alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Stærkstrøm og svagstrøm

Ordet stærkstrøm bruges især som førsteled i sammensætninger, som f.eks. stærkstrømsanlæg, stærkstrømskabel, stærkstrøms(elektro)teknik.

Disse ord refererer til anvendelsen af elektrisk energi: hvorledes denne frembringes, forsendes til de steder hvor den bruges, og på brugsstedet omsættes til lys, mekanisk arbejde, og meget andet.

Dette i modsætning til svagstrøm, hvor elektriciteten tjener til de mange former for kommunikation.

Stærkstrømsreglementet hedder nu Stærkstrømsbekendtgørelsen.

Se også: distribueret elproduktion, energi, solenergi, Vindenergi, brændselscelle.

Elektroteknik
Elektrisk energi
Begrebspar
Saturnalia

Saturnalia var en romersk religiøs fest, der blev holdt omkring vintersolhverv til ære for guden Saturnus. Oprindeligt fandt den kun sted den 17. december, men med tiden blev den udvidet til syv dage. Festen havde karaktér af karneval, og det blev forventet, at den blev fejret med løjer, gaver og stor munterhed.

Baggrund 
Saturnalia var en højtid for Saturnus (ab satu: "at så"), der var en gud med mange opgaver kendt som guden for overflod, frihed og tid men mest kendt som landbrugsgud, og Saturns højtid faldt ved afslutningen af vintersåning og markerede begyndelsen på et nyt vækstår. Under festen blev hele samfundet kastet ud i religiøst kaos, hvor tiden før verdens skabelse blev genskabt, for bagefter at lade verden blive genfødt på ny og i den korrekte orden.

Festen blev indledt med en procession ledet af en "konge", der var en person af meget lav stand, som på denne måde blev sat i spidsen for samfundet. Samtidigt blev de normale roller byttet om, så slaverne blev betjent af deres herrer. Det var en løssluppen fest, hvor romerne også gav hinanden gaver, ofte lavet af sølv. Under festen råbte de Io Saturnalia, oversat til: " hurra/glædelig saturnalia".

Festen var en del af den romerske statskult, og det blev derfor forventet, at alle medlemmer af samfundet deltog. Festen var som alle romerske ritualer underlagt strenge forskrifter, som betød, at hvis de blev overtrådt, skulle hele ritualet gå om: også festen på syv dage. Festen havde betydning for den kommende høst, og hvis guden ikke blev fejret tilfredstillende, var der en risiko for, at han ikke udførte sin del af arbejdet, og at høsten derfor ville slå fejl. En fejlslagen høst var en yderst alvorlig trussel mod hele samfundet; derfor har der under den megen munterhed ligget et lag af dyb alvor under hele festen.

Der er visse paralleller til julefesten i det senere kristne Europa, og der er derfor nogle forskere, der mener, at de kristne bevidst har lagt deres fest på det tidspunkt for at konkurrere med den hedenske religion, det ses også i forbindelse med gaveudveklingen, Saturns lighed med den senere introduktion af begrebet "julemand" og Saturns slægtskab med tid og lystraditionen, som var et vigtig del af festen.

Se også 
 Romersk religion
 Lupercalia

Romerriget
Saturnus

Sāturnus (eller Saturn) er i den romerske mytologi gud for korn og indhøstning. Han regerede tidligt over jorden og svarer til Kronos i den græske mytologi.

Selv om græsk og romersk mytologi flyder sammen, er der stadig forskel på Saturnus og Kronos, idet Saturnus fik en fremtrædende position i den romerske religion. Romerne mente, at Saturnus på sin flugt fra sønnen Jupiter var undsluppet til Latium nord for Rom og havde lært befolkningen at dyrke jorden.

Festen Saturnalia blev fejret til ære for Saturnus. Gudinden Ops (egentlig Opis, latin for "overflod") var hans kone og en frugtbarhedsguddom af sabinsk ophav. 

Den latinske grammatiker Varro afledte navnet Saturn af ordet satus "såning, sæd", men det er problematisk, eftersom dette ord har et kort a, hvorimod gudenavnet har et langt a. En del forskere tror, at navnet er af etruskisk oprindelse, fordi gudenavnet Satres forekommer i en etruskisk indskrift. 
Efter mellemøstligt forbillede opkaldte grækerne og romerne den sjette planet regnet fra solen og den sjette ugedag (lørdag) efter Saturnus. Dagen hedder stadig Saturday på engelsk og zaterdag på nederlandsk.

Saturn i Rom 
Ifølge legenden blev Saturn budt velkommen til Rom af Janus og bosatte sig ved foden af Kapitol. Det passer godt med Saturntemplets beliggenhed på Forum Romanum, og et tidligere tempel var indviet på det samme sted 497 f.Kr. Romerne huskede en overlevering fra en fjern fortid om, at Saturn og Janus skulle have regeret egnen inden grundlæggelsen af Rom, og at Kapitol dengang blev kaldet Mons Saturnius.

Forbindelsen mellem landbrug og rigdom kan være forklaringen på, at hans tempel rummede den romerske statskasse. Bankhvælvet var et rum under trinnene op til søjlehallen, og der sikrede Julius Cæsar sig efter sin magtovertagelse ikke mindre end 15.000 guldbarrer, 30.000 sølvbarrer og 30 millioner sestertser. En del af denne formue var kun til brug i tilfælde af en ny gallisk invasion. Cæsar bemærkede tørt, at han følte sig berettiget til pengene, fordi han havde sørget for, at der ikke kom flere galliske invasioner.

Noter 

Romerske guder
Satyr

Satyrer er i græsk mytologi skabninger fra skov og vildmark, halvt mennesker og halvt dyr, tæt forbundet med guden Dionysos. I romersk mytologi kaldtes de fauner. 

Tidligere afbildninger af satyrer viser dem som mænd med hestehale og hesteører, mens de i senere afbildninger fremstår som halvt menneske og halvt gedebuk. Ligheden med geder kan skyldes en senere tilknytning til guden Pan. En satyr er optaget af drik og dans, han spiller fløjte og jagter nymfer og mænader.

Homer nævner dem ikke, men Hesiod omtaler dem som en uduelig race, der ikke kan bruges til noget arbejde. Den almindelige opfattelse var, at satyrerne var sønner af Hermes og Ifthime, eller af najaderne.

Ved den store Dionysos-fest i marts-april måned i Athen var teaterforestillinger en vigtig del af fejringen. Alle skuespillerne var mænd iført masker. På festivalens tre sidste dage var det tid for satyrspil, med skuespillerne udklædt som satyrer.

Euripides’ Kyklopen er det eneste fuldstændige satyrspil, der er bevaret. I 1912 fandt man omkring halvdelen af Sofokles' Sporhundene i en egyptisk papyrus ved Oxyrhynchus, og senere ganske meget af Aischylos' ''Netfiskerne.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 
 Tidlige græske komedier og satyrspil
 

Væsener i græsk mytologi
Saul og David

Saul og David er den første af de to operaer, som den danske komponist Carl Nielsen komponerede. Operaen er komponeret i 1901 og blev første gang opført på Det Kongelige Teater i København, den 28. november 1902. 

