Тунджа (община)

Община Тунджа се намира в Югоизточна България и е една от съставните общини на област Ямбол.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в северозападната част на област Ямбол. С площта си от 1179,882 km2 е най-голямата сред 5-те общините на областта, което съставлява 35,58% от територията на областта. Община е петата след община Сливен, Столична община, община Средец и община Самоков по големина община в България. Освен това тя е една от четирите общини в България (община Родопи, община Марица и община Добрич – селска), административните центрове на които се намират извън територията им.

Границите ѝ са следните:
 на изток – община Стралджа;
 на юг – община Елхово;
 на югозапад – община Тополовград, област Хасково;
 на запад – община Раднево, област Стара Загора и община Нова Загора, област Сливен;
 на северозапад и север – община Сливен, област Сливен.

В северната част на община Тунджа като анклав се намира община Ямбол с общинския център град Ямбол.

Природни ресурси

Релеф 
Северната, северозападната и централната част на общината е заета от обширното Ямболско поле със средна надморска височина между 110 и 150 m. От запад на изток то се простира на 30 – 35 km, а от север на юг – 22 – 25 km.

Около него са разположени три ниски възвишения. На изток от полето, в пределите на общината попадат западните, най-високи части на Бакаджиците с връх Свети Сава (Асанбаир, 514,6 m), разположен на 2 km южно от село Търнава, а на запад от полето – източните, ниски части на Светиилийските възвишения. Връх Хисарлъка (345 m), намиращ се на 1,5 km северно от село Савино. Югозападно от Ямболското поле се простират западните, високи части на Манастирските възвишения. В тях, на 1,2 km северозападно от село Голям манастир се издига най-високата им точка – връх Градище 600 m, явяващ се и най-висока точка на цялата община Тунджа.

Югозападно от Светиилийските възвишения и западно от Манастирските възвишения в пределите на община Тунджа попадат крайните източни, хълмисти части на Горнотракийската низина.

Най-ниската точка на общината се намира в южната ѝ част, на границата с община Елхово, в коритото на река Тунджа – 106 m н.в.

Води 
Основна водна артерия на община Тунджа е река Тунджа, която протича през нея от север на юг с част от долното си течение. На територията на общината река Тунджа получава отляво четири по-големи притока – реките:
 Мочурица – протича през общината с най-долното си течение и се влива в нея югозападно от село Веселиново;
 Ада (19 km). Тя извира на 370 m н.в. южно от връх Калето (488 m) във възвишението Бакаджиците. До село Челник тече на юг, а след това на югозапад в плитка долина през Ямболското поле. Влива се отляво в река Тунджа на 110 m н.в., на 1,6 km североизточно от село Коневец. В миналото реката се е вливала директно в Тунджа, но сега на 1,2 km преди устието си коритото ѝ е преградено и е коригирано в югоизточна посока на протежение 3,7 km успоредно на Тунджа преди да се влее в нея. Площта на водосборния ѝ басейн е малка – 54 km2, което представлява едва 0,64% от водосборния басейн на Тунджа. На нея, североизточно от село Асеново е изграден язовир Асеново.
 Боадере (Геренска река, 27 km) – протича през общината с част от средното и цялото си долно течение. Река Боадере извира на 340 m н.в. от местността Кайкаджа във възвишението Бакаджиците на територията на община Стралджа. Тече на юг, като постепенно завива на югозапад в плитка долина през югоизточната част на Ямболското поле и източно от село Робово навлиза в пределите на община Тунджа. Влива отляво в река Тунджа на 110 m н.в., на 3,2 km югозападно от село Каравелово. Площта на водосборния ѝ басейн е 107 km2, което представлява 1,27% от водосборния басейн на Тунджа. На нея, източно от село Робово е изграден язовир Робово.
 Калница (72 km). Река Калница извира под името Текиря на 203 m н.в. от Светиилийските възвишения, на 1,3 km югоизточно от село Питово, община Нова Загора. По цялото си протежение протича в плитка долина с песъчливо корито и с много малък надлъжен наклон (0,15 m/km). В горното си течение протича през западната част на Ямболското поле, до село Бояджик на изток, а след това до село Генерал Инзово на югоизток, като в този последен участък коритото ѝ е коригирано с водозащитни диги. След това заобикаля от изток Светиилийските възвишения и след село Драма навлиза в община Елхово, а след това и в община Тополовград, където се влива отляво в Синаповска река (десен приток на Тунджа). Площта на водосборния ѝ басейн е 577 km2, което представлява 66,25% от водосборния басейн на Синаповска река. Основни притоци: → ляв приток, ← десен приток. По течението на реката и по някои от нейните притоци са изградени множество микроязовири, използвани за напояване в Ямболското и Елховското полета и за регулиране на оттока – „Бояджик 3“, „Ботево 2“, „Болярско 1“, „Болярско 2“, „Роза 1“, „Роза 3“, „Инзово“, „Малазмак“ и др.

