alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Златна нива

Златна нива е село, разположено в Североизточна България. Намира се в община Каспичан, област Шумен.

География 
Селото е разположено на 4 км северозападно от град Плиска, на 2 км югозападно от село Върбяне, и на 6 км северозападно от село Царев брод. Южно от селото има множество мегалити – Девташлари (Менхири).

История 
Селото е основано през 19 век от дружина хайдути и войводи.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Култура 
 Читалище „Васил Левски“
 ЦДГ „Червена шапчица“.
 НУ „Свети Климент Охридски“

Религия 
В селото има два храма:

 Църква „Света Параскева“ – построена през 1941 година. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар.
 Джамия

Редовни събития 
Празникът на с. Златна нива се чества на Свети Дух – първия ден (понеделник) след Петдесетница. По тази причина няма установена точна дата, тъй като празникът е подвижен.

Източници

Външни препратки 
 Местоположение – Уикимапия

Села в област Шумен
Населени места в община Каспичан
Каспичан (село)

Каспичан е село в Североизточна България. То се намира в община Каспичан, област Шумен.

География 
Село Каспичан е разположено непосредствено до южната част на град Каспичан.

Редовни събития 
Празникът на селото се отбелязва всяка година на 9 май.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Забележителности 
Православен храм „Св. Илия“ от средата на XIX век.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каспичан
Марково

Името Марково носят три български села:

 Марково (Област Пловдив)
 Марково (Област Стара Загора)
 Марково (Област Шумен)
Векилски

Векилски е село в Североизточна България. То се намира в община Никола Козлево, област Шумен.

История 
Старото име на селото е Печели, но то е преименувано в памет на майор Георги Векилски (1882 – 1918).

По турско време, редовната турска войска се е намирала до чешмата край селото. Има каменни корита за поене на добитъка. Нередовната турска войска/башибозук/ се е разположила на територията на сегашното село заедно с жените и децата си. По време на Руско-турската освободителна война сражения в селото не е имало. Турската редовна войска се е изтеглила преди пристигането на руснаците. Заедно с нея се изтегля и башибозукът, като изоставя голяма част от къщите. Тези къщи са били заети само от българи. В резултат на това населението в селото е само българско. Съседните села Пет Могили, Зърнево, Орляк са с предимно турско население.

Знаем, че в селото е имало казашка част, но дали е било по време на Руско-турската война или по време на Втората световна, не знаем. Имало е неприятен инцидент с една от жителките на селото. В най-добрите си години селото е наброявало към 1500 жители.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Никола Козлево
Красен дол

Красен дол е село в Североизточна България. То се намира в община Никола Козлево, област Шумен. До 1934 година името на селото е Чанакчие или Чанакчи.от ноември 2019година,кметски наместник е Десислава Стоянова.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има голям и красив православен храм, който носи името „Свето Рождество Богородично“. Построен е през 1941 г. В последните десетилетия е занемарен. Свещеник на селото е протойерей Андрей Стефанов от град Нови пазар.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Никола Козлево
Крива река (област Шумен)

Крива река е село в Североизточна България. То се намира в община Никола Козлево, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото въпреки малкия брой православни християни има православен храм „Св. Параскева“, който е построен 1936 г. През 2009 г. той беше основно реконструиран със съдействието на община Никола Козлево. Председател на църковното настоятелство е иконом Андрей Стефанов от гр. Нови пазар.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Никола Козлево
Никола Козлево

Никола Козлево е село в Североизточна България. Административен център на община Никола Козлево, област Шумен.

История 
Това е едно малко село в Лудогорието. В миналото се е наричало Дживел, но по-късно е кръстено на името на книжовника и революционер Никола Козлев. Селото е било обитавано от славяни, прабългари и мюсюлмани. Черкезите се изселват в Турция.

През 1881 г. прадедите на сегашните български жители на Дживел започват да идват от село Гюдюлери (днешното Черепово, Хасковска област). Дживел става чисто българско село.

Като виждали, че околните български села имат училища, дживелци решили да основат училище и в своето село. Помогнали им околийските просветни власти. И есента на 1882 г. Училището е разкрито в здание, собственост на общинския съвет. Първият учител бил Димитър Кърклинеца, а годишната му плата била 200 лв., осигурявана от селяните.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Селото е с преобладаващо православно население. Храмът „Св. Вмчк Димитър“ е построен през 1913 г. Стените му са от дялан камък. Иконостасът му е един от най-хубавите в областта. През 2008 г. храмът беше основно реконструиран с помощта на община Никола Козлево. На храмовия празник – 26 октомври /Димитровден/, църквата беше преосветена от Варненско-Великопреславски митрополит Кирил. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар.