Operaen er opdelt i en fire akters libretto, forfattet af Einar Christiansen. Handlingen knytter sig til fortællingen fra Bibelen (Samuels Bog) om Kong Sauls jalousi og misundelse over for den yngre David.

Eksterne links 

 Link til Carl Nielsen Udgavens praktisk/videnskabelige digitale udgave:
 Saul og David, 1. & 2. Akt (Dansk/Engelsk)
 Saul og David, 3. & 4. Akt (Dansk/Engelsk); Kritisk beretning

Kompositioner af Carl Nielsen
Operaer på dansk
Sauna

En sauna (fra finsk: sauna "badstue") er et lille rum eller hus til et varmt og tørt miljø. I den kan man sidde helt eller delvis nøgen. Dog risikerer man ved brug af badetøj at udvikle hudsydommen miliaria. Temperaturen i en sauna når over 80° C. Det hjælper til at slappe af og svede. Nogle mener at, det at svede kraftigt hjælper til at få fjernet giftstoffer fra kroppen. Derudover kan udsættelsen for varme stimulere produktionen af hvide blodlegemer og styrke immunforsvaret.

Oven på ovnen i badstuen ligger  granitskærver. Stenene holder på varmen. Hvis man ønsker ekstra hurtig varme, kan man smide en smule vand på stenene. Varmen fra stenene får straks vandet til at fordampe. At löyly. En variant er saunagus.

Grunden til, at dampen får det til at føles varmere, er, at den øgede luftfugtighed giver luften bedre varmeledningsevne. Muligvis skyldes det også, at den øgede luftfugtighed hæmmer svedens fordampning fra kroppens overflade, og derved mindskes nedkølingen af huden.

Varmen kan også reguleres ved at sætte sig højere eller lavere på bænkene.

Varmen får pulsen og stofskiftet til at øges, blodkarrene åbnes, og blodet får frit løb i alle kroppens områder – især hænder og fødder.

Ordet sauna kommer fra finsk, og den finske form for sauna er også den mest velkendte, men mange kulturer har varianter, som er tæt på den finske. Blandt andet den nordamerikanske sweat lodge, den tyrkiske hamam, romernes thermae, mayaernes temescal og den russiske banja. På tysk og nederlandsk kalder offentlige saunaer sig ofte thermen.

Saunaer findes som regel i forbindelse med andre badefaciliteter, som en svømmehal, en sportshal eller et fitnesscenter. Den er typisk konstrueret sådan, at flere mennesker kan sidde i den, så den kan bruges i social sammenhæng. Om folk i saunaen er fuldstændig eller kun delvis nøgne, og om de to køn holdes adskilte eller ej, afhænger  af traditioner. Generelt er man mest liberal i Skandinavien, Tyskland og Rusland, og mere restriktiv i romanske lande og USA.

De saunaer, man oplever i Danmark, er alle opvarmet med en elektrisk ovn. Nogle saunaentusiaster foretrækker imidlertid en brændefyret saunaovn, hvor duften af røg og det knitrende brænde tilfører saunabadet noget helt specielt. 

Hvis temperaturen kommer tæt på eller overstiger de 100 °C, vil det blive fuldstændigt utåleligt at sidde i den. Det kan styres ved fugtigheden. De varmeste saunaer i Finland og Sverige har typisk en lav fugtighed. Med dette system kan gæsten nyde temperaturer nær kogepunktet i kort tid.
Badstuen i Badstuestræde i København lukkede 1509 pga. anklager om skørlevned.

Se også 
 Bad
 Badekar
 Brusebad 
 Badeværelse 
 Svømmehal
 Swimmingpool

Eksterne henvisninger 

 Det Danske Saunaselskab 
 Alt om og omkring den finske sauna og saunakultur

Rum
Hygiejne
Personlig hygiejne
Dagligliv
Badeanlæg
Savate

Savate er en fransk kampsport, der fremkom i begyndelsen af 1800-tallet. Det har rødder i Chausson, en øvelsesform udviklet af den franske flåde omkring revolutionen. Her var det markeringer, som talte, men typisk var knive også med i "kampen".

La Savate blev underverdenens kampform. Omkring 1820'erne blev det i højere grad en moderne måde at afgøre uoverensstemmelser på. Samtidig blev det sammen med spadserestokken et system til selvforsvar.

Savate kaldes også La Boxe Française eller fransk boksning.

Historie 
Savate blev som system udviklet i Frankrig omkring 1820erne, men teknikkerne har rødder tilbage til 1400-tallet.

Teknikker 
Teknikker i Savate adskiller sig ved at blive anvendt med sko. Det vil sige, at spark med fodballen er det foretrukne.

Berømte udøvere 
Farid Khider, Johnny Catherine, Tony Ancelin, Cyrielle Girodias, Richard Sylla, Andrè Panza, Kamel Chouaref, Sébastien Farina, Bertrand Soncourt, Amri Madani, Christophe Landais, Enoch Effah, Arnaud de Pape, Johnny Catherine, Jacques Dobaria, Kader Kessaghli, Derenik Sargsyan, Fathi Mira, Jérôme Huon, Tony Ancelin, Ismaila Sarr, Djibrine Fall-Télémaque Cyrielle Girodias, François Pennacchio, Paolo Biotti, Julie Burton, Slimane Sissoko, Max Greco, Julie Lazard, Mike et Sullivan Lambret, Richard et Romain Carbone, Tony Ancelin, Alexandre Dumas, Gioachino Rossini, Lord Byron

Se også

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside for Fédération Internationale de Savate.
Officiel hjemmeside for Fédération Française de Savate boxe Française et DA.
Teknikker i Savate.

Referencer 

Kampsport
Brunskuldret våge

Brunskuldret våge (Parabuteo unicinctus) lever i Syd- og Mellemamerika og i den sydlige del af USA. Navnet har den fået efter sine rødbrune partier på skuldrene. Den er også blevet kaldt brunvinget våge.

Som de fleste andre våger har den brede, afrundede vinger og en lang hale.

Kilder 
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2015. IOC World Bird List (v 5.1). .
 Danske navne på alverdens FUGLE Arkiveret version fra juli 2013.

Eksterne henvisninger 

Mellemamerikas fugle
Høgefugle
Sydamerikas fugle
Østlig hvepsevåge

Østlig hvepsevåge (Pernis ptilorhynchus) er en rovfugl i høgefamilien med et vingefang på 148 - 165 cm. Den lever primært af insekter og larver. Derfor er næbbet lille og spinkelt i forhold til rovfugle, der lever at større dyr. Fuglen er også blevet kaldt indisk hvepsevåge og tophvepsevåge.

Arten yngler i Asien fra det centrale Sibirien i vest til Japan i øst. Den overvintrer oftest i Syd- og Sydøstasien. Den er dog en regelmæssig, men sjælden, vintergæst i f.eks. det østlige Tyrkiet, i Israel og Egypten.

