alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Agerpadderok

 
Agerpadderok (Equisetum arvense), ofte skrevet ager-padderok, er en sporeplante, der findes langs veje, på fugtig agerjord eller i skovkanter. De grønne sommerskud er 10-50 centimeter høje. Arten har et usædvanligt højt antal kromosomer: 216 (mod menneskets 46).

Hele planten indeholder kiselsyre i form af små, skarpe krystaller, der udskilles på ydersiden af cellerne.

Beskrivelse 
Agerpadderok er en flerårig urt med en opret vækst. Planten danner to slags oprette eller opstigende skud: Forårsskud, som er brunlige, fordi de mangler klorofyl, og som danner sporer. På disse skud sidder de endestillede, kogleagtige sporehuse. Sommerskuddene er derimod grønne og har fotosyntese i både skud og blade. Alle skud er furede, leddelte og hule (undtagen ved leddene). Fra hovedskuddets led dannes der kransstillede sideskud, der er bygget ganske som hovedskuddet. Bladene er bittesmå og skælformede, og de sidder i kranse ved leddene enten på hovedskuddet eller på sideskuddene.

Rodnettet består af et dybtliggende og vidt forgrenet netværk af jordstængler og nogle spinkle trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,30 m (50 x 30 cm/år), heri ikke medregnet skud fra jordstænglerne.

Voksested 
Arten hører hjemme overalt i Europa og Asien, hvor den foretrækker lysåbne og fugtige, vældprægede områder (eller anden iltfattig jord, f.eks. komprimeret agerjord). I Danmark er den meget almindelig i hele landet langs veje, på fugtig have- eller agerjord, skrænter med kildevæld eller i skovkanter.

På Kanalvolden ved Løgstør vokser den i sammen med bl.a. almindelig agermåne, blåhat, cikorie, draphavre, hjertegræs, almindelig hvene, almindelig kamgræs, almindelig katost, almindelig kællingetand, pastinak, almindelig røllike, slangehoved, bakkejordbær, bidende stenurt, blågrøn star, blåmunke, bugtet kløver, dunet vejbred, engrapgræs, farvegåseurt, flerfarvet ærenpris, grå bynke, gul fladbælg, gul snerre, harekløver, havemalurt, håret viol, knoldet mjødurt, kornet stenbræk, krybende potentil, liden klokke, liden skjaller, markkrageklo, musevikke, prikbladet perikon, smalbladet timian, stor knopurt, sumphullæbe, sød astragel, vellugtende gulaks, voldtimian og vårbrandbæger.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Padderok
Flerårige urter
Planter i Danmark
Ukrudtsplanter
Urter (naturkanon)
Agerstedmoderblomst

 
Agerstedmoderblomst (Viola arvensis), ofte skrevet ager-stedmoderblomst, er en 5-30 cm høj urt, der vokser på næringsrig agerjord. Arten danner naturlige hybrider med alm. stedmoderblomst.

Beskrivelse 
Agerstedmoderblomst er en en- til toårig plante, der hører til slægten viol. Den har opstigende vækst med spinkle stængler. Bladene er ægformede med rundtakket rand. Over- og underside er lysegrønne.

Blomstringen sker i maj-oktober, og blomsterne er enlige og endestillede. Den enkelte blomst er uregelmæssig med hvid-gule kronblade og smalle bægerblade. Frugten er en kapsel, der rummer mange, spiredygtige frø.

Planten har et svagt rodnet og er let at fjerne.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,05 m (20 x 5 cm/år).

Voksested 

Arten er almindeligt vildtvoksende i Danmark, hvor den optræder som ukrudt i marker og haver. Den er især almindelig i Østdanmark på næringsrig jord.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Gule blomster
Ukrudtsplanter
Blomster
Viol
Ager-tidsel

 
Agertidsel (Cirsium arvense), ofte skrevet ager-tidsel, er en 50-100 cm høj urt, der vokser på agerjord og strandvolde. Agertidsel er en af de mest frygtede ukrudtsarter i jordbruget.

Beskrivelse 
Agertidsel er en flerårig urt, som tilhører Kurvblomst-familien. Væksten er opret med stive, furede stængler. Bladene er spredtstillede, ægformede og bølgede, men også fligede med tornet-tandet rand. Oversiden er mørkegrøn, mens undersiden er gråhåret.

Blomstringen sker i august-september, og de små rødlilla enkeltblomster sidder i oprette kurve, som igen er samlet i endestillede halvskærme. arten er særbo, så det er kun de hunlige planter, der danner frø. Hvert frø har en fjerformet fnok.

Rodnettet består af vandrette jordstængler, som kan ligge i 1–2 meters dybde og gerne i komprimerede jordlag. Derfra skyder lodrette skud op til overfladen. Desuden bærer jordstænglerne almindelige rødder. Denne voksemåde gør, at agertidsel kan danne tætte bestande, som dækker jorden fuldstændigt.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1 x 50 m (100 x 500 cm/år). Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Voksested 

Agertidsel vokser på græsningsarealer, marker og ruderater, hvor den danner rene bestande. Den er en del af den højstaudeflora, som formidler successionen fra flerårigt ukrudt til krat. Det kan f.eks. ses, at arten nedkæmper bestande af alm. kvik.

Nektar 
Blomsterne rummer både nektar og pollen og søges gerne af honningbier og humlebier.

Ukrudt 
Agertidsel er en af de mest frygtede ukrudtsarter i jordbruget. De tornede blade og de dybtliggende jordstængler gør det besværligt at bekæmpe den med håndkraft, og det er ét af de gode argumenter for indførelsen af muldfjæl på ploven, at det gør det muligt at holde denne art nede.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

 Systema naturae 2000 (classification) Cirsium arvense

Flerårige urter
Røde blomster
Ukrudtsplanter
Tidsel, Ager-
Tidsel, Ager-
Louis Pasteur

Louis Pasteur (født 27. december 1822, død 28. september 1895) var en fransk biolog, der er mest kendt for at opfinde pasteuriseringen. Omkring år 1860 påbegyndte han sit livsværk: at mane teorien om spontan genese i jorden og dermed bevise teorien om biogenese. Pasteurs forskning og resultater har haft en enorm betydning for de senere generationers måde at anskue livet her på jorden.

Pasteur var uddannet i fysik og kemi ved École Normale Supérieure i Paris. Som fysiker og kemiker beskæftigede han sig med krystallers optiske egenskaber og var især optaget af at påvise en asymmetrisk kraft i naturen. 

Inden for biologien argumenterede han imod teorien om spontan genese, ifølge hvilken dyr kunne opstå af sig selv, blot de rette forhold var til stede. F.eks. skulle der i en lukket kasse med gamle klude og korn kunne opstå mus. Denne tanke, der går tilbage til Aristoteles, anses i dag for absurd.