Редовни събития 
На 24 май всяка година се провежда традиционният събор в селото.

Личности 
Починали в Никола Козлево
 Дочо Михайлов (1895 – 1926), български революционер от ВДРО, ДРО и БКП

Източници

Външни препратки 

Села в област Шумен
Населени места в община Никола Козлево
Пет могили

Името Пет могили носят две български села:

 Пет могили, област Сливен
 Пет могили, област Шумен
Цани Гинчево

Цани Гинчево е село в Североизточна България. То се намира в община Никола Козлево, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
На 9.02.2009 г. Варненско- Великопреславският митрополит Кирил направи първа копка на бъдещия православен храм, който ще носи името „Св. Богородица- Достойно есть“. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар.
На 1.09.2011 Варненско – Великопреславският митрополит Кирил освети новопостроената православна църква.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Никола Козлево
Беджене

Беджене е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

По последни данни в селото живеят едва 6 души (2021 година).

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Паметник на Св. св. Кирил и Методий.
Паметник на жителите от селото загинали в Балканската и Първата световна война.

Редовни събития 
Събор на 24 май.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Войвода (село)

Войвода е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен. Старото име на селото и по времето на Османската империя е било Войвода́, с ударение на последната сричка.

История 
На базата на наличната информация се счита, че в района на Войвода през Античността се намира римската укрепена пътна станция Динискарта, охранявала пътя от Сексагинта Приста през Абритус към Марцианопол и Одесос.

През 1814 г. за селото свидетелства посетилия го офицер от военноинженерните войски на Френската империя капитан-инженер Франсоа-Даниел Томасен Той съобщава името му като Паша Кьой.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има православен храм „Св. Вмчк. Димитър“. Построен е през 1899 г. Не е в добро състояние. Свещеник на селото е прот. Андрей Стефанов от гр. Нови пазар. На по-малко от километър от селото се намира античната крепост Динея. Крепостта е частично възстановена.

Личности 
 Симеон Инджев (1898-?), български полковник, офицер

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Жилино

Жилино е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Зайчино Ореше

Зайчино Ореше е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

География 
Климатът е умерен с морско влияние. Около селото има горски масив и обработваема площ, подходяща за развитие на селско стопанство и животновъдство. Това дава предпоставка за развитие на този район. Близостта на град Варна и магистрала Хемус създава добри инфраструктурни връзки.

История 
Преди селото се е казвало Таушан Козлуджа. Таушан се нарича и един хълм в околността на селото. Има 14 моста и е много красиво. Около р. Крива река има много гъби, които са ядливи. Има и специална поляна за охлюви.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Обществени институции 
В селото има Клуб на пенсионера, Църковно настоятелство към православен храм „Св. Иван Рилски“ и читалище Христо Ботев. В църковно отношение селото е обгрижвано от ик. Димо Костов и прот. Андрей Стефанов, които живеят в гр. Нови пазар.

Културни спортни и природни забележителности 
Добре развита читалищна дейност с наличие на младежки танцов състав Младост и женска певческа група за автентичен фолклор и група за стари градски песни. Има футболен клуб „Герой“, представящ се твърде добре в аматьорската лига.

Редовни събития 
Всяка година на 1 ноември има сбор.

Други 
Към селото имат интерес от страна на чуждестранни инвеститори.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Избул

Избул е село в Североизточна България, област Шумен, община Нови пазар. Старото му име е Теке Козлуджа. Наречено е на името на кавхан Исбул държавник и пълководец с изключителни заслуги в развитието на държавата по време на хановете Маламир (831-836) и Пресиан (836-852).

География 
Намира се в северната част на Плисковското поле, непосредствено до най-южните части на Лудогорието, на 25 км северно от Шумен, на 8 км от Плиска, на 12 км от Нови пазар и 80 км от Варна.

Заема площ от около 1 кв. км. На север от селото са горските масиви Бешбунар, Чифлишката гора, Сърта томбаджика, които са част от платото Самуиловско възвишение. На юг, изток и запад землището на селото е равнинно.

Тук е намерен мраморени триумфален надпис, увековечаващ победите над Византия. Колоната има надпис: „+ Крепост Вукелон.” и е служила за паметник на победата над крепостта Вукелон, която днес се намира в село Маточина, община Свиленград, област Хасково. Липсва първият ред от надписа. Колоната се намира в Шуменския исторически музей.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
Селският събор е на 2 август – Илинден.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Памукчии

Името Памукчии носят две български села:

 Памукчии, област Стара Загора
 Памукчии, област Шумен
Правенци

Правенци е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.
Върбяне е село в Североизточна България. То се намира в община Каспичан, област Шумен.

