alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Дойранци (област Кърджали)

До̀йранци е село в Южна България, община Ардино, област Кърджали.

География 

Село Дойранци се намира в най-източната част на Западните Родопи, на около 2 км западно от границата им с Източните Родопи, на около 16 km северозападно от Кърджали и 15 km север-североизточно от Ардино.

Близко до Дойранци се намират връх Бездивен (1139,9 m) – северозападно на около 2 km, село Ненково – на север-североизток на около 3 km, река Боровица – източно на около 2 km, река Арда и началото на язовир Кърджали – южно на около 3 km, село Аврамово – югозападно на около 3 km и село Русалско (кметство) – западно на около 5 km. Дойранци е разположено на надморска височина около 730 m по билото на дълго и тясно разклонение в най-източната част на рида Каракулас, спускащо се на североизток до река Боровица – на около 1,6 km южно от крайречното село Ненково – откъдето започва пътеката, която води до Дойранци.

История 
Селото – тогава с име Дойранлар – е в България от 1912 г. Преименувано е на Дойранци с министерска заповед № 3775, обнародвана на 7 декември 1934 г.

Към 31 декември 1934 г. село Дойранци се състои от махалите Желязковци (Демир оглар), Подградец (Хасар алтъ̀), Рибари (Балъкчилар) и Саево (Хорозлар).

Религии 
Изповядваната в село Дойранци религия е ислям.

Обществени институции 
Молитвеният дом в село Дойранци е джамия.

Източници и бележки

Външни препратки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Ардино
Дойранци (област Шумен)

Дойранци е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

География 
Съседните села са Тодор Икономово и Вълнари. В селото се намира едно от най-големите находища на каолин в България.

История 
Първото село се е намирало западно от сегашното – по посока кв. Кус, гр. Каолиново – местността „Саръгьол“. Около 1780 г. е основано второто село, от което се откриват каменни основи от къщи. Около 1820 г. селото е било опожарено. Жителите му са избягали извън България и в някои български села в страната. Около 1830 г. е основано сегашното село от турци под името Дойранлар. До 1925 г. са се заселили семейства от Варненско, Силистренско, Шуменско, а по-късно и от Пловдивско, Хасковско, Пернишко и Югославия.

 около 1900 г. – построена е „Горната джамия“;
 1926 – 1928 г. – открито е начално училище в частна къща;
 1928 г. – основано е народно читалище „Цар Борис III“, а през 1944 г. е преименувано на „Георги Димитров“;
 1928 г. – построен е резервоарът за вода „Вододела“ с дялан камък;
 1915 – 1925 г. – построен е теснолинеен жп път Каспичан – Тодор Икономово. Отсечката се е пътувала за около 5 часа. Била е предназначена за пътници и товари. Работи до 1926 г.;
 1934 – 1935 г. – Гарабед Астадуров изгражда мелница, която е много модерна за времето си. Тя мели с камъни и се задвижва с мотор;
 1934 – 1936 г. – построена е единствената в района маслобойна от Тодор Рахлев. През 1947 г. е национализирана и разрушена;
 1939 – 1942 г. – построено е училище, което по-късно става прогимназия. До 1956 г. в него учат деца от с. Вълнари и с. Ружица, които са били на пансион;
 1950 г. – основано е ТКЗС с. Дойранци;
 1955 – 1956 г. – построена е фурна за производство на хляб;
 1953 – 1956 г. – построена е търговска сграда с магазин за хранителни стоки, текстил и пивница;
 1959 г. – селото се електрифицира с безвъзмездни дарения на жителите;
 1962 г. – открита е детска градина;
 1968 – 1969 г. – построена е селската баня, в чиято сграда през 2006 г. се мести кметството;
 1968 – 1969 г. – започва работа закритият рудник, които достига до дълбочина 80 – 120 м;
 1972 – 1974 г. – започва разкриването на открития рудник;
 1979 – 1980 г. – построена е автоспирката, запазена и до днес;
 1984 – 1985 г. – построен е музей, който през 1992 г. е ограбен, а сградата е запазена и до днес, но е в много лошо състояние;
 2003 г. – открити са новите сгради на пощата, здравната служба и кметството;
 2006 г. – започва разкриването на нов рудник в местността „Ормантарла“;
 2008 г. – закрито е началното училище „Св. св. Кирил и Методий“ заради липса на ученици.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
В селото се изповядват две религии – християнството и ислямът, като мнозинството от населението изповядва ислям (сунити). В селото има два мюсюлмански религиозни храма.

Източници

Външни препратки 
 www.doyuranlar.com 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Долен (област Смолян)

Долен е село в Южна България. То се намира в община Златоград, област Смолян.

География 
Село Долен се намира в планински район. През селото минава река, която на запад от него се влива в река Върбица. Поради географското си положение с. Долен няма пряка връзка с други населени места. На север граничи с река Неделинска. На изток се намират м. Станкова и м. Доганица. Намира се на изток от Старцево. Селото е второ по големина в Златоградска община. Намира се на 12 км от гр. Златоград и се свързва с път по поречието на Неделинска река до вливането ѝ в р. Върбица, а след това по главния път Златоград – Подкова – Кърджали. И двете селища Долен и Златоград се намират на еднакво надморско равнище от 450 до 550 м, имат еднакви почвени климатични условия. Долен се намира далеч от границата. За произхода на името на селото има много версии – една от тях е, че то идва от мястото на нахождението. Селото се намира в дол и първите му къщи възправят гръб по северозападните възвишения.