Han havde betydelig succes i sit arbejde med udvikling af vaccinationer og sera mod sygdomme udløst af bakterie- og virusinfektioner. Desuden arbejdede Pasteur med gæringsprocesser og bidrog væsentligt til at fastslå, at gæringen under alkoholfremstillingen skyldes gærceller, og at mælkesyrning skyldtes bakterier, som han kaldte stavformede planter.

Se også 

 Vaccine

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Biologer fra Frankrig
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Modtagere af Copleymedaljen
Franskmænd i 1800-tallet
Personer døde af hjertestop
Statsministeren

Statsministeren er en samfundskritisk humoristisk tegneserie af Carsten Graabæk, der har eksisteret siden 1982. Både selve tegneserien og hovedpersonen heri hedder Statsministeren .

Hovedpersonerne er statsministeren og dennes departementschef i et land, der minder meget om de nordiske lande, og striberne er ofte opbygget omkring deres indbyrdes dialog om samfundsforhold. Striben startede i B.T. og trykkes stadigvæk dagligt i avisen, ligesom den kan ses online på avisens hjemmeside.

Carsten Graabæk modtog i 1990 ping-prisen, den danske tegneseriepris, for Statsministeren

Album 

 samling: Her går det godt
 samling: Hjælp regeringen – bestem selv
 samling: For den rene er alting rent
 samling: Er vor sikkerhed truet
 samling: (Tekst på titelblad: Vær lige flink at løbe ned med papirkurven, statsminister)
 samling: (Tekst på titelblad: Vi vil gerne se på en kædesav og en flækhammer)
 samling: (Tekst på titelblad: Ota solgryn ønsker ikke længere at være vores sponsor)
 samling
 samling: Med lov skal man land bygge
 samling: Der hersker fuld enighed i regeringen
 samling: Hvor skal pengene komme fra?
 samling: Den medieskabte virkelighed
 samling: Tog til tiden
 samling: Høj cigarføring
 samling: Frisk med det hele
 samling: Statsministeren på glatis
 samling: Til bords med statsministeren
 samling: Tid til forandring
 samling: I krig med statsministeren
 samling: Noget for noget
 samling: Der er ikke noget at komme efter
 samling: Så kan de lære det
 samling: Hvor svært kan det være?
 samling: Rigets tilstand
 samling: Klodens fremtid
 samling: Plads til forbedringer
 samling: Der må være en grænse
 samling: Halløj på borgen
 samling: Under magtens åg
 samling: Hvor godt synes du selv det går?
 samling: Hvor der er hjerterum
 samling: Det ligger i luften
 samling: America First
 samling: #metoo
 samling: Statsministeren redder kloden

Referencer 

Tegneserier fra Danmark
Satiretegning
Akselblomstret star

 
Akselblomstret star (Carex remota) er et 30-60 cm højt halvgræs, der vokser på fugtig bund i løvskov og langs skovstier.

Beskrivelse 
Akselblomstret star er en flerårig urt med en tæt, tueformet vækst. Bladene er ret slappe, linjeformede og helrandede med tydeligt forsænket midterribbe.

Blomstringen sker i juni-juli, hvor man ser de akslignende blomsterstande sidde endestillet på særlige, trekantede stængler. Blomsterstanden består af uanselige grønne småaks, der sidder spredt i hjørnerne af de meget lange støtteblade, der ligner stængelbladene. De øverste småaks har hunblomster foroven og hanblomster forneden, mens de laveresiddende småaks er rent hunlige. Frugterne er nødder.

Rodnettet består af forholdsvis tykke trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,50 m (50 x 50 cm/år), heri ikke medregnet de blomsterbærende skud. Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Voksested 

Akselblomstret star er udbredt i Nordafrika, Mellemøsten, Kaukasus, Himalaya og det meste af Europa. I Danmark findes den især i de østlige landsdele, hvor den forekommer i løvskove. Den foretrækker fugtig bund, men er mindre nøjeregnende med surhedsgrad og næringsindhold i jorden.

I Kirstinebjerg Skov i området Hyby Fælled Øvelsesplads findes den på både morbundspartier og muldbund sammen med bl.a. alm. brombær, guldnælde, hindbær, miliegræs, vorterod, hvid anemone, kratfladbælg, liljekonval, skovstar, skovmærke, skovsyre, stinkende storkenæb, stor nælde og storblomstret hønsetarm

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 M. Skytte Christiansen & Henning Anthon (1958-59): Danmarks Vilde Planter. Branner & Korch.

Eksterne henvisninger 

 Flora Europaea: Carex remota
 Den virtuella floran (med udbredelseskort) 

star, akselblomstret
Star, Akselblomstret
Star, Akselblomstret
Skovbundsplanter
Star-slægten
Stensmut

Stensmut, Smut, At slå smut med sten eller At slå smut kaldes det, når et barn eller voksen, samler en mindre, flad sten op ved en strand og kaster den, med rotation, i en flad vinkel langs vandoverfladen, sådan at stenen hopper ("slår smut") hen ad vandoverfladen.

Ifølge Guinness Rekordbog er rekorden på 65 smut, som blev sat af Maxwell Steiner d. 23. august, 2014. Rekorden blev sat i Riverfront Park, Franklin, Pennsylvania. Den tidligere rekord var på 51 smut, og den blev sat af Russell Byars d. 19. juli, 2007 samme sted.

Referencer

Links 
 stoneskipping.com: Official Stone Skipping Home Page
 January 27,2003, Physics News Update: The Physics of Stone Throwing

Smut
Spil og lege
Freie Hansestadt Bremen

Freie Hansestadt Bremen er en delstat (Bundesland) i det nordlige Tyskland,  langs floden Weser. Bystaten Bremen udgøres af to enklaver, byerne Bremen og Bremerhaven, der begge er fuldstændig omgivet af Niedersachsen. Den har et areal på  404 km² og har 684.864 (31.12.2022)  indbyggere (). Det samlede indbyggertal har ikke ændret sig meget de seneste år. Der er fødselsunderskud, men det opvejes af en betydelig tilflytning. Ministerpræsident er Andreas Bovenschulte (SPD), der leder en koalitionsregering af SPD, Bündnis 90/Die Grünen og Die Linke.

Statens valgsprog er plattysk: buten un binnen – wagen un winnen (ude og inde – vove og vinde).

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel regeringsportal 
 Ubådsbunkeren i Bremen 

 
Hanse
Delstater i Tyskland
Stater i Weimarrepublikken
Bremen
Bremen
Bremen
Bremen
Stater under Det tysk-romerske Rige
Frie rigsstæder
Aksrapunsel

 
Aksrapunsel (Phyteuma spicatum), også skrevet Aks-Rapunsel, er en 25-70 cm høj urt, der i Danmark vokser i muldrige skove. Blomsterne er oftest hvide og sidder samlet i endestillede aks. Den bruges nu og da som stenbedsplante.

Beskrivelse 
Aksrapunsel er en flerårig urt med en opstigende vækst. Stænglerne er glatte og bærer spredte, ustilkede og smalt ægformede blade. Den grundstillede bladroset består af bredt ægformede, langstilkede blade. Alle blade er krusede med grovtakket rand. Oversiden er mørkegrøn, mens undersiden er lysere.

