alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Californiske Halvø

Den Californiske Halvø, også kendt som Baja California-halvøen (the Baja California Peninsula på engelsk, la Península de Baja California på spansk), er en smal og aflang halvø i det nordvestlige Mexico. Halvøen er ca. 1.200 km lang og 240 km ved det bredeste; den er dermed større end Italien og næsten dobbelt så lang som den amerikanske delstat Florida. Størstedelen af den Californiske Halvø er del af Sonoraørkenen.

De mexicanske delstater Baja California og Baja California Sur ligger på halvøen. Samlet har de to delstater en befolkning på omkring 4 millioner og et areal på 143.000 km2. Baja California-halvøen grænser op til den amerikanske delstat Californien mod nord, den mexicanske delstat Sonora mod nordøst, Stillehavet mod vest, og den Californiske Golf mod øst.

Halvøens to kyster er meget forskellige. Ved stillehavskysten kan man i den kolde strøm se hvaler på vej til og fra deres sydlige ynglepladser. Golfen på den anden side kan derimod sammenlignes med Middelhavet, da vandet er varmere. Nogle steder ved den sydlige del af halvøen kan man om natten opleve naturfænomenet bioluminescens. Man kan også se sæler og delfiner på jagt efter fisk.

Kilder 

Mexicos geografi
Halvøer i Nordamerika
Baja California

Baja California ligger på den Californiske Halvø og er en stat i det vestlige Mexico på nordenden af halvøen, ofte med tilføjelsen Norte for at undgå forvekslinger med det mexicanske navn for halvøen, som også er Baja California. Mod nord grænser staten op til USA, mod vest til Stillehavet, mod øst til Sonora og Cortezhavet, og mod syd til Baja California Sur.

Staten havde i 2001 et anslået indbyggertal på 2,6 millioner, langt flere end i Baja California Sur. Mere end 75 procent af indbyggerne bor i byerne statens hovedstad Mexicali, og Tijuana.

Historieuddrag 
 1690'erne-1700'erne: Spanierne bosætter sig i Californien.
 1804: Den spanske koloni Californien opdeles i Alta ("høj") og Baja ("lav") California, på det sted hvor franciskaner-missionerne i nord møder dominikaner-missionerne i syd.
 I 1850, efter Alta California er blevet annekteret af USA som staten Californien, bliver Baja California yderligere opdelt i et nordligt og et sydligt territorium.
 1952: Det nordlige territorium Baja California bliver Mexicos 29. stat, Baja California.
 1974: Det sydlige territorium Baja California bliver den 31. stat, Baja California Sur.

Kommuner 
Baja California er opdelt i fem kommuner: Ensenada, Mexicali, Playas de Rosarito, Tecate, og Tijuana.

Referencer

Ekstern henvisning 

 Baja Californias regeringhjemmeside (på spansk og delvist på engelsk)

Delstater i Mexico
Baja California Sur

Baja California Sur er en stat i Mexico, som ligger på den sydlige del af den Californiske Halvø, syd for den 28. breddegrad. Staten har et areal på 73.677 km² og i 2003 havde den et anslået indbyggertal på 463.500.

Statens hovedstad er La Paz. I staten ligger også turistbyen Cabo San Lucas.

ISO 3166-2-koden er MX-BCS.

Kommuner 
Baja California Sur er opdelt i fem kommuner: Comondú, Mulegé, La Paz, Loreto og Los Cabos.

Delstater i Mexico
Biwa

Biwa (琵琶) er en japansk lut med fire silkestrenge. Pipa (琵琶) er en kinesisk lut.

Strengeinstrumenter

zh-min-nan:Gî-pê
Polyhistor

Polyhistor er en betegnelse for en person med viden i mange fag. Omkring 1700 var de enkelte videnskaber vokset så meget i omfang, at en enkelt person vanskeligt kunne beherske flere (endsige mange) fag. Betegnelsen bruges derfor ofte om tidligere tiders videnskabsmænd, men kan også bruges til nutidens dygtige individer.

Eksempler på polyhistorer 
 Leonardo da Vinci
 Philipp Melanchthon
 Gottfried Wilhelm Leibniz
 Isaac Newton
 Johann Wolfgang von Goethe
 Ole Worm

Litteratur 
 Lars Morell, Kunstneren som polyhistor "Den intellektuelle overbygning i Per Kirkebys værk", 

Titler
Tænkning

sv:Polyhistor
Henry John Heinz

Henry John Heinz (11. oktober 1844 – 14. maj 1919) var en amerikansk forretningsmand.

Heinz var et blandt otte børn født af John Henry og Anna Schmidt Heinz. Begge forældre havde deres rødder i Tyskland. De slog sig ned i Pittsburgh, Pennsylvania, i det område, som i dag kendes som South Side.

Han stiftede H. J. Heinz Company, som startede produktion af fødevarer, samt ingredienser såsom ketchup, pebersauce, oliven, syltede løg, sennep, bagte bønner, supper og meget andet. Efter hans død i 1919, videreførte familien den store virksomhed.

Eksterne henvisninger 
Historien om H.J. Heinz og Heinz-familien 

Erhvervsfolk fra USA
Eleanor Roosevelt

Eleanor Roosevelt (født 11. oktober 1884, død 7. november 1962) var præsident Franklin D. Roosevelts hustru og dermed USA's førstedame; hun arbejdede som social reformator, diplomat og forfatter.

Eleanor Roosevelts tip-tip-tip-oldefar var bror til Franklin D. Roosevelts tip-tip-oldefar.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

USA's førstedamer
Aktivister fra USA
Kvindernes æresgalleri i USA
Personer fra New York City
Faseskift

Faseskift har flere betydninger:
 Faseovergang
 Fase (svingning)
Torben Gettermann

Torben Antonio Gettermann (født 19. maj 1951 i Sønderborg) er dansk ambassadør.
Han var Danmarks repræsentant ved CPA (Coalition Provisional Authority) i Bagdad i Irak fra maj 2003 til 29. juni 2005. Torben Gettermann har tidligere været vicekonsul i Saudi-Arabien, attaché i Mexico og førsteambassadesekretær i Budapest. Han blev ansat i Udenrigsministeriet i marts 1980

Medvirkede i dokumentarserien "Magtens billeder" 2003/2004 i episoden "Diplomatiets fortrop", der handler om den første tid af hans udsendelse til Bagdad umiddelbart efter krigshandlingernes officielle afslutning.

Publikationer 
 Torben Gettermann bidrog i 2020 med artiklen "Guerilla-diplomaten" til et temanummer af Økonomi og Politik i anledning af Udenrigsministeriets 250 års jubilæum. Udgivet på DJØF's Forlag.
 I marts 2023 udgav han bogen "Krigszone" på Gyldendals Forlag. Heri beskriver han sine oplevelser som udsendt af Udenrigsminsteriet til Irak. Torben Gettermann var førstehåndsvidne til efterkrigstiden i Irak i årene 2003-05. Hans beretning tegner et til tider meget kritisk billede af en koalition, der var stærkt domineret af USA, og som langt fra var enige i mål og strategier.