Kilder 
 M. Beaman, S. Madge & Klaus Malling Olsen, Fuglene i Europa, Nordafrika og Mellemøsten, Gads Forlag 1998. .
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2015. IOC World Bird List (v 5.1). .
 Danske navne på alverdens FUGLE Arkiveret version fra juli 2013.

Eksterne henvisninger 

Hvepsevåger
Asiens fugle
Tårnfalk

Tårnfalken (Falco tinnunculus) er en rovfugl, der findes over store dele af Europa, Asien og Afrika. Den er kendt for at jage mus ved at stå stille i luften på flagrende vinger over f.eks. græsmarker. Denne flyveadfærd kaldes "at muse".

Falken har typisk en længde på 32-35 cm, med et vingefang på 71-80 cm. Hannen kan kendes på sit grå hoved, rødbrune ryg og lysegrå hale med det sorte endebånd. Hunnen mangler de klare grå farver. Undersiden er for begge køn lys med sorte prikker og korte bryststriber. Tårnfalken kan i flugten kendes på de spidse vinger.


Adfærd 
Tårnfalken kan holde sig helt stille i luften på udkig efter mus, man siger, at den "muser". Om vinteren anvender den, for at spare på energien, i højere grad standjagt, hvor den f.eks. sidder på en pæl og spejder efter mus. Tre eller fire mus er en tårnfalks normale dagsration. Den jager især på udyrkede marker eller langs veje. Ud over mus tager den også firben og større insekter. Hvor tårnfalken i Nordeuropa især lever af gnavere, lever den i langt højere grad af insekter i Sydeuropa. Byttet fortæres ved at rive det i stykker med det spidse næb. Den kan sluge mindre knogler, men undgår de større. Indtagne ufordøjelige dele gylpes senere op igen.

Forekomst 
Arten findes over store dele af Europa, Asien og Afrika. I Europa er den anset for at være den almindeligste rovfugl, mens den i Danmark, med omkring 2.500 par, er den tredjealmindeligste efter musvåge og spurvehøg. Den yngler især i åbent land med småskove, men yngler også i byer på høje bygninger. Tårnfalken yngler i hulheder helst temmelig højt oppe, f.eks i hule træer, gamle kragereder eller i opsatte redekasser. Hvis en redekasse opsættes i den rigtige højde, er der stor sandsynlighed for, at den vil blive beboet af et tårnfalkepar og senere deres unger.

Bortset fra det nordligste og østlige Europa er tårnfalken standfugl i Europa. I Danmark er den især standfugl øst for Storebælt, mens den vest for er trækfugl med vinterkvarter i sydligere dele af Europa, f.eks. Tyskland, Holland og Frankrig.

Referencer

Noter

Kilder 
 Dansk Ornitologisk Forening: "Tårnfalk (Falco tinnunculus)"
 Hvass, Hans, Danmarks Dyreverden, 2. udgave, Rosenkilde og Bagger 1978. .
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2013. IOC World Bird Names (v 3.3) www.worldbirdnames.org  Fuglenes inddeling i ordner og familier
 Klaus Malling Olsen, Danmarks fugle – en oversigt, Dansk Ornitologisk Forening 1992, .
 M. Beaman, S. Madge & Klaus Malling Olsen, Fuglene i Europa, Nordafrika og Mellemøsten, Gads Forlag 1998. .

Eksterne henvisninger 
 BirdLife International 2013. Falco tinnunculus. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2

Afrikas fugle
Fugle fra Eurasien
Falke
Kampørn

Kampørnen () er Afrikas største ørn, hvilket gør den i stand til at fange selv små antiloper. Arten er den eneste i slægten Polemaetus.

Kilder 
 BirdLife International (2012).: "Polemaetus bellicosus" Version 2012.2. af IUCN Rød-liste
 Overholt, W. 2011. Polemaetus bellicosus, Animal Diversity Web. Læst 8. may 2013

Afrikas fugle
IUCN Rødliste - næsten truede arter
Høgefugle
Snegleglente

Snegleglente (Rostrhamus sociabilis) er en middelstor rovfugl i høgefamilien. Den findes fra Florida i USA til det sydlige Sydamerika og hører til blandt de mest specialiserede rovfugle, da den næsten udelukkende lever af snegle fra ferskvand.

Snegleglenten er den eneste art i slægten Rostrhamus.

Kilder/Eksterne henvisninger 
 J. Ferguson-Lees,David A. Christie (2001) Raptors of the world: SNAIL KITE (Google Books). 
 Global Raptor Information Network. 2013. Species account: Snail Kite Rostrhamus sociabilis  Læst fra www.globalraptors.org 9. maj 2013

Fugle fra Amerika
Høgefugle
Lys sanghøg

Lys sanghøg (Melierax canorus) er en rovfugl, der er almindelig i tørre områder i det sydlige Afrika.

Den har ligesom mørk sanghøg fået sit navn efter de kraftige lyde, den laver i yngletiden.

Den æder primært krybdyr som for eksempel firben og slanger.

Kilder 
 The Southern African Bird Atlas Project 2: Pale Chanting Goshawk
 Global Raptor Information Network. 2013. Species account: Pale Chanting Goshawk

Eksterne henvisninger 

Sanghøge
Fugle fra det sydlige Afrika
Mørk sanghøg

Mørk sanghøg (Melierax metabates) er en rovfugl, der lever på de afrikanske savanner og har fået sit navn efter de kraftige lyde, den laver i yngletiden.

Den æder primært krybdyr som for eksempel firben og slanger.

Kilder 
 The Southern African Bird Atlas Project 2: Dark Chanting Goshawk
 Global Raptor Information Network. 2013. Species account: Dark Chanting Goshawk

Eksterne henvisninger 

Sanghøge
Afrikas fugle
Steppeørn

Steppeørn (Aquila nipalensis) er en sydøsteuropæisk og asiatisk ørn. Den kan forvilde sig til Danmark på forlænget træk om foråret.

Kilder/Eksterne henvisninger 
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2013. IOC World Bird Names (v 3.3) www.worldbirdnames.org  Fuglenes inddeling i ordner og familier
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Aquila nipalensis
 “DK listen” på www.netfugl.dk  Steppeørn i Danmark
 Global Raptor Information Network. 2013 Species account: Steppe Eagle Aquila nipalensis  Hentet fra www.globalraptors.org 10. maj 2013.

Fugle fra Centralasien
Egentlige ørne
Tenerife

Tenerife (Isla de Tenerife) er den største af alle de Kanariske øer. Øen ligger i Atlanterhavet, omkring 300 kilometer fra Afrikas kyst og er af vulkansk oprindelse. Klimaet er oceanisk med dagtemperaturer mellem 20° og 25° hele året rundt. Den fremherskende vind er passaten fra nordøst, hvilket betyder at den nordlige del af øen er mere frodig og nedbørsrig, mens den sydlige del af øen oftest har tørt og solrigt vejr, som viser det "vulkanske klima". Tenerife er den mest befolkede af de Kanariske Øer og Spanien.

