alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Jiddisch

Jiddisch () er et sprog af den germanske familie, med hebraiske og slaviske indslag, der tales af europæiske, særlig østeuropæiske, ashkenaziske jøder.

Sproget tales af ca. 4 millioner jøder rundt omkring i verden. Det udviklede sig mellem 800 og 1100-tallet som en sammensmeltning af mellem- og højtyske dialekter, hvori mange hebraiske ord blev optaget. Der er tydelig slavisk indflydelse, det ses f.eks. af ordstillingen. Der er også optaget mange engelske låneord i jiddisch. I dag er der nogle ortodokse jødiske menigheder, bl.a. i New York, London og Antwerpen, der har stærkt voksende sproggrupper som hovedsagelig bruger jiddisch som dagligsprog.

Selvom jiddisch anvender et tilpasset alfabet fra hebraisk, og mange ord er låneord fra hebraisk, er selve sproget ikke genetisk beslægtet med hebraisk.

Perioden 1800-1900 omtales ofte som den gyldne tidsalder for jiddisch litteratur. Den falder sammen med anstrengelserne for at genoplive det hebraiske sprog som et talt sprog – hvilket igen har indflydelse på genoplivningen af den hebraiske litteratur. Mange jiddische ord er kommet ind i de amerikansk-engelske leksika.

I dag er der godt 1000 jiddische låneord i tysk, hvoraf der dog udelukkende anvendes omkring 50 ord i daglig tale (2003). Især amerikansk engelsk har flere låneord fra jiddisch.

Før Anden Verdenskrig var der ingen standardiseret måde at skrive jiddisch på. Men takket være YIVO (Yidisher Visnshaftlekher Institut, Jiddische Videnskabelige Institut) findes det nu en bestemt stavemåde. Det var kun i Sovjetunionen der brugtes en anderledes stavning. 

En stor jiddisch forfatter var Salomon Rabinovic, 1859-1916 med pseudonymet Sholem Aleichem, der sidestilles med Mark Twain. Den polsk-amerikanske forfatter Isaac Bashevis Singer fik i 1978 Nobelprisen i litteratur for sit jiddische forfatterskab.

Yentl, en film af og med Barbra Streisand, fortæller om livet i Østeuropa for over 100 år siden, hvor der boede mange der talte jiddisch. Filmen giver et indblik i livet, traditioner og musik. Manuskriptet er baseret på en roman af Isaac Bashevis Singer.

Eksterne henvisninger 

 Di Velt fun Yidish: Audio Stories 
 Bøger og tidsskrifter på jiddisch i Det Kongelige Biblioteks samlinger

 
Europæiske minoritetssprog
Humboldt-Universität zu Berlin

Humboldt-Universität zu Berlin er Berlins ældste universitet, grundlagt 15. oktober 1811 af den liberale preussiske uddannelsesreformator og lingvist Wilhelm von Humboldt. I maj 1945 blev universitetet placeret i den sovjetiske sektor. Indtil 2009 var Museum für Naturkunde (Berlin) en del af universitetet.

Universitetet har huset mange af Tysklands største tænkere i de sidste to århundreder, blandt andre filosofferne J.G. Fichte, Friedrich Schelling, G.W.F. Hegel, Arthur Schopenhauer, Karl Marx, teologen Friedrich Schleiermacher, retsteoretikeren Friedrich Karl von Savigny, fysikerne Albert Einstein, Wernher von Braun og Max Planck. 29 Nobelpristagere har haft deres virke ved universitetet.

Eksterne henvisninger 

 Humboldt-Universität 
 Universitetets historie

Reference 

Universiteter i Tyskland
Uddannelse i Berlin
Etableret i 1810
Kirkeret

Kirkeretten (eller kanonisk ret) er et retssystem indført af kirken.

Den katolske kirke havde gennem hele middelalderen en særskilt fungerende jurisdiktion over egne forhold. Det indebar en retspraksis der i dag er forholdsvis ukendt, men sikkert har udspillet sig på det forvaltende sted, såsom klosteret eller .
Kirkeretten var som regel lokalt affattet, og kongerigets love, landskabslovene Jyske Lov, Erik og Valdemars Sjællandske Lov samt Skånske Lov stod også under indflydelse af denne retstænkning.

I højmiddelalderen blev kirkerettens praksis søgt sammenfattet i form af juristiske - meget formelt, retsvidenskabelige - tekster. Jus novum, den nye lov, udarbejdet af en vis  omkring år 1140, blev vidt kendt, men ikke som så vedtaget. Pave Gregor IX (1227-1241) udstedte i 1234 Liber Extra, og Pave Bonifatius VIII (1294–1303) udstedte Liber Sextus, som sammen med Gratians værk, efterhånden blev kendt som .

Kirkeretten virkede i alle sager om kirkelige anliggender, herunder også moral og ægteskab. Kirkeretten stillede store krav til bevisførelsen og førte ansvaret over på den enkelte i stedet for slægten.
De kirkelige retter blev ret meget brugt, fordi de lagde vægt på faktiske beviser i stedet for edsaflæggelse. De var også kendt for at være effektive i gældssager.

Den udøvende magt, iværksættelsen af straffeforanstaltninger, blev derimod på den verdslige magts hænder. Derfor var det kirkeretten, der pådømte sager om f.eks. præsters utugt, men det var lensherrens folk, der udførte straffen.
En del af kirkerettens bestemmelser vedrørende ægteskabelige forhold videreførtes efter reformationen i Tamperretten.

I vore dage findes stadig kirkeret, i en efter-reformatorisk version. Den katolske kirke har her en større lovsamling, , der kan sammenlignes lidt med det akademiske engagement der vedrører de retsregler der bør regulere den danske folkekirke.

Videre læsning 
Morten Kjær & Helle Vogt (2023): En dansk retshistorie – fra middelalder til grundlov. 2. udgave. Nord Academic.

Eksterne henvisninger 
 Kirkeretslige dokumenter med forbindelse til Danmark oversat til nudansk

Retshistorie
Religion
Retsvæsen
Thüringen

Thüringen ligger i centrum af Tyskland og er blandt de mindre af landets 16 delstater med et areal på 16.200 km² og og 2.126.846 indbyggere (pr. 2022). Hovedstaden er Erfurt. Thüringen grænser mod Niedersachsen, Sachsen-Anhalt, Sachsen, Bayern og Hessen. Vigtige byer foruden hovedstaden er Gera, Jena, Weimar, Gotha, Eisenach og Suhl.

Historie 
Landet er opkaldt efter det thüringske folk, der boede der omkring 300 e.Kr. Thüringen kom under frankisk herredømme i det 6. århundrede og blev en del af (fra 1130 et markgrevskab i) det tysk-romerske rige. 

Den vestlige halvdel af riget blev uafhængig efter den thüringske arvefølgekrig, da den liudolfske linje af greverne uddøde og blev en stat kendt under navnet Hessen. Den resterende del af Thüringen blev regeret af Wettin-dynastiet fra Meissen, det senere kongerige Sachsen. Med delingen af slægten i 1485 blev Thüringen efterhånden opdelt i en række mindre stater, og 'Thüringen' blev fortrinsvis et geografisk begreb.

