledelinger: meiose I og meiose II.

Som indledningen til meiosen opløses cellekernen. Kromosomerne kondenseres, så de danner strukturer, som med passende farvningsmetoder kan gøres mikroskopisk synlige. De homologe kromosomer knyttes tæt sammen (synapse). Da kromosomerne på dette tidspunkt allerede er replikerede, indeholder komplekset lige nu i en diploid celle fire kopier (kromatider) af kromosomerne. Kromosomerne danner krydsforbindelser (overkrydsninger), som, når kromatiderne adskilles, kan føre til, at søsterkromatider udveksler dele. Processen betegnes homolog rekombination. Resultatet er, at de kromatider, som ender i de enkelte kønsceller, er mosaikker af de kromosomer, som fandtes i forældrecellen.

Ved meiose I adskilles homologe kromosomer, og man får to haploide celler med replikerede kromosomer. Ved meiose II adskilles søsterkromatiderne, således at der nu er fire haploide celler med ureplikerede kromosomer.

Den samlede effekt af meiosen er, at en diploid modercelle giver ophav til haploide kønsceller. Kønscellernes kromosomer er mosaikker af forældrecellens kromosomer. Antallet af kønsceller, som resulterer af meiosen varierer. Når pattedyr danner sædceller, resulterer meiosen i fire sædceller. Når pattedyr producerer ægceller, dannes der kun en ægcelle fra en meiose. Det andet delingsprodukt i meiose I og meiose II er små, inaktive legemer, som betegnes første og andet pollegeme.

Se også 
 Kønnet formering
 Mitose

Cellebiologi
Magnetfelt

I fysik er et magnetfelt en del af det elektromagnetiske felt, som opstår når elektriske felter ændres. Dette kan f.eks. ske hvis elektrisk ladning bevæges (typisk som elektrisk strøm), eller i en permanent magnet som resultat af elektroners bevægelse og subatomare partiklers kvantemekaniske spin (ferromagnetisme).

Ladning og et magnetfelt påvirker hinanden gensidigt, når en af dem er i bevægelse i forhold til den anden. I fjernsynets billedrør anvendes et magnetfelt genereret af 4 afbøjningsspoler til at afbøje elektroner med.

Styrken af magnetfeltet angives enten ved den magnetiske feltstyrke, typisk kaldet H-feltet, eller den magnetiske fluxtæthed, typisk kaldet B-feltet. I de fleste materialer er disse to størrelser proportionale, og proportionalitetskonstanten afhænger af materialet. Ferromagnetiske materialer, f.eks. jern, nikkel og cobolt, er de vigtige undtagelser, sammenhængen er her ulineær og hysteretisk, hvilket betyder at B-feltet afhænger af H-feltets "historie". Det er på denne måde man kan magnetisere et ferromagnetisk materiale; udsættes materialet for et H-felt der derefter fjernes igen, går materialet fra at være umagnetisk til at have et blivende B-felt.

I SI-systemet har H- og B-feltet hhv. enhederne ampere pr. meter og tesla.

Et magnetfelts styrke aftager med den inverse kubus af afstanden til magneten (), hvorimod fx elektromagnetisk strålings styrke (fx lys) eller gravitation (tyngdekraft) aftager med ().

Se også 
 Jordens magnetfelt
 Stjernemagnetfelt
 Magnetisme
 Elektrodynamik
 Elektromagnetisme
 Maxwells ligninger
 Elektromotor
 Elektromagnet

Elektromagnetisme
Fysisk størrelse
Randers Kommune (1970-2006)

Randers Kommune i Århus Amt blev dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved strukturreformen i 2007 blev den udvidet til den nuværende Randers Kommune ved indlemmelse af Nørhald Kommune, Purhus Kommune og Langå Kommune (undtagen de 3 sydligste sogne), den vestlige halvdel af Sønderhald Kommune og Havndal-området i Mariager Kommune.

Tidligere kommuner 
Randers havde været købstad, men det begreb mistede sin betydning ved kommunalreformen. 7 sognekommuner blev lagt sammen med Randers Købstad til Randers Kommune:

Hertil kom at Kousted-Råsted sognekommune med 856 indbyggere blev delt, så Råsted Sogn med byen Råsted kom til Randers Kommune og Kousted Sogn kom til Purhus Kommune. Desuden bevirkede regulering af et vandløb, at Randers Kommune fik et lille areal fra Nørre Galten Sogn i Hadsten Kommune.