Blomstringen sker i juni-august, hvor man finder blomsterne samlet i endestillede aks. De enkelte blomster er lysegrønne til gulligthvide (af og til: mørkeblå) med sammenvoksede, smalle kronblade, sådan at akset får et trævlet udseende. Frøene modner godt og kan spire på egnede steder i Danmark.

Rodnettet er kraftigt og dybtgående.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,25 m (50 x 5 cm/år).

Hjemsted 

Aksrapunsel findes i hele Vesteuropa fra Sydnorge til Spanien, hvor den overalt forekommer i løvskove og på overdrev, hvor bunden er fugtig og leret.

I Danmark er den temmelig sjælden. Den er kun kendt fra muldrige skove i Midt- og Østjylland, på Vestfyn i enkelte skove ved Odense.

I Steigerwald, der ligger i 330-360 m højde nær Bad Windsheim i det nordøstlige Bayern, vokser arten i højstaudesamfund under eg og avnbøg (Galio-Carpinetum) sammen med bl.a. firblad, fjerbregne, guldnælde, hasselurt, alm. mangeløv, miliegræs, vedbend, bakkestilkaks, blågrøn star, hvidplettet lungeurt, høsttidløs, knoldet brunrod, korbær, krybende læbeløs, lægegaltetand, nældeklokke, plettet arum, skovhullæbe, skovsnerre, skovstar, skovstilkaks, skovviol, skvalderkål, skyggestar, stor blåtop, stor fladstjerne og stor konval

Galleri

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Haveplanter
Flerårige urter
Hvide blomster
Skovbundsplanter
Rapunsel
Kornel

Kornel (Cornus) er en slægt med ca. 25 arter, som er udbredt overalt på den nordlige halvkugle med de fleste arter i Østasien. Også i Nordamerika findes et stort antal arter, men færre i Mellemamerika. I hele Østafrika og i Sydamerika findes kun en enkelt art hvert sted. De fleste arter er løvfældende buske og småtræer, men enkelte arter er flerårige urter. Kornellerne er oftest løvfældende, men stedsegrønne arter findes dog. Bladene sidder oftest modsat, og de er hele og stilkede med hel rand og buede bladribber. Blomsterne er samlet i endestillede klaser, skærme eller hoveder. De enkelte blomster er 4-tallige og regelmæssige. Kronbladene er oftest hvide, men gule og violette farver findes også. Frugterne er stenfrugter, som oftest er enkeltstillede, men nogle arter danner samlefrugter med mange, små stenfrugter.

 Hvid kornel (Cornus alba)
 Canadisk hønsebær (Cornus canadensis)
 Etagekornel (Cornus controversa)
 Blomsterkornel (Cornus florida)
 Koreakornel (Cornus kousa)
 Kirsebærkornel (Cornus mas)
 Rød kornel (Cornus sanguinea)
 Pilekornel (Cornus sericea) = Cornus stolonifera
 Svensk hønsebær (Cornus suecica)

Se også listen med alle arter af Kornel i Danmark: Kornel (Cornus) i Danmark

Litteratur 
 Paul Cappiello og Don Shadow: Dogwoods. The Genus Cornus, 2005 .
Erfurt

Erfurt er hovedstaden i den tyske delstat Thüringen. Den nævnes første gang år 742 under navnet Erphesfurt og var en vigtig handelsby i middelalderen. I 1803 blev Erfurt en del af kongeriget Preussen. Selv om den var omgivet af Thüringen, forblev den preussisk til 1945. Efter den tyske genforening blev Erfurt hovedstad i den genoprettede delstat Thüringen.

Erfurt ligger centralt i Tyskland, 100 km sydvest for Leipzig, 113 km sydøst for Kassel og 180 km sydøst for Hannover.

Notable bysbørn 
 Maria Ehrich, skuespiller

Eksterne kilder/henvisninger
Aksærenpris

 
Aksærenpris (Veronica spicata), ofte skrevet aks-ærenpris, er en 10-40 cm høj urt, der i Danmark vokser på kalkrig bund på skrænter og overdrev.

Beskrivelse 
Aksærenpris er en flerårig urt med en opret vækst. Stænglen er først lysegrøn og gråfiltet, men den bliver snart rødbrun. Den bærer modsatte, ovale til lancetformede blade med groft takket rand. Oversiden er mørkegrøn, mens undersiden er lyst grågrønne.

Blomstringen sker i juli-august, hvor man ser de blåviolette blomster sidde i tætte, endestillede aks. Frugterne er kuglerunde, kirtelhårede kapsler med talrige frø, som spirer villigt under egnede forhold i Danmark.

Rodnettet er dybtgående og kraftigt. Planten breder sig ved korte udløbere og kan blive tæppedannende.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 x 0,15 m (30 x 5 cm/år).

Voksested 
Planten forekommer fra Skandinavien over Mellem- og Sydeuropa til Lilleasien og videre til Østasien. Den vokser på tør og kalkrig bund i skovbryn og på skrænter og overdrev.

I Danmark vokser den hist og her ved Limfjordens og Kattegats kyster samt på Bornholm. I resten af landet er den meget sjælden eller helt manglende.

På Ölands Alvar findes den sammen med bl.a. alm. brunelle, draphavre, hjertegræs, alm. mælkeurt, soløje, alvarpurløg, bakkejordbær, bakkenellike, bidende stenurt, djævelsbid, filtbladet kongelys, havemalurt, hvid stenurt, knoldet mjødurt, lammeøre, nikkende flitteraks, nikkende tidsel, rød rundbælg, smalbladet klokke, smalbladet timian, svalerod, sølvpotentil og voldtimian.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Planter i Danmark
Flerårige urter
Blå blomster
Haveplanter
Ærenpris
Almindelig brunelle



Almindelig brunelle (Prunella vulgaris) er en 5-25 cm høj urt, der i Danmark vokser f.eks på enge og i vejkanter.

Beskrivelse 
Almindelig brunelle er en flerårig urt med en krybende til opstigende vækst. Stænglerne er firkantede og tæt hårede. Bladene er modsatte og ægformede med hel eller svagt takket rand. Over- og undersiderne er græsgrønne med en svag hårbeklædning.

Blomstringen sker juni-september, hvor blomsterne ses sidde samlet i endestillede, kompakte stande, der består af flere lag af kransstillede blomster. De enkelte blomster er blåviolette og uregelmæssige med en stor overlæbe. Frugterne er kapsler med få frø.

Rodnettet består af de krybende jordstængler, som bærer lange, kraftige trævlerødder. Stængler i vedvarende jordkontakt slår rod fra bladhjørnerne.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,20 m (20 x 20 cm/år), heri dog ikke medregnet rodskud eller rodslående stængler.

