alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Dronning

Dronning er en titel, der tilfalder en konges hustru eller en kvindelig monark.

Tiltale og titel 
En dronning er rigets førstedame. Hun omtales "Hendes Majestæt" og tiltales Deres Majestæt.

Efterlever dronningen kongen, tituleres hun enkedronning og beholder i Danmark sin rang af majestæt. I andre kongehuse (som i det nederlandske kongehus), mister dronningen sin titel "dronning" når hun abdicerer og bærer titlen "prinsesse", men hun får titlen som dronning tilbage igen, når hun er afgået ved døden.

Etymologi
Ordet dronning er femininum af drótt, som tidligere var betegnelsen for en høvding, fyrste, herre eller konge.
Ordet dronning forekommer kun i de nordiske sprog.

Nuværende dronninger 

Kongen af Marokkos ægtefælle har titel af prinsesse og altså ikke titel af dronning.
Listen senest efterset 26. juli 2019.

Eks-dronninger 
En række monarkier er gennem årene afskaffet, og de efterlevende dronninger fra disse monarkier er således nu eks-dronninger. En anden type eks-dronning er, når en regerende dronning abdicerer, og i stedet får tildelt titel af prinsesse efter abdikationen. I Malaysia regerer kongerne maksimalt 5 år ad gangen, inden de bliver afløst af den næste regent i rækken. Deres respektive ægtefæller er således også kun dronninger i maksimalt 5 år ad gangen, og bliver derefter eks-dronninger.
Listen senest efterset 26. juli 2019.

Noter

Se også 
Danmarks dronninger - for en liste over Danmarks dronninger.
Kongerækken – for en liste over danske konger og dronninger.

Kilder 

Regenters titler
Kongelige titler
Kvinder
Sønderjyllands Amt

Sønderjyllands Amt var indtil 2007 et dansk amt beliggende nord for den tyske delstat Slesvig-Holsten, i den sydligste del af Jylland. Amtet er en del af Sønderjylland (også Slesvig).

Det blev oprettet i 1. april 1972 ved en sammenlægning af Haderslev, Tønder, Aabenraa og Sønderborg amter samt sognene Taps, Vejstrup og Hejls, der fra 1864 sammen med de øvrige fem sogne i Nørre Tyrstrup Herred blev overført fra Haderslev Amt til Vejle Amt i forbindelse med fredsslutningen mellem Danmark og Preussen/Østrig. Amtet blev med Kommunalreformen i 2007 sammenlagt med Fyns og Ribe amter samt den sydlige del af Vejle Amt til den nye Region Syddanmark.

Statistisk kilde 
 Danmarks Statistik, Statistikbanken.dk

Reference 

Danmarks amter (1970-2006)
Administrative enheder i Syd- og Sønderjylland
Etableret i 1970
Ophørt i 2006
Vejle Amt

Vejle Amt var indtil 2007 et amt i det sydøstlige Jylland. Vejle Amt udgjorde Vejle Amtskreds. Administrationsbygningen - amtsgården - for Vejle Amt lå i Vejle i bygningerne, hvor Region Syddanmark herefter fik administrativt og politisk hovedkontor - i det såkaldte regionshus.

Amtets udstrækning 
Amtet bestod af følgende kommuner:

Amtsborgmestre 
 1970 – 1974: Aksel Buhl, (1909 – 1994), (Venstre).
 1974 – 1993: Erling Tiedemann, (1932 - 2015), (Venstre). 
 1994 – 2006: Otto Herskind Jørgensen, (født 1932), (Venstre).

Efter 2007 
Ved Kommunalreformen (2007) kom det meste af amtet under Region Syddanmark, men de nordlige dele : Brædstrup, Gedved, Hedensted, Horsens, Juelsminde, Nørre-Snede og Tørring-Uldum kommuner kom i Region Midtjylland.