История и археология 
На възвишението между селата Правенци и Върбяне през 1986 г. при
строежа на водохранилище е открит е и отчасти унищожен ранносредновековен некропол с 13 гроба, които са частично проучени.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Преселка

Преселка е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

География 
Черноземни почви.

История 
Първоначално населението на село Преселка е било предимно от етнически турци. Старото име на селото е Гьочерикьой. С течение на времето там се заселват две семейства от Тракия, а след това и хора от Софийско, Пловдивско, Търновско и други райони на България. Постепенно селото се превръща в средище на десетте околни села, като там се е извършвала търговия на животни и земеделски култури.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници

Външни препратки 
Информация за село Преселка

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Сечище (област Шумен)

Сечище е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

История 
Край селото при чешмата Сатма чешмеси е намерен известният Сюлейманкьойски надпис - значим български епиграфски паметник от времето на кан Омуртаг.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Стоян Михайловски (село)

Стоян Михайловски е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен. Старото име на селото е Кайкъ Кьой.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
 Станка Николова Георгиева - историк и педагог, лауреат на орден „Св. св. Кирил и Методий“– III степен.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Тръница

Тръница е село в Североизточна България. То се намира в община Нови пазар, област Шумен.

По местна инициатива името на селото е променено от османското Чалъклар на Тръница.

География 
Това малко българско село се намира в Лудогорието на 25 километра североизточно от Нови пазар. То е с южно изложение, на припек и оцедливо място. В най-ниската част на склона минава река, която няма име. Тази река разделя селото от селските гробища.

Културни и природни забележителности 

Някога селото се намирало между двете могили, върху старо римско, после турско селище. Двете могили са били свързани с път. И до днес в нивите се намират парчета от точена керамика а понякога и монети. За голямата могила се носи легенда, че в нея има заровено златно момиче, което тъче със златен стан. Трябва да се качиш на върха, да легнеш по очи, да допреш ухо у земята и да затвориш очи. Чуваш как равномерно трака стана на момичето. Всъщност чуваш ударите на собственото си сърце. Някога в южната страна на могилата, която е по полегата е имало дупка но с течение на времето се е запълнила и заличила. Стари хора разказват, че говедар се решил да влезе и да види какво има в могилата. Събрали се хора, вързали го с едно въже за кръста и той влязъл. Дупката не е вертикална или хоризонтална а косо към могилата. Когато излязъл не успял да каже нищо. Бил онемял. Явно е бил и неграмотен. Така голямата могила не издала тайната си. А момичето тъче ли, тъче.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Нови пазар
Имренчево

Имрèнчево е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

История, археология и устни предания

Древност и Античност 
След археологически разкопки на 3 км северозападно от селото в местността Чукур чешме, до каптаж между
два притока на река Врана, Ана Радунчева разкрива селищна могила от неолита и халколита с диаметър 100 на 120 м и височина до 7 м.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Кочово

Кочово е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

География 
Спирка на жп линията Варна-София на път за Търговище, само на няколко минути от село Хан Крум (село).

История 
Кочово е старо българско селище, което вероятно е съществувало още през Средновековието. В землището му има следи от ранновизантийски кастел (малка крепост), датиращ от перода 5-6 в. За пръв път под името Катошева, селото се споменава в подробния регистър на доганджиите (соколари) от 1477 г., където е записано като „Село Катошева, спадащо към Шумну“ (Шумну – дн. Шумен). До 1878 г. селото носи името Кьотеш.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
 Събор на 24 май

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Миланово

Името Миланово може да се отнася за:

 българските села:
 Миланово (Област София)
 Миланово (Област Шумен)
 сръбското село
 Миланово (община Враня)
Мокреш

Името Мокреш носят две български села:

 Мокреш, област Монтана
 Мокреш, област Шумен
Мостич (село)

Мостич е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Осмар

Осма̀р е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

География 
Селото се намира в югозападната част на полите на Шуменското плато. Разположено е на полегат склон върху чернозем. На югоизток селото граничи със землищата на селата Троица и Хан Крум, на юг граничи със землищата на село Миланово, на югозапад със землищата на гр. Велики Преслав и на северозапад със землищата на с. Кочово. В околностите му в миналото са се отглеждали хиляди декари висококачествени лозя. През селото минават два ручея, в миналото пълноводни. Карстовите скали над селото са обиталища на колонии от прилепи. В близост е резерватът „Букаците“

История 
Теренно обхождане на територията на Шуменско плато през 2007 локализира селище от халколита, на 1,5 км югозападно от селото в местността Карабалар. Днес то е напълно унищожено. Подобно е съдбата на второто разкрито селище от халколита, на 3 км югозападно от селото и на 100 м от брега на река Врана.