Voksested 

Almindelig brunelle er udbredt i Nordafrika, Lilleasien, Kaukasus, Central- og Østasien og Nordamerika samt Europa (herunder Danmark). Den er knyttet til plantesamfund på lysåbne græsarealer med et højt indhold af nitrat og kalk i jorden: skovkanter, hegn, overdrev og græssede enge. Desuden vokser planten godt i velklippede græsplæner, hvilket har gjort, at den bliver betragtet som ukrudt.

I Danmark er den almindelig i hele landet.

På tørre kalkoverdrev ved Møns Klint vokser den sammen med bl.a. hjertegræs, bakketidsel, blodstillende bibernelle, blågrøn star, bredbladet timian, dueskabiose, dunet vejbred, gul rundbælg, hvid okseøje, håret viol, knoldet mjødurt, markbynke, nøgleblomstret klokke, seglsneglebælg, stivhåret kalkkarse, stor knopurt, sølvpotentil og vild hør.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Ukrudtsplanter
Violette blomster
Almindelig fuglegræs

 
Almindelig fuglegræs (Stellaria media) eller fuglegræsfladstjerne eller blot fuglegræs er en 10-30 cm høj urt, der vokser på næringsrig jord. Den ligner skovfuglegræs, men er lysegrøn med kun 1,5-3,9 mm lange kronblade. Planten hedder Fuglegræs, fordi den er yndet af især hønsefugle. Den er et kendt og frygtet ukrudt.

Beskrivelse 
Alm. fuglegræs er en énårig plante med en løst tueformet vækst. Skuddene er opstigende og svagt hårede. De er meget skøre og knækker let, så man ser den tynde streng midt i stænglen. Bladene er modsatte, ægformede og helrandede med lysegrøn farve på begge sider.

Blomstringen kan foregå hele året, når blot temperaturen er over 5 °C i det nære miljø. De enkelte blomster sidder i bladhjørnerne. De har hvide, dybt kløvede kronblade og grønne bægerblade, som når længere ud end kronbladene. Frøene modner godt og spirer (alt for) villigt.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,20 m (20 x 20 cm/år).

Voksested 

Alm. fuglegræs er udbredt med dyrkning til alle egne af kloden. I Danmark er den meget almindelig i hele landet. Den er et kendt og frygtet ukrudt på velgødede og solåbne arealer.

Planten er nitrofyt, og det betyder, at den er indikatorplante for kvælstofrige jordtyper. Fuglegræs kendes som ledsageplante i dyrkede afgrøder siden yngre stenalder.

Anvendelse 
Planten hedder Fuglegræs, fordi den er et yndet foder for fugle, især hønsefugle. Frøene passerer øjensynlig uskadt igennem fuglens fordøjelse, for de spredes effektivt, hvor der går høns.

Planten kan også anvendes i madlavning.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Enårige urter
Ukrudtsplanter
Hvide blomster
Saarland

Saarland er en tysk delstat  med et areal på 2.570 km² og 992.666 (31.12.2022) indbyggere. Hovedstaden er Saarbrücken. Staten grænser til Frankrig i syd, Luxembourg i vest og Rheinland-Pfalz i nord og øst. Saarland er, når man ser bort fra bystaterne,  arealmæssigt  den mindste af Tysklands delstater.

Den er opkaldt efter floden Saar, som er en biflod til Mosel og flyder gennem staten fra syd til nordvest. De fleste indbyggere lever i og omkring hovedstaden Saarbrücken ved den franske grænse.

Historie 
Staten blev etableret i 1920 og omfatter dele af den tidligere preussiske Rheinprovins og Rheinpfalz. Efter 1. verdenskrig blev området sat under administration af Folkeforbundet, i realiteten Frankrig. Ifølge Versaillestraktaten så skulle området på et tidspunkt have en folkeafstemning, om hvorvidt landet ville blive ved med at høre til Tyskland, eller om det ville vælge Frankrig, da Frankrig allerede havde taget områder syd for Saarland. Det skete den 13. januar 1935, hvor 90,3 % stemte for at forblive tysk.

Efter 2. verdenskrig lå Saarland i den franske besættelseszone. I 1947 blev området selvstyrende med egen forfatning, men det var økonomisk knyttet til Frankrig. Efter en folkeafstemning 23. oktober 1955 blev landet dog 1. januar 1957 tilsluttet Forbundsrepublikken Tyskland som dennes 11. delstat. Indførelsen af D-marken fulgte 7. juli 1959.

Største byer

Administrativ opdeling

Landkreise

Saarlands ministerpræsidenter 
Regeringschefer i Saarland fra 1945:
 1945 – 1946: Hans Neureuther (1901-1953) Udpeget af den franske regering som regeringspræsident i Saarland
 1946 – 1947: Erwin Müller (1906-1968) Formand for en Forvaltningskommission
Ministerpræsidenter efter ikrafttræden af Saarlands forfatning i 1947:
 1947 – 1955: Johannes Hoffmann (1890-1967) (CVP-Christliche Volkspartei des Saarlandes)
 1955 – 1956: Heinrich Welsch (1888-1976) (partiløs) Ministerpræsident 23. 0ktober 1955 til 10. januar 1956.
 1956 – 1957: Hubert Ney (1892-1984)(CDU)
 1957 – 1959: Egon Reinert (1908-1959)(CDU)
 1959 – 1979: Franz Josef Röder (1909-1979)(CDU)
 1979: Werner Klumpp (1928-)(FDP) Viceministerpræsident. Ministerpræsident 26. juni-5. juli 1979 efter Röders død.
 1979 – 1985: Werner Zeyer (1929-2000)(CDU)
 1985 – 1998: Oskar Lafontaine (1943-)(SPD)
 1998 – 1999: Reinhard Klimmt (1942-)(SPD)
 1999 – 2011: Peter Müller (1955-)(CDU)
 2011 – 2018: Annegret Kramp-Karrenbauer (1962-)(CDU)
 Siden 2018: Tobias Hans (1978-)(CDU)

Eksterne henvisninger 

 Officiel regeringsportal
 Statistik

 
Delstater i Tyskland
Versailles

Versailles er hovedby i departementet Yvelines i regionen Île-de-France. Byen ligger ca. 25 kilometer uden for Paris og er mest kendt for Château de Versailles, bygget af Ludvig 14. (Solkongen).

Uddannelse 
 Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire
 Université de Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelines

Ekstern henvisning 

 Château de Versailles  (på fransk og engelsk)
 Læs mere om Versailles slottet  (på dansk)

 
Byer i Yvelines
Sprit

Sprit kan betegne flere forskellige væsker, således
 Husholdningssprit
 Ætanol
 Finsprit
 Brændevin

Se også 
 Spiritus (flertydig)

Kemiske forbindelser
Spirituosa
Husholdningssprit

Husholdningssprit er ethanol, der er denatureret, så det ikke er til at indtage. Opløsningen kan derfor sælges uden alkoholafgifter. Det er forskelligt, hvilke stoffer der benyttes som denatureringsmidler, men typisk er de giftige eller har ubehagelig smag eller lugt.