Tenerife har et areal på 2.057 km², hvilket svarer til Lolland, Falster og Møns areal tilsammen. Der bor ca. 900.000 indbyggere på øen, hvor langt de fleste taler spansk.

Mændenes gennemsnitlige levealder er på 76 år, mens kvindernes er 82 år. Hovederhvervet på Tenerife er turisme. Tenerife besøges årligt af cirka 5,5 millioner turister, der især tiltrækkes på grund af vejret. Turisterne kommer fortrinsvis fra Europa. Turismen er fulgt af industri, handel, landbrug og fiskeri. Den vigtigste landbrugseksportvare er bananer.

Tenerife udgør en provins i den autonome region Canarias. Størstedelen af befolkningen tilhører den romerskkatolske kirke.

Øen rejser sig stejlt fra havet til en caldera, Las Cañadas, ca. 2.200 m over havet. I calderaens nordlige del står vulkanen Teide, hvis højeste punkt på 3.718 meter samtidig er Spaniens højeste punkt. Teide kan ses fra stort set hele Tenerife og fra de fleste af naboøerne.

Tenerife har en veludbygget infrastruktur med en stor international lufthavn, motorvejsnet, et tæt net af busser og stabil vand- og elforsyning.

Sport 
Man dyrker meget sport på øen, og specielt fodbold og basketbold bliver spillet i store mængder. Også f.eks. tennis bliver spillet meget rundt omkring på Tenerife.

Øen Tenerife har sit eget fodboldhold. Holdet blev grundlagt i 1922. Klubben har før spillet i den bedste spanske fodboldrække, og den tidligere Liverpool-manager Rafael Benitez fik sit gennembrud som manager for Tenerife. 

I 2007/2008 sæsonen endte Tenerife på en 11. plads i den næstbedste række, og i slutningen af sæsonen florerede der rygter om at en Tenerife spiller havde taget imod bestikkelse (beløbet var angiveligt 45.000) for at lade Malaga vinde, og dermed rykke op i Priméra Division på bekostning af Real Sociedad, som måtte blive i Liga Adelante.

Man spiller sine hjemmekampe på stadionet Heliodoro Rodríguez López som kan rumme 22.941 tilskuere. Heliodoro Rodríguez López ligger på selve øen og er værd at besøge hvis man er fodboldfan.

Administrative inddeling 
Øen er inddelt i 31 kommuner:
Scandia (tidsskrift)

Scandia er et skandinavisk historisk tidsskrift, der i 1928 blev stiftet af brødrene Curt og Lauritz Weibull. Allerede i sine første år markerede tidsskriftet sig ved en række kritiske afhandlinger af høj kvalitet om nordisk historie.

Redaktører:
 Lauritz Weibull (1928-1957)
 Sture Bolin (1958-1960)
 Jörgen Weibull (1961-1967)
 Jörgen Weibull, Sverker Oredsson (1968-1973)
 Bengt Ankarloo (1974-1979:1)
 Kristian Gerner, Birgitta Odén, Göran Rystad (1979:2-1980:1)
 Kristian Gerner (1980:2-1987:1)
 Bengt Ankarloo (1987:2-1989:1)
 Göran Rystad (1989:2)
 Lars Edgren (1990-1992:1)
 Sverker Oredsson (1992:2-2002:2?)
 Ulf Zander (2003:1?- )

Ekstern henvisning 
 Scandia – de første årgange hos runeberg.org.
 Scandia , ældre årgange digitaliserede af Lunds universitetsbibliotek.

Etableret i 1928
Tidsskrifter fra Sverige
Scenario

En forestillet rækkefølge af mulige begivenheder eller handlinger.
Oversigt over en film eller et teaterstykkes ydre gang (sceneskifter og så videre).
Betegnelse for et manuskript til rollespil.
Scenograf

En scenograf udarbejder idéer, koncepter og tegninger til kulisser, dekorationer, rekvisitter og kostumer og sørger for, at de bliver fremstillede på de nødvendige værksteder og systuer. Scenografer er med under produktionen af både skuespil, ballet, opera, revy, tv og film. Scenografer kaldtes tidligere for teatermaler.

Anerkendte scenografer 
 Adolphe Appia
 Anna Viebrock
 Carl Lund
 Christian Friedländer
 Claus Helbo
 Ezio Frigerio
 Giacomo Torelli
 Helge Refn
 Jørgen Espen-Hansen
 Kim Fridbjørg
Søren Frandsen

Eksterne henvisninger 

 Sammenslutningen af Danske Scenografer 
 Det Danske Filminstitut

Videregående uddannelser i Danmark
Stillingsbetegnelser
Filmhold
Scepter

Et scepter (fra græsk skeptron, (stav)) er en udsmykket stav som bliver brugt som værdighedstegn af myndighedspersoner, særlig monarker. Ofte er et scepter en del af kronjuvelerne. Sceptere er kendt siden oldtiden. De er ofte af et ædelt metal og har indsatte ædelsten og andre ornamenter.

Eksterne henvisninger 

Kronjuveler
Scheinergrader

Scheinergrader er (var) en lagaritmisk skala for films lysfølsomhed.

Se også
 ASA
 DIN
 Weston
 Gost

Fotografi
Schelde

Schelde (fransk l'Escaut) er en 350 km lang flod, der udspringer i det nordlige Frankrig, flyder gennem Belgien og nær Antwerpen flyder mod vest ind i Holland mod Nordsøen. Den er hovedfloden i de belgiske byer Gent og Antwerpen.

Bifloder 
 Oosterschelde
 Westerschelde
 Schijn
 Rupel
 Nete
 Kleine Nete
 Grote Nete
 Dijle
 Zenne
 Demer
 Voer
 IJse
 Nethen
 Laan
 Thyle
 Durme
 Dender
 Mark
 Ruisseau d'Ancre
 Zulle
 Austre Dender
 Vestre Dender
 Lys
 Mandel
 Heulebeek
 Gaverbeek
 Douve
 Deûle
 Marque
 Souchez
 Laquette
 Lawe
 Clarence
 Becque de Steenwerk
 Zwalm
 Rone
 Rhosne
 Scarpe
 Crinchon
 Ugy
 Haine
 Trouille
 Hogneau
 Honelle
 Rhonelle
 Écaillon
 Selle
 Torrent d'Esnes
 Sensée
 Hirondelle
 Erclin
 Eauette

Se også 
 Slaget ved Schelde
 Europæiske floder

Henvisninger 

Floder i Frankrig
Floder i Belgien
Floder i Nederlandene
Schilling

En schilling er en tidligere østrigsk mønt, som var lig med 100 groschen. Møntheden blev erstattet af euroen.

Den gamle danske møntenhed skilling er på nogle danske mønter stavet Reichbank Schilling.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Historiske møntenheder
Østrigs økonomi
Slager

En slager (ofte skrevet som på tysk: schlager - men ikke korrekt på dansk) er almindeligvis en sødladen, sentimental ballade på en simpel melodi, der er let at huske – en lys og lettilgængelig popsang. Sangteksten er typisk simpel og sentimental.