Øvrige poster 
 September 2000 Ambassaderåd og souschef på den danske ambassade i Athen
 Maj 2003 Danmarks repræsentant ved Coalition Provisional Authority (CPA) i Bagdad, Irak
 Januar 2004 chef for det danske repræsentationskontor i Bagdad i Irak.
 29. juni 2004 udnævnt til Danmarks ambassadør i Irak.
 1. september 2005 ambassadør, generalkonsul i New York.
 1. september 2010 - 2012 Ambassadør, Generalkonsul i Hong Kong og Macau.
 10 August 2014 Ambassadør på den nyoprettede danske ambassade i Abuja, Nigeria
 Ridder af Dannebrog (R.1) og den saudiarabiske Abdul Aziz' Ordens 4. kl. (SA.A.A.4.)

Kilder 
 Bonanza.dk - Diplomatiets fortrop
 Mennesker – notits i Kristeligt Dagblad
 Slægten Storgaard

 

Riddere af Dannebrog
Ambassadører fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Personer fra Sønderborg
Konsuler fra Danmark
Lillie Langtry

Lillie Langtry (også kendt som Jersey Lily; født 13. oktober 1853, død 12. februar 1929) var en engelsk skuespiller. Hun var prinsen af Wales' (den senere Edward VII's) elskerinde. Han blev gift med den danske prinsesse Alexandra. Lillie døde i 1929, og efter hendes ønske blev hun begravet på Jersey, hendes elskede fødeø.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra England
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Frekvens

Frekvens er et mål for hvor hurtigt regelmæssige gentagelser af et givet fænomen forekommer. Begrebet bruges ofte til at beskrive hvor hurtigt (sekund)-1 (s-1). Denne enhed kaldes også hertz (opkaldt efter tyskeren Heinrich Rudolf Hertz), og forkortes Hz.

Angives en frekvens f.eks. til 35 Hz, skal det således tolkes sådan at det beskrevne fænomen gentager sig selv regelmæssigt 35 gange hvert sekund.

En svingnings frekvens kan beregnes som 1/svingningstiden.

Cyklisk frekvens og vinkelfrekvens 
Den "normale" frekvens kaldes også omdrejningsfrekvensen eller den cykliske frekvens og angives i matematiske og fysiske formler ofte med symbolet f.

Vinkelfrekvensen (eller radianfrekvensen) angives ofte med det græske symbol omega () og forholdet til den cykliske frekvens er:

Reference 
 American National Standard for Telecommunications – Telecom Glossary 2000, T1.523-2001: frequency , hoved adresse

Se også 
 Bærebølge, radiofoni, frekvensbånd, Nyquist-frekvens, samplingsfrekvens, signal, signalbehandling, transmission
 dagblad, ugeblad, årbog

Signalbehandling
Fysik
Datalogi
Fysisk størrelse
Kondensator

Ordet kondensator har flere betydninger eller specialiseringer:
Termodynamisk kondensator – fortætter gas til væske (f.eks. vanddamp til vand)
Elektrisk kondensator
Superkondensator
Kondensatormikrofon
Spole

En spole kan være:
En elektrisk spole, som er en elektronik komponent.
En filmspole.
En sytrådsspole.
De Uafhængige

Partiet De Uafhængige blev dannet i 1953 af den tidligere venstrepolitiker fhv. statsminister Knud Kristensen, som krævede en fastere borgerlig politik i forhold til Socialdemokratiet. Partiet var med 58.573 stemmer ved folketingsvalget i september 1953 kun godt 1.400 stemmer fra at blive repræsenteret i Folketinget, og en reform af valgloven var da også et kernepunkt i partiets program.

Partiet beklagede sig op gennem 1950'erne over at være udsat for en bevidst kampagne fra de etablerede partier – blandt andet ved at blive holdt uden for den radio- og tv-transmitterede partilederrunde før folketingsvalget i 1957, på trods af at partiet var opstillingsberettiget. Af samme grund udtog partiet stævning mod Statsradiofonien (det senere Danmarks Radio) og fik siden ved både Landsretten (1957) og Højesteret (1959) medhold i, at det uretmæssigt var blevet holdt uden for. Da var det dog for sent, valget var overstået, og De Uafhængige måtte indkassere en tilbagegang på godt 5.000 stemmer ved valget i 1957.

Sagen var imidlertid med til at fremstille De Uafhængige som "den lille mands parti", der blev knægtet af de store etablerede partier. Billedet blev yderligere understøttet af, at Statsradiofonien ændrede procedurerne, så man kunne omgå landsretsdommen og holde De Uafhængige ude af medierne.

Resultatet var en stor fremgang ved Folketingsvalget i 1960, hvor partiet med over 80.000 stemmer kom i Folketinget med seks mandater. Repræsentationen blev, let formindsket, fastholdt ved valget i 1964 med fem, men ved valget i 1966 kom partiet atter under spærregrænsen.

Ved folketingsvalget i 1973 fik De Uafhængige i et liste-samarbejde med Fremskridtspartiet, Det Nye Højre og Centerpartiet valgt fire medlemmer til Folketinget. Alle forlod på den ene eller anden måde samarbejdsgruppen i løbet af 1974: én døde, én nedlagde sit mandat, én blev løsgænger og Birgit Busk, der deltog i det valgtekniske samarbejde var på dette grundlag valgt for De Uafhængige allerede fra 1973, men hun udtrådte 21. februar 1974 for at repræsentere De Uafhængige ved folketingsvalget i 1975.

Partiet har siden ikke kunnet samle underskrifter nok til at blive opstillingsberettiget til Folketinget.

Partiet benyttede partibogstavet U.

Valgresultater

Litteratur 
 Hanne Eriksen, Partiet De Uafhængige 1953-1960, Odense Universitetsforlag, 1978. .
 U.1960.33H (Partiet De Uafhængige mod Statsradiofonien)

Ekstern henvisning 
 De uafhængiges hjemmeside 

Politiske partier i Danmark
Venstre
Etableret i 1953
Gustaf Horn

Gustaf Horn (til Björneborg) (født 22. oktober 1592 i Örbyhus, død 10. maj 1657 i Skara) var en svensk greve og soldat, søn af Karl Henriksson Horn.

Horn blev rigsråd 1625, feltmarskal 1628, generalguvernør i Livland 1652, rigsmarsk 1653. Han ledede slaget ved Breitenfeld 1631. Den svenske sejr i det slag skyldes for en stor del Gustaf Horn.

Gift 1628-31 med Kristina Oxenstierna (1609-1631), far til Agneta Horn (1629-1672) og Axel Horn (1630-31).

Gift 1644 med Sigrid Bielke (1620-1679)

Gustaf Horn måtte lægge navn til Horns krig (1644-1645), en del af Torstenson-krigen 1643-1645.