През 1957 г. в местността „Осмарски боаз“ са открити фрагменти от тракийска керамика, парчета от глинени съдове, украсени с вълнообразни линии, късове от мазилка на землянки със запазени отпечатъци, върхове от стрели, палешник от желязо във формата на триъгълник и др., което доказва съществуване на селище, наречено „Зелениград“, датиращо от IV в. пр. Хр. и е съществувало до XII-XIV в.
Според Карел Шкорпил в „Осмарски боаз“ има следи от две скални църкви – „Диреклията“ и „Костадинов манастир“, гробници и византийски монети. Скален средновековен манастир от 12 – 14 век със силно повредени стенописи. Църква от средата на 19 век с икони от местни майстори – вероятно на Христо Беделев. Селото е едно от най-богатите в Североизточна България. Прочуто е с произвежданото в него вино „Пелин“. Пет-шест семейства изнасят вино още преди Освобождението. Селото опитва да възроди винопроизводството и пази търговската марка на „Пелин“.

В селото и региона битува легенда, че когато кан Крум заповядва да бъдат изкоренени лозята, запазва за лично ползване насажденията в района на Осмар. С това хората обясняват превъзходните качества на произвеждания там „Пелин“, твърдейки, че се произвежда по рецепта и технология, останали от времето на Първата българска държава.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Забележителности 
 Осмарски скални манастири

Култура 
Народно читалище „Съгласие – 1882“ е основано на 2 февруари 1882 г.

Редовни събития 
Всяка година на 21 май се чества празника на селото.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Троица

Троица е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

География 
Селото се намира в югозападната част на полите на Шуменското плато. През селото минава ручей, в миналото пълноводен и с множество водни мелници.

История 
В центъра на селото се намира църквата „Света Троица“.

В Троицкия боаз, на 2,5 км северозападно от село Троица, в скала с името „Мамил таш“ е оформен скален манастир. Тук е открита плоча със славянски надпис ("писах аз граматик Андрея, месец априля…" следва годината, силно нечетлива). Близо до надписа са изрязани изображения на човек, брадва и кръст. В същия боаз е открит още един скален манастир, състоящ се от две отделения със запазени жлебове по пода и стените.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
Починали в Троица
 Спиро Хаджиев (1873 – 1945), български революционер от ВМОРО

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Хан Крум (село)

Хан Крум (до 1899 г. – Чаталар, Чатали) е село в Североизточна България. То се намира в община Велики Преслав, област Шумен.

История 

До 1899 г. селото носи името Чаталар, след което е преименувано на Цар Крум. От 1977 г. то носи името Хан Крум.

Според някои археолози на мястото на селото през IV в. се намирала столицата на остготите начело с Улфила или най-малко крупен техен център, за което говорят откритите тук богати готски накити и други археологически находки.

Разкопани са няколко късноантични църкви. Две от тях, строени последователно една върху друга, са непосредствено на север от стената на по-късния аул. Първата еднокорабна, датирана към IV век, като в нея са запазени едни от малкото откривани в България раннохристиянски изображения на човешки лица. Втората църква е по-голяма и е строена през V до първата половина на VI век. Известна е и трета църква от този период под могила в аула, която не е проучвана подробно. Към 2018 са налице археологически сведения за още две новоразкрити църкви в този район, с което общия им брой достига пет.

Край селото е открит прабългарски дворец (Аул на кан Омуртаг) с останки от мост над Голяма Камчия, чието построяване се отнася към строителната дейност на кан Омуртаг, въз основа на Чаталарския надпис. Аулът е архитектурно произведение на Плисковско-Преславската култура.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Хан-Крумски скален манастир 

Разположен е в близост до селото, в западния склон на Калугеровия боаз. За неговото изграждане е използвана естествена пещера, която допълнително е дообработена. Изкачването до него се извършва по изсечена в скалата вита стълба.

Други 
Селото има жп гара на линията София-Варна. Оттук е съществувало разклонение за Велики Преслав, което не се обслужва.

В селото има винозавод и спиртоварна за ракия, като двете напитки с високо качество са традиционни за селото и околностите му.