История 
Според Любомир Милетич към 1912 година населението на село Долен (Доленъ) се състои от мюсюлмани (помаци) и християни.
В с. Долен има много исторически и културни забележителности. По време на османската власт през селото е минавал път за Беломорието, който е водел до Узунджово (местност близо до Хасково, която и днес съществува). Някогашните търговци са минавали през селото с керваните си по черен път, за да стигнат дотам. Има две местности в селото, които се наричат Ханът – там са били разположени крайпътни ханчета, където търговците сядали да отпочинат и да пренощуват. Другата местност се нарича Катърбек – нейното име идва от факта, че търговците връзвали там своите катъри.

Религии 
Основна религия в селото е ислямът. В селото има 2 джамии

Стопанство 
Основният поминък е добиване на камъни, сечене на дърва и животновъдство – кози и овце. Целият път до селото винаги е зарит с палета от дялани камъни за плочки. Даже и до къщите си държат камъните и дървата. Също така в селото се развиват и някои видове промишлени отрасли, най-голямо развитие се забелязва в сферата на шивашката и дърводелската промишленост.

Културни и природни забележителности 
Гръцките търговци, които минавали през селото и пресичали река Неделинска, били принудени да построят мост – Римския мост, който е основната културна забележителност на селото.

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Златоград
Долец (област Силистра)

Долец е село в Североизточна България. То се намира в община Дулово, област Силистра.

География 
Село Долец се намира на 63,3 км от областния център Силистра, на 22,3 км от Дулово и на 24,4 км от град Главиница.

Селото се намира на 389 км от столицата София и на 164 км от град Букурещ.

Землището на селото е заобиколено от живописни гори наоколо.

Преобладаващата надморска височина е от 166 до 220м.

История 
Старото наименование на селото е Дере-Махле (Dere-Mahle). През 1942 г. е преименувано на с. Долец. 1985 г. населението е наброявало 628 жители. Населено е с предимно туски произход. От 1913 до 1940 година, село Долец попада в границите на Румъния, която тогава окупира Южна Добруджа. По силата на Крайовската спогодба село Долец е върнато на България през 1940 г.

Религии 
Жителите на селото изповядват религията ислям.

Културни и природни забележителности 
Селото се намира на брега на стара изсъхнала река, откъдето и носи и турското си име (квартал покрай реката).

Села в област Силистра
Населени места в община Дулово
Долина (област Добрич)

Долина е село в Североизточна България. То се намира в община Добричка, област Добрич.

География 
Село Долина се намира на 13 км западно от град Добрич, на 8 км от природен парк „Дъбовете“ и на 2 км от най-големия язовир в Добруджа – Одринци.

История 
През Османския период и след Освобождението селото носи названието Арнауткуюсу („Арнаутски кладенец“ или „Кладенеца на Албанеца“). Предполага се, че основателят на селото е албанец, изкопал кладенец в безводния район наокло, лишен от извор или чешма.

Арнаут Куюсу в най-рания писмен източник от 1526/1527 г. е записано из описа на Добруджанските нахии под номер 276. Посочват се седем домакинства на маслари и ямаци, две райетски домакинства. Вд руг изгточник селото е под номер 277, като домакинствата на ямаци са посочени като четири. Предполага се, че през следващите векове името му се запазва, защото през 1873 г. названието Арнаут Куюсу се появява отново за село, включено в кааза Хаджиоглу Базарджик и отстоящо на 2 часа път от околийския център. През последните години преди Освобождението селото се споменава отново като Арнавуд Куюсу.

През 1908 г. селото спада към община с център Кадиево. Тогава общинското управление предлага селото да се преименува 'Константиново', но това остава невъведено. По време на румънската окупация към селото е изградена румънска махала, наименувана 'Флорика'. В селото е инсталирана водна и моторна мелница за зърно през 1929.

Със заповед номер 2191 от 27 юни 1942 г. е решено селото да се применува на Долина.

Културни и природни забележителности 
 Над село Долина се намира варовиков скален венец с около 1 км дължина.
 На 13 ноември 2010 г. е отворена църквата „Св. св. Константин и Елена“. Православният храм е строен през румънско време – 1937 – 1939 година. Функционирала е до 1993 година, но тогава се разрушава почти напълно. През 2002 година се регистрира църковно настоятелство, което връща църковната земя – 100 декара. Именно със средствата, които постъпват от отдаването ѝ под аренда, и дарени от спонсори, през 2002 – 2003 година започва възстановяването на сградата. И вече функционира от 2012 има нова камбана.

Редовни събития 
 2 юни – събор на селото.

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Добрич-селска
Долина (област Шумен)

Долина е село в Североизточна България. То се намира в община Каолиново, област Шумен.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Източници 

Села в област Шумен
Населени места в община Каолиново
Долно Ново село (Софийска област)

Долно Ново село е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.

География 
Село Долно Ново село се намира в планински район.

История 
До 1956 г. селото се е наричало Новосел чифлик. Същата година е преименувано на Долно Ново село.

Културни и природни забележителности 
Прекрасно параклисче в девствена местност на 200 м от Габерска река – границата със Сърбия

Редовни събития 
В съботния ден преди Илинден – курбан на параклиса

Източници 

Села в Софийска област
Населени места в община Драгоман
Драганово (област Добрич)

Драганово е село в Североизточна България. То се намира в община Добрич, област Добрич. В окръжния печат от 1893 г. са запазени данни за местности и имоти в землището на селото.

Външни препратки 

Села в област Добрич
Населени места в община Добрич-селска
Драганово (област Кърджали)

Драганово е село в Южна България. То се намира в община Черноочене, област Кърджали.

География 
Село Драганово се намира в района на Източните Родопи.

Външни препратки 

Села в област Кърджали
Населени места в община Черноочене
Драгановци (област Велико Търново)

Драгановци е село в Северна България. То се намира в община Елена, област Велико Търново.

География 
Село Драгановци се намира в планински район.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Елена
Драгановци (област Габрово)

Драгàновци е село в Северна България, община Габрово, област Габрово.