Se også 
 Vejle Amt (før 1970)

Eksterne henvisninger 
Amtets hjemmeside var tilgængelig frem til 31. marts 2007, hvorefter den blev nedlagt. En tidligere kopi kan ses på Internet Archive Wayback Machine

Statistisk kilde 
Danmarks Statistik, Statistikbanken.dk

Danmarks amter (1970-2006)
Etableret i 1970
Ophørt i 2006
Vestsjællands Amt

Vestsjællands Amt var fra 1. april 1970 og indtil 2006 et dansk amt. Det blev skabt ved sammenlægning af de daværende Holbæk (undtagen Samsø) og Sorø Amter, og bestod af vestlige og nordvestlige dele af Sjælland. Efter Strukturreformen i 2007 blev amtet en del af Region Sjælland.

Kommuner 

Amtet bestod af de følgende 23 primærkommuner:

Bemærkninger 

 Næstved Kommune (efter 2007) blev udover Fuglebjerg dannet af Fladså, Holmegaard, Næstved (1970-2006) og Suså kommuner; alle beliggende i Storstrøms Amt.
 Faxe Kommune blev udover Haslev dannet af Fakse og Rønnede kommuner; begge beliggende i Storstrøms Amt.

Statistisk kilde 
Danmarks Statistik, Statistikbanken.dk

Referencer

Se også 
 VASAC

Danmarks amter (1970-2006)
Ophørt i 2006
Etableret i 1970
Viborg Amt

Viborg Amt var en administrativ enhed indtil 2007 i den nordvestlige del af Jylland. Amtet blev oprettet som led i Kommunalreformen i 1970 ved en sammenlægning af Thisted og Viborg amter samt mindre områder (Estvad, Rønbjerg og Kølvrå) fra Ringkøbing Amt.

Kommuner 

Amtet bestod af følgende kommuner:

Amtsborgmestre 
 1970 – 1989 Peter E. Eriksen (1920-1994), tidligere folketingsmedlem (Venstre)
 1990 – 2006 Bent Hansen (født 1948), senere regionsrådformand (Socialdemokraterne)

Statistisk kilde 
Danmarks Statistik, Statistikbanken.dk

Strukturreformen 

Som led i Strukturreformen ophørte amtet ved midnat 31. december 2006. Den nordlige halvdel kom i Region Nordjylland, mens den sydlige halvdel kom i Region Midtjylland, som begge viderefører amtets gamle opgaver sammen med de nye kommuner og staten.

De nye kommuner i det gamle Viborg Amt

Eksterne henvisninger 
 Sådan løses amtets opgaver fremover 

Danmarks amter (1970-2006)
Etableret i 1970
Ophørt i 2006
Frederiksberg Kommune

Frederiksberg Kommune er Danmarks arealmæssigt mindste kommune, men landets tættest befolkede.

I forbindelse med Kommunalreformen i 2005-2007 forblev kommunen selvstændig, men er nu en del af Region Hovedstaden og har i lighed med København mistet sin dobbeltstatus som amt og kommune.

Frederiksberg Kommune har magistratsstyre. Kommunen beskæftiger i alt knap 7.000 ansatte, hvoraf de 700 arbejder i administrationen.

Kommunens historie 

I 1842 blev Frederiksberg en del af Frederiksberg-Hvidovre sognekommune. I 1857 kom der en lov, der gjorde det daværende Frederiksberg sogn til en selvstændig kommune i Københavns amt. Den nye kommune fik snart rettigheder som handelsplads. Dette betød, at sogneforstanderskabet blev til en kommunalbestyrelse, og at forstanderskabets formand blev borgmester. I år 1900 overtog kommunalbestyrelsen også amtsrådets opgaver.

Da Københavns Kommune i 1902 blev forøget med flere landkommuner i omegnen, ønskede Frederiksberg at forblive selvstændig, og sådan har det været siden.

Frederiksbergs historie formidles og varetages af Frederiksberg Stadsarkiv.