Спорт 
Футболният отбор на селото се нарича „Локомотив“ (Хан Крум). Той е отбор от ОФГ, завършил на трето място в крайното класиране за 2010 г.

Литература 
 Тодор Балабанов. Отново за готите и епископския център от IV-V в. до с. Хан Крум, Шуменско. – Във: Великотърновският университет „Св. св. Кирил и Методий“ и българската археология – 1. Велико Търново, УИ „Св. св. Кирил и Методий“-Велико Търново, 2010.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Велики Преслав
Бял бряг

Бял бряг е село в Североизточна България. То се намира в община Смядово, област Шумен.

История 
Преди селото се е намирало на по-ниско и е било заливано от прииждащите води на река Камчия в близост. Затова селото се премества и до днес на настоящото си място. Само дори преди десет години реката отново е заляла селото (на 5 юли 2005 г.).

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Смядово
Желъд (село)

Желъд е село в Североизточна България. То се намира в община Смядово, област Шумен.

География 
Намира се на 45 км от град Шумен, в близост до река Камчия. В селото има 1 магазина и 1 кръчма. Селото има жп спирка по линията Шумен-Комунари, на която дневно спират по 4 пътнически влака-2 в посока Шумен, и 2 до Комунари. Особено подходящо за селски туризъм. 2 км от Гюрлата - село Арковна; 20 км от язовир Цонево.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Смядово
Кълново

Кълново е село в Североизточна България. То се намира в община Смядово, област Шумен.

География 
Селото се намира на 5 километра североизточно от гр. Смядово. През него минава третокласен път, свързващ Шумен, Айтос и Бургас.

История 
Относно миналото на селото налице са археологически сведения за една селищна могила от халколита, днес наричана „Рачова могила“. Тя е с диаметър 80 м и височина 10 м и е разположена на 300 м източно от селото, в местност Назлъмовите кладенчета, между Голяма Камчия и неин приток.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
В село Кълново е израснал Янко Русев, който е световен шампион по вдигане на щанги.

Културни и природни забележителности 
В Кълново има доста могили.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Смядово
Ново Янково

Ново Янково е село в Североизточна България. То се намира в община Смядово, област Шумен.

География 
Село Ново Янково е разположено покрай р.Камчия между селата Янково и Черни връх. Отстои на около 40 км от гр. Шумен и на около 100 км от гр. Варна. Населението наброява 120 души. В района на населеното място и съседните села няма производствени предприятия, затова околната среда е чиста.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Смядово
Янково

Янково е село в Североизточна България. То се намира в община Смядово, област Шумен.

География 
Село Янково се намира на 9 км североизточно от Смядово. През него минава третокласен път, свързващ Шумен, Айтос и Бургас.

Населението е около 700 души. Състои се предимно от българи, турци и роми. Една част от населението са преселници от търновския край, а друга от Кърджали и Анадола. Има около 524 къщи. Естественият прираст е отрицателен.

История 
Налице са археологически данни за селище от халколита, с площ 3 дка, разположено на 1 км от устието на река Брестова.

Янково се намира в живописна местност с богата флора и фауна, поради което тук са живели тракийски племена, за което съдим по откритите в близост до селото древни тракийски гробници. Там са изровени тленни останки с доспехи и колесница. В територията на селото са открити и монети доказващи византийско влияние. Има останки от манастир, който се предполага, че е разрушен през османското владичество.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Една част от населението са християни, а друга изповядва исляма. В селото има православен храм „Св. вмчк Димитър“, както и джамия.

Културни и природни забележителности 
 Храм „Св. вмчк Димитър“ в с. Янково, Шуменско.

Личности 
 Йордан Цанев (р. 1933), български политик от БКП

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Смядово
Белокопитово

Белокопитово е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

География 
Белокопитово отстои на 11 km от областния център Шумен. Освен с града, селото граничи със землищата на Панайот Волово, Струйно, Градище и Лозево. Релефът е предимно равнинен, като селото е разположено по северния склон на Шуменското плато. Белокопитово се намира на пътния възел между Европейски път Е772 и Европейски път Е70 в участъкът между направленията Варна – София – Букурещ. На 3 август 2015 г. е открит за движение участъкът Панайот Волово-Белокопитово от АМ „Хемус“ – от km 337+302 до km 342+200.

История

Античност и Средновековие 
Счита се, че в северозападна посока от днешното селище в местността, известна като „Тодор бунар“, е съществувало праисторическо и ранносредновековно поселение. По време на спасителни археологически проучвания е установено, че обектът е обитаван по време на късната бронзова епоха и средновековието.