География 
Село Драгановци се намира на около 12 km запад-северозападно от центъра на град Габрово и 13 km югоизточно от Севлиево. Разположено е в широката долина между Черновръшкия рид на югозапад и платото Стражата на североизток, край левия бряг на река Лопушница. Климатът е умереноконтинентален. Надморската височина в центъра на селото е около 270 m. През Драгановци минава второкласният републикански път II-44 (Севлиево – Габрово), а в селото от него се отклонява на югозапад общински път към село Драгиевци.

Населението на село Драгановци, наброявало 588 души при преброяването към 1934 г. и 690 към 1956 г., намалява до 477 към 1992 г. и наброява 309 души (по текущата демографска статистика за населението) към 2019 г.

История 
Във фондовете на Държавния архив Габрово се съхраняват документи на/за:
 Списък на фондове от масив „K“:
– Народно основно училище – с. Драгановци, Габровско; фонд 552K; 1930 – 1962; Промени в наименованието на фондообразувателя:
> Народно основно училище – с. Драгановци, Габровско (1935 – 1944);
> Непълно основно училище – с. Драгановци, Габровско (1922 – 1935);
> Народно начално училище – с. Драгановци, Габровско (1919 – 1922);
 Списък на фондове от масив „С“:
– Народно начално училище – с. Драгановци, Габровско; фонд 552; 1936 – 1982; Промени в наименованието на фондообразувателя:
> Народно основно училище – с. Драгановци, Габровско (1944 – 1970);
> Народно начално училище – с. Драгановци, Габровско (1970 – 1982);
– Народно читалище „Дядо Стойно“ – с. Драгановци, Габровско; фонд 876; 1947 – 1971;
– Народно читалище „Христо Ботев“ – с. Драгановци, Габровско; фонд 978; 1946 – 1971;
– Трудово кооперативно земеделско стопанство (ТКЗС) – с. Драгановци, Габровско; фонд 1012; 1957 – 1959.

Обществени институции 
Село Драгановци към 2020 г. е център на кметство Драгановци. Населените места към кметството са: село Драгиевци и село Драгановци.

В село Драгановци към 2020 г. има:
 действащо читалище „Христо Ботев – 1923“;
 пощенска станция.

Източници

Външни препратки 
 Читалище „Христо Ботев – 1923“ село Драгановци
 Представяне на групата от с. Драгановци на Старопланински събор „Балкан фолк“ 2013
 Дебют на Самодивите
 Залюбих, мамо, три моми!

Села в област Габрово
Населени места в община Габрово
Драгневци (област Велико Търново)

Драгневци е село в Северна България.
То се намира в община Елена, област Велико Търново.

География 
Село Драгневци се намира в планински район.

Външни препратки 

Села в област Велико Търново
Населени места в община Елена
Драгневци (област Габрово)

Драгневци е село в Северна България. То се намира в община Трявна, област Габрово.

География 
Село Драгневци се намира в планински район. В подножието на Стара планина.

 Координати: 42.827923,25.481684,

 700 м надморска височина

История 

През 1190 г. в околностите на Драгневци Иван Асен I разбива армията на Исак II Ангел в така наречената „Битка в Тревненския проход“.

По билото на Стара Планина е минавала границата с Източна Румелия. Една част от населението, заедно с други балканджии от Еленско, Габровско, Тревненско и Дряновско започват да се изселват към равнинните части на новоосвободеното княжество.

През 1921 г. в съседното Гръбчево поетът Иван Вазов прекарва последното лято на своя живот.

През 1970 г. към град Плачковци са присъединени следните населени места: кол. Бъчеварите, кол. Долни Цоневци, кол. Ковачевци, кол. Минкино, кол. Пунговци, с. Късовци, с. Нейковци, с. Райнеж, с. Драгневци.

Културни и природни забележителности 
Селото няма голям брой население, но притежава уникално красива природа. Всеки би затаил дъх от утринната роса, дивите цветя, необятните гори и красивите залези. Със своите 700 м надморска височина, чистия въздух и спокойствието, което притежава, е безценно място за почивка и отдих.

След основният ремонт на цялата пътна мрежа на селото, и подмяната на електропроводите, Драгневци направи важна крачка към осъществяването на задачата си, а именно развиване на селски туризъм.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Габрово
Населени места в община Трявна
Драговищица (Софийска област)

Драговищица е село в Западна България. То се намира в Община Костинброд, Софийска област.

География 
Днешната Драговищица е село, което някога е представлявало две махали – Драговищица и Батковци. В 1951 година Батковци е слято с Драговищица. През селото минава река Крива. Селото претърпява сериозно развитие през 70 – 80 те години на миналия век. Построено е основно училище с 10 класни стаи, физкултурен салон, помещения по трудово обучение. През 80-те години е завършена сградата на читалището в селото състояща се от салон, репетиционни зали, съблекални, библиотека, мултимедийна зала, прожекционна.

Климат 
Влажен субтропичен (Cfa)

История 
Църквата „Свети Никола“ е изписана от Михаил и Христо Благоеви, които оставят надпис „Из руки Михаил Зограф Благоев из Дебърско окружие село Тресонче 1884 г. месец април ден 2-рий“. Стенописите се отличават с лекота на изпълнението и своеобразния си колорит.

При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Батковци е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Личности 

Родени в Батковци

 Йосиф Евстатиев (1893 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 4 битолска дружина, ранен в Междусъюзническата война на 17 юни 1913 година, носител на орден „За храброст“ IV степен
 Димчо Димов (1944 – 2017) – български футболист.
 Янко Найденов, български революционер от ВМОРО, четник на Кръстьо Българията

Културни и природни забележителности 
 Кметство;
 Основно училище „Отец Паисий“;
 Народно читалище „Георги Раковски“;
 Целодневна детска градина „Детелина“.