Tysk 'schlager' havde sin storhedstid i Tyskland i 1960'erne og 1970'erne, med navne som Peter Alexander, Freddy Breck, Heino og Roy Black. I dag repræsenteres genren stadig af tysksprogede sange og sangere som Helene Fischer, Andrea Berg, og Hansi Hinterseer. 

Genren har også betydelig popularitet i Skandinavien, hvor genren i Danmark ofte fortolkes med musik i genren Dansktop og i Sverige Danseband. Flere danske artister har opnået stor succes i det tysksprogede område, eksempelvis Jan & Kjeld og Gitte Hænning.

Ekstern henvisning

Tränen Lügen Nicht / Tårer taler sandt - en italiensk schlager , ugens hit på Det Kongelige Biblioteks website, af Henrik Smith-Sivertsen
Dansk webportal om musik genren  på tyskschlager.dk

Musikgenrer
Schrammelmusik

Schrammelmusik er en folkelig musikgenre, der er stammer fra Wien. Der er for det meste tale om ensemble-musik for to violiner, guitar, kontrabas, klarinet og harmonika. 

Schrammelmusik opstod i slutningen af 1800-tallet og er opkaldt efter de to brødre Johann og Josef Schrammel.

Eksterne henvisninger 

Musik fra Østrig
Kultur i Wien
Svejshund

Svejs (i jægerkredse ofte schweiss) er et ord fra tysk for vildtblod. I dansk jægersprog bruges det blandt andet om blod fra hjortevildt, og det har givet navn til svejshundene, der er optrænet til at udføre svejsarbejde, altså opspore anskudt eller påkørt hjortevildt.

Schweissregisteret er et register over hundeførere, der kan tilkaldes i forbindelse med eftersøgning af såret vildt.

Eksterne henvisninger
 Schweissregistret

Jagtterminologi
Schæchtning

Schæchtning ['sjægdneN] (tysk schächten slagte, fra hebraisk שחט) er en slagtning efter jødisk ritus, hvor dyrets spiserør og luftrør overskæres.

Ritualet har sin oprindelse i Det Gamle Testamente. Dyret må ikke være beskadiget, inden dets halspulsårer skæres over med et enkelt, sammenhængende snit, og bedøvelse er derfor ikke tilladt, da det er en beskadigelse. Princippet er, at blodet løber ud af det slagtede dyr ved hjertets egen kraft. Ritualet og traditionel halalslagtning foregår efter en lignende metode. Når dyret er slagtet på denne måde, betragtes dets kød som kosher.

Polens højesteret afgjorde i december 2012 at muslimer og jøders undtagelse i lovgivningen for, at dyr skal bedøves inden slagtning, var forfatningsstridig. Regeringen har så fremsat et lovforslag i Nationalforsamlingen, der forbyder denne rituelle slagtning. Forslaget blev vedtaget den 12. juli 2013 og kritiseret af Israels udenrigsrigsministerium med ordene "totalt uacceptabelt".

Forbuddet har foranlediget ny debat om slagtemetoden i en række EU-lande, som den Jødiske Verdenskongres forsøger at imødegå ved at sige, at moderne slagtemetoder betyder at dyret kan dræbes yderst nænsomt, samt at det at påføre skade (også på dyr) går imod visse af religionens grundprincipper.

Kilder 

Jødedom
Sculler

En sculler er en kaproningsbåd ofte uden ror med to årer til hver roer.

Typer
En sculler med plads til én roer kaldes en singlesculler, og en båd med plads til to roere kaldes en dobbeltsculler. En firemandssculler kaldes en dobbeltfirer. Flermandsbåde kan være udstyret med et ror, som betjenes med fødderne af én af roerne.

Sportsgren
"Sculling" (roning i scullere) anses af nogle for en anden sportsgren end almindelige roning, hvor der typisk ros i både med kun en åre til hver roer.

Konkurrencer
Ved internationale konkurrencer skelnes der mellem lette og tunge roere, der konkurrerer separat.

Både
Roning
Secession

Secession (af lat. secessio "udtræden")
betegner i kunsten en
gruppe kunstneres udtræden af et kunstnersamfund ved
dets udstillinger, fordi man er utilfreds med
den herskende – gerne akademiske – retning og
dens censur ved udstillingerne. Den ny
gruppe optræder da i en særudstilling: secessionens
udstilling, som kan være en fri udstilling under vekslende
former eller en udstilling uden censur,
tilgængelig for alle.

Secessioner blev i 1880'erne og 90'erne
et ret almindeligt fænomen over hele kunstens
verden: Den Frie Udstilling, Grønningen-udstillingen
i København, udstillingerne på Marsmarken i
Paris fra 1891 af Société Nationale des Beaux-Arts og Wiener Secession som nogle eksempler.

Kilder 
 

Kunsthistorie
Securitas

Securitas har flere betydninger:

Securitas (gudinde) – en gudinde for sikkerhed i romersk mytologi.

Securitas AB – et svensk sikkerhedsfirma, grundlagt 1934.
Sedan

Sedan dækker over flere betydninger:

 Sedan, Frankrig – fæstningsby i Ardennerne.
 Slaget ved Sedan – hvor preusserne vinder en afgørende sejr i Den fransk-preussiske krig i 1870.
 Sedan (bil) – betegnelse for en lukket personbiltype med 2-4 døre.

 Steder
 Sedan, South Australia
 Sedan, Aserbajdsjan

 Steder i USA
 Sedan, Indiana
 Sedan, Kansas – en by i staten Kansas, USA
 Sedan, Minnesota
 Sedan, West Virginia
 Sedan Crater, atom test sted i Nevada
Sediment

Af latin sedere = "sidde". Sediment er det, der afsætter sig, når stenarterne bliver nedbrudt. Omfordeling af partiklerne kan ske i vand (se sand og ler) eller i luften (se klit og löss).

Se også 
Bundfald
floddelta
geologisk aflejring
moræne
vandløb

 
Materialer
 
Petrologi

id:Sedimentologi
Seiche

Seiche (fra fransk) er en stående bølge i et lukket eller delvis lukket væskereservoir. Seicher kan opstå, når vinden i en periode har presset vandet op i en ende af reservoiret. Når påvirkningen ophører, vil vandet strømme tilbage i en bølgebevægelse..  Seicher og seiche-lignende fænomener er observert i indsøer, fjorde og havområder.

Begrebet blev første gang fremført i videnskabelig sammenhæng af den schweiziske hydrolog François-Alphonse Forel i 1890, der havde observeret fænomenet i Genevesøen. Ordet kommer fra et schweizisk-fransk dialektord som betyder "at svinge frem og tilbage".