Før i tiden kunne det lade sig gøre at destillere denatureringsmidlet fra ethanolen i husholdningsspritten, hvilket underminerede afgiftssystemet, men i dag bruges denatureringsmidler, hvis kogepunkter ligger så tæt op ad ethanols, at prisen for at fraskille dem ville være højere end afgiften på ren ethanol.

EU standardiserede i 2013 denatureringsmetoden for husholdningssprit i medlemslandene. Per hektoliter (100 liter) ethanol tilsættes 3 liter isopropylalkohol, 3 liter methylethylketon og 1 gram denatoniumbenzoat. Nogle af EU-landene har også andre metoder som må anvendes.

Koncentrationen af det denaturerede ethanol i husholdningssprit ligger typisk på 93-96 pct.

Referencer 

Organiske forbindelser
Rengøringsmidler

ja:エタノール#利用
Almindelig guldstjerne

 
Almindelig Guldstjerne (Gagea lutea) er en 10-20 cm høj løgvækst, der vokser i næringsrige skove.

Beskrivelse 
Alm. Guldstjerne er en lille løgvækst med linje- til lancetformede blade, der normalt er 5-12 millimeter brede og med tydelig køl. Bladene ender i en hætteformet spids. Den endestillede blomsterstand, der har mindst to højblade, består af op til 10 regelmæssige, gule blomster, der blomstrer fra marts til maj.

Løget er ganske lille og ligger forholdsvist overfladisk i jorden.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,02 m (20 x 2 cm/år).

Voksested 
Planten hører hjemme i løvskove på fugtig, næringsrig og humusrig bund. Her findes den sammen med bl.a. Hvid Anemone, Skovmærke, Alm. Bingelurt, Skov-Fladbælg, Alm. Mangeløv og Mose-Bunke.

I Danmark er Alm. Guldstjerne almindelig i hele landet, især i den østlige del.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Gule blomster
Almindelig mælkebøtte

 
Almindelig Mælkebøtte (Taraxacum officinale) – også kaldt løvetand eller Fandens mælkebøtte – er en 15-45 centimeter høj urt med grundstillede blade og flere centimeter brede, enlige, gule blomsterkurve, der sidder på hule stængler uden blade. Alle dele af planten rummer en hvid, mælkeagtig, latexholdig saft. Den er meget almindelig i hele Danmark på lysåbne steder.

Mælkebøtte formerer sig primært uden forudgående befrugtning (apomixis), hvilket betyder at Mælkebøtte kan opdeles i en lang række såkaldte småarter. De omkring 400 småarter i Danmark opdeles i 9 sektioner. Almindelig mælkebøtte er navnet på en af disse sektioner. Den kaldes også vejmælkebøtte (Taraxacum sect. Taraxacum eller Taraxacum sect. Ruderalia). Sektionens småarter kendes blandt andet på deres omkring 5 centimeter brede blomsterkurve.

Beskrivelse 
Mælkebøtte er en to- eller flerårig urt, som danner en grundstillet roset af blade det første år. Bladene er elliptiske med dybe, høvlformede lapper og hel rand. Oversiden er friskgrøn, mens undersiden er mat lysegrøn.

Blomstringen sker normalt i april-maj, men græssede eller klippede planter kan blomstre helt frem til september. De gule, tungeformede blomster er samlet i en endestillet kurv, der sidder på en opret, hul stængel. Frugterne er en nød med paraplyformet fnok.

Rodnettet består af en kort, lodret rodstok, en kraftig og dybtgående pælerod med tynde siderødder. Den kraftige, næringsrige rod og de mange flyvende frø gør arten til et ofte set ukrudt.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,35 x 0,30 m (35 x 30 cm/år).

Voksested 
Planten er hjemmehørende i Europa og Asien, men er udbredt og naturaliseret i alle klodens tempererede egne. Den optræder på udyrkede arealer, på græssede marker, i haver og langs vejkanter – altså overalt på stedet med kort vegetation, som tillader planten at spire i lys.

Anvendelse 
Roden har været anvendt som kaffeerstatning. Bladene er et fint foder til mindre husdyr (fx kaniner). Spæde mælkebøtteblade kan bruges i salat. Større blade kan ligeledes bruges, hvis de bleges som julesalat. Mælkebøtte er rig på A-vitamin og er også en god kilde til C-vitamin.

Mælkebøttens saft kan smøres på før eller efter berøring af brændenælder og fungerer som et let smertestillende middel.

Navn 
"Løvetand" kommer fra gammelfransk dent-de-lion, der bogstaveligt oversat betyder "tand-af-løve». På engelsk hedder mælkebøtte dandelion, en anglifisering av dent-de-lion. Det moderne franske navn på mælkebøtte er pissenlit (= tis-i-seng), fordi planten virker vanddrivende. Linné understregede bivirkningerne af at spise mælkebøttesalat, "hvorfor Hollenderne ey gierne giver sine Børn den om Aftenen, paa det de ey maae pisse i sengen."
Det latinske navn Taraxacum skal stamme fra et arabisk ord for cikorie. På norsk hedder mælkebøtte løvetann, på svensk maskros.

Henvisninger

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Ukrudtsplanter
Gule blomster
Nytteplanter
Biplanter
Sognekommune

Ved Sognekommune eller landkommune forstås en kommune uden købstad.

I Danmark fandtes sådanne sognekommuner indtil kommunalreformen i 1970.

Sognekommuner i andre lande 
I en række andre lande var landkommunerne også organiseret i verdslige sogne. I slutning af 1900-tallet blev disse små kommuner nedlagte mange steder. I nogle lande er disse tidligere kommuner fortsat geografiske enheder, der blandt andet bruges i statistikken. 

Kommunalpolitik
Kommune
Amurtiger

Amurtigeren (latin: Panthera tigris altaica), ofte kaldt den sibiriske tiger, er en underart af tigeren. Navnet ‘amurtigeren’ afspejler dens historiske leveområde omkring Amur-floden, som i dag overvejende er begrænset til Primorskij kraj i Rusland, samt nogle få individer i Kina og Nordkorea. Tidligere dækkede dens leveområde det nordlige Kina, hele Koreahalvøen og store områder i det østlige Sibirien. Amurtigeren blev udryddet i Sydkorea i 1922 og er i dag truet på grund af krybskytteri og tab af habitatområde.

Amurtigeren er den største af de ni underarter af tigre, hvoraf de tre regnes for udryddet i dag. Hannen kan veje op til 300 kilogram og den kan være mere end 2,5 meter lang.

Der menes ikke at være mere end 400 individer tilbage i naturen i dag. Det er den type tiger man kan se i Odense Zoo og København Zoo, samt Knuthenborg Safaripark.

Kilder og eksterne henvisninger 

Tigre
Dyr fra Nordasien
Nytestamentlige apokryfer

De nytestamentlige apokryfer er skrifter om personer kendt fra Det Nye Testamente, men de regnes ikke for autentiske.

Udtrykket bruges om skrifter, der er nogenlunde samtidige med Det Nye Testamentes skrifter.