Thüringen blev en del af den napoleonske Rhin-konføderation organiseret i 1806, bekræftet på Wienerkongressen 1814-15 ved dannelsen af Det Tyske Forbund.

De thüringske stater inden for det tyske kejserrige var Sachsen-Weimar-Eisenach, Sachsen-Meiningen, Sachsen-Altenburg, Sachsen-Coburg og Gotha, Schwarzburg-Sondershausen, Schwarzburg-Rudolstadt og de to små fyrstendømmer Reuß-Greiz og Reuß-Gera.

Alle disse dynastiske småstater blev afskaffet under Weimarrepublikken, og Thüringen blev igen en politisk enhed i 1920. Kun Sachsen-Coburg-Gotha stemte for at blive en del af Bayern. Byen Erfurt forblev en del af Preussen, og Weimar blev Thüringens hovedstad. Efter 2. verdenskrig blev Erfurt en del af Thüringen og landets hovedstad.

5. december 2014 fik Die Linke (efterfølger til DDR's regeringsparti, SED) for første gang siden Tysklands genforening ministerpræsidentposten i en tysk delstat. Han blev onsdag den 5. februar 2020 afløst af Thomas Kemmerich fra FDP, som er den anden ministerpræsident fra FDP efter Reinhold Maier (Kabinett Maier (Baden-Württemberg), som var ministerpræsident 1952-1953 i Baden-Württemberg. Fra 4. marts 2020 er Bodo Ramelow igen valgt til ministerpræsident.

Største byer

Administrativ opdeling 

Thüringen er opdelt i 17 landkreise og 5 kreisfrie byer.

 Byer:  Erfurt –  Gera –  Jena –  Suhl –  Weimar -

Ministerpræsidenter i Thüringen 
Ministerpræsidenten i Thüringen er formand for delstatens Landesregierung. Følgende har været ministerpræsident i delstaten:
 1945: Hermann Brill
 1945 – 1947: Rudolf Paul
 1947 – 1952: Werner Eggerath
 1952 – 1990: Thüringen opdelt i DDR-områderne (DDR-Bezirke) Erfurt, Gera og Suhl.
 1990 – 1992: Josef Duchac (CDU)
 1992 – 2003: Bernhard Vogel (CDU)
 2003 – 2009: Dieter Althaus (CDU)
 2009 – 2014: Christine Lieberknecht (CDU) 
2014– 2020: Bodo Ramelow (Die Linke)
2020:  Thomas Kemmerich (FDP)
Siden 2020: Bodo Ramelow (Die Linke)

Se også 
 Tyske kommuner (tysksproget Wikipedia)
 Tyske delstatsregeringer (tysksproget Wikipedia)

Eksterne henvisninger 

 Officiel regeringsportal
 Hjemmeside for turister (på tysk og engelsk)
 Befolkningspyramider til 31.12. 2070

 
Delstater i Tyskland
737

Se også Boeing 737, passagerfly

Begivenheder 
 Anden fase af Dannevirke bygges

Født

Dødsfald 

37
Retshistorie

Retshistorie er betegnelsen for den juridiske disciplin, der beskæftiger sig med rettens historiske fundament og udvikling fra antikken, primært romerretten, til i dag. Fokus ligger selvfølgelig på ret, der ikke længere er gældende. Dog er overgangen mellem retshistoriske forløb og tendenser og til gældende ret flydende.

I Danmark har disciplinen sit første egentlige hovedværk i Peder Kofod Anchers En Dansk Lov-Historie fra 1769 - 1776. Dermed kan man sige, at retshistorien i Danmark er grundlagt i den tidlige fase af dansk historievidenskab.

Moderne retshistorie beskæftiger sig med alle typer retskilder:
 Love
 Retspraksis (det vil sige domme med præjudikatsværdi, som populært kaldes præcedens)
 Retsprotokol, som udgør levn fra domstol
 Aftaler (aftaledokumenter af enhver art)
 Juridisk litteratur
 Politiske dokumenter og andre dokumenterbare politiske overvejelser

Faget retshistorie er i dag en obligatorisk del af jurastudiet.

Danmarks tidlige retshistorie 

Som i andre lande var også Danmarks oprindelige ret baseret på sædvaneret, men i middelalderen begyndte et langt historisk forløb med kodificering af det danske retsgrundlag. Dette sker først og fremmest med de såkaldte landskabslove fra 1200-tallet. De ældste af dem er Skånske Lov og Sjællandske Lov. Disse er formentlig ikke egentlige givne love, men nedskrevne retsbøger; denne opfattelse er dog draget i tvivl af den nyeste forskning. Jyske Lov fra 1241 er den første egentlige kongegivne lov, der dækker over et større juridisk område.

Se også 
 Forfatningshistorie
 Kirkeret
 Kongeloven (anno 1665)
 Danske Lov (anno 1683)
 Kasuistisk ret

Litteratur 

 Ditlev Tamm (1998): Europæisk retshistorie, Jurist- og Økonomiforbundets Forlag.  (tilgængelig på jura.ku.dk/jurabog)
 Knudsen, Pernille Ulla: "Retshistorie og hermeneutik: Retshistoriske metoder i juridisk forskning" (siderne 213-236) i: Mikkel Jarle Christensen (red.) (2021): De juridiske metoder – ti bud. København: Hans Reitzels Forlag. ISBN 978-87-412-7509-3
 Morten Kjær & Helle Vogt (2023): En dansk retshistorie – fra middelalder til grundlov. 2. udgave. Nord Academic.

Videre læsning 
 Ditlev Tamm (1992): Retsvidenskaben i Danmark – en historisk oversigt, Jurist- og Økonomiforbundets Forlag. 
 Ditlev Tamm (2005): Retshistorie – Danmark, Europa, globale perspektiver. 2. udgave. Jurist- og Økonomforbundets Forlag. ; første udgave (2002) er tilgængelig på jura.ku.dk/jurabog
 Michael Wolffhechel (2006): Kompendium i retssociologi og retshistorie. 5. udgave. Forlaget SB. 
 Ditlev Tamm (2016): Juraens 100 bedste historier – rettens kulturhistorie fra middelalderen til i dag. Gyldendal. 
 Alf Petter Høgberg & Jørn Øyrehagen Sunde (red.) (2019): Juridisk metode og tenkemåte. Oslo, Universitetsforlaget.

Referencer 

 
Jura
Juridiske discipliner
Historicisme (arkitektur)

Historicismen eller Eklekticisme (= udplukket samlestil) er en fællesbetegnelse for en europæisk arkitekturstrømning, der efterlignede tidligere stilarter. I Europa blomstrede den anvendt i perioden ca. 1820-1900. I Danmark især i perioden 1850-1910 og i kirkearkitektur helt frem til omkring 1940.