Referencer 

Vandbølger
Seinen

Seinen () er en flod i Frankrig, der løber 777 km fra sit udspring i Bourgogne til sit udløb i Den engelske kanal mellem Le Havre og Honfleur. På sin vej løber den bl.a. gennem Paris, Troyes og Rouen. Ifølge myten opstod Seinen som en flod, der udsprang af tårerne fra en nymfe, der blev forfulgt af en satyr.

Seinen udspringer 470 m.o.h. ved Saint-Germain-Source-Seine i departementet Côte-d'Or. Floden afvander et areal på næsten 75.000 km², et område der rummer 30% af Frankrigs befolkning.

Galleri

Eksterne henvisninger

 Portail de bassin Seine-Normandie 

Atlantens afvandingsområde
Floder i Frankrig
Seismograf

En seismograf er et apparat, der måler og optegner jordrystelser.

En seismograf består i princippet af et ophængt lod forsynet med en spids eller pen. På denne måde kan der tegnes kurver, seismogrammer, og man kan få et indtryk af jordskælvets styrke og retning.

De gamle seismografer kunne kun registrere vandrette bevægelser, men i dag har man seismografer, der er i stand til at registrere op-ned bevægelser, frem-tilbage bevægelser samt sideværts bevægelser.

Man anvender både mekaniske og elektromagnetiske seismografer. De mekaniske består af fjederophængte penduler, der kan registrere både lodrette og vandrette bevægelser alt efter om der er tale om vertikalpenduler eller horisontalpenduler.

I de moderne elektromagnetiske seismografer bevæger det svingende system en trådrulle i et magnetfelt. Den inducerede spænding giver anledning til en strøm, der kan registreres af et spejlgalvanometer (1,2)

Se også 
 seismologi, seismolog

Kilder/henvisninger 

 http://www.faktalink.dk/publish.php?linknavn=jordmaal

Tekniske apparater
Seismologi
Seismologi

Seismologi (gr. seismos, (jord-) skælv) er læren om jordskælv. En seismolog er en specialist i denne videnskab.

Seismologiens teoretiske indsigt bruges til aktiviteter som seismik (seismologisk undersøgelse af havbunden, blandt andet for at finde olie eller naturgas, og desuden seismografi, som indebærer at fastslå bjergarters eller hele jordens lagvise geologiske opdeling ned over i dybet ved hjælp af radiobølger, som sendes ned i dybet og opfanges andre steder på kloden.

Forståelsen af Jordens indre udviklede sig for alvor, da man begyndte at måle forsinkelse i måden, som jordskælvstryk forplantede sig til ulige steder på kloden. Den tyske seismolog Beno Gutenberg brugte i 1913 denne metode for at anslå den indre, faste kernes diameter. Den kroatiske seismolog Andrija Mohorovicic studerede et kraftig jordskælv i 1909, og opdagede en grænse (kaldet "Moho") mellem jordskorpen og den dybere kappe. Snart indså forskere, at Jorden bestod af en fast kerne i midten, en flydende kappe af smeltet lava, og jordskorpen. Den danske seismolog Inge Lehmann opdagede i 1936, at kernen af jern og nikkel var fast inderst, og flydende yderst i laget under kappen. Det er også fastslået, at overgangen fra lithosfære til kappe liggende på 440 kms dybde, og overgangen til indre kappe på 670 kms dybde, markerer faseovergange i silikater, som vokser bølgebevægelsernes fart betydelig, hvilket skaber referencedybder for en detaljeret kortlægning af kappen ved hjælp af seismografiske apparater. Bølgehastigheden påvirkes også af temperaturafvigelser således, at man kan påvise lavastrømme seismologisk.

Noter

Eksterne henvisninger 
 IRIS – Seismic Monitor

Se også 
 Epicenter, forkastningszone, seismisk bølge, seismograf, tsunami, vulkan.
Sekant

En sekant er i matematikken en ret linje der skærer en kurve i to punkter. Det gælder også om en linje der skærer en cirkel i to punkter. En tangent skærer kurven/grafen i et punkt og defineres ud fra sekanten.
Dette kan man gøre ved at lade sekantens hældning gå uendeligt tæt på tangents hældning. Således siger man, at tangentens hældning er lig med grænseværdien for sekantens hældning gående mod tangenthældningen. Man udnytter på denne måde, at en linjes hældning kan defineres hvis to punkter på en funktion er kendt til at finde en bestemt linjes hældning (sekanten) og lader den gå uendeligt tæt på tangents hældning, hvorved det kan lade sig gøre at bestemme tangentens hældning. Bemærk, at der skal gælde, at funktionen er differentiabel (sammenhængende) og defineret i et interval, for at tangentens hældning kan findes.
Man kan således konkludere, at sekanten er en slags "redskab" til at finde en tangenthældning.

Se også 
 Korde, diameter og tangent.

Cirkler
Sekel

Sekel kan have flere betydninger:
 Sekel (af fransk siècle (anvendt i fin de siècle) og latin saeculum "menneskealder") er et tidsrum på 100 år, eller et århundrede.
 Sekel nævnes også som en mønt og vægtenhed i Bibelen
 Sekel (sølvmængde) - enhed anvendt i sumer; 8,33 gram sølv

Se også
Millennium, Decennium, Quinquennium.
Sekulær

Tidsenheder
Bibelske udtryk
Sekret

For betydningen privatsegl, se Sekret (segl)

Sekret (latin secernere, secretum: udskille, afsondre. Secretio'': udskillelse)

Ved sekreter i egentlig forstand forstås afsondringer dannede i særlige organer (kirtler), idet sekretet udskilles fra disse gennem særlige udførselsgange.

Se også 
 Ambra
 Slim
 Spyt
 Tåre

Biologi
Sekretion

Sekretion er udskillelsen af kemiske stoffer fra kirtler. Sekretion kan desuden være udfældning af mineraler i bjergarters sprækker eller hulrum.

Hos mennesket
Der skelnes mellem indre og ydre sekretion. Den indre sekretion er udskillelsen af stoffer i blodet, for eksempel hormoner fra hypofysen og skjoldbruskkirtlen. Den ydre sekretion er udskillelsen af stoffer til legemets hulrum, for eksempel til mavesækken eller til legemets overflade.

Sekretorisk celle
En sekretorisk celle er en celle, hvis funktion er at secernere (udskille) et sekret. I mave/tarm-kanalen findes mange eksokrine kirtler, herunder bl.a i mavesækken, de større spytkirtler og bugspytkirtlen (pancreas).

I disse kirtler findes sekretoriske celler,  hvoraf fire er af særlig interesse:

 Parietalceller
 Pancreas' acinære celler
 Pancreas' ductus celler
 Spytkirtels ductus celler

Fysiologi
Cellebiologi
Sekretær

Sekretær har flere betydninger:

 Sekretær (møbel) – et møbel – helt eller delvist aflåseligt skuffemøbel forsynet med en skriveplade.
 Sekretær (arbejde) – betegnelse for en person, der håndterer administrative arbejdsfunktioner.
 Generalsekretær – titlen for den øverste daglige leder i en række organisationer.
 Lægesekretær – sekretær på hospitalsafdelinger eller hos praktiserende læger.
 Ambassadesekretær – stillingsbetegnelse for en yngre udsendt medarbejder under ambassadørniveau ved en ambassade.
 Statssekretær – politisk hverv i en række lande (men ikke i Danmark, svarer cirka til departementschef).
 Kabinetssekretær – den person som står for en regents eller fyrstes personlige korrespondance og kontorhold.
 Redaktionssekretær – en redaktionel medarbejder ved et medie.