Sogne 
Randers Kommune bestod af følgende sogne:
 Borup Sogn (Støvring Herred)
 Dronningborg Sogn (Støvring Herred)
 Gimming Sogn (Støvring Herred)
 Haslund Sogn (Galten Herred)
 Hornbæk Sogn (Sønderlyng Herred)
 Kristrup Sogn (Sønderhald Herred)
 Lem Sogn (Støvring Herred)
 Råsted Sogn (Støvring Herred)
 Sankt Andreas Sogn (Støvring Herred)
 Sankt Clemens Sogn (Støvring Herred)
 Sankt Mortens Sogn (Støvring Herred)
 Sankt Peders Sogn (Støvring Herred)
 Tånum Sogn (Sønderlyng Herred)
 Vorup Sogn (Galten Herred)
 Ølst Sogn (Galten Herred)

Borgmestre

Noter 

Randers Kommune
Kommune (1970-2006)
Metro Service A/S

Metro Service A/S er en dansk virksomhed, der varetager driften og vedligeholdelsen af Københavns Metro på vegne af Ansaldo STS, der har det overordnede driftansvar. Størstedelen af selskabets er Metro-stewarderne, som informerer og hjælper kunder, holder opsyn og kontrollerer billetter. Det er Metro Service, der overvåger driften af Metroen døgnet rundt.
Metro Service har ligeledes vundet driften af Hovedstadens Letbane.

Selskabet blev dannet i 1998 og er ejet af International Metro Services, der igen ejes af Aziende Trasporti Milanese og Ansaldo. Indtil medio 2003 var også Arriva medejer af Metro Service. Aziende Trasporti Milanese driver kollektiv trafik i Milano. 

Metro Service A/S har domicil i den sydlige del af Ørestad, tæt på Vestamager Station.

Se også 
Danske jernbaner

Eksterne links 
 Metro Service A/S

Etableret i 1998
Jernbaneselskaber i Danmark
Metroselskaber
Meterspor

Meterspor er sporvognsspor og jernbanespor, anlagt som smalsporsbane med en sporvidde på 1000 mm. 

Det er en meget anvendt sporvidde til lokalbaner og letbaner, som i sammenligning med normalspor er billigere at anlægge.

I Danmark har sporvidden været brugt på Bornholm, Frederikshavn-Skagen, Horsens-Tørring, Kolding-Egtved og på amtsbanerne i Sønderjylland − her som en billiggørelse af baneanlægget.

Som den almindelige sporvidde bruges meterspor fx i det østlige Afrika og i Indien.

Jernbaneanlæg
Katode

En elektrisk komponents elektrode, hvor elektrisk strøm løber ud af set udefra (har katodefunktion) eller er designet til at løbe ud af set udefra, kaldes en katode.

Ordet blev skabt/opfundet af videnskabsmanden Michael Faraday.

Betegnelserne anode og katode anvendes også for elektroder hørende til elektronrør og ensrettende halvlederdioder, hvor strømmen kun kan gå i en retning. Her kan strømmen kun gå fra anode til katode.

Kilder/referencer

Se også 
 Anode
 Pol (elektrisk)

Elektroder
Synssans

Synssansen begynder i de fotoreceptorer (synsceller), som omsætter lys til nervesignaler. Det sker ved at en foton påvirker et molekyle rhodopsin, der er en G-protein-koblede receptor. Synscellerne i øjets retina(nethinde) består af stave og tappe. Stavene er meget lysfølsomme, men kan ikke skelne farver og anvendes ved natsyn. Tappene er mindre lysfølsomme, men farvefølsomme. Behandlingen af synsindtryk foregår i hjernen i den del af hjernebarken, der kaldes occipital kortex. Den proces, der følger efter selve sansningen, kaldes visuel perception.

Farvesyn 

Vores øjne kan se farver pga. tre forskellige typer tappe i øjet.

Den udspændte farveflade, som vores tre typer synsceller kan opfatte, gør os i stand til få et indtryk af at se millioner af forskellige farvenuancer, men ikke stærkt mættede farver – som i øvrigt sjældent forekommer i naturen.

Det, at vi kun har tre forskellige farvesynscelletyper, gør, at vi kan nøjes med tre farver for at genskabe en farveillusionen. Men de tre farver skal vælges, så de udspænder en større farveflade (gamut). Med f.eks. rød og grøn kan vi ikke vælge gul som den tredje farve, da gul ligger meget tæt på blandingen af rød og grøn.

Nogle mennesker lider af farveblindhed i forskellige afskygninger og større eller mindre grad. Hyppigst er rød-grøn farveblindhed.

Se også 
 Billedrør
 Optik
 Sans
 Hallucinationer
 Eigengrau – den farve hjernen ser i fravær af lys.
Baron

Baron eller friherre er en adelstitel. Ordet "baron" kommer af frankisk baro, der betyder "en fri mand, krigsherre". Det smeltede sammen med det oldengelske beorn, der betyder "adelsmand". 

Ordet brugtes i det feudale samfund som betegnelse for kongens vasaller. Senere betegnede det den store baron, som havde vasaller under sig, men som selv stod umiddelbart under kongen eller kejseren. Titlen har gennem tiden haft forskellige betydninger i de enkelte europæiske lande:

I England blev titlen introduceret af Vilhelm Erobreren for de mænd, som havde svoret ham troskab. Senere gik titlen over til at betegne Overhusets verdslige medlemmer, og er nu en fællestitel for almindelige lorder, der ikke har højere titler. 

I det Tysk-romerske Rige skelnede man mellem friherrer (Freiherr), der var underlagt en lokal landsherres myndighed, f.eks. markgreven af Brandenburg, og rigsfriherrer (Reichsfreiherr), der kun var underlagt kejseren og dermed tillige med deres territorium var rigsumiddelbare (Reichsunmittelbar).