Borgmestre 
Fra 1841 kaldet formand for sogneforstanderskabet og indtil 1858 også omfattende Hvidovre Sogn, fra 1867 sognerådsformand og fra 1919 borgmester

Magistraten 
Frederiksberg Kommunes magistrat består af borgmesteren, der er formand, og ti andre medlemmer (rådmænd)

Småoplysninger og stikord 
Frederiksberg Kommune er medejer af R98, der varetager håndtering af privat affald for kommunen.
Frederiksberg Kommune er medejer (8 %) af Metroselskabet

Politik

Mandatfordeling

Nuværende byråd

Byrådet 2017-2021

Venskabsbyer 

  Tartu, Estland
  Hämeenlinna, Finland
  Hafnarfjörður, Island
  Bærum, Norge
  Uppsala, Sverige (siden 1947)

Referencer

Kilder 
 Frederiksberg Kommune 1858-1900: En Oversigt, Frederiksberg 1901. Digitaliseret udgave

Se også 

 Danmarks regioner
 Danmarks amter (1970-2006)
 Danmarks amter (1793-1970)
 Danmarks amter (1662-1793)

 
Kommuner i Region Hovedstaden
Carl Frederik Bricka

Carl Frederik Bricka (født 10. juli 1845 – død 23. august 1903) var en dansk forfatter, historiker og rigsarkivar, som er mest kendt for udgivelsen af Dansk Biografisk Leksikon.

Bricka blev student fra Metropolitanskolen, forsvarede 1870 magistergraden fra Københavns Universitet og blev 1871 assistent ved det Kongelige Bibliotek.
Fra 1879 var han redaktør af Historisk Tidsskrift indtil han i 1897 efterfulgte A.D. Jørgensen som rigsarkivar.
Fra 1901 var han formand for Samfundet for dansk-norsk genealogi og Personalhistorie.

Personlige forhold 
C.F. Bricka var søn af læge høren Frederik Vilhelm Theodor Bricka og lillebror til adjunkt Georg Bricka (1842-1901). 2 år gammel mistede han sin mor, men fik en kærlig opdragelse af sin stedmor.

Gift 1884 med Laura Georgine Vogel Jørgensen (1847-1917) og bosat Bülowsvej 44 på Frederiksberg.

Begravet på Frederiksberg Kirkegård.

Referencer

Litteratur 
 Kong Frederik den Andens ungdomskjærlighed - Et historisk forsøg (1873)
 Den danske Adel i det 16de og 17de Aarhundrede. (1874/1913)
 'Kong Christian den fjerdes egenhændige breve', udgivne ved C.F. Bricka og J.A. Fridericia (1878-91)
 Kancelliets brevbøger vedrørende Danmarks indre forhold (1885-88)
 Dansk Biografisk Lexikon tillige omfattende Norge for tidsrummet 1537-1814 (16 bind fra 1887 til hans død 1903, foruden 3 bind efter hans død)
 Se også Internet Archive

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Rigsarkivarer fra Danmark
Historikere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Faglitterære forfattere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
Redaktører af Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Æresdoktorer ved Københavns Universitet
Alumni fra Københavns Universitet
Studenter fra Metropolitanskolen
Kaas

Kaas (herunder Munthe-Kaas) er en jysk uradelsslægt.

Slægten Kaas, der førte en rød sparre i våbenet, ud­døde på sværdsiden den 6. juli 1778 med Otto Ditlev Kaas til Nedergård.

En anden slægt af samme navn, der fører et tretakket mursnit i våbenet, blomstrer derimod endnu her i landet. Den har ejet Bækmark, Boltinggaard, Brandrup, Damsgård, Gelskov, Hastrup, Hjortholm, Lindskov, Møllerup, Øster­gård, Rosendal, Skovsgård, Ulstrup og flere godser og stamhuset Nedergaard.

Huitfeldt-Kaas var en linje af slægten Huitfeldt, der antog navnet Huitfeldt-Kaas.

Se også 
 Adel
 Danske adelsslægter

Adelsslægter fra Danmark
Dansk uradel

Dansk uradel, eller ældgammel adel, også kaldet Rigsrådsadel, er den ældste adel i Danmark. Som sådan regnes den adel, der kendes i landet fra før reformationen. Nyere adel er som regel brevadel.