Eksterne henvisninger 

 

Generaler fra Sverige
Grever fra Sverige
Gustaf
Svenskere i 1600-tallet
Stramenopila

Stramenopila eller Chromista er en overordnet gruppe eukaryoter, og kan betragtes som et biologisk rige på linje med planteriget, og beslægtet hermed. Stramenopila indeholder i vidt omfang organismer der kan opfattes som "planteagtige", uden at de henregnes til planteriget - f.eks. gulalger, brunalger og planteplankton. Stramenopila omfatter således, ligesom planteriget, organismer der varirerer i størrelse fra encellede plankton til dybhavsalger på størrelse med træer. I nogen tilfælde ses betegnelsen "algeriget" brugt om Stramenopila, men det er misvisende da grønalger og (ofte) rødalger henregnes til planteriget. Desuden omfatter Stramenopila de (oftest parasitiske) ægsporesvampe, der navnet til trods ikke er svampe, men blot har en svampelignende levevis, bl.a. Phytophthora der forårsagede kartoffelpesten i Irland 1845-1849. (Svampe hører, sammen med dyr, til overriget Unikonta, mens Stramenopila og planter hører til overriget Bikonta)

Ifølge nyere forskning 
Tree of Life web project: Stramenopiles indeholder Stramenopila, indtil videre (år 2003) bl.a. følgende:

 Stramenopila Stramenopiles (tidligere Chromista Heterokonta Chromobionta) (opaliner...)
 Ægsporesvampe Oomycota (Vandmug, meldug...) Berkeley University: Introduction to the Oomycota
 Række kiselalger Bacillarophyta Bacillariophyceae
 Række Gulalger Chrysophyta chrysophytes
 Række brunalger Phaeophyta Phaeophyceae (kelp, fingertang, blæretang, (sukkertang laminaria saccharina)...)
 Gulgrønalger Xanthophyceae

Klassifikation 

Rige: Chromista
 Underrige: Cryptista
 Række: Cryptista / Cryptophyta – mikroskopiske ikke-grønne alger
 Klasse: Goniomonadea
 Klasse: Cryptomonadea
 Underrige: Chromobiota
 Infrarige: Heterokonta / Stramenopila – brunalger, gulalger, gulgrønalger, kiselalger m.fl.
 Række: Ochrophyta
 Række: Hyphochytriomycota
 Række: Labyrinthulomycota
 Række: Oomycota
 Række: Opalozoa
 Infrarige: Haptista
 Række: Haptophyta / – mikroskopiske ikke-grønne alger

Se også 
 Mikroorganisme, alge

Eksterne henvisninger 
 Systema Naturae 2000: "Stramenopiles" , Details – "Stramenopiles" 
 Encyclopedia: Stramenopile 
 No, Systematikk: Protoctista, alger og algelignende organismer
 http://www.algaebase.org/
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Kingdom Chromista
Tang

Tang har flere betydninger:

 Tang (alge) – en betegnelse for en større fastsiddende alge
 Tang (værktøj) – et stykke værktøj
 Tang-dynastiet – et dynasti der regerede i Kina 618 – 907 
 Tang (Gudum Sogn) – en bebyggelse i Gudum Sogn, Lemvig Kommune

Se også
 Bændeltang – en slægt af tangplanter i bændeltang-familien
 Tanglopper – orden af små rejelignende krebsdyr
 Tanglus – en familie af krebsdyr, der minder lidt om bænkebidere
Kvartskrystal resonator

En kvartskrystal resonator eller kortere et krystal er i elektroniksammenhænge en komponent, som indeholder kvarts med en piezoelektrisk effekt formet som en plade, skive eller gaffel. Herefter forsynes det med to elektroder, eksterne tilledninger/terminaler og indbygges i et beskyttende hus.

Anvendelse 
Krystallet indgår oftest i et oscillatorkredsløb eller i elektriske filtre.

Flere krystaller kan indgå i et elektronisk kredsløb med formålet at lade et mindre frekvensbånd passere. Et sådan kredsløb kaldes et krystalfilter.

Kvartsbaserede krystaller 
Kvartsbaserede krystaller har følgende ønskede egenskaber:
 Temperaturstabilitet. Krystallers frekvens opgives typisk med 6 eller 7 betydende cifre simpelthen fordi de er så præcise.
 Ældningsstabilitet.
 Lavt elektromekanisk tab. Godheden er typisk på mellem 10.000 og op til 1.000.000. Almindelige elektriske svingningskredse har typisk en godhed på mellem 50 og 300.

En kvartskrystal formet som plade, kan pga. mekaniske årsager, kun svinge på grundtoner mellem ca. 0,1-10 MHz. Måden man får det til at svinge ved højere frekvenser, er ved at anvende det på en ulige overtone. Krystallet på billedet med frekvensen 27,095 MHz er faktisk et krystal på ca. 9,032 MHz, som bringes til at svinge på 3. overtone.

Det at et kvartsbaseret krystal har en høj godhed muliggør oscillatorer og filtre med lav støj og forvrængning.

Andet 
Den piezoelektriske effekt anvendes til at bringe krystallet til at svinge ved en bestemt frekvens. På grund af den store frekvensstabilitet bruges signalet fra krystal-styrede oscillatorer, også kaldet krystaloscillatorer, til specielle formål:
 I digitalure anvendes signalet som det "pendul" der styrer urets gang – krystallets høje frekvensstabilitet betyder at uret er længe om at vinde eller tabe et minut.
 I radioteknikken er det vigtigt for både sendere og modtagere at "vide" hvilken frekvens der arbejdes ved. Derfor bruges en krystaloscillator ofte i radioudstyr til at levere et "referencesignal" med en veldefineret frekvens til at styre hvilken frekvens der hhv. sendes og modtages på.

Da et krystal ændrer sig lidt med temperaturen, har man (ved præcisionsapparater) oprindeligt haft dem siddende i en lille opvarmet dåse – en krystalovn – der holder temperaturen stabil, oftest omkring 60-70 grader. Teknologien har nu muliggjort en fabrikationsmetode, så man præcist kan forudberegne krystallets temperaturdrift. Derved kan oscillatorkredsløbet beregnes med komponenter der har en tilsvarende (men modsat) temperaturkoefficient, så man kan undgå den besværlige og dyre krystalovn. En sådan TCXO (Temperature Compensated Xtal Oscillator) er stabil indenfor 2 minutter, hvorimod en krystalovn gerne skulle have 20-30 min. at blive stabil på.

Se også 
 Oscillator
 Radiomodtager
 Radiosender

Eksterne henvisninger 

 scapro.se: Quartz Crystal Theory (pdf)
 
 VHF Communications Magazine
 Bern Neubig, DK1AG. VCXO's with wide pull-in range using alternatives to quartz (pdf) Citat: "...but no material has been found to date that can really replace quartz..."

Resonatorer
Passive elektronikkomponenter
Butylparaben

Butylparaben er et stof som blandt andet benyttes til konserveringsmiddel i kosmetiske produkter (som f.eks. cremer). Stoffet er udbredt fordi det kun i mindre omfang giver anledning til allergiske reaktioner. Til gengæld har Butylparaben vist sig at være hormonforstyrrende.