De nytestamentlige apokryfer er kristne (ofte gnostiske) skrifter, som ikke anerkendes som en del af Det Nye Testamente, men som ligner de nytestamentlige skrifter, og nogle i oldkirken blev regnet for kanoniske.

Skrifter der skal med i Det Nye Testamente

De kristne trosretninger er i det store og hele enige om, hvilke skrifter, der skal med i Det Nye Testamente.

Der er fire kriterier:

 Apostolsk oprindelse. (Tillægges en af de 12 apostle eller deres nære omgangskreds)
 Overensstemmende indhold (Hændelser og synspunkter, der følger de godkendte skrifter)
 Anerkendt af alle betydende kristne samfund i det fjerde århundrede
 Liturgisk brugt af de tidlige kristne samfund

Nytestamentlige Apokryfe skrifter 

 Andreasakterne
 Apostlenes Brev
 Bartholomæusevangeliet
 Esajas' Himmelfart
 Filipsevangeliet
 Frelserens Dialog
 Jakobsapokryfen
 Jakobs Forevangelium
 Johannesakterne
 Johannesapokryfen
 Det apokryfe Johannesevangelium
 Judasevangeliet
 Mariaevangeliet
 Nikodemusevangeliet
 Paulusakterne
 Pauluslitteratur
 Paulus' Åbenbaring
 Petersakter
 Petersevangeliet
 Peters Åbenbaring
 Pilatusakter
 Pistis Sophia
 Sandhedens Evangelium
 Sibyllerne
 Testamente, De tolv patriarkers
 Thomasakterne
 Thomas' Barndomsevangelium
 Thomasevangeliet

Se også 
 Apokryfe skrifter – navnlig om de gammeltestamentlige apokryfer
 De apostolske Fædre
 Markion
 Det Nye Testamentes kanon

Litteratur 
 Jørgen Ledet Christiansen og Helge Kjær Nielsen: Nytestamentlige Apokryfer. Det Danske Bibelselskab 2002 
 Mariaevangeliet (2017). Gyldendal
 Thomasevangeliet (2018). Gyldendal

Eksterne henvisninger 
 The Apocryphal Gospels : texts and translations
 https://web.archive.org/web/20050315094026/http://www.comparative-religion.com/christianity/apocrypha/



Det Nye Testamente
Kristendom
Antikken
Apokryfer
Røllike

Slægten Røllike (Achillea) består af ca. 45 staudeagtige arter, som er udbredt i Europa, Asien og Nordamerika. Det er planter med spredte blade og kvastlignende blomsterstande. Randblomsterne er ofte hvide og korte. Her nævnes kun de arter, som er vildtvoksende eller dyrkede i Danmark.
Har også evnen til at fjerne betændelse, samt gammeldags brug til bagning.

 Almindelig røllike (Achillea millefolium)
 Filtet røllike (Achillea tomentosa)
 Græsk røllike (Achillea clypeolata)
 Nyserøllike (Achillea ptarmica)
 Pragtrøllike (Achillea filipendulina)
 Ædel røllike (Achillea nobilis)
 Sibirisk røllike (Achillea sibirica)
1182

Konge i Danmark: Valdemar den Store enekonge fra 1157-1182 og Knud 6. 1182-1202

Se også 1182 (tal)

Begivenheder 
 Knud 6. bliver officielt konge (han blev kronet som medkonge allerede som 7-årig).

Født 
 5. juli  Frans af Assisi, grundlægger af Franciskanerordenen.  (Død 3. oktober 1226),

Dødsfald 
 12. maj – Valdemar den Store, konge af Danmark (født 1131).

Eksterne henvisninger 

82
Bynke

Bynke (Artemisia) er en slægt med ca. 85 arter, der er udbredt i Europa, Nordafrika, Asien og Nordamerika. Det er stauder, som har fjersnitdelte, duftende blade. Kurvene er samlet i halvskærme. Nogle af arterne kaldes malurt.

 Ambra (Artemisia abrotanum)
 Havemalurt (Artemisia absinthium)
 Bynkeambrosie (Artemisia artemisiifolia))
 Markbynke (Artemisia campestris)
 Estragon (Artemisia dracunculus)
 Snebynke (Artemisia lactiflora)
 Bynkeart (Artemisia ludoviciana)
 Strandmalurt (Artemisia maritima)
 Dovrebynke (Artemisia norvegica)
 Alvarbynke (Artemisia oelandica)
 Stenbynke (Artemisia rupestris)
 Schmidts bynke (Artemisia schmidtiana)
 Sølvbynke (Artemisia stelleriana)
 Gråbynke (Artemisia vulgaris)
 Kinesisk malurt (Artemisia annua'')
Kattefod (slægt)

Kattefod (Antennaria) er en slægt med ca. 45 arter, der er udbredt cirkumpolart, dvs. i Sibirien, Alaska, Nordcanada, USA, Mexico, Sydamerika og Nordeuropa med hovedvægten i Nordamerika. Desuden er nogle arter udbredt i de alpine dele af de højeste bjergkæder. Det er flerårige urter eller halvbuske med en lav, opstigende vækst. Nogle af arterne danner aflæggere, mens andre har underjordiske stængler. Bladene sidder spredt, og de er hele med hel rand. Oversiden er mere eller mindre behåret, mens undersiden altid er tæt hårklædt. Blomsterne er samlet i små kurve, der danner aks, halvskærme eller klaser. Hver af standene rummer kun blomster af ét køn, og mange arter er tvebo. Apomixis forekommer ofte i denne slægt, og det kan gøre artsbestemmelse vanskelig.

 Bjergkattefod (Antennaria alpina)
 Kattefod (Antennaria dioica)
 Glat kattefod (Antennaria glabrata)
 Tuekattefod (Antennaria lanata)

Kurvblomst-familien
Gåseurt

Gåseurt (Anthemis) er en slægt med ca. 16 arter, som er udbredt Europa og Vestasien. Det er enårige eller stauder med spredte, fint behårede og dobbelt fjersnitdelte blade med småblade, der oftest er linjeformede til lancetformede. Blomsterne er samlet i endestillede kurve. Kurvesvøbet er halvkugleformet eller kegleformet. De enkelte blomster er enten rørformede, gule skivekroner eller tungeformede, gule eller hvide randkroner. De randkronerne er hanlige, mens de skivekronerne er tvekønnede. Frugterne er cylindriske eller let kegleformede med 10-20 langsgående ribber. Hvis de har fnok, er den meget kort. Her beskrives i øvrigt kun arter, som  ofte ses i Danmark. 