Ново време 
През османския период от 1865 до 1880 година селото е с черкезко население, намира се в местността „Бобищата“ и носи името Кауклии. Съществуват две предположения за произхода на това название – от черкезкото племе кауци или от османската дума каук, означаваща „чалма“. През втората половина на XIX век селото се е състои от около 20 черкезки семейства и от две семейства на българи – тези на Иванчо Графа и дядо Тодор. Според устната традиция Иванчо Графа разработва хан на пътя Шумен-Русчук, наричан Кауклъ аанъ, като ханджията Иванчо съхранявал и пренасял парите на местни търговци. Според легендата, другият българин в селото дядо Тодор дори бил войвода на хайдушка дружина и направил чешма с каменни корита, наречена Тодор бунар. 

След Руско-турската война през 1877 – 1878 г. и едва месеци след Берлинския конгрес в крепостта Шумен влиза генерал Сергий Белокопитов. Той минава през село Кауклии на 5/17 юли 1878 г. на път за Шумен и в тази връзка селището днес носи неговото име. Съгласно клаузите на Берлинския договор от 1878 г. черкезите се изселват от Българско.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
 28 август – празник на селото

Личности 
 Христо Герчев, учител в селото, 1901 – 1902;
 Иван Абаджиев, Треньор на България за ХХ век, живял в селото след пенсионирането си.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Благово

Името Благово носят две български села:

 Благово (Област Шумен)
 Благово (Област Монтана)
Васил Друмев (село)

Васил Друмев е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен. Носи името на видния българин Килимент Търновски (световно Васил Друмев) (1840 – 1901).

История 
Старото име на селото е „Горен Инджик“. В юбилейния сборник „Българското село", 1930 г., София, с. 462 за селото е дадено следното описание: "Името си носи от многото чифлици, които някога имали отделни хора и ги наричали „иджии“ – лакоми хора. Днес население българско. В околността конусообразни могили, неразкопавани. Намира се на изток от общинския и околийския център. Лоши междуселски пътища".

От 1922 г. селото е било в състава на община Долен Иджик (дн. с. Илия Блъсков).

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Други 
Празникът на селото е 6 май – Гергьовден. Тогава е и сборът на селото.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Васил Друмев
Вехтово

Вехтово е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

География 
Селото се намира на 18 км от град Шумен.

История 
Археологическите обследвания разкриват селищна могила от средния и късния халколит и антично късноримско селище, с диаметър 70 на 80 м и височина 6,5 м. Те са разположени в местността Енерле на 2 км северозападно от селото, на възвишението Малтепе.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
В селото се изповядват две основни религии: Ислям и Християнство

Редовни събития 
Редовно в селото се празнуват юбилеите на читалище „Пробуда“.

Празнуват се празниците на българи, турци и роми. Това са празници като „Бабинден“ и „Великден“ и др. Обикновено на Великден се правят състезания за чупене и боядисване на яйца. На Коледа минават коледари по къщите и пеят коледарски песни и отправят пожелания към стопаните.

Източници

Външни препратки 
 Вехтово в Уикимапия

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Дибич

Дибич е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен. Наречено е на руския пълководец Иван Дибич-Забалкански.

География 
Намира се на 8 km южно от град Шумен. Първа жп спирка след Шумен по клоновата жп линия Шумен-Комунари, клон на главната линия София-Мездра-Плевен-Г. Оряховица-Варна. Следващите спирки на влака са съседните села Радко Димитриево и Ивански, и град Смядово.

Селото е разположено на най-ниските тераси на Провадийското плато.

История 
През османския период селото носи името Касаплар.

През периода 1933–1945 в селото работи птицевъдно дружество „Ярка“.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Обществени институции 
 Читалище „Развитие-1897 г.“, към което има състав за народни танци „Лудоселци“.
 ОУ „Никола Й. Вапцаров“ – Първоначално училището нямало своя сграда, а децата са учили в отделни частни къщи, т.нар. селски дюкяни. На 7 октомври 1928 година се полагат основите на сегашната сграда. През 1931 година тя е завършена и първоначалното училище и прогимназията се сливат в едно училище. Сградата прави впечатление със своята архитектура и функционалност. Училището е със статут на средищно, в което се обучават ученици от село Дибич и още осем съставни села. С помощта на МОМН училището разполага с училищен автобус.

Редовни събития 
Ежегодно провеждани празници:
 Бабин ден
 8 март – Международен ден на жената
 май – „Дни на моето родно село“
 1 юни – Ден на детето
 Коледа
 Нова година

Източници

Външни препратки 
 Уебсайт на училище „Никола Й. Вапцаров“

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Друмево

Друмево е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен. Старото име на селото е Аптаразак.