Редовни събития 
 Събор на селото – провежда се ежегодно на 9 май.

Спорт 
 ФК „Спортист“ (Драговищица)

Литература 
 „Книга за Драговищица“, 2009 г., 276 стр. с над 700 черно-бели и цветни снимки. Автор Мария Христова – учител в основно училище „Отец Паисий“

Бележки 

Села в Софийска област
Населени места в община Костинброд
Драгомирово (област Перник)

﻿

Драгомирово е село в Западна България. То се намира в община Радомир, област Перник.

География 
Село Драгомирово се намира в планински район.

То е разположено в северните гънки на Конявската планина. Намира се пряко на пътя, който свързва Радомирската котловина с Кюстендилското поле (това е магистралата Радомир – Кюстендил).

Източници 

Села в област Перник
Населени места в община Радомир
Дрангово (област Кърджали)

Дрангово е село в Южна България. То се намира в община Кирково, област Кърджали.

География 
Село Дрангово се намира в Родопите. В източно родопският масив Гюмюрджински снежник. Селото е съставна единица от 28 махали пръснати по родопските ридове и долове. По-големите са: Балабанска, Джангеловска, Коларска, Зимица, Сараганска, Рупчуска, Пещерска, Бенковска. Надморското равнище измерено в центъра на селото е 400 m.

Селото отстои на 23 km западно от Кирково, на 61 km югоизточно от Кърджали, на 46 km югозападно от Момчилград и на около 302 km югоизточно от столицата София. Село Бенковски се намира на 9 km на север.

История 

В центъра на Дрангово има паметник на Борис Дрангов.

Културни и природни забележителности 
В селото се намират два римски моста. В местността „Тулпан“ се намира тракийско скално светилище, близо до граничната бразда с Гърция. Единият от римските мостове е в центъра на Дрангово и свързва двата бряга на река Дранговска. Другият мост е разположен по горното течение на река Пещерска, приток на Дранговската река. Други забележителности са пещерите около махала Пещерска и водопада край махала Остренска, когато реката е пълноводна.

Редовни събития 
Всяка година на 24 май в селото се провежда събор.

Други 
С постановление на Министерски съвет ОУ „Васил Левски“ с. Дрангово е определено като защитено. В селото има и детска градина.

Източници

Външни препратки 
 Радио и телевизия в Дрангово 

Села в област Кърджали
Населени места в община Кирково
Борис Дрангов
Дрангово (област Благоевград)

Дра̀нгово е село в Югозападна България. То се намира в община Петрич, област Благоевград.

География
Село Дрангово се намира на главния път Петрич – Гоце Делчев, на 7 километра от Петрич и 12 км от Кулата. Разположено е на северните склонове на Беласица на 170 – 190 метра надморска височина. Климатът се характеризира с горещо и сухо лято, мека и дъждовна зима. През летните месеци често има воден режим. В селото има нулева безработица.

История 
Селото е създадено след Междусъюзническата война през 1913 година от българи-бежанци от Егейска Македония, които са изгонени от гърците от родните си места. Тук се настаняват бежанци от селата Спатово, Дервент и Ерникьой. Първоначалното разположение на селото е срещуположно на днешното му място.

През октомври 1925 година по време на гръцко-българския пограничен конфликт, известен като Петрички инцидент, селото е окупирано от гръцката армия.

През 1922 година селището е познато като махала Покро̀вник, която през 1932 година е преименувана на махала Дра̀нгово. През 1943 година става село, а през 1951 година е преименувано в Свобода̀. През 1961 година е върнато старото име на селото – Дрангово.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
 Войнишки паметник Дрангова чешма, построен през 1916 година от полковник Борис Дрангов в памет на загиналите войници от Пети пехотен македонски полк.
 Бюст-паметник на полковник Борис Дрангов.
 Храм „Света Петка Българска“
 Параклис „Свети Илия“

Редовни събития 
Всяка година на 29 юни – Петровден се провежда традиционен събор на селото.

Галерия

Бележки 

Села в област Благоевград
Населени места в община Петрич
Беласица
Борис Дрангов
Дрангово (област Пловдив)

Дрангово е село в Южна България. То се намира в община Брезово, област Пловдив.

Част от данните не са попълнени, но бихте могли да ги добавите.

Културни и природни забележителности 
 В центъра на селото се намира паметник на подполковник Борис Дрангов

 Храм „Свети Георги Победоносец“

 По пътя за с. Златосел има хубава полянка край малко водопадче на реката

Редовни събития 
Всяка година се провежда събор на 15 август – когато 15 август не се пада в събота, тогава съборът се провежда в съботата след тази дата.

Личности 
 Стою Сандалски (1922-?), български партизанин, генерал-майор от МВР

Села в област Пловдив
Населени места в община Брезово
Борис Дрангов
Дреново (област Благоевград)

Дрѐново () е село в Югозападна България. То се намира в община Петрич, област Благоевград.

География
Село Дреново се намира в източните склонове на Огражден планина на 22 км северно от град Петрич. Климатът е преходно-средиземноморски с летен минимум и зимен максимум на валежите.

История 
За първи път селото се споменава с днешното си име Дреново в грамота на Иван и Константин Драгаш, датирана около 1378 година.

Със същото име то се споменава отново в османски дефтер от 1570 година. През същата година в него живеят 84 християнски и 3 мюсюлмански домакинства.

През XIX век Дреново е чисто българско, числящо се към Петричка кааза на Серски санджак. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 година, Дреново (Drianovo) е посочено като село с 55 домакинства със 190 жители българи. Съгласно известната статистика на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 година в селото живеят 200 жители, всички българи-християни. Според статистиката на секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година населението на Дряново (Drianovo) се състои от 208 българи екзархисти.