CAS-nummer: 94-26-8

Eksterne henvisninger
 Data om Butylparaben fra Informationscenteret for Miljø og Sundhed 
 Regler om farlige stoffer på Videncenter for Arbejdsmiljøs hjemmeside 

Konserveringsmidler
Estere (kemi)
Aromatiske forbindelser
POSIX

POSIX (akronym for The Portable Operating System Interface) er et fælles navn på en række beslægtede standarder defineret af IEEE (The Institute of Electrical and Electronics Engineers) med det formål at sikre kompatibilitet mellem operativsystemer. POSIX
definerer programmingsinterfaces (API), samt interfaces for shells (kommandolinjefortolkere) og hjælpeprogrammer. POSIX for er rettet mod varianter af Unix og andre operativsystemer.

Historie og navn 
POSIX er defineret af The Austin Group, bestående af Open Group, |IEEE, og ISO/IEC. I IEEE kaldes POSIX formelt IEEE 1003. Det internationale standardnavn er ISO/IEC 9945. Standarderne udsprang af et projekt, der blev påbegyndt omkring 1985, som havde det formål at standardisere applikationsprograms-grænsefladen til programmer designet til at køre på varianter af styresystemet UNIX. Navnet POSIX blev foreslået af Richard Stallman som svar på ønsket fra IEEE om et navn, der var til at huske. På engelsk er det næsten et akronym for Portable Operating System Interface, hvor X'et står for API'ets oprindelse i UNIX.

Standarderne 

I cirka 15 dokumenter specificerer POSIX bruger- og programgrænseflader til styresystemet. Som standard er kommando- og skriptskallen Korn-shell. Andre brugerprogrammer, tjenester og værktøjer er awk, echo, ed, samt hundredvis af andre. Krævede programtjeneste er grundlæggende I/O (fil-, terminal- og netværks-) tjenester.

Der medfølger et POSIX-testværktøj kaldet PCTS eller Posix Conformance Test Suite.

Austin Group gør POSIX standarderne frit tilgængeligt på internettet som "Single UNIX Specification"-standarden, som er åben, modtagelig for kommentarer fra alle og frit tilgængelig på internettet.

Til GNU/Linux-systemer har Linux Standard Base flere fælles udvidelser og komplementære de facto-standarder.

IEEE standarder
UNIX
Elektronisk komponent

En elektrisk komponent eller elektronisk komponent er en indretning konstrueret til at have ganske bestemte elektriske egenskaber, som regel "emballeret" i et hus med ydre tilledninger (kaldet "ben"). Disse komponenter forbindes indbyrdes så de tilsammen danner et elektronisk kredsløb; som regel ved at de monteres på en printplade der giver det samlede kredsløb mekanisk stabilitet og sørger for den indbyrdes forbindelse mellem komponenterne.

Man bruger også at sammenkoble adskillige "simple", såkaldte diskrete komponenter, i ét og samme hus; en sådan sammensat komponent kaldes for et integreret kredsløb – et eksempel på dette er moderne mikroprocessorer, som indeholder adskillige milloner transistorer.

Dokumentation 
Til så godt som enhver komponent der fremstilles, leverer fabrikanterne et såkaldt datablad; et dokument med alle tekniske oplysninger om deres produkts egenskaber og begrænsninger. I nogle tilfælde, f.eks. for kondensatorer og modstande, kan al relevant information dog trykkes eller på anden måde indikeres på komponentens hus.

Oversigt over diskrete elektroniske komponenter 
Diskrete komponenter kan inddeles i to hovedkategorier; aktive og passive komponenter. I moderne elektronik bruges for de aktive komponenters vedkommende næsten altid halvleder-komponenter, mens man før halvlederteknologien blev udviklet benyttede radiorør.

Aktive faststofkomponenter (halvledere) 
 Diode
 Fotodiode
 Kapacitetsdiode
 Laserdiode
 Lysdiode (LED)
 Pin-diode
 Schottky diode
 Transorber
 Tunneldiode
 Zenerdiode
 Transistor
 Bipolar transistor (BJT)
 Darlington-transistor
 Felteffekttransistor (FET)
 Fototransistor
 IGBT transistor
 Diac
 Triac
 Tyristor (SCR)
 Unijunction-transistor (UJT)
 Varistor

Aktive komponenter (radiorør) 
 Billedrør
 Klystronrør
 Magnetron
 Radiorør

Passive komponenter 
 Kondensator
 Kvartskrystal resonator
 Memristor
 Modstand
 Spole
 Transformator
 Elektrisk sikring
 Shunt
 Lus (elektronik)
 Elektrisk ledning
 Elektrisk terminal

Øvrige 
 Negative impedance converter (NIC)
 Transduktor
 VDR-modstand

Se også 

 Datablad (elektronik)
 Elektricitet
 Elektronik
 Transducer

Eksterne henvisninger 
 Understanding Electronics Components. on-line, FREE! author: Filipovic D. Miomir
Arboret

Et arboret (afledt af det latinske arboretum = "sted med træer") er en forstbotanisk have, der primært rummer samlinger af vedplanter, dvs. træer og buske af forskellige arter.

Arboreter kan opdeles efter forskellige specialer:

 Et arboret med skovtræer hedder et forstarboret
 Et arboret som kun består af nåletræer hedder et pinet
 Et arboret med frugtbærende planter hedder et pomet
 Et arboret med roser hedder et rosarium

Et af de tidligste arboreter i Europa er arboretet Arboretum Trsteno ved Dubrovnik i Kroatien. Dets oprindelse er ukendt, men det omtales allerede i 1492, da en akvædukt blev bygget for at forsyne det med vand. Akvædukten er stadig i brug.

Danmarks nationalarboret ligger i Hørsholm og blev oprettet i 1936 som en afdeling af Landbohøjskolen. Et allerede eksisterende forstbotanisk arboret på 4 ha blev udvidet til over 25 ha. Det har i dag lagt hovedvægten på planternes naturlige miljø, botanisk geografi, artsvariation, evolution og taksonomi. Desuden forædles økonomisk betydningsfulde træarter.
 