På grund af de nye byggetekniske muligheder med støbejern og cement kunne stort set alt lade sig gøre. Men historicismens bygninger er ikke tro kopier af de originale bygninger, men er ofte forstørret og forgrovet i udtryksformerne. Samtlige klassiske stilarter blev blandet efter forgodtbefindende, en slags "katalog-arkitektur". De ældre stilarter tillagdes bestemte værdier, som skulle videregives til nybygningen ved at genbrug af stilens symboler. Nationalmuseets Klunkehjem er et eksempel på, at boligerne blev indrettet på samme måde.

I modsætning til funktionalismen, der tog afstand fra det overpyntede og gik mod enkelheden, var historicismen nærmest at betegne som stilforvirring, og det er den ofte blevet kaldt. Historicismen var udbredt i hele Europa. En parallel er postmodernismen fra 1980’erne.

Historicismens stilarter 
 Nyromansk stil
 Nygotik
 Nyrenæssance og Rosenborg-stil
 Nybarok
 Nyrokoko
 Nationalromantik (arkitektur)

Bygninger i historicisme 
 Det Kongelige Teater
 Ny Carlsberg Glyptotek
 Thorvaldsens Museum
 Kommunehospitalet
 Zoologisk Museum (det gamle i Krystalgade, i dag anvendt af universitetsadministrationen)
 Universitetsbiblioteket, i dag administration
 Væksthuset i Botanisk Have
 H.C. Andersen Slottet, det første Kunstindustrimuseum
 De fleste kirker i de københavnske brokvarterer fra Sankt Johannes Kirke (1861) til Grundtvigs Kirke (1940).

Danske historicistiske arkitekter 
 Ferdinand Meldahl
 Johan Daniel Herholdt
 Christian Hansen
 Theophilus Hansen
 Gustav Friederich Hetsch
 August Klein
 Vilhelm Klein
 Axel Berg
 Philip Smidth
 Vilhelm Dahlerup
 Ludvig A. Petersen

Litteratur 
 Bligaard, Mette, Frederiksborgs genrejsning. Historicisme i teori og praksis, Forlaget Vandkunsten 2008

Referencer 

 http://www.dac.dk/da/dac-learning/netundervisning/arksite-kanon/om-arkitektur/stil-og-perioder/historicisme/

Se også 
 Belle Époque 1871-1914 - overlapper meget med historicismen

Stilperioder
Silkeborg Slot

Silkeborg Slot har ligget på en slotsholm nordøst for Silkeborgs nuværende centrum, hvor Gudenåen løber ud i Silkeborg Langsø. Man ved ikke, hvornår det ældste Silkeborg Slot blev bygget. Det blev nedrevet i 1726 efter at have været i forfald i en årrække.

Ejler Haugsted refererer i et foredrag i 1918 i Historisk Samfund til et brevregister fra 1558:
Stedet som Silkeborg stander på tilhørte engang i 14.Aarh Alling Kloster ... og som var et temmelig stort Kloster...

... Med det gode eller med det onde har en Herremand paa Egnen, maaske Hr. Erik Mus, maaske en af hans Forfædre bemægtiget sig Næsset ved Aaens udløb i Langsøen og har bygget sig en af disse Fæster, hvorfra der, som Dronning Margrete siger i Januarforordningen af 1396 " skete overmåde lidt Ret .

Det mere end antydes, at det nærmest har været en røverborg. 

Silkeborg blev i 1418 overdraget til Århus bispestol og var hovedsæde for bispegodset i den vestlige del af stiftet. De sidste seks biskopper i Århus, inden reformationen, var borgherrer på Silkeborg.

Biskop Ulrik Stygge opførte en borg , ca. 30 x 14 m i sten, i to stokværk og med tårn. En mønt fra Erik af Pommerns tid, som er fundet i jorden i nærheden af fundamentet, kan indikere, at den er bygget i 1430'erne.
Der har været piloteret, og det nederste stokværk har været hvælvet.
Silkeborg var hovedsædet for bispedømmets besiddelser i den vestlige del af stiftet.
I 1536 opførte kronen en trefløjet gård i bindingsværk og gjorde stedet til hovedsæde for det efter reformationen oprettede Silkeborg Len.

Topografen og historikeren Arent Berntsen skrev i 1656 Silkeborg er et velbygt, anseeligt og overmåde lystigt slot, liggende 4 mil vesten for Århus inde i landet på et synderligt smukt og belejligt sted med skov og mark såvel som mange ferske søer og åer: så godt, at Hans Kongelige Majestæt derfor har forbeholdt sig det til sin egen frihed og vildtbane''.

Visualisering i 2017
I sommeren 2017 lavede man en visualisering af slottet i fuld størrelse, præcis på stedet hvor det har ligget. Der blev bygget et skelet af stilladsmaterialer, som så blev beklædt med en dug, med billeder af hvordan man har kunnet nå frem til det har set ud.

Referencer 

 Danske Fortidsminders beskrivelse af slottet .

Se også 
Silkeborg Hovedgård
Slotte

Eksterne kilder og henvisninger 

 Silkeborg Slot  af Af museumsinspektør Knud Bjerring Jensen, Museum Silkeborg, middelalderborge.dk
 Kapel på Silkeborg hos danmarkskirker.natmus.dk, Danmarks Kirker, Nationalmuseet

Bygninger, konstruktioner og anlæg fra middelalderen i Danmark
Borgruiner i Danmark
Slot
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Danmark
1068

Konge i Danmark: Svend 2. Estridsen 1047-1074

Se også 1068 (tal)

Begivenheder 
 Adam af Bremen skrev: 
"Se nu til de grusomme folkeslag danskerne, nordmændene og svenskerne! Se til de røverfolk, der fordum hærgede Frankrig og Tyskland, men nu er de tilfredse med deres eget område!
De har aflagt deres medfødte vildskab og giver sandhedens forkyndere adgang overalt, medens afgudernes altre nedbrydes; kirker rejses alle vegne og Kristi navn lovprises af alle i fællesskab."

Født

Dødsfald

Eksterne henvisninger 

68
1018

Konge i Danmark: Det antages oftest at Harald 2. døde i 1018, men han kan ligevel godt være død ét til to år tidligere. Tronen blev overtaget af hans bror Knud den Store, men dette skete muligvis først formelt i 1019

Se også 1018 (tal)

Begivenheder 
 Knud den Store, konge i Danmark (hvis ikke året efter)

Født 
 Harde-Knud (3.)

Dødsfald 
 Kongen af Danmark Harald 2. dør barnløs (hvis ikke året før)
 22. marts – Ali ibn Hammud al-Nasir, kalif i Córdoba

Eksterne henvisninger 

18
1035

Konge i Danmark: Knud den Store 1019-1035 og Knud 3. Hardeknud 1035-1042

Se også 1035 (tal)

Begivenheder 
 Knud 3. Hardeknud bliver konge i Danmark (-1042
 Magnus den Gode, konge af Norge fra 1035-1047
 Wilhelm (senere kaldet: Erobreren) bliver hertug af Normandiet efter faderen Robert.
 Vikingetiden på Færøerne ender og de kommer mere ind under Norge og Den katolske kirke.