При избухването на Балканската война през 1912 година един жител на селото е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Бележки 

Села в област Благоевград
Населени места в община Петрич
Дреново (Софийска област)

Дреново () е село в Западна България. То се намира в Община Костинброд, Софийска област.

География 
Село Дреново се намира в планински район, близо до с.Дръмша. Пеша може да се отиде до връх Ком.
Дреново е вилна зона от 40 -50 къщи на хора от други населени места, разпределено в няколко махали. Има и местни, но те са малък процент.
През Дреново минава малка рекичка без име, която се впуска във водоскоци, водопади, понякога образува мочурища и езера.
Разположено е в Западна Стара планина, на невисока надморска височина, за което свидетелстват смесените гори.

История 
Някога село с постоянни жители, днес Дреново е предимно вилна зона. Църквата свидетелства за процъфтяващо преди 30 години селище, със селски площад, мегдан и др. Срещат се изоставени къщи от кал и слама, датиращи от турско време. Характерни са били каменните зидове до 1 м. Правени са примитивни кладенци, а в горите се срещат питомни джанки и сини сливи – свидетелство за живот някога.

Културни и природни забележителности 
Наблизо се намира Искърското дефиле, което от това място може да се види.

Редовни събития 
Църковен събор на Голяма Богородица (15. Август)

Любопитни факти 
От община Костинброд е търсено място за пилетарници (предприятие, където се правят опити изкуствено да се излюпят пиленца и да бъдат отгледани). Търсейки подходящо място, били взети въздушни проби от цяла България, но в Дреново бил най-чист. И днес могат да се видят сградите, отдавна запустели.

Kокошка в село Дреново, община Костинброд, съобщи БНТ. То тежи 185 грама. Кокошката-носачка е свободно пасяща. Хранена е с фураж, каза собственикът на яйцето Методи Димитров.

Яйцето от Дреново може да измести снесеното през 2008 година 180-грамово яйце в Куба.

www.trud.bg

Фауна 
Бозайници: кафява мечка, европейски вълк, чакал, лисица, белка, катерица, полска мишка, сив плъх, прилеп, див заек, благороден елен, диво прасе(глиган), къртица, земеровка.
Птици: орли, сврачки, сойки, врабчета, пъстър кълвач, щиглец, овесарка, каня, ветрушка, сокол, лястовица, бързолет, кукумявка, козодой, мишелов, синигер, брана, гарван, кукувица, червеногръдка.
Земноводни:горска жаба, дъждовник.
Влечуги:смокове, гущери, змии.

Външни препратки 

Села в Софийска област
Населени места в община Костинброд
Дропла (област Бургас)

Дро̀пла е село в Югоизточна България, община Руен, област Бургас.

География
Село Дропла е застроено по долинните склонове на две от най-западните възвишения на Камчийска планина, на около километър източно от река Луда Камчия, 3,5 km северно от село Дъскотна и 3,5 km югозападно от село Билка. От минаващия през Дъскотна и Билка третокласен републикански път III-208 се отклонява общински път за село Дропла. На около километър югозападно от селото се намира спирка Дропла на железопътната линия Варна – Карнобат. В непосредствена близост до спирката се намира хижа „Луда Камчия“.

Надморската височина при сградата на кметството е около 192 m. Възвишението на север от селото достига надморска височина около 350 m, а това от юг – около 250 m.

Населението на село Дропла наброява 244 души към 1934 г. и след максимума 372 към 1985 г. намалява до 252 (по текуща демографска статистика за населението) към 2018 г.

При преброяването на населението към 1 февруари 2011 г., от обща численост 262 лица, за 262 лица е посочена принадлежност към „турска“ етническа група.

История 
След края на Руско-турската война 1877 – 1878 г., по Берлинския договор селото остава на територията на Източна Румелия. След Съединението, от 1885 г. то се намира в България с името Той кьой. Преименувано е на Дропля през 1934 г.; името е осъвременено на Дропла през 1959 г.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
В село Дропла се изповядва ислям.

Обществени институции 
Село Дропла към 2000 г. е център на кметство Дропла.

В селото има постоянно действаща джамия.

Културни и природни забележителности 
 Герме кая
 Лудокамчийски пролом

Източници и бележки

Външни препратки 

Села в област Бургас
Населени места в община Руен
Дропла (област Добрич)

Дропла е село в Североизточна България. То се намира в община Балчик, област Добрич.

География 
Селото е разположено на кръстопътя Балчик - Генерал Тошево и Добрич - Каварна (през с. Василево), на 25 км от брега на Черно море.

Релефът е равнинен, с изключително плодороден чернозем. Землището на селото надхвърля 40 000 дка. Огромните ниви са предпазени от лесозащитни пояси.

Населението се състои предимно от българи и малко турци.

История 
Първоначално на мястото на селото е имало две махали: Търновка и Тойкоюсу (на турски – трите кладенеца). Търновка е създадена от българи, преселили се от с. Търновка, Николаевска губерния, днешна Украйна, а в Тойкоюсу от други части на Русия. След Крайовската спогодба с Румъния, при връщането на Южна Добруджа на България, между двете махали са заселени преселци от Румъния (основно от района на Тулча и Фрикацей. Така, през 1940 г. се образува днешното с. Дропла.

Село Търновка в Николаевска губерния (днешна Украйна) е създадена от българи, бежанци от Странджа планина, от района на Малко Търново (и оттам – Търновка) в края на 18 век (около 1795 година). Запазват етноса, езика, бита и културата си. Част от техните потомци се завръщат в България през 1885 година и се заселват в Добруджа. В Украйна все още има с. Търновка, населено с етнически българи.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
В селото е възстановен Йовковия Антимовски хан.