I Danmark findes følgende egentlige arboreter:
 Arboretet (Almindingen) ved Segen skovfogedhus
 Arboretet (Hørsholm)
 Den Jyske Skovhave ved Skørping
 Det grønlandske arboret i Narsarsuaq
 Forstbotanisk Have ved Århus
 Vådbundsarboretet ved Silkeborg.
 Forstbotanisk Have i Charlottenlund

Og en række andre træsamlinger:
 Botanisk Have i København
 Botanisk Have i Århus
 Dyrhøj Pilearboret (Salix Arboretum) ved Glamsbjerg
 Filet'en, Farum Lillevang, Farum
 Fuglsang gods på Falster
 Geografisk Have i Kolding
 Herlufsholm Pinet ved Næstved
 Højeruplunds Arboret ved Store Heddinge
 Landskabstræet, Kongelunden
 Mønterne, Vestskoven
 Paradishaven ved Hesede Skov
 Peter Hansens Have ved Nakskov
 Vandværksskoven ved Frederikshavn.
 Ørkenarboretet i Søby Brunkulslejer i Midtjylland,

Omtalte arboreter udenfor Danmark:
 Arboretum Norr under Umeå Universitet, Umeå, Sverige

Se også 
 Dendrologi - læren om træer
 Forstvæsen - skovbrugs-erhvervet
 Pinetum - arboret med nåletræer
 Pomet - arboret med æbletræer

Eksterne link 
 Arboretum Trsteno
Spiselige alger

Spiselige alger:
 Blågrønalge af typen:
 Spirulina indeholder proteiner og supplerer dermed med vigtige aminosyrer. Mere end 50% af tørvægten er protein.
 Brunalger af typen:
 Blæretang
 Fingertang
 Grønalger af typen:
 Tarmtang (anvendes som krydderi)
 Havsalat
 Chlorella
 Rødalger af typen:
 Nori, Porphyra umbilicalis
 Søl, Palmaria palmata

Ukendt spisestatus:
 Dunaliella salina

Se også 
 Frugt, Krydderi, Madopskrift, Spiselige svampe, Grøntsag, Alge.

Eksterne henvisninger 
 University of Maryland Medicin: Spirulina Citat: "...Spirulina is considered a complete protein because well over half of it consists of amino acids..."
 Modern Uses of Cultivated Algae By Steve L. Morton 

Nytteplanter
Mol (toneart)

Mol (lat. mollis, blød; eng. minor, fr. mineur, it. minore) er en toneart, der er bygget over en skala med lille terts. Ren mol har sammen med dur, den særlige egenskab at ingen af tonerne i en treklang bygget på første trin, danner en et tritonus interval med andre toner fra skalaen.

En naturlig eller ren mol-skala har følgende toneintervaller:

 1 ½ 1 1 ½ 1 1 

A-mol er der ingen fortegn:

 a h c d e f g

Der findes to andre varianter af molskalaen. Når de bruges, noteres det med løse fortegn. Harmonisk mol har et hævet syvende trin i både opgang og nedgang, så i a-mol spilles tonen gis i stedet for g. I Klassisk musik er melodisk mol er både sjette og syvende hævet i opgang men ikke i nedgang samlede skala bliver:

 a h c d e fis gis a (g f e d c h a)

I Jazz og den modernistiske musik vil harmonisk mol blive brugt, både i opad- og nedadgående bevægelser.

Både harmonisk og melodisk mol bruges for at tilpasse melodien til gængse akkordfølger.

Høreeksempel

Se også 
Dur
Æolisk (toneart)

Eksterne henvisninger 
Klasikerne – interaktiv musikformidling 

Musikteori
Rekursion

En rekursion betegner noget, der refererer til sig selv. Et ofte brugt (humoristisk) eksempel er følgende definition af en rekursion:

Rekursion subst.: [se rekursion]

Rekursive funktioner 
Inden for matematikken bruges nogle gange rekursive definitioner. Eksempelvis kan fakultet og Fibonaccital defineres rekursivt. Rekursion kan også med fordel bruges til visse opgaver inden for programmering af en computer. En sådan funktion kan laves meget kompakt, men der er risiko for lange beregningstider og stort hukommelsesforbrug.

Se også 
 Drosteeffekt

Matematik
Programmering
Mol (enhed)

Et mol (udtale: , o'et udtalt som i stol) er SI-enheden for stofmængde. Enhedens symbol og danske navn, mol, er sammenfaldende, mens f.eks. det franske og engelske navn er mole. Et mol svarer til 6,02214076 × 1023 formelenheder (f.eks. atomer), og dette tal, med enheden mol-1, kaldes Avogadros konstant, NA. Enheden mol benyttes til angivelse af mængder af atomer, molekyler eller subatomare partikler.

Andre enheder 
Enheden mol indgår i disse enheder:
 stofmængdekoncentration, som måles i mol pr. liter.
 molalitet, der måles i mol pr. kilogram opløsningsmiddel.
 molar masse, der måles i gram pr. mol. Et mol hydrogenatomer vejer eksempelvis 1,008 gram, fordi hydrogenatomernes molare masse er 1,008 g/mol.

Denne viden om vægten på et mol af et bestemt stof kan inden for kemien anvendes til at bestemme eksempelvis stofmængden af et bestemt stof med en given masse ud fra den molare masse af stoffet. Dette kan skrives:.

Enheden mmol/L bliver f.eks. brugt i forbindelse med udregning af blodglukose for diabetikere.

Ændring i definitionen 

Efter møder i 2011 i Den Internationale Komité for Mål og Vægt (CIPM) og Generalkonferencen for Mål og Vægt (CGPM) blev man enige om mulige nye definitioner af flere af SI-enhederne., og dette mundede ud i, at man ved CGPM's møde i Versailles i november 2018 endelig definerede alle SI-enheder ved fysiske konstanter. Det betød at alle SI-enheder, inklusiv molet, blev omdefineret fra fysiske objekter til fysiske konstanter.

Disse ændringer trådte officielt i kraft 20. maj 2019. Som følge af dette, blev "et mol" redefineret som Avogadros konstant: præcis 6,02214076⋅1023 formelenheder. Tidligere lød definitionen på et mol, at et mol 12C-atomer har en masse på nøjagtig 12 g.

Historie 
Den første tabel med atommasser blev offentliggjort af John Dalton i 1805, baseret på et system, hvor den relative atommasse for brint blev defineret til at være 1. Disse relative atommasser var baseret på støkiometriske beregninger ved kemiske reaktioner, en kendsgerning, der i høj grad var medvirkende til deres accept: Det var ikke nødvendigt at være tilhænger af atomteorien (en ikke-bevist hypotese på det tidspunkt) for at gøre praktisk brug af tabellerne.

Jöns Jacob Berzelius (1779-1848) var medvirkende til bestemmelsen af relative atommasser til en stadig større nøjagtighed. Han var også den første kemiker, der brugte ilt som den standard andre masser blev sammenlignet med. Ilt er nyttig som standard, da den i modsætning til brint danner forbindelser med de fleste andre grundstoffer, især metaller. Han valgte dog at fastsætte ilts atommasse til 100, hvilket ikke vandt udbredelse.

Etymologi 
Betegnelsen mol er opstået som en forkortelse af ordet molekyle.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 IUPAC (15. maj 2019) The New SI – Forklaring af ændringerne i SI-enheder (herunder mol)

Grundlæggende SI-enheder
Spirulina

Spirulina er handelsnavnet for nogle spiselige cyanobakterier.
Det er især Arthrospira platensis og Arthrospira maxima der sælges under handelsnavnet Spirulina.
De var tidligere klassificeret under slægten Spirulina; men er nu flyttet til slægten Arthrospira.
De indeholder proteiner og supplerer dermed med vigtige aminosyrer. Mere end 50% af tørvægten er protein.