Se også
 Sekretærfugl – en rovfugl (Sagittarius serpentarius).
 FN's generalsekretær – liste og beskrivelse af FS's generalsekretærer
 NATOs generalsekretær – liste og beskrivelse af NATOs generalsekretærer
Sekstant

En sekstant er et vinkelmålingsinstrument, som anvendes til at måle vinklen mellem den synlige horisont og et himmellegeme. Denne vinkel kaldes for himmellegemets højde. Målinger foretaget med sekstanten bruges blandt andet i astronomisk navigation til geografisk stedbestemmelse. For eksempel kan man ved hjælp af en måling af Nordstjernens højde eller solens højde ved middagstid bestemme observatørens breddegrad ved opslag i tabeller i en almanak.

Instrumentet anvendes blandt andet af navigatører indenfor sø- og luftfart til stedbestemmelse og er derfor indrettet, så det kan holdes i hånden uden stativ.

Sekstanten består af en ramme på 60 grader og er forsynet med en gradinddelt skala limbus, (nonius), samt en bevægelig radial arm, alhidaden med et spejl og ved limbus en rude med aflæsningsmærke. Desuden er der på rammen monteret et fast spejl, optisk tilbehør og farvede glas til beskyttelse mod sollyset. 

Den har fået sit navn fra latin sextans, som betyder en sjettedel, da instrumentet er på 60 grader (eller en sjettedel af en fuld cirkel) og er en videreudvikling af oktanten (der var på 45 grader eller en ottendedel af en fuld cirkel). 

Den nautiske sekstant med spejle, som menes taget i brug i 1767, er en videreudvikling af oktanten, menes opfundet af englænderen John Hadley i 1731. Omkring samme tidspunkt fremkom amerikaneren Thomas Godfrey med en tilsvarende opfindelse. 

Til astronomisk brug (uden spejle og teleskop) fremkom sekstanten allerede i 1500-tallet.

Henvisninger

Se også 
 Navigationsstjerner
 Stjernebilledet Sekstanten

Navigationsudstyr
Solen
Vinkel
Sekstet

Sekstet har flere betydninger:
 Sekstet (musikgruppe) - musikgruppe med seks medlemmer.
 Sekstet (komposition) - musikstykke for seks instrumenter.

 Andet
 Sekstet (film) – en dansk film fra 1963, instrueret af Annelise Hovmand

Musik
Seksualitet

Seksualitet er en rummelig betegnelse for alt som handler om kønsliv og kønsdrift, uanset om det er i forbindelse med reproduktion, lyststillelse eller fornøjelse.

Seksualitet er en del af menneskers personlighed og selvopfattelse. Modsætningsvis handler sex i daglig tale mest om konkrete handlinger.

Teorier 
Seksualitet var vigtig i psykoanalysen, der blev grundlagt af Sigmund Freud. Freud mente, at mennesket i høj grad er styret af kræfter i Det Ubevidste, som kan forvolde mennesker problemer i form af f.eks. neuroser. Hans interesse for den psykiske udvikling hang sammen med hans syn på menneskets seksualdrift (libido) og dennes manifestation gennem de barneseksuelle faser (den orale fase, den anale fase og den Falliske/Ødipale fase), der har betydning for udviklingen af den voksnes personlighed og psykiske liv. Neuroser kan være udtryk for undertrykt seksualitet.

Ifølge Michel Foucault var forestillingen om, at nogle menneskers seksualitet og køn blev undertrykt, en historisk misforståelse. Tværtimod blev nutidens ideer om perversioner, homoseksualitet, barnlig seksualitet og kvindelig seksualitet først opfundet af den moderne psykiatri, og derfor var tanken om at frigøre sig ikke at sætte sig op mod nogen undertrykkelse.

Litteratur 

 Foucault, Michel (1994): “Viljen til viden - seksualitetens historie”. Det lille Forlag
 Freud, Sigmund (2019): "Afhandlinger om seksualteori". Hans Reitzels forlag
 Huusom, Ulrik (2016, 2021): Maxima amour - formernes filosofi. Forlaget Liebhaverbøger
 Huusom, Ulrik (2021): Minima amour - annekser til kroppens filosofi. Forlaget Liebhaverbøger
 Thielst, Peter (2011): Sexualitetens idéhistorie . Det lille Forlag

Se også 

 Sex
 Menneskets seksualitets historie
 Nøgenhed
 Frisind
 Liderlighed
 Tantrisk sex
 Heteroseksualitet
 Homoseksualitet
 Biseksualitet
 Heterofleksibilitet
 Aseksualitet
 Panseksualitet

Kilder 

 Den Danske Ordbog - seksualitet

 
Sexologi
Sekund (flertydig)

Sekund har flere betydninger:
 Sekund – tidsenhed.
 Sekund (interval) – det 2. trin i en tonerække.
 Sekund (fægtning) – en forsvarsstilling i fægtning.
Selandia

Selandia (Sjællands latinske navn) har flere betydninger:

 Haveforeningen Selandia – en haveforening på Amager. 
 Hotel Selandia – et hotel i København.
 M/S Selandia  – verdens første oceangående motorskib bygget i 1911 af Burmeister & Wain.
 Selandia - Center for Erhvervsrettet Uddannelse – en erhvervsuddannelsesinstitution i Slagelse.
 Selandia Radio – en tidligere butikskæde
 Selandia (dokumentarfilm) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1912 om skibet Selandia
Selektiv

Selektiv eller selektivitet, (lat.seligere vælge – da. udvælge(nde), har flere betydninger:
 Selektiv (kemi) – adskillelse af kemiske reaktioner
 Selektiv (permeabilitet) – gennemtrængelighed af et materiale
 Selektiv (mekanik) – forskellige mekaniske variabler
 Selektiv (elektronik) – kan være adskillelse af radiosignaler
Selene

Selene (, selēnē "måne") er månegudinden i den græske mytologi. I den romerske mytologi er hendes navn Luna.

Hun er datter af titanerne Hyperion og Theia og søster til Helios (Solen) og Eos (Morgenrøden). Hun kører hen over himmelen i en vogn, der er trukket af to heste (hvor Helios har fire heste). Hun forelskede sig i mennesket Endymion.