География 
Селото е разположено на Провадийското плато на около 25 км югозападно от град Шумен. То е разположено приблизително по средата на един от най-кратките маршрути свързващи Шумен с Провадия. Въпреки това обаче връзката му с областния и общински център е изключително лоша. Основният път от години е неподдържан и на много места са се образували слачища. Природата около селото е много красива. Край селото има язовир, който е частна собственост.

История 
До края на 19 век селото е населено от турци. Състояло се е от две села: Желез и Аптаразак. В първото десетилетие на 20 век тук пристигат първите българи. Основно това са хора, тръгнали от Севлиевски, Търновски и Габровски села. Купуват къщи от местното население. Турците ги приемат приятелски и заживяват мирно и спокойно до наши дни. Празнуват заедно християнски и мюсюлмански празници. Българите със собствени средства и труд построяват храм „Успение Богородично“. До края на петдесетте години на 20 век в селото има две турски и едно българско училище. Между тях съществува надпревара за творчески изяви на учениците. Много от турчетата учат в българско училище по желание на родителите им.

От 1960 г. в селото остава едно училище – ОУ „Христо Ботев“, в което се учат българи, турци и роми.

В читалището се води интензивен живот. Има самодеен театрален състав, детски хор и библиотека.

През 1970 г. се построява ново читалище с голям салон за кинопрожекции и други общоселски събрания. Разширява се е и библиотеката.

Така наречената „Здравна служба“ е сграда, в която има лекарски кабинет, стоматолог, за кратък период от време и родилно отделение.

Налице е амбицията всяко семейство да изучи детето си. Така всеки млад човек остава да живее там където е завършил образованието си.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото има функционираща целодневна детска градина. Обединеното училище в населеното място предоставя общообразователна подготовка за ученици от начален и прогимназиален етап на основно образование, общообразователна и професионална подготовка за ученици от първи гимназиален етап на средно образование. ОбУ "Христо Ботев" в село Друмево е средищно, с целодневна организация на учебния ден за ученици от Друмево и от околните села. Забележителности са добре поддържаните църква и джамия и красивата чешма в центъра на селото.

Редовни събития 
Общоселският събор се провежда в средата на август и по точно на 15 август

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Ивански

Ива̀нски е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

География 
Село Ивански е разположено на 16 км югоизточно от Шумен.

История 
Теренни обхождания по средното течение на Камчия разкриват селищна могила от втората половина на халколита, с диаметър около 120 м и височина 12 – 15 м, разположена върху естествено възвишение в циганската махала на селото. В землището на селото е разкрита и тракийска гробница.

Старото име на селото е Злокучане.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
В селото се изповядва източното православие. Храмът носи името „Света Троица“ и е построен през 1912 г.

Обществени институции 
В селото има читалище с библиотека.

Културни и природни забележителности 
 Уникална тракийска могила в близост до главния път. Гробничният комплекс се състои от две гробници, едната от които напълно запазена в оригиналния си вид. Датират се от последната четвърт на 4 век пр.н.е.
 Манастирът „Св. св. Петър и Павел“ е разположен в местността „Манастирите“ между шуменските села Ивански и Златар. Той е построен на мястото на стар манастир от римско време, който е бил разрушен с идването на турците през 14 век. В началото на миналия век на това място не е имало гора. Там имал нива местният земеделец Рачо Калоянов. Според някои разкази той бил бездетен, според други имал деца – близначета, които починали. Взел си хранениче – момиче, което също починало. А нивата не раждала, независимо какво сеели – било царевица, жито, боб... Местната пророчица Бона Велинова казала на Рачо, че нивата не дава плод, защото е на мястото на бивш манастир, точно върху манастирския храм. Той бил неверник, но след като сънувал три пъти подред един и същи сън, в който някой го подканвал да дари нивата си за манастир, защото иначе ще умре – той повярвал на знамението. И дал нивата си, за да се построи манастира. Събрали се местни християни, с наличните си средства – коне, волове, каруци – докарали материали, забили на мястото един кръст и започнали да копаят. Разкопали нивата и наистина намерили каменните основи на старата църква. Построили параклис. По-късно събрали пари и издигнали нова църква, а намерените стари основи с надпис положили в основата ѝ. Годината била 1937.

Редовни събития 
 Сборът на селото се провежда през последната неделя на октомври.