Редовни събития 
Годишен сбор на 6 май.

Личности 
Несъмнено най-известната личност от селото е Георги Антонов Петков – комунист, член на ДРО (Добруджанска революцонна организация), съратник на Добри Атанасов – Орлов. Председател на ТКЗС-с. Дропла 25 години – от основаването на кооперацията, до пенсионирането си. Под негово ръководство ТКЗС-с. Дропла е 4 пъти национален първенец по общи показатели от дейността си. Заслужил деятел на селското стопанство

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Балчик
Дряновец (област Добрич)

Дряновец е село в Североизточна България. То се намира в община Добричка, област Добрич.

География 
Разположено на източен склон. В близост се намира село Фелдфебел Денково.

История 

Села в област Добрич
Населени места в община Добрич-селска
Дряновец (област Русе)

Дря̀новец е село в Северна България. То се намира в община Бяла, област Русе.

География 
Селото е разположено на 60 km от областния град Русе и на 17 km от общинския център Бяла. През селото минава река Шипа, която е приток на река Русенски Лом.

Религии 
В селото се изповядва православно християнство.

Културни и природни забележителности 
В селото има Вокална група за автентичен фолклор „Северняшка“ към читалище „Пробуда 1927“. Групата всяка година участва на фестивалите „Авлига пее“, „Балкан фолк“ и Международен фолклорен фестивал „Евро фолк“. Групата е печелила златни, сребърни и бронзови медали за селото. Читалището е наградено с орден „Св. св. Кирил и Методий“.

Читалище“ Пробуда – 1927 г.“ е създадено през далечната 1927 г. В него са се запазили обичаи и традиции, които се предават от поколение на поколение. През 70-те и 80-те години на миналия век читалището се е развивало много бързо. Имало е група за народни песни, танцов състав, театрална група, пресъздаване на обичаи.

През 1990 година има участие във фестивали – местни, общински регионални и републикански.

Редовни събития 
Всяка година се честват празниците:
 Бабинден
 1 март
 24 май
 Еньовден
 Илинден
 1 октомври – Ден на възрастите хора

Галерия 

Села в област Русе
Населени места в община Бяла (област Русе)
Дряновец (област Смолян)

Дряновец е село в Южна България. То се намира в община Чепеларе, област Смолян.

География 
Село Дряновец се намира в планински район.

Бележки

Външни препратки 

Села в област Смолян
Населени места в община Чепеларе
Обезлюдени селища в България
Дъбова (област Сливен)

Дъ̀бова е село в Югоизточна България, община Котел, област Сливен.

География 
Село Дъбова се намира на около 34 km север–северозападно от областния център Сливен и около 19 km запад-северозападно от общинския център Котел. Разположено е по билото на едно от възвишенията в югозападната част на Лиса планина, спускащи се на югозапад към течащата на 300 – 400 m от селото река Армутлукдере, десен приток на Стара река. На около 3 – 4 km североизточно от селото има началото си река Голяма Камчия. Черен път от селото се свързва на югоизток с черния път между селата Черна вода на запад и Стрелци на югоизток. Надморската височина в селото намалява от около 555 m в североизточния му край до около 515 m в югозападния.

Землището на село Дъбова граничи със землищата на: село Братан на север и изток; село Стрелци на изток и югоизток; село Боринци на юг; село Черна вода на запад.

Населението на село Дъбова, наброявало 179 души при преброяването към 1934 г. и 205 към 1965 г., намалява до 100 към 2001 г. и 6 (по текущата демографска статистика за населението) към 2021 г.

При преброяването на населението към 1 февруари 2011 г., от обща численост 16 лица, за 16 лица е посочена принадлежност към „турска“ етническа група.

История 
Дъбова съществува като махала до влизането в сила на Указ 2295 на Държавния съвет на НРБ от 22 декември 1978 г., с който населеното място е преобразувано в село.

Религии 
В село Дъбова се изповядва ислям.

Бележки

Външни препратки 
 Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-041
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-041-1. Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Източна Стара планина. Географска карта

Села в област Сливен
Населени места в община Котел
Дъбова (област Смолян)

Дъбова е село в Южна България, община Рудозем, област Смолян.

География 
Село Дъбова се намира в планински район. Село Дъбова е обхванато от землището на град Рудозем.

Населението на село Дъбова  към 1934 г. е 112 души, към 1995 г. – 18 души, а към 2018 г. – един човек.

История 
Дъбова съществува като махала до влизането в сила на Закона за административно-териториалното устройство на Република България, след което населеното място придобива статута на село.

Личности 
Родени в Дъбова
 Нурие Дерменджиева (1912 – 2023), българска столетница

Бележки 

Села в област Смолян
Населени места в община Рудозем
Дъбово (област Ямбол)

Дъбово () е село в Югоизточна България. То се намира в община Болярово, област Ямбол.

География 
Селото е разположено по поречието на Поповска река. Старото име на  селото е Мешелии. С МЗ № 2820/обн. 14 август 1934 г селото е преименувано на Дъбово.

Села в област Ямбол
Населени места в община Болярово
Дъбрава (област Добрич)

Дъбрава е село в Североизточна България. То се намира в община Балчик, област Добрич.

География 
Село Дъбрава се намира в Североизточна България, на 5 km от път II-27 (Добрич – Балчик) и на 21 km от Черно море. Релефът е предимно равнинен с много плодороден чернозем. До селото има 3 гори, една от които е дъбова и на нея е кръстено и самото село – Дъбрава. Населението се състои от българи и роми.