 Agergåseurt (Anthemis arvensis)
 Farvegåseurt (Anthemis tinctoria)
 Stinkende gåseurt (Anthemis cotula)

 Anthemis altissima
 Anthemis austriaca
 Anthemis haussknechtii
 Anthemis kitaibelii
 Anthemis macedonica
 Anthemis maritima
 Anthemis marschalliana
 Anthemis mixta
 Anthemis saguramica
 Anthemis sancti-johannis
 Anthemis schischkiniana
 Anthemis triumfettii
 Anthemis zyghia

Kurvblomst-familien
Burre

Burre (Arctium) er en slægt med 4-6 arter, der er udbredt i Europa og Asien. Det er kraftige, 1-2- eller flerårige planter, som har oprette, ofte forgrenede stængler. De stilkede blade har hel eller tandet rand, og de er oftest behårede. De næsten kuglerunde blomsterstande består af forholdsvis få rørformede blomster med rosa til violette kronblade. De tilbagekrummede kurvblade tjener som hager, der hæfter de modne frøstande i dyrs pels.

De grønne, overjordiske dele af planten kan udløse eksemlignende hudskader, på grund af den fototoksiske virkning af de laktoner, der findes i saften.

 Filtet Burre (Arctium tomentosum)
 Glat Burre (Arctium lappa)
 Liden Burre (Arctium minus)
 Skov-Burre (Arctium nemorosum)

Kurvblomst-familien
Guldblomme (slægt)

Guldblomme (Arnica) er en planteslægt, der er udbredt i Europa, Østasien og Nordamerika. Det er stauder med helrandede, modsatte blade. Jordstænglen er kraftig. Her nævnes kun de arter, som dyrkes eller er vildtvoksende i Danmark.

 Arktisk guldblomme (Arnica angustifolia) – Fjeldguldblomme
 Volverlej (Arnica montana)

Kurvblomst-familien
Brøndsel

Brøndsel (Bidens) er en slægt med ca. 25 arter, der er udbredt i Europa samt i Nord- og Sydamerika. Det er urter og buske med modsatte, stivhårede blade. Blomsterne er samlet i endestillede kurve, der ofte har bladagtige støtteblade. De enkelte kurve består enten af tungeformede, gule, hvide eller rødlige randkroner og rørformede, gule skivekroner eller udelukkende af skivekroner. Frugterne er udstyret med modhager (dyrespredning).

 Nikkende brøndsel (Bidens cernua)
 Havebrøndsel (Bidens ferulifolia)
 Fladhovedbrøndsel (Bidens radiata)
 Fliget brøndsel (Bidens tripartita)

 Bidens alba
 Bidens aristosa
 Bidens aurea
 Bidens bigelovii
 Bidens bipinnata
 Bidens biternata
 Bidens campylotheca
 Bidens cynapiifolia
 Bidens frondosa
 Bidens mitis
 Bidens molokaiensis
 Bidens pilosa
 Bidens polylepis
 Bidens riparia
 Bidens squarrosa
 Bidens subalternans
 Bidens tenuisecta
 Bidens trichosperma
 Bidens triplinervia
 Bidens vulgata
 Bidens wiebkei

Kurvblomst-familien
Fredløshed

Fredløshed var i vikingetiden og middelalderen en straf, der blev brugt ved meget grove forbrydelser.

Retsvirkningerne af fredløshed indebar, 
at den fredløse ansvarsfrit kunne dræbes  
at der ansvarsfrit kunne tilføjes ham anden personlig overlast 
at den fredløse betragtedes som død, og alle de retsforhold, i hvilke han var part, opløstes ved fredløshed af sig selv 
at den fredløses formue blev ødelagt eller konfiskeret af det offentlige, efter at mulige private krav på den navnlig fra den krænkedes side forinden var tilgodeset
at den fredløse var udelukket fra at forsvare sig selv og ikke kunne optræde i nogen proces, heller ikke som vidne eller mededsmand
at hans hustru betragtedes som enke og hans børn som faderløse, og fødte hans hustru ham børn under hans tid som fredløs, behandledes de som uægte
at han udtrådte af enhver forbindelse med sin slægt, der var uberettiget til at yde ham den beskyttelse, en mand ellers fandt hos sine frænder

Der var straf for at huse en fredløs.

Af fredløse i Danmark er de mest kendte Erik 5. Klippings formodede drabsmænd. Robin Hood og de fredløse er berømte skikkelser fra engelsk folketradition.

Se også 
 Mandhælg
Homo sacer

Litteratur 
 Håndbog for danske Lokalhistorikere

Eksterne henvisninger 
 Johannes Steenstrup: "Fredløs. Betydningen af denne Straf og Tvang i de sidste Aarhundreder af dens Bestaaen" (Historisk Tidsskrift, 10. række, Bind 1; 1930) 

Retshistorie i middelalderen
Evighedsblomst

Evighedsblomst (Gnaphalium) er udbredt i Europa, Asien og Nordamerika. Det er stauder med filthårede blade og skud. Bladene er helrandede og sidder spredt. Kurvene sidder i endestillede stande. Blomsterne er brune. Det er en planteslægt, der indeholder følgende arter:

 Dværgevighedsblomst (Gnaphalium supinum)
 Gulhvid evighedsblomst (Gnaphalium luteo-album)
 Rank evighedsblomst (Gnaphalium sylvaticum)
 Sumpevighedsblomst (Gnaphalium uliginosum)
 Sæterevighedsblomst (Gnaphalium norvegicum)

Gul evighedsblomst (Helichrysum arenarium) henføres til slægten Evighedsblomst (Helichrysum).

Kurvblomst-familien
Alant

Alant (Inula) er en slægt med ca. 14 arter, som er udbredt i Nordafrika, Europa, Lilleasien, Kaukasus, Centralasien og Østasien. Det er stauder med meget forskellig højde og bladform. Fælles er, at kurvesvøbet består af taglagte blade, at skiven er flad, og at frøenes fnok er håragtig. Her beskrives kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Soløjealant (Inula britannica)
 Trekløftalant (Inula conyzae)
 sværdalant (Inula ensifolia)
 Lægealant (Inula helenium)
 Hjertebladet alant (Inula orientalis)
 Pilealant (Inula salicina)

Kurvblomst-familien
Hestehov

Hestehov (Petasites) er udbredt i Europa, Mellemøsten og Asien. Det er tvebo stauder med kraftig rodstok. Stænglen bærer skælformede blade. Frugten har fnok. De grundstillede blade kommer først frem efter blomstringen. Her nævnes de arter, som dyrkes eller er naturaliseret i Danmark.

 Filtet hestehov (Petasites spurius)
 Fjeldhestehov (Petasites frigidus)
 Hvid hestehov (Petasites albus)
 Japansk hestehov (Petasites japonicus)
 Rød hestehov (Petasites hybridus)
 Vellugtende hestehov (Petasites fragrans)
Brandbæger

Brandbæger (Senecio) er en plante-slægt i kurvblomst-familien (Asteraceae).