Danske uradelsslægter omfatter eksempelvis:
 Akeleye (uddød)
 Banner (uddød) 
 Beck (lever i Sverige)
 Belov (uddød)
 Bille (med Bille-Brahe)
 Brahe (uddød)
 Brockenhuus
 Brock (uddød)
 Daa  (uddød)
 Due (flere slægter, de fleste uddøde) 
 Friis (flere slægter, uddøde)
 Fredberg
 Dosenrode (uddød)
 Gere (uddød)
 Grubbe (lever i Tyskland)
 Grøn (uddød)
 Gyldenstierne (Lever som Gyllenstierna i Sverige)
 Gøye (uddød)
 Hase (uddød)
 Holck 
 Huitfeldt (Lever i Norge)
 Hvide (uddød)
 Juel (Iuel)
 Juul
 Kaas (flere slægter, een lever måske)
 Krabbe (flere slægter)
 Krag (Sjælland)  (uddød)
 Krag (Jylland) (uddød)
 Lindenov (uddød)
 Lodehat (uddød)
 Lykke (flere slægter)  (uddøde)
 Marsvin (uddød)
 Mule (flere slægter, uddøde)
 Munk (flere slægter, uddøde)
 Oxe (uddød)
 Pagh (uddød)
 Rodsteen (uddød)
 Rosenkrantz
 Skeel
 Skram (2 slægter, uddøde)
 Stygge (2½ slægter, uddøde)
 Thott (lever i Sverige)
 Trolle (svensk, uddød i Danmark)
 Ulfstand (uddød)
 Urne (uddød)
 Vind

Holstenske uradelsslægter indvandret til Danmark 
 Ahlefeldt
 Brockdorff
 Blome
 Buchwald
 Dosenrode (uddød)
 Pogwisch
 Qualen
 Rantzau
 Ratlow
 Reventlow

Øvrige emner 
 Adel
 Danske adelsslægter
 Norske adelsslægter
 Svensk uradel
 Svenske adelsslægter

Litteratur 
 A Thiset: Nyt Dansk Adelslexikon. 1904.
 Danmarks  Adels Aarbog. Fra 1884 , p.t sidste bind er bd CII (102) 2018-20.
 (Bernhard Linder, Adel og godseje : adelsleksikon, Aschehoug, 2004.
 Bind 1: Middelalder og renæssancetid, .
 Bind 2: 1660-årtusindskiftet, .)

Eksterne henvisninger 
Stamtavler for ca 250 danske uradelsslægter.

Bemærkninger til stamtavlerne i Danmarks Adels Aarbog

1000 adelsvåben - de fleste danske.
Uradel
Chania

Chania (eller Khaniá; græsk: Χανιά) er den andenstørste by på Kreta og beliggende på den nordlige del af øens vestlige side.

Geografi
Byen har ca. 54.000 indbyggere (2011) og er opdelt i to dele: den gamle bydel med mange gamle, smalle gader og stræder, som befinder sig ved havnen og blev bygget i Kretas venetianske periode, samt den nye bydel, hvor langt de fleste bor. Fra Chanias havn i Souda udgår der færger til Piræus gennem det græske øhav og til Rhodos. Ti kilometer uden for Chania ligger Chania lufthavn.

Historie

Byen er bygget på resterne af den by, der i minoisk tid (2700-1400 f. Kr.) hed Kydonia. I den byzantinske tid (395-1204) voksede byen og fik navnet Chania. Byens havn blev opført i 1252 af venetianerne under Kretas venetianske tid (1204-1645). Genova, der var i krig mod Venedig, herskede i en periode fra 1266 - 1290 over byen. Chania blev ødelagt af den tyrkiske flåde i 1645 efter en belejring på 45 dage. I perioden 1831 - 1841 blev Chania styret af ægypterne, hvorefter byen blev tyrkisk igen, indtil Grækenland genannekterede byen i 1913. Chania var Kretas administrative hovedstad indtil 1971.

Chania markedshal 

Chanias indendørs marked blev opført i byens centrum fra 1908 og færdiggjort i 1913, det samme år som Kreta blev forenet med Grækenland. Markedet blev i 1980 erklæret et fredet monument af Grækenlands kulturministerium.

Fyrtårnet 

Chanias fyrtårn er placeret for enden af en lang mole, der beskytter havnen mod havet. Fyrtårnet blev opført omkring 1595 - 1601 under den venetianske periode, men kun det oprindelige fundament er bevaret. Fyrtårnet blev i slutningen af det 16. århundrede bygget om til at kunne beskytte havnen mod angreb. Havnen kunne lukkes med en kæde, som gik fra fyrtårnet og over til fortet Firkas på den modsatte side. 