I Danmark blev barontitlen sammen med grevetitlen først introduceret i 1671, da kong Christian 5. ophøjede 31 mænd til grever og baroner. Kongen ønskede at rekruttere en ny embedsadel, som kunne kaste glans over hans hof. Både mænd af de gamle adelsslægter og borgerlige kunne opnå titel af lensbaron, hvis de lod deres jordejendom båndlægge som et lensbaroni. I Danmark blev der som noget unikt skelnet mellem lensbaroner, der var forlenet med et landområde, og baroner, der bar en ren ærestitel. Det samme gjorde sig gældende for lensgrever versus grever.

Sprogbrug 
I Skandinavien kaldes både en friherres kone og hans døtre for friherreinder eller baronesser. I det tysksproglige Europa kaldes friherrens kone Freifrau og hans døtre Freiherrin (ofte forkortet til Freiin).

I korrekt skriftlig omtale placeres titlen på dansk-norsk og tysk mellem for- og slægtsnavnet, uden komma (Fornavn friherre Slægtsnavn). På svensk placeres den oftest foran navnet (Friherre Fornavn Slægtsnavn).

Rangen for både baroner og friherrer kaldes friherrelig stand.

Se også 
Baroni

Adelige titler
Titler i Rangfølgens klasse 4
Baronier
Pontifex maximus

Pontifex maximus er latin og betyder "den største brobygger" og han var en "ypperstepræst". Ordet pontifex kommer af pont- = bro, og suffikset fex af verbet facere = bygge. Kun ypperstepræsten havde ret til at gribe ind i naturens orden ved at bygge bro over Tiberen, der var behersket af en flodgud.

Kongen varetog embedet før den Romerske Republik.

Pontifex maximus var ikke bare en præst og en religiøs myndighed, men også en politisk.
Pontifex Maximus var den øverste af de seks ypperstepræster, pontifikalerne i Collegium Pontificum. Andre medlemmer var Rex Sacrorum, "kongen" af de hellige ceremonier, flaminierne og vestalerne valgt af cooptatio. Antallet af ypperstepræster steg til 15 i det 1. århundrede f.Kr. De sad på livstid.

Ypperstpræsterne førte de "offentlige dagbøger", Annales maximi, der beskrev Roms religiøse traditioner, dogmer og andre forhold som senere lovne i Jurisprudence.

Ypperstepræster var før år 300 f.Kr. valgt blandt adelige, men ved lex Ogulnia kunne også plebejere vælges til embedet.

Efter lex Domitia i år 104 f.Kr. blev ypperstepræsterne valgt af comitia tributa; kun 17 af 35 Roms kvarterer (stammer) kunne stemme. Sulla afskaffede loven, men Julius Cæsar genindførte den som Pontifex Maximus. Senere blev kejseren automatisk Pontifex Maximus og valgte ypperstepræsterne. Kejseren blev endda guddommelig og fik instrumentum regni, håndhævet magt.

Paven som Pontifex Maximus 

Tertullian gav som den første titlen til Pave Callistus 1., og Pave Gregor 1. var den første, der blev indsat formelt. En pontifex var længe en biskop i den tidlige kristendom, og titlen blev i 382 af kejser Gratianus brugt om de kristne biskopper af Rom. Titlen er en af de mange paven fører som den Romersk Katolske Kirkes overhoved og vist den eneste, der går tilbage til hedenskaben.

Ukomplet liste over Pontifices maximi. 
Embedet var under Kongerne af Rom fra 753 f.Kr. til 712 f.Kr.
 712 f.Kr. – Numa Marcius
...
 509 f.Kr. – Papirius
...
 449 f.Kr. – Furius
 431 f.Kr. – Cornelius Cossus
 420 f.Kr. – Minucius
 390 f.Kr. – Follius Flaccinator
...
 332 f.Kr. – Cornelius Callissa
 304 f.Kr. – Cornelius Scipio Barbatus
...
 254 f.Kr. – Tiberius Coruncanius
 243 f.Kr. – Lucius Caecilius Metellus
 237 f.Kr. – Lucius Cornelius Lentulus Caudinus
 212 f.Kr. – Publius Licinius Crassus Dives
 183 f.Kr. – Gaius Servilius Geminus
 180 f.Kr. – Marcus Aemilius Lepidus
 152 f.Kr. – Vacant
 150 f.Kr. – Publius Cornelius Scipio Nasica
 141 f.Kr. – Publius Cornelius Scipio Nasica Serapio
 132 f.Kr. – Publius Licinius Crassus Mucianus
 130 f.Kr. – Publius Mucius Scaevola
 115 f.Kr. – Lucius Caecilius Metellus Dalmaticus
 103 f.Kr. – Gnaeus Domitius Ahenobarbus
 89 f.Kr. – Quintus Mucius Scaevola
 81 f.Kr. – Caecilius Metellus Pius
 63 f.Kr. – Gaius Julius Cæsar
 44 f.Kr. – Marcus Aemilius Lepidus
 12 f.Kr. – Augustus Cæsar
Med kejser Augustus overgik blev embedet til kejserne fra 12 f.Kr. til 382 e.Kr.
Fra 382 e.Kr. har Paverne af Rom besiddet embedet.