В най-западната част на общината протича горното течение на река Овчарица, ляв приток на река Сазлийка, от басейна на Марица. Тя извира на 310 m н.в. от Светиилийските възвишения, на 1 km източно от връх Острата вила (Острия чатал) (416 m, най-високата точка на възвишенията). До село Златари тече в дълбока долина, след което навлиза в Горнотракийската низина. До вливането си в язовир „Овчарица“ тече на юг, а след това на югозапад, като напуска пределите на община Тунджа и навлиза в община Раднево.

Населени места 

Общината се състои от 44 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 през 1879 г. – преименувано е с. Араб ходжа на с. Видин без административен акт;
 Указ № 87/обн. 20.02.1890 г. – преименува с. Ибрахимлии на с. Свобода;
 Указ № 400/обн. 17.07.1890 г. – преименува с. Упчелии на с. Асеньово;
 – преименува с. Кадъ кьой на с. Козарево;
 – преименува с. Отманлии на с. Симеоново;
 – преименува с. Урум чифлик на с. Стара река;
 Указ № 435/обн. 14.09.1890 г. – преименува с. Гююмлии на с. Крумово;
 Указ № 582 /обн.12.11.1890 г. – преименува с. Атлии на с. Борисово;
 – преименува с. Тавшан тепе (Тафтан) на с. Извор;
 Указ № 267/обн. 07.06.1891 г. – преименува с. Нова махла на с. Хаджидимитрово;
 Указ № 435/обн. 24.08.1892 г. – преименува с. Чомлек кьой на с. Ботьово;
 Указ № 178/обн. 09.04.1893 г. – преименува с. Казълджиклии на с. Дряново;
 през 1921 г. – осъвременено е името на с. Голям мънастир на с. Голям манастир без административен акт;
 Указ № 691/обн. 15.12.1922 г. – признава м. Драмска за село и го преименува на с. Драма;
 МЗ № 820/обн. 14.08.1934 г. – преименува с. Хамзорен на с. Безмер;
 – преименува с. Емирлии на с. Болярско;
 – преименува с. Азап кьой на с. Веселиново;
 – преименува с. Ак бунар на с. Генерал Инзово;
 – преименува с. Талашманлии на с. Генерал Тошево;
 – преименува с. Мусукоджалии на с. Гълъбици;
 – преименува с. Гюлюмяново на с. Гюлово;
 – преименува с. Кулаклии на с. Завой;
 – преименува с. Бей кьой на с. Каравелово;
 – преименува с. Кая бурун на с. Коневец;
 – преименува с. Карапча на с. Маломир;
 – преименува с. Баллъ бунар на с. Меден кладенец;
 – преименува с. Гюбел на с. Меден кладенец;
 – преименува с. Калфа кьой на с. Миладиновци;
 – преименува с. Мидирис на с. Митирис;
 – преименува с. Коюн бунар на с. Овчи кладенец;
 – преименува с. Инджек сарлии на с. Окоп;
 – преименува с. Мансарлии на с. Победа;
 – преименува с. Коемджи гидик на с. Полковник Златарево;
 – преименува с. Кул кьой на с. Робово;
 – преименува с. Гюбел Курфалии на с. Савино;
 – преименува с. Каяджик на с. Скалица;
 – преименува с. Салманлари (Саманларе) на с. Сламино;
 – преименува с. Фъндъклии (Пъндъклии) на с. Тервел;
 – преименува с. Гидиклии на с. Челник;
 Указ № 949/обн. 08.12.1949 г. – преименува с. Свобода на с. Кунево;
 Указ № 45/обн. 08.02.1950 г. – преименува с. Борисово на с. Дражево;
 Указ № 131/обн. 14.03.1950 г. – преименува с. Видин на с. Видинци;
 Указ № 360/обн. 02.08.1950 г. – преименува с. Извор на с. Кабиле;
 – преименува с. Тервел на с. Тенево;
 Указ № 47/обн.09.02.1951 г. – преименува с. Генерал Инзово на с. Инзово;
 – преименува с. Полковник Златарево на с. Златари;
 – преименува с. Митирис на с. Калчево;
 – преименува с. Гюлово на с. Роза;
 през 1956 г. – осъвременено е името на с. Ботьово на с. Ботево без административен акт;
 през 1965 г. – осъвременено е името на с. Асеньово на с. Асеново без административен акт;
 Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – отстранява грешката в името на с. Гълъбици на с. Гълъбинци;
 Указ № 889/обн. 20.05.1975 г. – възстановява старото име на с. Инзово на с. Генерал Инзово;
 Указ № 2294/обн. 26.12.1978 г. – заличава с. Кунево поради изселване;
 Указ № 3005/обн. 09.10.1987 г. – създава община Тунджа с административен център гр. Ямбол, която включва с. Търнава от община Стралджа и всичките населени места от бившите общини Скалица и Тенево;
 – закрива община Скалица и присъединява включените в състава ѝ населени места към община Тунджа;
 – закрива община Тенево и присъединява включените в състава ѝ населени места към община Тунджа;
 – отделя с. Търнава и землището му от община Стралджа и го присъединява към община Тунджа.