Født

Dødsfald 
 Tróndur í Gøtu, færøsk vikingehøvding, ca. 90-årig.
 12. november – Knud den Store, dansk konge (født ca. 995).

Eksterne henvisninger 

35
1042

Konge i Danmark: Knud 3. Hardeknud 1035-1042 og Magnus den Gode 1042-1047

Se også 1042 (tal)

Begivenheder 
 Et vikingeskib bliver bygget i Dublin, Irland – som senere bliver fundet og udgravet i Skuldelev ved Roskilde.
 Magnus den Gode bliver konge af Danmark indtil 1047
 Edvard Bekenderen bliver engelsk konge, til 1066

Født

Dødsfald 
 8. juni – Knud 3. Hardeknud, dansk-engelsk konge fra 1035 (født 1018).

Eksterne henvisninger 

42
1043

Konge i Danmark: Magnus den Gode 1042-1047

Se også 1043 (tal)

Begivenheder 
 28. september - den dansk-norske hær under kong Magnus den Gode besejrer på Lyrskov Hede en vendisk invasionshær

Født 
 Knud 4. den Hellige, dansk konge (årstal usikkert) (død 1086).

Dødsfald

Eksterne henvisninger 

43
1047

Konge i Danmark: Magnus den Gode 1042-1047 og Svend 2. Estridsen 1047-1074

Se også 1047 (tal)

Begivenheder 
 Svend 2. Estridsen bliver konge i Danmark. Alle efterfølgende danske regenter nedstammer fra Svend Estridsen.
 Harald Hårderåde bliver konge i Norge

Født

Dødsfald 
 25. oktober – Magnus den Gode dør. Konge af Danmark fra 1042. Konge af Norge fra 1035 (født 1024).
 Rudolf Glaber – fransk historiker

Eksterne henvisninger 

47
1069

Konge i Danmark: Svend 2. Estridsen 1047-1074

Se også 1069 (tal)

Begivenheder 
 Det sidste vikingetogt til England ledet af Svend 2 Estridsens bror Asbjørn. Den senere konge, Harald Hen, deltog også i togtet, som endte med at de blev slået på flugt af Wilhelm Erobreren.

Født

Dødsfald

Eksterne henvisninger 

69
Europamesterskabet i fodbold 2004

Europamesterskabet i fodbold for 2004 (EURO 2004) blev afholdt i Portugal mellem den 12. juni og 4. juli 2004. Det var det 12. europamesterskab i fodbold som afholdes hvert fjerde år under UEFA. Portugal blev udvalgt til værtsnation i 1999 foran Spanien og Østrig/Ungarn. Ligesom de to tidligere slutrundere i England og Holland-Belgien deltog 16 hold. Turneringen blev afviklet på ti forskellige stadioner i otte forskellige byer: Aveiro, Braga, Coimbra, Guimarães, Faro/Loulé, Leiria, Porto og Lissabon.

Turneringen var rig på overraskelser: Tyskland, Spanien og Italien blev elimineret i det indledende gruppespil. De forsvarende mestre Frankrig blev slået ud i kvartfinalen af Grækenland og de portugisiske værter kom tilbage efter et nederlag i åbningskampen og nåede finalen, hvor de på deres vej slog Spanien, England og Holland ud. Grækenland sikrede sig sit første europamesterskab, da de i finalen på Estádio da Luz Stadion i Lissabon vandt 1-0 over forhåndsfavoritterne og værtsnationen Portugal.

Kvalifikation 

Kvalifikationen til slutrunden forgik fra september 2002 til November 2003. 50 hold var deltog i ti grupper med fem hold i hver, som alle spillede to kampe imod hinanden. Vinderne af grupperne kvalificerede sig automatisk til slutrunden, mens nr. to måtte igennem play-off som kvalifikation til turneringen.

Deltagende lande 
De 16 landshold som deltog i tuneringen:

 
 
 
 
 
 
 
 

 
  (debut)
 
  (værter)

Spillertrupper

Seeding

Indledende runder

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Slutspil

Kvartfinaler 

 24. juni – Portugal mod England – 6-5 (2-2 efter ordinær spilletid)
 25. juni – Frankrig mod Grækenland – 0-1
 26. juni – Sverige mod Holland – 4-5 (0-0 efter ordinær spilletid)
 27. juni – Tjekkiet mod Danmark – 3-0

Semifinaler 

 30. juni – Portugal mod Holland – 2-1
 1. juli – Grækenland mod Tjekkiet – 1-0

Finale 

 4. juli – Portugal mod Grækenland – 0-1

Grækenland er dermed europamestre.
Liberalt Oplysnings Forbund

Liberalt Oplysnings Forbund (forkortes LOF) er et landsdækkende oplysningsforbund, der blev stiftet i september 1945 af partiet Venstre, Venstres Ungdom og Venstres Kvinder for at fremme et liberalt oplysningsarbejde på kulturelle, sociale, økonomiske og politiske områder. Foreningen har primært virket ved at drive aftenskoler.

Ideen til et liberalt oplysningsforbund opstod i Venstre umiddelbart før besættelsen. Ideen kunne ikke virkeliggøres, så længe Danmark var besat på grund af et tysk forbud imod politisk aktivitet. I stedet blev organisationen Dansk Studiekredsforening oprettet. Efter befrielsen kunne LOF imidlertid oprettes.

Formænd 
 1945-1948: Søren Peter Larsen
 1948-1954: Mads R. Hartling
 1954-1968: Arne Fog Pedersen
 1968-1969: Hans Bagge
 1969- 1974: Evan Jensen
 1974-1975: Robert Christensen
 1975- 1978: Tove Nielsen
 1978- 1979: T. Baun - Christensen
 1979 - 1981: Hans Bagge
 1981- 1985: Povl Brønsted
 1985-1988: Birthe Rønn Hornbech
 1988-1989: Ester Larsen
 1989-2000: Gunnar Glindvad Kristensen
 2000: Sonny Berthold
 2015: Kim Valentin

Trivia 
Navnet er et eksempel på særskrivning.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Liberalt Oplysnings Forbunds hjemmeside

Etableret i 1945
Foreninger fra Danmark
Oplysningsforbund
Alveole

Alveole har flere betydninger:

(Latin: Alveolus (lille hulrum, fordybning))

I anatomi og zoologi i almindelighed
 Alveol – en luftsæk i lungerne
 alveolær kirtel
 Dental alveolus – en sokkel i kæben, der holder rødderne af tænderne
 Alveolær højderyg – kæbe-struktur, der indeholder de dental alveolerne
 Alveolær kanaler
 Arterier
 overlegne alveolær arterie
 Nerver
 overlegen alveolære nerver
I botanik, mikrobiologi og relaterede discipliner alveolerne kan være:
 Overflade hulrum eller huller,som på stilken af Myrmecodia arter
 Huller på vaflet overflader som se på blomsterbunden af mange frøplanter
 Et lille hulrum i en koral, en skal, eller i en forstening.
 En celle i en bikage.