Se også 
 Romerriget
 Religion

Embeder i det Antikke Rom
Høresans

Hørelsen eller høresansen er en af menneskets traditionelle fem sanser og vedrører evnen til at høre lyd. Mennesket kan opfatte lyd med frekvenser fra ca. 20 til 20.000 hertz

Høresansen er den første sans, der udvikles, og allerede i sjette måned har fostret en fuldt udviklet høresans. 

I arbejdssammenhænge må man ifølge Arbejdstilsynet ikke udsættes for en vedvarende støjbelastning på over 85 dB. Det giver en forøget risiko for hørenedsættelse, hvad tilfældet i øvrigt også kan være ved at lytte til for høj musik. Det undersøgte Eric L. LePage og Narelle M. Murray blandt andet tilbage i 1998, hvilket de publicerede i "the Medical Journal of Australia".

Referencer

Se også 

 Musik
 Akustik
 HiFi
 Infralyd
Neisse

Neisse eller Neiße kan henvise til flere ting:

Floder 
 Lausitzer Neiße – biflod til Oder på grænsen mellem Tyskland og Polen. Den kaldes også Görlitzer Neiße.
 Nysa Kłodzka – biflod til Oder i Polen. Den hedder Glatzer Neiße på tysk.

Andre steder 
 Nysa (Polen) – polsk by som hedder Neiße på tysk. Historisk placeret i øvre Schlesien.
 Landkreis Spree-Neiße – tysk Landkreis i delstaten Brandenburg

Se også 
 Oder-Neisse-linjen – Grænsen mellem (Øst)tyskland og Polen siden 2. verdenskrig langs Oder og Lausitzer Neiße
Vare

En vare er et objekt som indehaveren (direkte eller indirekte) drager nytte af. En vare har altså en konkret materiel eller tingslig karakter i modsætning til en tjenesteydelse.

Varer kan efter graden af forædling inddeles i råvarer, halvfabrikater og produkter. De kan også inddeles i forbrugsvarer og kapitalvarer. Mange råvarer og handelsvarer handles på standardiserede råvarebørser.

Varer anvendes også som betalingsmiddel i byttehandler og kan dermed udgøre en naturalieøkonomi.

Eksterne henvisninger 
 Varuproduktionen i Sverige 1800-2000 - Portalen för historisk statistik

Mikroøkonomi
Adfærd

Adfærd (fra oldnordisk atferð, jævnfør fornsvensk atfærdh) eller opførsel henfører til et objekt eller en organismes aktioner eller reaktioner, sædvanligvis i relation med omgivelserne/miljøet eller med andre ord verdens stimuli via sanserne. For en psykolog kan adfærd også indbefatte kognition.

I samfundsmæssig henseende angiver ordet en persons måde at være på; handlemåde; ydre optræden.

Se også 
 Kropssprog
 Nervesystemet
 Psykologi

Noter 

 
Psykologi
Politologi
Sensor

En sensor eller føler er en enhed, som reagerer på en fysisk påvirkning (se liste) og som reaktion giver et signal.

De fleste sensorer i dag giver et elektrisk signal fra sig. En sensor er en delmængde af transducerne.

Eksempler på sensortyper:
 lyssensorer
 lydsensorer
 temperatursensorer
 elektricitetsensorer
 mekaniske sensorer
 o.m.a.

De menneskelige sensorer er sanserne.

Se også 
 IEEE 1451

Referencer

Transducere
Nat

Nat er tidsrummet mellem aften og morgen typisk kl. 24:00- 05:00, hvor natten starter.

Natten er astronomisk set tidsrummet fra solnedgang til solopgang.

Det er nat på lidt under halvdelen af Jordens område på ethvert tidspunkt. Når det er nat på den ene side af planeten, er det dag på den anden side. På grund af Jordens rotation om sin akse, er det skiftevis dag og nat, hvilket tilsammen udgør et døgn på 24 timer. Nætterne er kortere om sommeren og længere om vinteren. 

Om efteråret og foråret forekommer jævndøgn, hvor nat og dag har samme længde (forholdet mellem nat og dag er 1:1). Solhverv om sommeren og vinteren markerer henholdsvis den korteste og længste nat.

Jo nærmere man er på Nordpolen eller Sydpolen, desto større er variationen i nætternes længde.

Gennem tiderne har natten primært været det tidspunkt, hvor man hviler sig, fordi arbejde er besværliggjort af mørket. Efterhånden som kunstig belysning er blevet bedre og mere udbredt, er menneskets aktivitet om natten steget og har mange steder haft indflydelse på økonomien.

Selv uden kunstig belysning kan måneskinnet på nogle tidspunkter gøre det muligt til en vis grad at arbejde eller rejse udendørs om natten.

Når nat beskrives i forhold til en ugedag eksempelvis "mandag nat", så betegner det natten mellem denne dag og den næste. Omvendt er eksempelvis julenat natten før juledag.