Население 

Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г.:

Транспорт 
През общината преминават два участъка от Железопътната мрежа на България с обща дължина 32,6 km.
 В северната част на общината, от запад на североизток, на протежение от 12,5 km – 2 участъка (6,2 km преди община Ямбол и 6,3 km след община Ямбол) от трасето на жп линията Пловдив – Стара Загора – Зимница – Бургас;
 В централната част, от север на юг, на протежение от 20,1 km – участък от трасето на жп линията Ямбол – Елхово.

През общината преминават частично 13 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 260,6 km:
 участък от 16 km от автомагистрала Тракия (от km 273,4 до km 289,4);
 участък от 36,9 km от Републикански път I-7 (от km 249,9 до km 286,8);
 2 участъка с обща дължина от 22 km от Републикански път II-53 (от km 134,1 до km 138,9 и от km 152,4 до km 169,6);
 участък от 36,8 km от Републикански път III-536 (от km 5,6 до km 42,4);
 участък от 6,4 km от Републикански път III-555 (от km 30,9 до km 37,3);
 последният участък от 19,2 km от Републикански път III-5304 (от km 1,4 до km 20,6);
 участък от 7,3 km от Републикански път III-5305 (от km 5,8 до km 13,1);
 началният участък от 9 km от Републикански път III-5308 (от km 0 до km 9,0);
 участък от 23,9 km от Републикански път III-5503 (от km 11,5 до km 35,4);
 последният участък от 22,2 km от Републикански път III-6601 (от km 17,2 до km 39,4);
 последният участък от 12,7 km от Републикански път III-7008 (от km 20 до km 32,7);
 участък от 11,1 km от Републикански път III-7072 (от km 12,8 до km 23,9);
 последният участък от 37,1 km от Републикански път III-7602 (от km 9,3 до km 46,4).

Топографска карта

Източници

Външни препратки 

  
 

 
Тунджа
Обекти, наречени на Тунджа