I medicin
 Alveolær bløde del sarkom
1066

Konge i Danmark: Svend 2. Estridsen 1047-1074

Se også 1066 (tal)

Begivenheder

Januar 

 6. januar - Harald II krones til konge af England

Februar 
28. februar – Westminster Abbey åbnes

September 
20. september - slaget ved Fulford - norske vikinger anført af Harald Hårderåde vinder over engelske jarler
 25. september – Harald Hårderåde forsøger at erobre England, Slaget ved Stamford Bridge 
28. september - Vilhelm Erobreren går i land i England og indleder den Normanniske erobring af England

Oktober 
 14. oktober – Normannerne erobrer England, Slaget ved Hastings
15. oktober - efter Harold Godvinsons død under Slaget ved Hastings udnævnes Edgar Ætheling til konge af England; han krones dog ikke, og overlader to måneder senre tronen til Vilhelm Erobreren

December 
 25. december – Wilhelm Erobreren bliver konge af England.

Født

Dødsfald 
 Biskop Johan af Mecklenburg får ofret sit afhuggede hoved til Radigast
25. september - Harald Hårderåde, norsk konge (født, 1015)
25. september - Tostig Hårderåde, norsk viking

Eksterne henvisninger 

66
Lægelatin

Medicinsk fagsprog – populært benævnt lægelatin – er en form for internationalt fagsprog, der bruges inden for lægevidenskaben.
Det består af klassisk latin og middelalderlatin blandet med oldgræske ord og suppleret med specialudtryk for begreber, der ikke var kendte i klassisk tid.

Eksempelvis består den lægelatinske betegnelse Morbus Scheuermann af to dele, ordet morbus, der på latin betyder sygdom og personnavnet Scheuermann efter opdageren. Efter klassisk latinsk grammatik skulle Scheuermann stå i genitiv, men det kan her betragtes som et indeklinabelt proprium, der så alligevel står i genitiv, jfr. udviklingen i nytestamentelig latin (den katolske kirke har anvendt den latinske oversættelse af den den  græske grundtekst).

På lægelatin hedder arm uden videre brachium, som det altid har gjort; så det der gør lægelatin til noget særligt er, at der skal nyopfindes navne til nye opdagelser. I nutidig lægelatin forekommer næsten kun nomener (dvs. substantiver og adjektiver) som fagudtryk; hvorimod man for århundreder siden førte hele journalbeskrivelsen på latin og ikke kun med latinske fremmedord indlejret i teksten. I ældre tid kunne man f.eks. skrive: Genu dextrum dolet. I vore dage ville man bare skrive: Han har ondt i højre knæ. Og gemme latinen til specielle fagudtryk.

Eksempler 
 Alveole

Se også 
 Apotekerlatin
 Gartnerlatin

Eksterne kilder, links og henvisninger 
 Apotekerlatin 

Latinsk sprog
Fagudtryk
Lægevidenskab
Salicylsyre

Salicylsyre (ortho-hydroxybenzoesyre, )  (2-hydroxibensoesyra, C6H4(OH)COOH) er en aromatisk carboxylsyre, som er beslægtet med acetylsalicylsyre. Dens salte og estere kaldes salicylater. Salicylsyre og derivater heraf anvendes bl.a. som let smertestillende middel.

Salicylsyre har fået sit navn efter piletræ (Salix), hvis bark har et naturligt indhold af denne syre, og hvorfra man udvandt en ekstrakt. Pilebark har været brugt i folkemedicin. Salicylsyre findes også i blomsterne hos mjødurt, Filipendula ulmaria. Salicylsyre er lokalirriterende, og bør kun kan bruges udvortes. Derfor er forskellige derivater udviklet til indvortes brug; både salicylsyresalte og estere af salicylsyre. Det mest kendte derivat er acetylsalicylsyre, der forhandles som Aspirin.

Den første dokumenterede brug af salicylater kendes fra sumererne omkring 2000 f.Kr. De skrev om piletræets smertestillende effekt på lertavler. Oldtidens samfund i Mesopotamien benyttede udtræk fra pilebark mod feber, smerte og betændelse; det samme gjorde kineserne. Grækeren Hippokrates anbefalede omkring 400 f.Kr., at patienten tyggede bark fra piletræet mod feber og smerter, og anbefalede et udtræk af barken for at lindre smerter hos fødende kvinder. Den græske læge Pedanius Dioscorides, der fulgte kejser Neros legionærer på deres felttog, foreskrev omkring år 100 e.Kr. pilebark mod betændelse.

Salicylater virker generelt via deres indhold af salicylsyre. Der udvikles stadig nye typer af salicylater.

Salicylsyre indgår også i hudcremer, hvor den virker ved at eksfoliere hudens øverste lag.

Mennesker med salicylsyre-overfølsomhed oplever bivirkninger. Aspirin kan således fremkalde blødninger, især i spiserøret, hvad der er livstruende og ofte med dødelig udgang. Aspirin kan også også forårsage en ret usædvanlig, men ofte ødelæggende hjerneinfarkt.

Noter

Eksterne henvisninger 
 medicin.dk om salicylsyre.

Lægemidler tilhørende huden
Carboxylsyrer
Aromatiske forbindelser
Medicin

Medicin, kommer af det latinske ars medicīna "lægekunsten", og har flere betydninger:

 Lægemiddel –
 Lægevidenskab –
 Medicin (indiansk kultur) –
 Lægeuddannelse
 Lægeuddannelsen i Danmark (medicin) –
 Medicinstuderende –

Se også:
Medicinsk undersøgelse –

Lægevidenskab
Farmakologi

Farmakologi (dansk: lægemiddellære) er læren om lægemidler. Ordet stammer fra de græske ord phármakon (φάρμακον) "lægemiddel" og logos (λόγος) "lære".

Farmakologi kan opdeles/underinddeles på to forskellige måder: Enten i almen/basal farmakologi og speciel/klinisk/organrelateret farmakologi eller i farmakokinetik og farmakodynamik.

 Almen/basal farmakologi: Den almene eller basale farmakologi beskriver de forhold, der i princippet er ens for alle lægemidler, fx optagelse, fordeling, udskillelse og virkningsmekanismer.

 Speciel/klinisk/organrelateret farmakologi: Den specielle, kliniske eller organrelaterede farmakologi giver en systematisk gennemgang af de underordnede lægemiddelgruppers egenskaber, fx indikationer, virkninger, doseringsforhold, bivirkninger og interaktioner.

 Farmakokinetik: Farmakokinetikken er kort sagt læren om lægemidlers skæbne i organismen – eller hvordan organismen påvirker lægemidlet. Farmakokinetik beskriver således de processer, som et lægemiddel gennemgår i organismen under sin passage fra indgiftssted til udskillelsessted. Kinetikken giver således en forståelse af, hvad der sker med lægemidler i menneske- eller dyreorganismer – herunder hvordan de optages (absorberes), fordeles (distribueres), omdannes (metaboliseres) og udskilles (elimineres).