Natten associeres ofte med fare, fordi banditter og farlige dyr kan skjule sig i mørket. Troen på magi involverer ofte den ide, at magi og troldmænd virker kraftigere om natten. Tilsvarende menes vampyrer og varulve at være mere aktive om natten.

Referencer 
 www.sproget.dk

Tidsenheder
Mega-

Mega er et SI-præfiks og angiver at den nævnte enhed skal multipliceres med 1 000 000 eller 106. Mega angives med symbolet stort "M", mens præfikset milli- angives med lille "m".

I visse informationsteknologiske sammenhænge er en Mega sædvanligvis 1 048 576 = 220, da computere oftest regner i det binære talsystem. Se artiklen om binært præfiks.

SI-præfikser

he:תחיליות במערכת היחידות הבינלאומית#מגה
Alberta

Alberta er en canadisk provins. Den ligger i Vest-Canada. Vigtige byer er blandt andre hovedstaden Edmonton, og Calgary.

Alberta har ca. 4.067.175 indbyggere (2016), dækker 661.848 km², og er således den fjerdestørste af de 10 provinser, både hvad befolkning og areal angår. Alberta blev en provins i 1905.

Økonomien er baseret på olie, og provinsen er den rigeste i Canada. De berømte Rocky Mountains bjerge findes i Alberta og Banff, Jasper og Lake Louise er kendte turistmål.

Skjoldet stammer fra 1907 og blev i 1968 officielt brugt i et flag med blå bund. Skjoldet viser de udstrakte hvedemarker i vest under et Skt. Georgs kors.

Noter
Ontario

Ontario er en canadisk provins. Den ligger i det centrale Canada. Vigtige byer er bl.a. delstatshovedstaden Toronto, Windsor, London og forbundshovedstaden Ottawa.

Ontario har 11.874.400 indbyggere og dækker 1.076.395 km². Provinsen er den af de 10 provinser, der har den største befolkning. Premierminister er siden juni 2018 Douglas 'Doug' Ford fra centrum-højre partiet PC. Ontario blev en provins i 1867, og statens økonomi er den største og vigtigste i Canada.

Geografi 
Støre byer i Ontario
 Brantford - Kingston - Napanee - Ottawa - Rama - Stratford - Toronto - Windsor - Hamilton.

Ontario gennemløbes af Ontario Highway 401, der forbinder Windsor med Quebec.

Der findes desuden flere territorier, som er beboet af oprindelige indianerstammer; Six Nations (1784), Tyendinaga (1793) og Akwesasne (1795).

Danskere i Ontario 
Udover den danske kirke i Toronto findes der også et dansk alderdomshjem i Ontario, der samtidig fungerer som mødested for danskere i området.

Eksterne henvisninger

Kilder
Jetfly

Et jetfly er en flyvemaskine, som drives frem af en eller flere jetmotor(er). 

Mange trafik- og militærfly er i dag jetdrevne, fordi denne fremdriftsform sammenlignet med propelfly giver bedre præstationer med hensyn til hastighed, højde og økonomi. Den nødvendige fremdriftskraft ved vandret flyvning med konstant hastighed bestemmes af luftmodstandens størrelse, hvorfor større flyvehøjde er fordelagtig, fordi luften er "tyndere" (færre antal luftmolekyler per volumen atmosfærisk luft) jo højere oppe i atmosfæren man befinder sig. Enkelte spionfly fløj i højder op til 30 km. 

Almindelige passagerfly flyver normalt i højder over 10 km og typisk med hastigheder omkring 80-90 procent af lydens hastighed (Mach 1), men der har fra sidste fjerdedel af det 20. århundrede været anvendt overlydsfly, hvoraf det bedst kendte overlydspassagerfly er det engelsk-franske Concorde, som havde en rejsehastighed på to gange lydens hastighed (Mach 2). Denne type er imidlertid taget ud af drift, så for tiden findes ingen overlydspassagerfly. Der er adskillige projekter om fremtidige overlydspassagerfly, men endnu ingen, der formodes at komme i tjeneste i de næste mange år. De fleste militære jagerfly kan flyve med overlydshastighed - også kaldet "supersonisk".

Det første turbojetfly var det tyske Heinkel He178 Strahlflugzeug, som fløj første gang 27. august 1939.
Vandflyver

En vandflyver (eller søfly) er et fly, der er i stand til at lette fra og lande på vandet.

Rene vandflyvere opdeles i to kategorier:
 Flyvebåde har et bådformet skrog, hvis underside gør dem egnet til at accelerere fra en vandoverflade.
 Pontonfly har erstattet de normale landingshjul med to eller flere pontoner.

Fly der kan lande på både landjorden og på vandet kaldes for amfibiefly.

Eksempler på vandflyvere 
 Short Sunderland
 Consolidated PBY Catalina
 DHC-6 Twin Otter

Danske vandflyselskaber 
 Nordic Seaplanes

Kilder og eksterne henvisninger 

 Statens Luftfartsvæsen om piloter til søflyvemaskiner
Propelfly

Et propelfly eller propelflyvemaskine er en flyvemaskine, der bruger en eller flere propeller til at skabe den fornødne fremdrift. Denne trækkes rundt ved store omdrejningstal (flere tusinde omdrejninger pr. minut) enten af en stempelmotor eller af en jetmotor, hvis hovedaksel driver propellen gennem en gearkasse. Fly med sidstnævnte fremdriftssystem kaldes for turboprop-fly.