Se også 
 Spiselige alger, alge

Eksterne kilder/henvisninger 

 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Spirulina platensis
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Arthrospira platensis
 http://www.nbent.com/spirulina.htm 

Cyanobakterier
Spiselige alger
Nitrogenmetabolisme

es:Spirulina
fr:Spiruline
pl:Spirulina
Rhododendron maximum

 
Rhododendron maximum er en rododendron fra det østlige USA. Den kan vokse fra områder ved kysten til ret højt op i bjergene.

Beskrivelse 
Planten er opret og vokser i kratform. Den bliver typisk 2-4 meter høj, men kan undertiden findes helt op til 8-9 meter høj. Den er stedsegrøn med en vækst, der er bred og løs, og den har tykke, læderagtige og mørkegrønne blade.

Den blomstrer ret sent med små rosa eller hvidlige blomster.

Dyrkning 
Arten er meget sjældent dyrket, og det, som dyrkes under dette artsnavn, er som regel hybrider. Der findes følgende varieteter:
 'Album'
 'Purpureum'
 'Roseum'
 'Leachii'
 'Midsummer'
 'Pride's Pink'

Eksterne henvisninger 

 Plantedatabase fra University of Connecticut

Rododendron-sorter
Porphyra umbilicalis

Porphyra umbilicalis er en spiselig rødalge, som er én af de alger, der benævnes Nori på japansk.
De høstede planter fra Porphyraslægten forarbejdes til papirlignende ark, der især bruges i det japanske køkken.

Betegnelser for Porphyra umbilicalis:  purple laver,  purpurtang,  chishima-kuro-nori

Se også 
Spiselige alger

Eksterne henvisninger 
Systema Naturae 2000 / Details – Porphyra umbilicalis - 
Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Porphyra umbilicalis
Algaebase – Porphyra umbilicalis

Rødalger
Spiselige alger
Mad fra Japan
Azalea

Azaleaerne er blomstrende buske, der udgør en del af slægten Rododendron. Indtil 1834 var de klassificeret som deres egen slægt, men nu er de to underslægter af Rododendron: Haveazalea (Pentanthera) og Japansk azalea (Tsutsuji).

En af de store forskelle mellem azaleaerne og de andre arter i rhododendronslægten er deres størrelse. En anden er måden de danner blomster. De andre rododendron har blomster i klynger, mens azalea kun har en blomst per stængel. Til gengæld har de så mange stængler, at de i blomstersæsonen er helt dækket af blomster.

"Slægten" Azalea 
Så sent som i 2004 blev der stadig solgt rododendron under 
slægtsnavnet Azalea, det drejer sig om følgende sorter:

 Azalea 'Aurore' 
 Azalea 'Berry Rose'
 Azalea 'Coccinea Speciosa'
 Azalea 'Daviesii'
 Azalea 'Don Quichotte'
 Azalea 'Fabiola'
 Azalea 'Fireball'
 Azalea 'Gibraltar'
 Azalea 'Glowing Embers'
 Azalea 'Golden Eagle'
 Azalea 'Golden Flare'
 Azalea 'Goldstück'
 Azalea 'Golden Sunset'
 Azalea 'Harvest Moon'
 Azalea 'Homebush'
 Azalea 'Hortulans H. Witte'
 Azalea 'Hotspur Red'
 Azalea 'Lemonora'
 Azalea 'Joulie Madame'
 Azalea 'Klondyke'
 Azalea 'Kosters Brilliant Red'
 Azalea 'Königin Emma'
 Azalea luteum
 Azalea 'Mathilde'
 Azalea 'Persil'
 Azalea 'Pink Delight'
 Azalea 'Royal Command'
 Azalea 'Satan'
 Azalea 'Saturnus'
 Azalea 'Snow White'
 Azalea 'Schneegold'
 Azalea 'Strawberry Ice'
 Azalea viscosa
 Azalea 'White Throat'
 Azalea pontica

Planteslægter

nl:Azalea
zh:映山红
Deuterium

Deuterium er en stabil isotop af brint (hydrogen). Deuterium kaldes også tung brint. Som kemisk betegnelse benyttes ofte bogstavet D.

Deuterium består af én neutron, én proton og én elektron. Dermed har isotopen deuterium (12H) større atommasse end 1¹H (almindelig brint), da deuterium har en neutron mere.

Kemiske egenskaber 
Som isotop reagerer deuterium kemisk på samme måde som brint. Den større masse bevirker dog, at fysiske processer foregår langsommere. Stoffer med deuterium har et lidt højere kogepunkt, end de tilsvarende stoffer med brint. Desuden fordamper tungt vand – som er dannet med deuterium i stedet for den lette brintisotop – også langsommere ved lavere temperaturer. Af denne årsag kan man ved analyse af f.eks. iskerner benytte indholdet af deuterium til at bestemme temperaturen af det vand, isen er dannet af. Også ved udvinding af deuterium benyttes dette, idet der foretages elektrolyse af den naturlige blanding af almindeligt og tungt vand.

Anvendelse i kernereaktorer 
Deuterium indgår i tungt vand. Tungt vand kan bruges som neutron-moderator i kernekraftværker. Tungt vand er imidlertid dyrt at fremstille. Derfor bruger den overvejende del af verdens kernereaktorer almindeligt vand som moderator og kølemiddel. Almindeligt vand absorberer neutroner, hvad tungt vand ikke gør. Af denne grund skal reaktorer med almindeligt vand som moderator, bruge beriget uran i brændselselementerne (omkring 3 % U-235). I naturligt uran findes der kun 0,7 % U-235. Det er billigere at berige uran end det er at udvinde den fornødne mængde tungt vand.

Isotoper 
Deuterium en af brints tre kendte isotoper:
 protium () med én nukleon; en proton. Stabil.
 deuterium () med to nukleoner; en proton og en neutron.
 tritium () med tre nukleoner; én proton og to neutroner. Radioaktiv.

Eksterne henvisninger 

Ikke-metaller
Gasser
Høstfarve

Planternes høstfarver opstår, når det grønne klorofylfarvestof nedbrydes samtidigt med, at røde anthocyaniner og gule karotenoider bliver synlige. Ofte har farverne været der hele tiden, men de bliver særligt fremtrædende, når produktionen i bladene overstiger det, der kan transporteres væk til resten af planten.

Det misforhold kan skyldes en kombination af solrige dage og kolde nætter, hvad der ofte indtræffer i løbet af september-oktober. Men det kan også opstå, når transportvejene ned gennem grene og stammer er spærret f.eks. på grund af såring, beskæring eller svampeangreb. Endelig kan farverne dannes, hvis planten mangler ét eller flere vigtige næringsstoffer.
På billedet ses tre anthocyanfarvede blade:

Nr. 1: Hvid Kornel (Cornus alba)
Nr. 2: Ild-Løn (Acer ginnala)
Nr. 6: Almindelig Kvalkved (Viburnum opulus)

Der er to karotenfarvede blade:
Nr. 3: Almindelig Tulipantræ (Liriodendron tulipifera)
Nr. 4: Hybrid-Asp (Populus tremula x tremuloides)

Det sidste blad har fået sin kulør ved en blanding af de to farvestofgrupper:
Nr. 5: Nordøstamerikansk Røn (Sorbus decora)

Særligt to dominernde træarter i Nordamerika , Sukker-Løn og Rød-Løn, fylder bjerge og dale med høstfarver. Det er synet af de efterårsfarvede løvskove i USA og Canada, der har givet navn til fænomenet "indian summer".