Личности родени в Ивански 
 Иван Драгоев (политик) (1912 – ?), български политик от БКП
 Янко Русев (р. 1958), български щангист, олимпийски шампион
 Славчо Вълчанов Славов (1940 – 2013), професор богослов-библеист

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Илия Блъсково

Илия Блъсково е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен. Старото име на селото е Долен Иджик.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
 Читалище с библиотека и самодеен ансабъл за автентичен фолклор. В сградата на читалището е разположена здравната служба и пощата.
 Над селото в посока село Дибич има изграден ретранслатор за програма „Христо Ботев“ на БНР.
 Защитена местност „Дъбовете“. Намира се западно от селото в близост до ретранслатора. Обявена е през 1978 г. за природна забележителност включваща група от 47 вековни дървета от вида летен дъб на възраст между 100 до 200-годишни, разположени на площ от 0,5 хектара. През 2003 г. е прекатегоризирана в защитена местност с площ от 1,29 хектара.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Кладенец (пояснение)

Кладенец може да се отнася за:
 кладенец – източник за добив на течност от земята
 воден кладенец – източник на вода
 нефтен кладенец – източник на нефт
 село Кладенец, област Хасково
 село Кладенец, област Шумен

Вижте също 
 село Бял кладенец, област Сливен
 село Бял кладенец, област Хасково
 село Меден кладенец, област Ямбол
 село Овчи кладенец, област Ямбол
 село Сив кладенец, област Хасково
 село Сладък кладенец, област Стара Загора
 село Студен кладенец, област Кърджали
 язовир „Студен кладенец“, област Кърджали
Костена река

Костена река е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

География 
Селото се намира на 23 км източно от Шумен. Разположено е в красива местност на около 350 м надморска височина, отвсякъде заобиколено от гори. От южната му страна тече рекичка, а от нея нагоре се издига Балкана. На Изток има все още неизследвана пещера.

История 
Старото име на селото е Дере кьой.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
На североизток по пътя за военното поделение, на около 1 км се намира „Царската гора“. По време на маневри цар Борис III минал оттук на кон. Гората много му харесала и посъветвал хората да я запазят, за да се разхождат и в празници да се събират там. Дърветата са вековни. Дотам води асфалтов път, има и чешма с леденостудена вода.

Селото е невероятно, но няма магазин, няма лекар, нито полицай, а улиците са дупка до дупка. До селото няма транспорт. Общо взето то е откъснато от света. Достъпът до селото към 2019 г. е посредством частично ремонтирани пътища.

Други 
Развити отрасли, производства – пчеларство.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Коньовец

Коньовец е село в Североизточна България, област Шумен, община Шумен.

Селото е известно главно с прочутия конезавод, официално Национален историко-археологически резерват „Кабиюк“,

История 
На могилата в с. Коньовец е намерено единственото цвете „котенце“, останало още от ледниковата епоха.

При строеж на автомагистрала близо до селото са разкрити останки от средновековни и по-стари постройки през 2011-2012 г.

Население

Численост 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Други 
Характерно за селото е, че почти няма частни къщи. Местното население се състои от работещи в ДП „Кабиюк“ и техните семейства. Живеят в държавни жилища – къщи и двуетажни блокове, като заплащат месечен наем (включително и кметът на с. Коньовец със семейството си). В селото няма гробище.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Лозево

Лозево е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен, на 8,4 км от град Шумен. Географските му координати са 43,3° северна ширина и 26,867° източна дължина.

История 
Известна на археолозите е селищна могила от средния и късния халколит, с диаметър 100 м и височина
5–6 м, разположена на 1 км северно от селото. Върху нея има съвременно гробище.

През османския период селото се нарича Дурмуш (Дурмушкьой). Според краеведа Георги Джумалиев, по време на Руско-турската война (1806 – 1812) близо до селото е убит шуменския български първенец и застъпник Хаджи Паню, а на мястото на неговото убийство негови родственици построяват чешма. 

След Освобождението името на селото се появява в редовния печат преди парламентарните избори от 1896 г. Комисията, работила по преименуването на българските селища през 1931–1932 г. наименува селото Митрополит Симеон в прослава на Варненския и Преславския митрополит Симеон. То запазва това име до 1950, когато е преименувано на Лозево.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Редовни събития 
На 7 септември има Лозевски сбор.

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен
Мараш

Мараш е село в Североизточна България. То се намира в община Шумен, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Мараш е известно със своите минерални извори.

Редовни събития 
 Четиридесет дена след Великден е Спасовден храмов празник на църквата на селото „Свето възнесение“
 Краят на август – Фестивал на чушките и доматите

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Шумен