Eksterne henvisninger 
"Umulige" manøvre med én motors propelfly vises (Windows Media Video): Haute-Voltige au Japon (2002)

 

Flyvemaskiner
Gyroplan

Et Gyroplan (eller en autogyro) er et luftfartøj, der ved flyvningen bæres oppe af en rotor, der frit roterer om en næsten vertikal akse. Rotoren er ikke motordrevet, men roterer på grund af fartvinden.

Et gyroplan er en blanding af 1) helikopter og 2) fastvinget flyvemaskine, idet:
 bæreplanet ikke er vinger, men en rotor, (1)
 fartvinden skaber opdriften (2) og
 under flyvning trækker motoren kun en propel til fremdrift. (2)

Spanieren Juan de la Cierva udviklede autogyroen i begyndelsen af 1920erne med en funktionsdygtig prototype C.4 i luften 17. januar 1923. I løbet af de følgende år blev princippet forbedret flere gange indtil model C.19, hvor rotoren kunne startes med motoren, hvorefter forbindelsen hertil udkobledes, så motoren kun drev den fremadrettede propel. Dette muliggjorde at maskinen kunne lette fra meget korte baner. 

Ved tidlige forsøg oplevede Cierva at motorudfald ikke førte til styrt; maskinen 'dalede' blot ned på jorden, som hang den i en faldskærm. Dette fænomen udnyttes den dag i dag ved helikoptere, der ved motorstop kan udføre en såkaldt autorotation og lande nogenlunde sikkert fra lave flyvehøjder. Da et gyroplan kan flyve meget langsomt, kan det nøjes med en meget kort landingsbane: Jo mere hastigheden (airspeed) nærmer sig nul, jo mindre bliver opdriften fra rotoren, og når airspeed er nul, daler gyroplanet lodret. Ved motorstop i større flyvehøjde vil selve landingen blive noget voldsom, men de ombordværende vil sandsynligvis overleve.

I Danmark anskaffede Hærens Flyvertropper 2 autogyroer (Cierva C30 Autogyro IM) i 1936, men blev tvunget til at skille sig af med dem i 1940 af de tyske besættelsesstyrker under 2. verdenskrig. Den ene forulykkede, men den anden blev solgt til en svensker, der fløj den hjem til Sverige. Da tyskerne bestemte at flyvningen skulle eskorteres af fly fra Luftwaffe, benyttede den svenske pilot sin maskines muligheder for at flyve meget langsomt, hvorved eskorteflyene med deres højere flyvehastighed måtte kredse om flyet hele vejen. De måtte endda lande for at tanke undervejs .

Autogyroer af typen Focke-Achgelis Fa 330 uden motor brugtes som svæveplaner af nogle af de tyske undervandsbåde under 2. Verdenskrig. Under overfladesejlads kunne undervandsbåden trække den til vejrs som observationsfly. Det fortælles at man i flere tilfælde glemte alt om gyroplanet, når man skulle dykke hurtigt . I sandhed en uriaspost.
 
Autogyroen er i dag mest set som en lille 1- eller 2-personers hobbyflyvemaskine på grund af den simple teknik og muligheden for at operere fra korte baner.

Referencer

Se også 
 Luftfartens historie

Eksterne henvisninger 

 Flyvesikringstjenestens leksikon 
 Engelsk: What is a Gyroplane?

Rotorfly
Tunnel

En tunnel er en underjordisk passage gennem et bjerg eller under vand, vej eller jernbane.

En tunnel kan være lavet til fodgængere og/eller cyklister, normal gadetrafik, kun motorkøretøjer, jernbanetrafik eller bådfart. Nogle tunneler er lavet kun med henblik på at indeholde vand (f.eks. til vandrør, hydroelektriske formål eller kloakker). Andre er lavet til at indeholde f.eks. kabler til telekommunikation.

Der findes også tunneler, som kombinerer ovenstående.

Den centrale del af et metrosystem, såsom Københavns Metro, føres ofte igennem tunneler. For at gøre krydsninger mulige placeres sporene ofte i forskellige højder. På metrostationer er der typisk gangtunneler, så man kan gå fra én perron til en anden.

På jernbanestationer over jorden er der ofte gangtunneler under sporene, sådan at man kan komme frem til perronerne.

I Storbritannien betegner subway en gangtunnel under en vej.

Blandt de længste vejtunneler i verden er den 24,5 kilometer lange Lærdalstunnelen i Norge og Nordøtunnelen (6,2 km) og Vágartunnelen (4,9 km) på Færøerne som er undersøiske tunneler. Der er også planer om at bygge undersøiske tunneler til Sandoy og Suðuroy på Færøerne. Sandoyartunnilin vil blive knap 11 km lang. Der er også planer om en tunnel fra Sandoy til Skúvoy på 11 km og en fra Skúvoy til Sandvík på Suðuroy, som vil være 17,2 km lang. På Skúvoy vil der være nogle hundrede meter mellem de to undersøiske tunneller. Man talte først om at lave én lang undersøisk tunnel (Suðuroyartunnilin) mellem Sandoy og Suðuroy, men den ville blive godt 26 km lang og det ville blive dyrere end at lave to, hvor de to tunneler kommer op på den lille ø Skúvoy med kort afstand fra hinanden.