 Farmakodynamik: Farmakodynamikken er kort sagt læren om lægemidlers virkning i/på organismen – eller hvordan lægemidlet påvirker organismen. Farmakodynamik beskriver således de(n) reaktion(er), som opstår i organer, væv eller celler efter indgift af et lægemiddel.

Farmakologi på danske uddannelser 
Læger (cand.med.'er), der har videreuddannet sig til speciallæger i det medicinske speciale klinisk farmakologi, har gennemført mange års teoretisk og praktisk uddannelse i farmakologi – først på selve lægegrunduddannelsen og dernæst især på 5-årige farmakologuddannelse (speciallægeuddannelsen i klinisk farmakologi). Sådanne speciallæger kaldes for kliniske farmakologer.

Den videregående uddannelse til farmakonom (lægemiddelkyndig) sigter primært mod farmakologi. Farmakologi er med i alt 44 ECTS-points hovedfaget på farmakonomuddannelsen, svarende til godt 25% af hele farmakonomstudiet.

Den videregående uddannelse til farmaceut (cand.pharm.) sigter primært mod fag som farmaci (lægemiddelfremstilling) og kemiske fag, men indeholder derudover også en vis portion farmakologi. Farmakologi udgør i alt ca. 19,5 ECTS-points på farmaceutuddannelsen, svarende til ca. 6,5% af hele farmaceutstudiet.

Desuden bliver der undervist i farmakologi i varierende omfang for studerende på de videregående uddannelser til tandlæge (7,5 ECTS-points), dyrlæge (12,5 ECTS-points), sygeplejerske (8 ECTS-points), optometrist (optiker) (5 ECTS-points), klinisk tandtekniker (5 ECTS-points), tandplejer (10 ECTS-points) og jordemoder (2,5 ECTS-points).

I begrænset omfang undervises elever på erhvervsuddannelserne til social- og sundhedsassistent, veterinærsygeplejerske, ambulanceassistent og ambulancebehandler ligeledes i farmakologi.

Kildehenvisninger 

 
Apoteksvæsen
Akademiske discipliner
Lægevidenskab

Lægevidenskab er den gren af videnskaben der omfatter diagnose, behandling og forebyggelse af sygdom. Lægevidenskab kaldes også medicin.

Lægevidenskab kan opdeles i to dele:
 Den humane medicin for mennesker. 
 Den veterinære medicin for dyr.

Lægevidenskab er også betegnelsen for lægeuddannelsen på universiteter (medicinstudiet) ved lægevidenskabelige fakulteter. I Danmark kan lægevidenskab studeres på Københavns Universitet, Syddansk Universitet, Århus Universitet og Aalborg Universitet.

Studiet af den humane medicin omfatter på danske universiteter blandt andet:

Almen kemi og organisk kemi
Almen medicin
Anatomi
Anæstesiologi
Arbejdsmedicin
Biokemi
Cytologi
Dermatologi og venerologi
 Embryologi
Epidemiologi
Farmakologi
Fysiologi
 Genetik
Gynækologi og obstetrik
Histologi
Hygiejne
Immunologi
Intern medicin
Kardiologi
Karkirurgi
 Klinisk kemi
Medicinsk filosofi og videnskabsteori
 Medicinsk fysik
Medicinsk kommunikation
 Medicinsk statistik og forskningsmetodologi
Mikrobiologi
Neuroanatomi
Neurofysiologi
Neurokirurgi
Neuromedicin
Oftalmologi
Ortopædkirurgi
Oto-rhino-laryngologi
Parenchymkirurgi
Patologi
Patologisk anatomi
 Psykiatri
Psykologi
Pædiatri
Radiologi
Radioterapi og onkologi
Retsmedicin
Reumatologi
Socialmedicin
Sociologi
Thoraxkirurgi
Traumatologi
Urologi
 Virologi

Dansk litteratur 

 Jacobsen, Kurt og Klaus Larsen (2017): Ve og velfærd - Læger, sundhed og samfund gennem 200 år. Fadl Forlag

Se også 
 Sygeplejevidenskab

Eksterne henvisninger 

 Studmed.dk – Portal for læger og medicinstuderende
 
 Ugeskrift for Læger
 dk.slider.com: Sundhedsvidenskab: Foreninger og organisationer
 Cochrane-biblioteket Bl.a. Danmark har fri adgang.
 How to get access to The Cochrane Library 
 The Nordic Cochrane Centre (NCC)
 Mednote.dk Wiki henvendt til Sundhedsfagligt personel
 Sundhedsvidenskab på Københavns Universitetsbibliotek 

Videregående uddannelser i Danmark
Naturvidenskab
 
Sundhedsvæsen
Bede

Bede har flere betydninger:

En rodfrugt af bede-slægten (især arten bede)
En kastreret vædder
At fremsige en bøn
At holde hvil
 Beda –  angelsaksisk munk og forfatter (ca. 672-735)
Analog elektronik

Analog elektronik er elektronik der behandler/benytter elektriske signaler i et kontinuert område.

Pladespillere eller grammofoner er eksempler på analog elektronik, idet rillerne i grammofonpladen svinger sidelæns og op og ned (i mikroskopiske bevægelser), hvorved pickupnålen, som under afspilningen ligger i denne rille, svinger med. Derved induceres direkte en svag strøm i pickuppen med en styrke som nøje svarer til pickupnålens udsving.

Et andet eksempel er et kameras objektiv som kan zoome analogt eller digitalt. Den analoge zoom benytter det analoge lys, som stråler ind gennem objektivet, til at forstørre billedet uden at foretage gennemsnitsberegninger.

Dette modsvares af den digitale elektronik, der benytter trinvise, talbaserede niveauer.

Se også 
 Analog – for andre betydninger

Elektroniske begreber og fænomener
1080

Konge i Danmark: Harald 3. Hen 1076-1080 og Knud den Hellige 1080-1086

Se også 1080 (tal)

Begivenheder 
 17. april - Kong Harald 3. af Danmark dør, og tronen efterfølges af Knud den Hellige, der siden bliver den første dansker, som kåres som helgen

Født 
 Adelard af Bath - Engelsk videnskabsmand og filosof
 Asser Rig Hvide – Sjællandsk høvding (født ca. 1080).

Dødsfald 
 17. april – kong Harald 3 Hen – begraves i Dalby kirke i Skåne.

Eksterne henvisninger 

80
Claus Bille

Claus Bille (født ca. 1490, død 4. januar 1558 på Lyngsgård, Skåne) til godserne Lyngsgård, Raabelev, Vandaas, Allinde og flere andre godser var en dansk ridder og rigsråd.

Han var af den uradelige slægt Bille som søn af rigsråd Steen Basse Bille og Magrethe Clausdatter Rønnov, og han var bror til ærkebiskop Torbern Bille. Han deltog i Stockholms blodbad og stod sammen med Søren Norby for arrestationerne af den svenske adel. Frederik den 1.'s regering satte pris på Claus Bille, og Billeslægten fik i denne periode større politisk magt og indflydelse end nogen anden.