Under den første osmanniske periode (1646 - 1831) forfaldt fyrtårnet, men blev under den ægyptiske periode ombygget til en minaret, der stod færdig omkring 1839. Fyrtårnet blev medtaget af tyske bombninger under anden verdenskrig, men gennemgik en omfattende renovering i 2005.

Vejret i Chania

Tabel for temperatur og nedbør per måned i Chania

Kilder

Se også 
 Belejringen af Chania

Eksterne henvisninger 

 Chanias officielle hjemmeside

Byer i Grækenland
Kreta
USB (flertydig)

USB, henviser til forskellige artikler:

 Universal Serial Bus – er en databus, som findes på de fleste computeres bundkort.
 USB-nøgle – Dongle til USB eller mindre flash-lagerenhed.
 Upper sideband
 Unified S-band - sporingssystem og kommunikationssystem udvilket til Apollo-programmet af NASA og Jet Propulsion Laboratory (JPL).
Almindelig ædelgran

Almindelig ædelgran (Abies alba) er et op til 45 m højt stedsegrønt nåletræ med stift udstående grene. Det er ret almindeligt plantet, især i Midt- og Vestjylland.

Beskrivelse 
Væksten er helt ret med en gennemgående stamme. Kronen er kegleformet og slank. Barken er grå og temmelig glat med harpiksholdige blærer. Gammel bark sprækker op i firkantede plader. Knopperne er ægformede, rødbrune og lidt fedtede. Nålene er uens lange, og de sidder tydeligt toradet på skuddet. Oversiden er skinnende grøn, mens undersiden har to hvide striber. Nålene mangler spids. Koglerne sidder ret tæt på grene nær toppen. De er oprette og cylindriske med afrundet top. Farven er først grøn, senere rødbrun. Frøene modner godt og spirer villigt her i landet.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 40 x 12 m (40 x 20 cm/år). Ikke medregnet eventuelle rodskud. Disse mål kan f.eks. anvendes, når arten udplantes.

Rodnettet består af kraftige og dybtgående hovedrødder. Træet er kun lidt modtageligt for de alvorlige vedsvampe: rodfordærver (Heterobasidion annosum) og honningsvamp.

Udbredelse 
Almindelig ædelgran findes på mineralrig bund overalt i de mellem- og sydeuropæiske bjergskove, hvor der er mere end 600 mm nedbør. Her kan træet blive over 50 m højt og er dermed en af de højeste naturligt-forekommende træarter i Europa.

Voksested 

Arten er knyttet til kølige, skyggede voksesteder, men er ret ligeglad med jordbundsforholdene. I Grækenland er vegetationen i højder fra 1.200 m til 2.200 m præget af bl.a. ask, bøg, alm. røn, bævreasp, panserfyr, rødgran, silkefyr, skovfyr, sortfyr, stilkeg, vintereg og vortebirk

Noter

Kilder/Eksterne henvisninger 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Stedsegrønne
Nåletræer
Tømmertræer
Planter i Danmark
Juletræer
Ædelgran-slægten
Hyld

Hyld (Sambucus) er slægt med 15-20 arter, som hører hjemme i Nord- og Sydamerika, Asien og Europa. Det er små træer, buske og stauder. De modsatte eller spredte blade er uligefinnede og består af 3-9 elliptiske småblade, der oftest har savtakket rand. Blomsterne er regelmæssige, 5-tallige og oftest hvide. Frugterne er bæragtige stenfrugter, som indeholder 1-5 kerner. Barken indeholder calciumoxalat.

Her beskrives kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Almindelig hyld (Sambucus nigra)
 Druehyld (Sambucus racemosa)
 Sommerhyld (Sambucus ebulus) eller Staude-Hyld

 Sambucus adnata
 Sambucus australis
 Sambucus canadensis
 Sambucus caerulea
 Sambucus chinensis
 Sambucus javanica
 Sambucus latipinna
 Sambucus palmensis
 Sambucus peruviana
 Sambucus wightiana
 Sambucus williamsii

Eksterne henvisninger 
 sjovide.dk: Hyldeperler
 Forgiftning med Sambucus mexicana
Sort valnød

 
Sort valnød (Juglans nigra) er et stort, løvfældende træ med en høj, ret stamme og en hvælvet krone. Nødderne er spiselige, men ikke meget eftertragtede, så træet dyrkes udelukkende på grund af prydværdien.