Andre høstfarvede planter 

Almindelig Benved (Euonymus europaeus), rød 
Have-Løn (Acer micranthum), rød
Korea-Azalea (Rhododendron schlippenbachii), rødbrun (også gul og rød forekommer).
Papegøjetræ (Parrotia persica), rød, gul og grøn over en lang periode. 
Rød-Løn (Acer rubrum), rød, deraf navnet.

Botanik
Benved

Benved (Euonymus) er en planteslægt af løvfældende buske, der er udbredt med ca. 175 arter i Pakistan, Indien, Kina, Japan, Malayasia, Europa og Nordamerika. Alle har modsatte, hele blade. Blomsterne er grønne og 4-tallige. Frugterne er skarpt farvede kapsler, der åbner sig ved modenhed sent på efteråret.

 Vingebenved (Euonymus alatus)
 Almindelig benved (Euonymus europaeus)
 Krybende benved (Euonymus fortunei)
 Euonymus hederaceus: se krybende benved
 Dværgbenved (Euonymus nanus)
 Sachalinbenved (Euonymus sachalinensis)
 Hvid benved (Euonymus sieboldianus)
 Vortebenved (Euonymus verrucosus)

Note
Jamboree On The Air/Internet

På Jamboree On The Air/Internet (JOTA/JOTI) mødes op mod en halv million spejdere verden over på afstand under den årlige virtuelle jamboree, der altid afholdes den tredje hele weekend i oktober.

Man kan bruge alle tekniske hjælpemidler for at komme i kontakt med andre spejdere i verden, de mest kendte er amatørradio og Internet. Anvendes amatørradio kaldes jamboreen for JOTA, anvender man Internet kaldes jamboreen for JOTI.

Ekstern henvisning
JOTA/JOTI i Danmark
Scouting Radio

Spejder
Spejderlejre

en:World Scout Jamboree#Jamboree on the Air
Jamboree

Jamboree er et ord, der er opfundet af spejderbevægelsens skaber, Lord Baden-Powell, og kommer efter sigende fra indiansk, hvor det frit oversat betyder "Fredelig kappestrid mellem mange stammer". Ordet anvendes udover blandt spejdere også ved bl.a danse- og musikarrangementer.

Jamboreer er internationale spejderlejre, som afholdes hvert fjerde år. Spejdere fra alle medlemslandene er inviterede.

I Danmark bruger man ordet jamborette om større lokale lejre med spejdere fra andre lande. Ordet Jamborette er skabt af Jens Hvass, som – udover spejder – var skovrider i Rold Skov, hvor man stadig kan finde en jamborette-plads nær Store Økssø.

Tabel over afholdelse af Verdensjamboreen 

Danmark var vært for den 2. Verdensjamboree i 1924, som afholdtes på Ermelundsletten ved København.

2007 Jamboree'en fandt sted i Hylands Park i Chelmsford, England. Der var over 40.000 spejdere med. Der var cirka 450 danske spejdere med, fordelt på 9 troppe, med navnene Freja trop, Heimdal trop, Balder trop, Odin trop, Tyr trop, Thor trop, Frej trop, Hugin trop og Mugin trop. Hugin og Munin trop er fra Færøerne og Grønland.

Se også 
 Jamboree (dokumentarfilm) – fra 1924, hvor Danmark var vært for den 2. Verdensjamboree
 JOTA - Jamboree On The Air / Internet,

Eksterne henvisninger 

Spejderlejre
Dievs, svētī Latviju

Dievs, svētī Latviju (Gud velsigne Letland) er Letlands nationalmelodi.

Teksten på lettisk 
Dievs, svētī Latviju,
Mūs' dārgo tēviju,
Svētī jel Latviju,
Ak, svētī jel to!

Kur latvju meitas zied,
Kur latvju dēli dzied,
Laid mums tur laimē diet,
Mūs' Latvijā!

Oversættelse 

Gud velsigne Letland,
vort dyrebare fædreland,
velsign Letland,
åh, velsign det!

Hvor Letlands døtre blomstrer,
hvor Letlands sønner synger,
lad os danse i lykke dér,
i vores Letland!

Baggrund 

Dievs, sveti Latviju blev skrevet ca. år 1870, som var begyndelsen på den lettiske nationalfølelse. Tekst og musik er skrevet af Kārlis Baumanis (Baumaņu Kārlis) (*1834–†1904)

Kārlis Baumanis var den første, lettiske komponist, der vovede at bruge ordet "Latvija" i en sang. Dengang, ved begyndelsen til den lettiske nationalisme, var det et nyt begreb, som blev skabt for at give et fællesnavn til de egne, hvor der boede lettisktalende mennesker.

Ordet "Latvija" blev forstået som et krav om national selvstændighed, hvad der bestemt ikke passede landets hersker, den russiske zar. Derfor blev brugen af selve ordet "Latvija" forbudt i sangens titel og tekst, og man måtte i stedet bruge det mere vage begreb "Baltija" (Baltikum).

Nationalmelodien blev sunget offentligt for første gang ved sangerfesten i Riga, juni 1873.

Under proklameringen af den lettiske republik den 18. november 1918 blev Dievs, sveti Latviju gjort til landets nationalmelodi, selv om den først fik officiel status den 17. juni 1920.

Eksterne henvisninger 
 MIDI Fil 

Letland
Nationalsange
Tofarvet kløverbusk

 
Tofarvet kløverbusk (Lespedeza bicolor) er en løvfældende busk (eller i hårde vintre: en halvbusk) med blødt overhængende vækst. Planten formodes at være giftig i alle dele.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrøn og glat, men senere bliver den gråbrun og svagt stribet. Knopperne er spredte, hårede og små. Bladene er trekoblede med elliptiske, helrandede småblade. Oversiden er friskt grøn, mens undersiden er næsten rent grå. Blomsterne er violette eller gammelrosa. De sidder samlet i klaser fra bladhjørnerne ud mod skudspidsen. Frugterne er små, runde bælge. Frøene modner i reglen ikke her i landet.

Rodnettet består af en dybtgående pælerod med et vidt forgrenet net af siderødder. Busken kan udnytte luftens kvælstof (N) ved hjælp af bakterier i knolde på rødderne.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,5 x 2,5 m (50 x 50 cm/år).

Hjemsted 
Kløverbusk gror på stepper og bjerge i Manchuriet, Nordkina (bl.a. lidt vest for Beijing) og Korea sammen med f.eks. Blåregn, amurkorktræ, hvid morbær, japansk styraks, ''kalopanax pictus, kinesertræ, kinesisk elefantgræs, koreaazalea og rådhusvin.