Ægteskab og efterkommere 
Han blev den 31. januar 1524 gift med Lisbeth Jensdatter Ulfstand (ca. 1505-5. april 1540) og indgik derved forbindelse med en anden af tidens magtfulde slægter. Parret fik syv døtre og fire sønner, hvoraf to døde som små. 

 Beate (1526-1605) (gift med Otte Thygesen Brahe (1518-71))
 Steen (1527-86) (gift med Kirsten Andersdatter Lindenov (eft. 1534-1612))
 Jens (1531-75) (gift med Karen Eilersdatter Rønnow (død 4. april 1592))
 Magrethe (gift med Christoffer Johansen Lindenov)
 Sidsel (1528-80) (gift med Just Høeg 1515-57))
 Sophia (1529-87) (gift med Malte Jensen-Sehested (1529-92))
 Lisbeth (gift med Jens Trudsen Ulfstand)
 Birthe (gift med Christian Galde)
 Maren (1537-ca. 1607) (gift med Laurits Skram (1630-87)).

Noter og referencer

Eksterne henvisninger 
 Dansk biografisk leksikon

Danskere i 1500-tallet
Claus
Riddere fra Danmark
Rigsråder fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Godsejere fra Skåne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Lensmænd fra Danmark
Grafit

Grafit er et gråsort, blødt mineral med metalglans, som er opbygget af kulstof og  krystalliserer i sekskantede tavler med én spalteretning. Findes og brydes i naturen, på bl.a. Sri Lanka, Madagaskar, samt i Kina og Grønland, og kan fremstilles kunstigt ud fra bl.a. retortkul og petroleumskoks ved meget høj temperatur og tryk i elektriske ovne. Det kan bearbejdes som træ og er meget kemikaliebestandigt. Dets hårdhed (på Mohs' skala) er mellem 1 og 2, og det har en massefylde af 2.200 kg/m3.

Ordet stammer fra tysk Graphit for "sort bly", skabt i 1789 af mineralogen Abraham Gottlob Werner fra græsk graphein (skrive) for dets anvendelse til blyanter.

Anvendelse 
 Som tegne- og skriveredskab: "Blyet" i en blyant er ikke bly, men grafit og ler brændt sammen. Grafit leveres også i lidt tykkere stænger i facon som en blyant (dog uden cedertræet udenom), beregnet til tegning, og i tyndere dimensioner der bruges i dertil indrettede stiftblyanter.
 Til elektroder: Grafit er til en vis grad en elektrisk leder – faktisk en halvleder, og kombineret med materialets kemikaliebestandighed og evne til at tåle høje temperaturer gør dette grafit til et udmærket materiale at lave elektroder af. Se også elektrisk modstand (elektronisk komponent).
 Til smeltedigler, igen på grund af grafits kemikalie- og temperaturbestandighed.
 Som smøremiddel: Grafit i pulverform kan bruges som "tør smøreolie", der sænker friktionen mellem mekaniske dele. Det er en almindelig misforståelse at den smørende effekt skyldes at lagene i grafitstrukturen glider mod hinanden; den korrekte forklaring er at et adsorberet lag (typisk vand) reducerer van der Waals-kræfterne der ellers giver en tiltrækning, og dermed friktion, mellem de omkringliggende materialer.
 Som neutronbremse i atomreaktorer: For at kædereaktionen i en atomreaktor kan forløbe, stilles der krav til antallet og hastighederne af neutroner i reaktoren, og grafit bruges som såkaldt moderator, som afpasser neutronernes hastigheder.

Carbon
Mineraler
Smøremidler
Flyselskab

Et flyselskab eller luftfartsselskab er en civil organisation der transporterer personer og/eller varer i flyvemaskiner.

Eksterne henvisninger 

Luftfart
Aeroflot

Aeroflot el. Aeroflot – Russian Airlines (Russisk: Аэрофлот – Российские авиалинии, tr. Aeroflot - Rossijskie avialinii) er et russisk nationalt flyselskab grundlagt i 1932. 

Aeroflot har hovedsæde i Moskva og foruden indenrigsruter har Aeroflot forbindelser til 131 byer i 50 lande rundt i verden, herunder Bangkok, Delhi, Beijing og København.

I 2004 transporterede man 6,8 millioner passagerer. I 2015 var tallet 26,1 millioner passagerer, og man rådede i januar 2017 over 186 fly; en blanding af flytyper fra Sukhoj, Airbus og Boeing.

Aeroflot er medlem af luftfartsalliancen SkyTeam.

I Sovjetunionen havde Aeroflot monopol på civil flyvning og var verdens største flyselskab.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Aeroflot.dk – officiel website 

Flyselskaber fra Rusland
Etableret i 1932
 
Virksomheder i Moskva
Statsejede virksomheder fra Rusland
Flyselskaber fra Sovjetunionen
Khangchendzonga

Khangchendzonga er et 8.586 meter højt bjerg, også kendt under navne som Kangchenjunga, Kangchen Dzö-nga, Kanchenjanga, Kachendzonga, og Kangchanfanga, og er det tredje højeste bjerg i verden efter Mount Everest og K2, og det næsthøjeste i Nepal.

Bjerget ligger på grænsen mellem den tidligere selvstændige stat Sikkim (nu delstat i Indien) og det østlige Nepal.

I Nepal hører bjerget til Taplejung distrikt i Mechi sone, Østregionen, i Kanchenjunga naturbeskyttelsesområde.

Kanchenjunga betyder noget i retning af  «fem skatte af sne», formentlig fordi det egentlig er fem bjergtoppe som alle er mere end 8.000 moh. Frem til 1852 troede man faktisk at Kanchenjunga var verdens højeste bjerg, men beregninger foretaget af britiske forskere i 1849 afkræftede dette. Bjerget blev besteget første gang den 25. maj 1955 af George Band og Joe Brown, som var med en britisk ekspedition.
Band og Browns ekspedition stoppede kort før toppen pga. et løfte afgivet til Maharajaen af Sikkim, at toppen af bjerget ikke måtte betrædes. Alle bjergbestigere, der har nået tæt til toppen har fulgt denne tradition.

Bjerge i Himalaya
Indiens geografi
Bjerge i Nepal
Sikkim
Kønsrolle

Kønsrolle er et sæt normer for hvordan en person med et bestemt køn skal opføre sig i et samfund eller system. Den viser hvilke forventninger som er knyttet til det at være pige/kvinde eller dreng/mand. Traditionelle opfattelser er for eksempel at mænd bør interessere sig for biler, og at kvinder bør lave mad i hjemmet. Der kan være mange forskellige årsager til denne opdeling:

 Religion
 Teknologisk udvikling
 Arbejdsdeling
 Socialisering
 Kultur
 kvindelighed
 Sociologi
 Genetisk arv

Referencer

Se også
 Rolle (funktion)

Eksterne henvisninger 
 Fra_kvindeforskning til kønsforskning på kvinfo.dk
 Kønsroller leksikon.org

Køn

Socialvidenskabelige begreber
Stereotyp
Ligestillingsministeriet

Ligestillingsministeriet (formelt Ligestillingsafdelingen) var tidligere et dansk ministerium, der arbejdede med ligestilling på tværs af ministerområderne. Den første minister for ligestilling blev udnævnt af statsminister Poul Nyrup Rasmussen den 1. juli 1999.