Arter 
Her omtales følgende arter, som er vildtvoksende eller dyrkede i Danmark.
 Vandbrandbæger (Senecio aquatica)
 Skovbrandbæger (Senecio sylvaticus)
 Vårbrandbæger (Senecio vernalis)
 Klæbrig brandbæger (Senecio viscosus)
 Almindelig brandbæger (Senecio vulgaris) eller Stolthenriks Brandbæger
 Klitbrandbæger (Senecio vulgaris ssp. denticulatus)
 Smalfliget brandbæger (Senecio erucifolius)

Nogle arter har tidligere været regnet for at høre til i slægten Senecio, men henregnes nu til slægten Brandbæger (Jacobaea):
 Gråblad (Jacobaea maritima)
 Engbrandbæger (Jacobaea vulgaris) eller Jakobs-Brandbæger
- og en enkelt henføres til slægten Brandbæger (Pericallis):
 Cinerarie (Pericallis cruenta)

Andre arter 

Kurvblomst-familien
Gyldenris

Gyldenris (Solidago) er en planteslægt, som er udbredt i Europa og Nordamerika med langt de fleste arter i det sidstnævnte område. Arterne har følgende fællestræk: Bladene er spredtsiddende, blomsterkurvene er små med højst 10 tungeformede randblomster. Frugterne har fnok. Her beskrives kun de arter og hybrider, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Canadisk gyldenris (Solidago canadensis)
 Sildig gyldenris (Solidago gigantea) - eng.: Giant goldenrod
 Almindelig gyldenris (Solidago virgaurea) – Vild gyldenris

 Solidago x hybrida

 Solidago albopilosa,
 Solidago arguta,
 Solidago bicolor,
 Solidago buckleyi,
 Solidago caesia,
 Solidago chilensis,
 Solidago confinis,
 Solidago flexicaulis,
 Solidago gracillima,
 Solidago juncea,
 Solidago leavenworthii,
 Solidago microglossa,
 Solidago minutissima,
 Solidago missouriensis,
 Solidago mollis,
 Solidago multiradiata,
 Solidago nana,
 Solidago nemoralis,
 Solidago nitida,
 Solidago odora,
 Solidago ohioensis,
 Solidago ouachitensis,
 Solidago patula,
 Solidago ptarmicoides,
 Solidago purshii,
 Solidago riddellii,
 Solidago rigida,
 Solidago rugosa,
 Solidago sempervirens,
 Solidago shortii,
 Solidago simplex,
 Solidago spathulata,
 Solidago speciosa,
 Solidago spectabilis,
 Solidago spithamea,
 Solidago squarrosa,
 Solidago uliginosa,
 Solidago ulmifolia,
 Solidago velutina,
 Solidago verna,
 Solidago wrightii, 

Kurvblomst-familien
Rejnfan-slægten

Rejnfan-slægten (Tanacetum) er en slægt, der er udbredt i de tempererede eller subtropiske dele af Nordafrika, Europa, Asien og Nordamerika med ca. 70 arter. Det er i reglen flerårige urter, men enårige urter og halvbuske forekommer også. Det er aromatisk lugtende planter, der danner jordstængler. Bladene sidder spredt og er oftest fjersnitdelte. Blomsterne sidder oftest samlet i kurve, som atter danner halvskærme. Skærmene indeholder op til 21 tungeblomster og 60-300 rørblomster. Tungeblomsterne er gule eller hvide, mens rørblomsterne er gule. Frugterne er ribbede nødder med fnok.

Her beskrives kun de mest almindeligt dyrkede eller vildtvoksende arter.

 Balsam (Tanacetum balsamita)
 Matrem (Tanacetum parthenium)
 Rejnfan (Tanacetum vulgare)
 Rosenkrave (Tanacetum coccineum)
 Skærmokseøje (Tanacetum corymbosum)

Kurvblomst-familien
Bladhovedtidsel

Bladhovedtidsel (Cirsium) - eller bare Tidsel - er en slægt med ca. 200 arter, som er udbredt i Europa, Nordafrika, Nordamerika og Asien. Det er én-, to- eller flerårige, urteagtige planter, som er stærkt tornede. Stænglerne kan være forgrenede. Bladene er hele med tandet eller 1-3 dobbelt lappet rand. Samtlige spidser munder ud i nålefine torne. Blomsterne er samlet i endestillede stande med én til flere kurve i hver. Kurvene består af 25-200 rørformede enkeltblomster, som er lyserøde, røde eller gule. Frugterne er nødder med fjerformet fnok.

 Lav tidsel (Cirsium acaule), Kortstænglet Bladhoved
 Agertidsel (Cirsium arvense)
 Forskelligbladet tidsel (Cirsium helenioides), Forskelligbladet Bladhoved
 Kåltidsel (Cirsium oleraceum), Grøn Bladhoved
 Kærtidsel (Cirsium palustre), Kær-Bladhoved.
 Horsetidsel (Cirsium vulgare), Lancetbladet Bladhoved

Se også
 Tidsel (Carduus) med hårformet fnok.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Systema naturae 2000 (classification) Genus Cirsium

Kurvblomst-familien
Museurt

Museurt (Filago) er en planteslægt, som indeholder følgende arter:

 Agermuseurt (Filago arvensis)
 Gulgrå museurt (Filago lutescens)
 Kuglemuseurt (Filago vulgaris)
 Liden museurt (Filago minima)

Kurvblomst-familien
Salat

Salat (Lactuca) er en slægt af urteagtige planter. De danner det første år en roset af blågrønne blade, som er elliptiske med dybt indskårne, tornet tandede lapper. Blomsterne sidder samlet i små kurve der dannes det andet år på særlige stængler. Blomsterne er gule eller blå og tungeformede. Frugterne har en håragtig fnok. Alle dele af planterne indeholder en hvid, mælkeagtig saft. I det følgende omtales kun de arter, som bliver dyrket i Danmark, eller som er vildtvoksende her.

 Havesalat (Lactuca sativa)
 Tornet salat (Lactuca serriola)
 Strandsalat (Lactuca tatarica)

 
Bladgrøntsager
Fnokurt

Cineraria er en planteslægt af arter fra Sydafrika. Herunder nogle af dens arter:

 Cineraria abyssinica
 Cineraria albicans
 Cineraria alchemilloides
 Cineraria anampoza
 Cineraria angulosa
 Cineraria aspera
 Cineraria atriplicifolia
 Cineraria austrotransvaalensis
 Cineraria canescens
 Cineraria cyanomontana
 Cineraria decipiens
 Cineraria deltoidea
 Cineraria dryogeton
 Cineraria erodioides
 Cineraria erosa
 Cineraria exilis
 Cineraria geraniifolia
 Cineraria glandulosa
 Cineraria gracilis
 Cineraria grandibracteata
 Cineraria huilensis
 Cineraria humifusa
 Cineraria lobata
 Cineraria longipes
 Cineraria magnicephala
 Cineraria mazoensis
 Cineraria mollis
 Cineraria multiflora
 Cineraria ngwenyensis
 Cineraria othonnoides
 Cineraria parvifolia
 Cineraria pinnata
 Cineraria platycarpa
 Cineraria pulchra
 Cineraria saxifraga
 Cineraria vagans
 Cineraria vallis-pacis

Slægten har tidligere rummet arter fra andre dele af verden (f.eks. De Kanariske Øer og Madeira), men de er nu optaget i slægterne Pericallis og Jacobaea.

Kurvblomst-familien