Endymion var en overvældende smuk ung mand, der var faldet i søvn på bjerget Latmos. Her fik Selene under sin vandring over nattehimlen øje på ham og forelskede sig øjeblikkeligt.  For at hun, den udødelige gudinde, aldrig skulle miste sin skønne, men jordiske og dermed dødelige elsker, bad hun Zeus om at tilstå  Endymion udødelighed og evig  ungdom. I nogle overleveringer er det Endymion selv, der fremsætter ønsket, som Zeus imidlertid opfyldte ved at nedsænke Endymion i en evig søvn i en grotte på Latmos, hvor han henlå, uforanderligt sovende,  som første gang Selene så ham. Hver nat besøgte Selene – som måneskin – sin sovende elskede, og hun avlede 50 børn med ham.

Det er den myte, der hentydes til, når Jægerkoret i  Johan Ludvig Heibergs syngespil Elverhøj (1828) synger:

Herligt, en Sommernat
Drage til Elverkrat,
Hvile ved Kilden den svale!
Luna sit Sølverbaand
Snoer om Endymion,
Speider i Busk og i Dale.

Se også 
 De græske guders familietræ

Eksterne henvisninger 

Græske guder
Semafor

Semafor er det græske udtryk for signalbærer. Enkelte danske bøger bruger stavemåden semafore.

 Signalsystem med flag, hvor der kan sendes hurtigt, idet der kun skal vises et tegn for hvert bogstav, og der er ingen pauser mellem bogstaverne. For at sende et bogstav skal man holde armene præcist i den viste stilling et øjeblik og derefter umiddelbart skifte til næste bogstav. Før og efter man sender tal viser man "CCC" (for ciffer).

 Signalmast for optisk telegrafi, herunder signalflag.
 Armsignal (jernbane) – semafor er en gammel betegnelse for de tidlige jernbanesignaler – signalmaster med bevægelige arme

Semaforalfabetet

Se også
 Morsealfabet
 Optisk telegraf

Eksterne henvisninger 

Kommunikation
Semantik

Semantik er den gren af lingvistik, som beskæftiger sig med betydning.. Tværsproglig semantik sammenligner og kontrasterer betydningsenheder. Semantik adskiller sig fra pragmatik ved sprogligt indkodet betydning, mens pragmatik beskæftiger sig med ytringer og meninger i en bestemt sammenhæng.

Leksikalsk semantik 
I leksikalsk semantik analyseres ords betydning, som de er indkodet på et bestemt sprog. Analysen er en bekrivelse, en klassifikation eller en dekomposition af ordet.

I ordbøger kan den leksikalske semantik være repræsenteret som en lille tekst der forklarer ordet, på engelsk en "gloss".
For eksempel er ordet "parasolfod" i Den Danske Ordbog forklaret med "tung holder til en parasol som forhindrer den i at vælte eller blæse omkuld".
Specialordbøger for leksikalsk semantik er synonymordbøger og begrebsordbøger som Den Danske Begrebsordbog fra 2015.

Forhold mellem ords betydning beskrives i en database som ordnet, der er inspireret at det engelske WordNet ved psykolog George A. Miller og Christiane Feldbaum.
På dansk findes ordnettet DanNet, 
der er frit tilgængeligt.
Disse ordnet kan beskrive forhold mellem navneord ved synonymsæt (synsets).
Forhold mellem synonymsættene er beskrevet ved overbegreber (hypernymer) og underbegreber (hyponymer),
for eksempel at rødhals er en underbegreb af fugl.
Derudover kan synonymsættet være beskrevet i forhold, som kan kaldes meronymi og holonomi, der beskriver del-hele-forhold: at et næb er en del af en fugl.
Det kan også udtrykkes som at "næb er et meronym af fugl" eller at "fugl er et holonym af næb".
På dansk kan meronymer dannes ved sammensætning,
for eksempel er sammensætningen "zebrahale" halen på en zebra, det vil sige zebrahale er en del af en zebra. 

Ordet "rødhals" er på DanNet. Det er et navneord og er knyttet til et synonymsæt (synonymsæt nummer 11616) ved dets ordbetydning (nummer 21069275).
Synonymsættet er også forbundet til ordet "rødkælk" (nummer 11044132) og bliver beskrevet med mærkatet "{rødhals_1; rødkælk_1}".
Blandt "{rødhals_1; rødkælk_1}"-synonymsættets overbegreber er synonymsættet, der betegner den primære betydning af ordet "fugl".
Synoymsættet er beskrevet ved en forkortet forklaring "fjerklædt hvirveldyr der har næb og vinger, og som ..." og har et par eksempler "Skoven var fuld af fugle. De kvidrede og sang omkring os", "Melvin sprang op af lænestolen og kiggede på fuglene, der fløj rundt ude i haven" og "Alle pigerne sad og nussede med små dyr. Pipfugle, mus og den slags". 
Den afkortede forklaring er taget fra Den Danske Ordbog.

Grammatisk semantik 
Grammatisk semantik analyserer betydningen, som den er indkodet i morfologiske og syntaktiske konventioner. Det kan eksempelvis være i form af semantiske roller og deres relation til ledfunktioner m.m. En måde at modellere hvordan ord styrer hinanden rent semantisk er fx sætningens lagdelte strukturer, som så kan bruges til at undersøge forholdet til de syntaktiske relationer.

Semantisk terminologi 
 
 homonymi, synonymi, antonymi 
 polysemi
 generalitet, vaghed 
 denotation, konnotation
 kollokation, idiom
 naturligt semantisk metasprog
 semantiske roller

Henvisninger 

Lingvistik
Seminarium

Ordet Seminarium blev i oldtiden brugt om uddannelsesanstalter af enhver art.

I dag bruges ordet især i følgende betydninger:
 Pastoralseminarium til at varetage uddannelsen fra cand.teol. til præst
 Lærerseminarium til uddannelse af lærere, især til folkeskolen, men også til private skoler og voksenundervisning under gymnasialt niveau
 Pædagogseminarium til uddannelse af pædagoger, socialpædagogisk personale til børnehave, SFO, fritidsklub, voksen- og ældreinstitutioner
 se også
 Seminar - foredrag eller præsentation af bestemt emne
Semipermeabel membran

En semipermeabel membran er en halvgennemtrængelig membran, og et kendt eksempel er cellemembranen. En halvgennemtrængelig membran kan kun gennemtrænges af stoffer som vand () og andre stoffer der er på størrelse med, eller mindre end vand.

Se også 
Osmose

Cellebiologi
Biofysik
Semitiske folkeslag

Semitiske folkeslag er et udtryk for de folkeslag, der har talt semitiske sprog. Ordet "semit" kommer fra Noahs søn Sem, som ifølge Bibelen var stamfader til de semitiske folkeslag, hvilket blandt andet vil sige arabere, aramæere, babylonere, karthaginensere, etiopere, hebræere og fønikere. Ordet dækker dermed alle nuværende og uddøde semitisk-talende folkeslag, men er problematisk, idet det er udtryk for en sammenblanding af lingvistik og etnografi, som ikke svarer til nyere videnskab.

Betegnelsen semit anvendes fortsat lejlighedsvis om jøder (især i den negative form antisemitisme).

Se også 

 Semit
 Semitiske sprog

Eksterne henvisninger 

Introduktion til semitistik