Buske
Haveplanter
Violette blomster
Tørketålende planter
Kløverbusk
Landskabsukrudt

Landskabsukrudt er betegnelsen for nogle få indslæbte eller indførte plantearter, der har vist sig at være så invasive, at de – især på udyrkede arealer – kan udkonkurrere de oprindelige plantesamfund ved at danne monokulturer.De fleste af arterne er oprindelig indført som prydplanter.

Karakteristisk for landskabsukrudtsarter 
Det er kendetegnende, at disse arter
 Danner tætte bestande
 Er dårlige føde- eller værtsplanter for dyr
 Har en effektiv spredningsmekanisme, f.eks. ved rodskud eller udløbere (vegetativt) eller ved frøformering
 Har få naturlige fjender
 Har stor skyggeevne
 Kan indeholde "giftstoffer"
 Ofte vokser hurtigt

Skov- og Naturstyrelsens liste 
Her fremhæver man følgende fem arter:
 Kæmpebjørneklo (Heracleum mantegazzianum)
 Rynket rose el. hybenrose (Rosa rugosa)
 Glansbladet hæg (Prunus serotina)
 Store pileurter: Japanpileurt (Fallopia japonica) og kæmpepileurt (Fallopia sachalinensis)
 Rød hestehov (Petasites hybridus) og et par beslægtede arter,
men også andre kan betragtes som landskabsukrudt.

Mulige erstatninger 
Styrelsen anbefaler direkte, at man bekæmper disse arter, og derfor kan det være nødvendigt at vide, hvad der kan sættes i stedet:
 For kæmpebjørneklo kan man bruge fjeldkvan, en gammel, nordisk kulturplante med tilsvarende, markant vækst.
 For rynket rose kan man bruge klitrose, den art, som oprindeligt udfyldte den niche, som rynket rose nu erobrer.
 For glansbladet hæg kan man bruge manchurisk kirsebær, der er et lille træ af samme vækstform.
 For de store pileurter kan man bruge Phyllostachys viridiglaucescens, en bambus med samme vækstform (men uden blomster)
 For rød hestehov kan man bruge slangeurt, som har kraftigt løv og lyserøde blomster.

Observationsliste 
Yderligere seks arter er på en observationsliste, fordi de skønnes at have potentiale til at kunne blive landskabsukrudt:
 Kæmpebalsamin (Impatiens glandulifera)
 Småblomstret balsamin (Impatiens parviflora)
 Staudelupin (Lupinus polyphyllus)
 Pilebladet spiræa (Spiraea salicifolia) 
 Rævehalespiræa (Spiraea douglasii)
 Almindelig robinie (Robinia pseudoacacia) 
 Skyrækker (Ailanthus altissima)

Se også 
 Biodiversitet
 Flora
 Faunaforurening
 Habitat
 Habitatdirektivet
 Naturpleje
 Ukrudt

Kilder og henvisninger 

 Ærø Økologigruppe: Flyvehavre 

Ukrudtsplanter
Invasive arter
Krydsning

En krydsning eller hybrid er en blanding af to arter, fremkommet ved kønnet formering. Man kan derudover også tale om krydsninger mellem underarter, arter, racer eller sorter.

Normalt definerer man populationer som forskellige arter, når de ikke kan få forplantningsdygtigt afkom. Men der kan være tilfælde, hvor arter, som er nært beslægtede, trods alt kan få sterilt afkom.

Muldyret er fx en normalt steril krydsning imellem hest og æsel. Det er dog helt undtagelsesvis sket, at et (hun-)muldyr har fået et føl. 

Også hos planter er krydsninger ofte helt eller delvis sterile, men der er mange undtagelser, hvor frugtbarheden er helt normal. Det kan skyldes at "arterne" er noget menneskene har opfundet, eller at mange planter kun kan mødes med hjælp fra mennesker. Et eksempel på sådan et møde har man i den ofte sete krydsning mellem arterne Sitka-Gran (Picea sitchensis) og Søjle-Gran (Picea omorika).

Hos plantearter kan man nogle steder finde glidende overgange, naturhybrider, imellem to arter. Da planter ikke kan flytte sig så nemt som dyr, og naturhybriden ikke kan klare sig de steder, hvor forældrearterne lever, kan man have to selvstændige arter med en naturhybrid.

Når først en hybrid plante er opstået - naturligt eller ved menneskelig hjælp - kan den videreformeres ved vegetativ formering, hvilket ofte udnyttes indenfor havebrug og gartneri.

Billeder

Hybrider 
Eksempler på nogle krydsninger og deres navne:

Se også 
 Hybridkat
 :Kategori:Nytteplanter fået via krydsninger

 
Biologi
Rucola

Rucola eller sennepskål er en grøntsag, der hovedsagelig bruges i salater. Videnskabeligt består den af tre arter: Salatsennep (Eruca sativa), sandsennep (Diplotaxis tenuifolia) og mursennep (Diplotaxis muralis). Den sælges også under navnet Rucola selvatica.

Rucola har været samlet i naturen og brugt som grøntsag i middelhavsområdet siden romerrigets tid og havde ry for at virke som et afrodisiakum. Dog blev den hverken opdyrket eller videnskabeligt undersøgt før i 1990'erne. I dag dyrkes rucola forskellige steder, især i Veneto, og planten kan købes over hele Europa.

Rucola bruges især i salater, som den giver en frisk, krydret og let bitter smag. Den kan også koges som grøntsag med pasta eller fedtfattigt kød. Rucola er rig på C-vitaminer og jern. Skikken med at blande rucola i grønne salater er særligt typisk for Toscana, hvor også betegnelsen rucola stammer fra. I andre af Italiens regioner hedder urten ruchetta eller rughetta. Rucola kan i mange retter erstatte purløg.

Indhold 
I halvdelen af alle analyser viser rucola sig at indeholde mere end 5 gram nitrat pr. kilo. Til sammenligning udgør den maksimalt anbefalede mængde nitrat for en person, som vejer 70 kilo, 260 milligram eller 0,26 gram. Spiser man overgødsket rucola, nås den anbefalede, daglige dosis ved 19 gram salat – heri er ikke medregnet et eventuelt tilskud fra nitrat i drikkevand eller andre madvarer. Det anbefales derfor at spise meget rucola, hvis man ønsker at sænke sit blodtryk.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Rocket: a Mediterranean crop for the world 
 Arthur Lee Jacobson, Plant of the Month: September 2002: Rocket 
 ITIS, Diplotaxis tenuifolia, TSN: 502098 
 Krydderurter, leksikon: Rucola 

Nytteplanter fra Europa
Bladgrøntsager
 
Salat
Elektronisk fuglerede

Indenfor elektronikken anvendes ordet fuglerede om et kredsløb af elektroniske komponenter, som blot er loddet direkte sammen med hinanden (uden brug af f.eks. en printplade). Resultatet, et virvar af komponenter og sammenloddede tilledninger, er som oftest temmelig "skrøbeligt", hvorfor metoden for det meste bruges til hurtig afprøvning af simple kredsløb.

Se også 
 Elektronik sømbræt

Elektroniske begreber og fænomener
Elektrisk forbindelsesteknik