Sænkekassetunnelen Øresundstunnelen mellem Kastrup og Peberholm er 3.750 meter lang.
Østtunnelen (8 km) ved Storebælt er for togtrafik.

Tunneler i Danmark og Færøerne

Vejtunneler i Danmark 
Frederikssundsvejstunnelen
Guldborgsundtunnelen
Limfjordstunnelen
Nordhavnsvej
Drogdentunnelen

Jernbanetunneler i Danmark 
Boulevardbanen
Storebæltsforbindelsen
Drogdentunnelen
Metroen L1+2
Metroen L3

Vejtunneler på Færøerne 

Eysturoyartunnilin
Hovstunnelen
Hvalbiartunnilin
Norderøtunnelen
Sandoyartunnilin
Vágartunnelen

Se også 
 Tunnelkonstruktion

Referencer

Eksterne henvisninger 
 July 11 2005, iol: Knights may have travelled beneath citadel  Citat: "...discovery at Cairo's citadel of an underground passageway tall enough to accommodate a mounted horseman...150-metre-long tunnel..."
COMET

COMET eller "Copenhagen Metro Construction Group" er et joint venture-firma, som blev grundlagt i forbindelse med konstruktionen af Københavns Metro. 

COMET bestod af flg. virksomheder:
 Tarmac Construction Ltd.
 Christiani og Nielsen Ltd.
 SAE International A/S
 Ilbau

COMET vandt bygge- og anlægsudbudet for metroens etape 1 og tunneleringsdelen af etape 2. COMET's arbejde omfattede:
 8 km tunnel
 5 km dæmning og højbane
 7 underjordiske stationer
 5 overjordiske stationer
 10 tunnelskakte

Referencer

Se også 
 Ansaldo

Entreprenørvirksomheder i Danmark
Virksomheder i København
Bygge-, konstruktions- og anlægsvirksomheder i Danmark
Vekselspænding

Ved vekselspænding skifter spændingen retning med en vis frekvens eller med "regelmæssig hyppighed". Størrelsen af en vekselspænding angives normalt som en effektivværdi, altså værdien af den effektmæssigt modsvarende jævnspænding. Kurveformen på lysnettets vekselspænding er sinusformet.

Effektivværdien af en sinusformet spænding  er=

hvor  er spidsspændingen (peak betyder spids), dvs. det punkt på sinuskurven, hvor spændingen er højest.

Et eksempel:
Lysnettet i Danmark fører 230 volt vekselspænding. Det er effektivværdien. I virkeligheden når spændingen op på 324 volt i meget korte perioder. Til gengæld er den nul volt på andre tidspunkter. En jævnspænding på 230 volt vil også afsætte 60 watt i en 60-watt pære.

Se også 
 Vekselspænding (3-faset)

Elektricitet
Fregat

En fregat () var i ældre tid et fuldrigget hurtigsejlende orlogsskib, især anvendt som forpost-, depeche- eller konvojfartøj.
De medførte fra 24 til 56 kanoner og havde kanoner i to lag – dvs. på to batteridæk (et åbent og et lukket). En korvet havde kun på ét dæk (åbent).

Mest kendt i Danmark er nok Fregatten Jylland.

I de moderne flåder bruges betegnelsen for orlogsskibe større end korvetter og mindre end destroyere. Typisk vil fregatter være 86-140 m lange, have tonnager på 1.300-3.000 tons og besætninger på 90-300 mand.
Moderne fregatter opdeles i hurtige fregatter (>30 knob), eskortefregatter (25-27 knob) til antiubåds-krigsførelse og patruljefregatter til fredstidspatruljetjeneste. Ofte er fregatter udrustet med en helikopter.

Se også 
 skibstype
 Krigsskib
 Iver Huitfeldt-klassen

Henvisninger/kilder 

 Håndbog for danske Lokalhistorikere
 Rodholm, K: Scandinavian Navies/Nordiske flåder, 1995, Rodholm Publishing, 
 The New Encyclopædia Britannica, 2003, Encyclopædia Britannica Inc.,  
 Brockhaus Die Enzyklopädie, 1999, Brockhaus Leipzig-Mannheim,  

Skibstyper
Krigsskibe
Hall-effekt

Hall-effekten er et fænomen, der optræder i samspillet mellem elektrisk strøm og et magnetfelt: Hvis der går en elektrisk strøm i en tynd leder eller halvleder, som gennemkrydses af et magnetfelt, tvinges de ladningsbærende dele ud mod en af lederens sider. Dette skaber et elektrisk felt og dermed også en vis elektrisk spænding på tværs af den gennemgående strøms retning.

Denne effekt blev opdaget af Edwin Herbert Hall i 1879, mens han stadigvæk var studerende.