История 
В селото се носи легендата, че селото е създадено от хора, които са бягали от болестта чума и са се заселили на това място, на което се намира днес селото. Старото име на селото е Мешемале.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав

Преброяване на населението през 2011 г. 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Културни и природни забележителности 
Селото е много приятно за отдих, а също така и за разходка в неговите прекрасни гори.

Редовни събития 
Денят на селото е 9 май.

Други 
Селото е с добра инфраструктура. В селото има клуб, здравен пункт, автобусна спирка в много добро състояние, бръснарница, парк с детска площадка, футболно игрище и волейболно игрище. Селото може да се похвали вече и с най-новата си придобивка, а именно – с новия си път.

Ледник Дъбрава на Антарктическия полуостров е наименуван на селото.

Източници 

Села в област Добрич
Населени места в община Балчик
Дъбрава (област Благоевград)

Дъбра̀ва е село в Югозападна България. То се намира в община Благоевград, област Благоевград.

География 
Намира се в планински район, на около 4 км от Благоевград. Състои се от няколко махали.

История 
В 1891 година Георги Стрезов пише за селото:

При избухването на Балканската война в 1912 година 3 души от Дъбрава са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

Население 
Към 1900 година според известната статистика на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) населението на Добрава брои 440 души, всичките българи-християни.

Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Религии 
Основна религия е християнството.

Културни и природни забележителности 
В селото има две църкви — по-старата, от които е построена през 1928 г., „Рождество на Пресвета Богородица“, а другата — „Свети Архангел Михаил“. Във втората всяка година се чества събор.

В село Дъбрава има общо 14 махали, по-голямата част от които са наречени в чест на своите основатели. Махалите са: Ръженици, Кюркчии, Ваканинци, Веляци, Щръбевци, Калъпсъзци, Яневци, Телъкиово, Калеовци, Стоичовци, Мутавджии, Марковци, Митовци, Малинци.

В района е развито лозарството, овощарството, животновъдството.

Личности 
Родени в Дъбрава
  Борис Давидков (1893 - 1923), комунист
  Милан Зашев (1917 - ?), кмет на Благоевград в периода 1951 - 1955 г.

Други 
Ледник Дъбрава на Антарктическия полуостров е наименуван на селото.

Бележки

Външни препратки 
  

Села в област Благоевград
Населени места в община Благоевград
Дълго поле (област Видин)

Дъ̀лго полѐ е село в Северозападна България. То се намира в община Димово, област Видин.

География 
Село Дълго поле се намира на 13 km на югоизток от град Димово и на 5 km от пътя София-Видин.

История 
Около 1630 г. турчин спахия събрал разпръснатите българи около кладенче с хубава вода и основал селото. Училището е открито през 1899 г.

По време на колективизацията в селото е създадено Трудово кооперативно земеделско стопанство „Георги Димитров“ по името на комунистическия диктатор Георги Димитров.

Икономика 
Почвата в този район е предимно чернозем. Отглеждат се много земеделски култури.

Културни и природни забележителности 
Селото е заобиколено от трите си страни с реки, има много изворна вода.

Редовни събития 
Всяка година на 24 май е събора на селото. Тогава във всяка една къща се пече агне или яре. Пие се известното в този район вино от сорта грозде „отел“.

Личности 
В селото е роден известният лекоатлет на 110 m с препятствия Йордан Живков.

Външни препратки 

Села в област Видин
Населени места в община Димово
Дълго поле (област Пловдив)

За другото българско село с име Дълго поле вижте Дълго поле (Област Видин). 

Дълго поле е село в Южна България. То се намира в община Калояново, област Пловдив.

География 
Селото се намира на 20 км северно от гр. Пловдив и на 40 км южно от Карлово. Релефът е равнинен. Благоприятният климат на Тракийската равнина и почвените условия са подходящи за земеделие, което е поминък на голяма част от населението.

Съществува добре развита инфраструктура и редовен автобусен транспорт до Пловдив. Транспортният възел „Гара Калояново“ се намира на 2 км от селото на пътя Пловдив-Карлово, откъдето се осъществява автобусна и железопътна връзка с Пловдив, Карлово и Хисаря. На 14 км от селото минава магистрала „Тракия“, свързваща София и Бургас през Пловдив.

История 
Селото е възникнало в средата на 15 век. Първите заселници са били преселници, бягащи от турските нашественици. Съществуват две легенди за произхода им. Според едната, това са били бежанци от Северна Македония. Според другата – от родопските села Ново село и Дорково.

До 1934 година името на селото е Узун Кърово, което в превод от турски означава „Дълго поле“. Дължи се на плодородните поля в околността.

За името на селото е разпространена и друга легенда: Имало една много красива мома, която винаги ходела с дълги поли и поради тази причина била наричана „Дългополата“ от тези, които не знаели името и. Славата за нейната красота се носела в цялата околия и селото било наречено „селото на Дългополата“, от където и днешното му название.

Културни и природни забележителности 
В селото има целодневна детска градина „1-ви юни“, начално училище „Христо Ботев“, читалище и библиотека. Православната църква „Св. Архангел Михаил“ е построена през 1925 г. и реставрирана в началото на 21 век.

В близост до селото се намират древни могили-гробници, които все още не са разкопани.

Редовни събития 
Всяка година около 10 юни (винаги петък и събота) се провежда традиционен събор.

Интересно е как се празнува Гергьовден в село Дълго поле. Почти на всяка улица в някоя от къщите има пещ. Сутринта приготвените агнета, украсени със зелена китка, биват откарани към пещта. Докато те се пекат, хората се събират на маси пред къщите. Има традиция да се вързват люлки и млади и стари да се люлеят за здраве.

Други 
На 25 срещу 26 септември 2005 след проливни дъждове двуметрова вълна разрушава 50 къщи в Дълго поле. Други 150 са частично разрушени, леко пострадали са 300. Възрастна жена е затрупана в къщата си.