I forbindelse med Regeringen Helle Thorning-Schmidts tiltræden 3. oktober 2011 blev ministeriets område lagt ind under Ministeriet for Ligestilling og Kirke, og ved regeringsrokaden i 2014 under Ministeriet for Børn, Ligestilling, Integration og Sociale Forhold. Da Regeringen Lars Løkke Rasmussen II tiltrådte i 2015, blev det lagt under Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling. Siden folketingsvalget i 2015 har ressortområdet hørt under en afdeling i Udenrigsministeriet, der betjener minister for ligestilling Eva Kjer Hansen. 

Mette Frederiksen udpegede Mogens Jensen som ligestillingsminister, hvor det var underlagt ministeriet for landbrug, fødevarer, ligestilling og Nordisk samarbejde. Efter mink-skandalen, og Mogens Jensens udtræden af regeringen, blev det lagt under beskæftigelsesministeriet, og Peter Hummelgaard Thomsen og endelig blev ligestillingsministeriet, efter regeringsrokaden 4. februar 2022, lagt under transportministeriet og Trine Bramsen.

Ministre for ligestilling 

 
Samtlige ministre for ligestilling har samtidig haft andre ministerposter; Jytte Andersen og Lotte Bundsgaard var således by- og boligministre, Henriette Kjær og Eva Kjer Hansen var socialministre, Karen Jespersen var socialminister, siden velfærdsminister, Inger Støjberg var beskæftigelsesminister og Lykke Friis var klima- og energiminister. Manu Sareen var kirkeminister og minister for nordisk samarbejde. Mogens Jensen var Minister for landbrug, fødevarer og nordisk samarbejde, Peter Hummelgaard Thomsen var beskæftigelsesminister, Trine Bramsen var transportminister og Marie Bjerre er digitaliseringsminister.

Ekstern henvisning 
 Ministeriets hjemmeside

Ligestillingspolitik
Danske ministerier
Etableret i 1999
Anæstesiologi

Anæstesiologi er et medicinsk speciale, der omfatter blandt andet anæstesi, smertebehandling, sedation samt understøttelse af livsvigtige funktioner - særligt før, under og efter en operation. I Danmark er specialet organiseret i fire søjler: anæstesi, intensivterapi, smertebehandling samt en søjle bestående af akutbehandling, traumebehandling, præhospitalbehandling og katastrofemedicin. En læge, der er uddannet inden for anæstesi, kaldes for en anæstesiolog. En sygeplejerske, der er uddannet inden for anæstesi, kaldes for en anæstesisygeplejerske.

Se også 
 Regional analgesi
 Universel anæstesi

Referencer

Eksterne henvisninger 
 DASAIM: Dansk Selskab for Anæstesiologi og Intensiv Medicin
 FYA: Foreningen af Yngre Anæstesiologer
 ASA: American Society of Anesthesiologists
 ESA: European Society of Anaesthesiology
Somaliland

Somaliland ligger på Afrikas Horn ud til Adenbugten og har de facto fungeret som en uafhængig stat løsrevet fra Somalia siden 1991, men er ikke internationalt anerkendt som selvstændig stat. Der bor omkring 5,7 mio. indbyggere i landet. Landets hovedstad og største by er Hargeysa med 1,2 mio. indbyggere.

Mod øst grænser Somaliland op mod Somalia's Puntland region, der er en føderal stat i Somalia. Hvem de østligste dele af Somaliland tilhører er omstridt.

Demografi 
Den talrigeste klan er Isak (somali-Isaaq), som med sine subklaner er den dominerende magtfaktor, dog er andre klaner repræsenteret i området.

Historie 
Somaliland omfatter omtrent det samme område, som i sin tid var kolonien Britisk Somaliland. Det er et af de få områder i Afrika, hvor man uden international hjælp har forsøgt gennemført en demokratiseringsproces. Resultatet er en blanding af lokale traditioner og vestligt demokrati. En demokratiseringsproces som muligvis er en af de få i Afrika der er lykkedes. Ifølge IFES er der siden 1991 afholdt 4 fredelige præsidentvalg og 8 regionale.
Disse er, af internationale observatører, blevet betegnet som rimelige og godt koordineret, uden beviseligt svindel eller uro.

Danmark åbnede i 2012 som det første vestlige land et bilateralt programkontor i Somaliland.

Økonomi 
Samfundsøkonomien holdes i vid udstrækning i gang ved hjælp af udenlandsk støtte og midler sendt fra udlandsbaserede landsmænd.

Noter

Eksterne henvisninger 

Lande i Afrika
Ikke-anerkendte stater
Nutidens omstridte geografiske områder
Mexicos stater

Mexico har 31 delstater (estados) og et føderalt distrikt (Distrito Federal), hvori hovedstaden, Mexico City, ligger.

Delstater og hovedstæder 
 Aguascalientes – Aguascalientes
 Baja California – Mexicali
 Baja California Sur – La Paz
 Campeche – Campeche
 Chiapas – Tuxtla Gutiérrez
 Chihuahua – Chihuahua
 Coahuila – Saltillo
 Colima – Colima
 Durango – Durango
 Det Føderale Distrikt
 Guanajuato – Guanajuato
 Guerrero – Chilpancingo
 Hidalgo – Pachuca
 Jalisco – Guadalajara
 México – Toluca
 Michoacán – Morelia
 Morelos – Cuernavaca
 Nayarit – Tepic
 Nuevo Leon – Monterrey
 Oaxaca – Oaxaca
 Puebla – Puebla
 Querétaro – Querétaro
 Quintana Roo – Chetumal
 San Luis Potosí – San Luis Potosí
 Sinaloa – Culiacán
 Sonora – Hermosillo
 Tabasco – Villahermosa
 Tamaulipas – Ciudad Victoria
 Tlaxcala – Tlaxcala
 Veracruz – Xalapa
 Yucatán – Mérida
 Zacatecas – Zacatecas

Ekstern henvisning 
 Kort

Stater
Aguascalientes

Aguascalientes ("varmt vand") er en delstat i Mexico. Delstaten ligger midt i landet og har et areal på og et indbyggertal på  indbyggere. Hovedstaden hedder også Aguascalientes. Delstaten blev dannet i 1835 ved udskillelse fra delstaten Zacatecas. ISO 3166-2-koden er MX-AGU.

Berømte hidrocálidos 

 Antonio Acevedo Escobedo, writer
 José María Bocanegra, præsident
 Francisco Díaz de León, artist
 Gabriel Fernández Ledesma, artist
 Manuel M. Ponce, musician
 José Guadalupe Posada, artist
 Saturnino Herrán, artist
 Ramón López Velarde, poet
 Arturo Robles Aguilar, politician
 Miguel Angel Barberena Vega, politician
 Jose Antonio Zapata, journalist
 Otto Granados Roldán, politician

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Delstatens websted
 News and Radio

Delstater i Mexico