Hall-effekt i metaller 
Metaller er elektrisk ledende, fordi mange af elektronerne i metallets atomer kan bevæge sig selv og deres elektriske ladning frit omkring overalt i et (helt) stykke metal – og transport af elektrisk ladning er netop definitionen på elektrisk strøm.

På tegning A til højre ses en flad, rektangulær elektrisk leder (2), kaldet Hall-elementet eller Hall-sensoren, anbragt mellem et par magneter (3), så den gennemløbes af et ensartet magnetfelt (4). En strømkilde (5) sender negativt ladede elektroner (1) gennem dette lederstykke.
Magnetfeltet vil nu afbøje de elektroner, der bevæger sig igennem Hall-elementet, så de tvinges ud mod en af siderne, her opad mod den øverste kant. Det skaber et vist »overtal« af elektroner langs overkanten, som derved bliver negativt ladet (vist med blå farve) i forhold til underkanten (rød farve).
Hvis man vender enten strømmen i Hall-elementet (tegning B) eller magnetfeltet (C), driver magnetfeltet elektronerne ned mod underkanten, som derved får et overskud af elektroner og bliver negativt ladet. Vender man begge dele (D), er det igen den øverste kant, der er negativt ladet.

Hall-effekt i halvledere 
I et stykke eller en flade af P forurenet halvleder transporteres den elektriske strøm af såkaldte huller – populært sagt »fraværende elektroner«, der optræder som positive ladningsbærere. Og kort tid efter opdagelsen af Hall-effekten i metaller fandt man ud af, at ladningen langs kanterne af et Hall-element af et halvledermateriale får en polaritet modsat, hvad man ser hos et element af metal, ganske som om strømmen bestod af positivt ladede partikler, der bevægede sig rundt i kredsløbet modsat de negative elektroners retning.

Teori 
Den spænding, som dannes hen over en leder ved Hall-effekten, kaldes Hall spændingen og er givet ved

hvor I er strømmen hen over lederen, B er det påførte magnetfelt, t er lederens tykkelse, e er elektronens elementarladning og n er ladningsbærertætheden. En ladningsbærer er en entitet, som har ladning og kan transportere denne - typisk en elektron. Men det kan også være fx et hul (fraværet af en elektron, hvor der normalt er en). Udtrykket for Hall spændingen er gældende, når der kun er én type ladningsbærer i spil.

Se også 
 Kvante Hall-effekten

Eksterne henvisninger 

 The Hall Effect 

Elektrodynamik
Transducere
Dagens artikel
Tang (alge)

Tang eller makroalger er en samlebetegnelse for flere forskellige grupper af større, flercellede marine alger.

Betegnelse "tang" bruges om arter fra disse grupper af alger:
 Rige: Stramenopila eller Chromista
 Alle større flercellede arter i dette rige, herunder brunalger
 Rige: Planter
 Rødalger
 Grønalger
Desuden opfattes Almindelig bændeltang som værende tang, bl.a. qua navnet. Planten hedder også "Ålegræs" og hører til blomsterplanterne, og er altså slet ikke en alge.

Anvendelser 
Tang blev traditionelt brugt som gødning, enten ved at blive lagt i kompost, eller ved at blive pløjet direkte i marken.

Flere arter af tang bruges i dag indenfor produktion af fødevarer, og finder også en vis anvendelse indenfor energiproduktion, forureningsbekæmpelse og medicin.

Anvendelsen af tang i dagligdagen, har siden industrialiseringen virkelig tog fat og frem til 2010, været en overset mulighed, i det danske køkken. Hvis man her ser bort fra nori plader, som er de traditionelle plader som sushi laves med.

I 2010 begynder de første danskere for alvor igen, at få øjene op for tang, og udviklingen er forsat frem til i dag. En udvikling der i høj grad skyldes kok og kostvejleder Anita Dietz. 

I dag er tang fra Danmark, en del af langt de fleste helsekostbutikkers sortiment

Yderligere ses en stor udvikling i brugen af både frisk og tør tang, på de finere danske restauranter.

Indhold 
kostfibre

Især brunalger indeholder masser af kostfibre, over 50% er påvist, i sorter som blæretang og savtang. 

Fedt / Triglycerider 

Tangs indhold af fedt overstiger aldrig 4%, ligeledes er indholdet af de eftertragtede omega-3 fedtsyrer godt repræsenteret. Dette er også grunden til, at fisk indholder omega-3, netop fordi at de spiser mikroalger (i daglig tale bare alger) og makroalger(tang).  

Vitaminer og mineraler  

De vigtige byggesten for kroppen, vitaminer og mineraler er tang rige på, en tommelfingerregel er, at tang indeholder imellem 10 og 100 gange så mange vitaminer og mineraler som frugt og grønt.       

Umami 

En af hovedårsagerne til at bruge tang i madlavningen, er den, til tider, meget eftertragtede umamismag. Især hos veganere er dette meget efterspurgt, da umami smagen fra kød, ikke er en mulighed.

Kilder og henvisninger

 

Alger
Skøjteløber

Skøjteløber kan henvise til flere artikler:

Skøjteløber (person) – en person, som står på skøjter
Skøjteløber (insekt) – et dyr, et insekt