Ние жителите изказваме благодарност на всички институции, които по един или друг начин допринесоха за по-скорошното възстановяване на щетите!

Родени в Дълго поле 
 Арсений Пловдивски (1932 – 2006), български духовник

Бележки 

Села в област Пловдив
Населени места в община Калояново
Дюлево (област Бургас)

За другото българско село с име Дюлево вижте Дюлево (Област Пазарджик). 

Дюлево е село в Югоизточна България. То се намира в община Средец, област Бургас.

География
Селото се намира на 6 km от общинския център Средец и на 32 km от областния център Бургас.

История 
Старото име на селото е Айваджик. На турски „айва“ означава дюля. Името му е променено през 1934 г. с МЗ 2820 /обн.14.08.1934 г. на Дюлево. До 1877 г. в него са живели черкези, които след Освобождението го изоставят.

Край селото се намира Чешма Барудовка, която е била турска баня, след което е взривена и част от барута е попаднал в извора. Водата има лек дъх на барут и се смята, че има лечебни свойства за проблеми с бъбреците.

Дюлево е било най-голямото село в региона, но след построяването на казармите в Средец, там се заселват много хора от съседните села. Средец става многочислен и се преструктурира в град.

Население

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

В селото има транспорт до град Средец и град Бургас.

Известни личности 
В Дюлево е роден политикът Любомир Начев (1954 – 2006), министър на вътрешните работи през 1995 – 1996 г.

Народни представители:
 Стоян Шиваров (1914 – 1918 г.)
 Щерион Сокуров (1920 – 1923 г.)
 Марин Шиваров (1927 – 1931 г. и 1945 – 1948 г.)
 Недка Желязкова (1986 – 1989 г.)
 Любомир Начев (1954 – 2006 г.)

Дейци на науката:
 Проф. Белчо Илиев, д-р на икономическите науки
 Доц. Марин Шиваров, д-р на медицинските науки
 Доц. Петър Бинев, д-р на икономическите науки
 Доц. Иван Киров, д-р на историческите науки
 Доц. Георги Тащепелиев, д-р на историческите науки
 Д-р Николай Киров – на математическите науки

Източници

Външни препратки 

Села в област Бургас
Населени места в община Средец
Езерово (област Варна)

Èзерово е село в Североизточна България, област Варна, община Белослав. По данни на ГРАО към 15 юни 2023 г., в селото живеят 1768 души по настоящ адрес.

География 

Езерово е разположено на 12 метра надморска височина във Варненската низина, на западния бряг на Варненското езеро и на 10 километра западно от град Варна. Землището му е с площ 9,299 квадратни километра и граничи със землищата на Тополи на изток, Игнатиево на север, Страшимирово на изток и Константиново на юг, отвъд Варненското езеро.

История 

Селото носи името Малък Аладън до първата половина на XX век. Между 1895 и 1906 в края на Варненското езеро, преди връзката му с Белославското езеро, край селото е изградена и функционира каменна кариера „Малък Аладън“ с железопътна станция. Те извършват добив и транспорт на каменния материал, необходим за отделните съоръжения при изграждането на Пристанище Варна.  Според Карел Шкорпил част от камъните са добити от оцелял римски строеж, чиито основи съдържат обработени големи каменни блокове. Според интерпретациите на тези данни, добивът е осъществяван от т.нар. Юстинианова крепост, наречена Теодориада.

Население 
Численост на населението според преброяванията през годините:

 Етнически състав
Численост и дялове на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Управление

Икономика 

В селото работят предприятията: ТЕЦ Варна; Eнергоремонт Варна, корабостроителницата „МТГ-Делфин“, Пътстрой Варна, Булмак 2005, Семиз, Екоинвес Асетс, Булрем, Климамаркет-Ефендулов, Доминант-М, Пътстрой, Трансстрой, М-строй.

Инфраструктура 

През Езерово преминава железопътна линия 2 (София – Варна), която има там спирка „Езерово“ източно от селото и гара „Езерово“ западно от него, при ТЕЦ „Варна“. През селото преминава и Републикански път III-2008, който следва северния бряг на Варненското езеро от Девня до Варна, а от него се отделя общински път до Републикански път I-2.

В селото има едно училище - Основно училище „Св. св. Кирил и Методий“.

Култура 

 Гергьовден – празник на село Езерово

Известни личности 
 Родени в Езерово
 Александър Миронов, шампион по тайбокс (2008, Варна)
 Александър Мутафчийски (1972), артист-солист от Музикалния театър „Стефан Македонски“, София
 Марчо Борков Гарнизов, MMA боец: републикански шампион (юни 2010, 55 кг), 2-ро място в турнира за купата на България (октомври 2010), дебют на професионалния ринг с победа (13 август 2011, до 60 кг, турнир „Мах файт“)

Вижте също 
 Безименно акционерно дружество за направа на Варненското пристанище

Външни препратки 
 Основно училище „Св. св. Кирил и Методий“ в Езерово

Източници 

Села в област Варна
Населени места в община Белослав
Еленово (област Благоевград)

Елѐново е село в Югозападна България. То се намира в община Благоевград, област Благоевград.

География 
Село Еленово се намира в планински район.

История 
В 1891 година Георги Стрезов пише за Еленово:

Население 
Към 1900 година според известната статистика на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) населението на селото брои 120 души, всичките българи-християни.

Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Личности 
Родени в Еленово
  Иван Нанев (1883- 1923), български революционер, убит от дейци на ВМРО при междуособиците в революционното движение
  Любен Петров (р. 1938), български армейски офицер, бивш началник на Генералния щаб на Българската армия (1991 — 1994)

Бележки 

Села в област Благоевград
Населени места в община Благоевград