Beskrivelse 
Barken er først lysebrun, men bliver snart mørkebrun til sort (deraf navnet). Gamle grene får en dybt furet, meget mørk bark med høje kamme. Knopperne er spredte, spidse og lysebrune med grå hår.

Bladene er meget store og uligefinnede med ca. 15 småblade, som er blanke, modsatte og ovale med tydelig spids og fint takket rand. Høstfarven er gul. Blomsterne er dels  kegleformede hanrakler, og grågrønne hunblomster, der sidder endestillet 4-5 sammen. Frugterne er kuglerunde, grønne stenfrugter, hvor stenene er nødder, som hos Alm. Valnød og Hickory (Pecan).

Rodnettet er kraftigt og hjerteformet.

Højde x bredde 20 × 21 m (årlig tilvækst 20 × 20 cm).

Hjemsted 
Sort valnød er et skovtræ fra det østlige Nordamerika, hvor det er udbredt fra Massachusetts til Florida og derfra mod vest til Minnesota og Texas. Arten foretrækker floddale med mineralrig jord. På skrænterne ned mod Niagaravandfaldet vokser arten i blandet løv- og nåleskov sammen med bl.a. thuja, tulipantræ, amerikansk asp, amerikansk bøg, amerikansk sassafras, balsamædelgran, grå valnød, hvid hickory, hvidask, hvideg, hvidgran, papirbirk, rødeg, sukkerløn, Weymouth-fyr og østamerikansk hemlock

Arten blev indført til Danmark i 1790, og de første er måske de to store træer i Hørsholm Slotshave.

Duft og giftighed 
Bladene dufter behageligt, og nødderne lugter af harpiks, når man gnider på dem. Alle arter af valnød udskiller det giftige stof juglon, der hæmmer andre planters vækst.

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Træer
Valnød
Kragefugle

Kragefugle (Corvidae) er en familie af fugle, der omfatter omkring 130 arter fordelt på 21 slægter. Kragefuglene er de største blandt spurvefuglene og regnes ofte for at være blandt de mest intelligente fugle. Mange arter er altædende, især blandt de store, sorte arter af slægten Corvus, mens andre, ofte de mindre og mere farvestrålende, er fødespecialister. Kragefuglene er udbredt over hele verden, især i de tempererede egne.

Fællestræk 
Mange arter er sociale og nogle yngler i kolonier, mens andre er stærkt territoriehævdende. De fleste arter er forholdsvis nemme at kende fra hinanden. I Danmark kan dog sortkrager og unge råger forveksles.

Kønnene er ens af udseende. Fældningen af fjerdragten foregår efter yngletiden. Ravnen, der har de længste fjer, begynder dog allerede fældningen, når ungerne klækkes. De fleste arter bygger deres rede i træer eller på klippeafsatser. Reden kan være overdækket som hos husskade, men bygges sjældent i hulrum. Antallet af æg varierer mellem to og ti. Rugetiden er typisk 16-21 dage og ungerne fodres i reden af begge mager i 3-6 uger, længst hos de største arter.

Slægter 
Familien af kragefugle tæller 21 slægter, hvor Corvus er den største med 46 arter, der er udbredt i alle verdensdele. En anden stor slægt er Cyanocorax med 17 arter fra Latinamerika. De øvrige slægter har hver højst 7 arter.

Arter

Danske arter 
I Danmark findes syv arter som faste ynglefugle:
 Skovskade, Garrulus glandarius
 Husskade, Pica pica
 Allike, Coloeus monedula
 Ravn, Corvus corax
 Sortkrage, Corvus corone
 Gråkrage, Corvus cornix
 Råge, Corvus frugilegus

Desuden yngler nøddekrige (Nucifraga caryocatactes) muligvis i landet. Den er især ynglende efter "invasioner" fra nord eller øst.

Øvrige europæiske arter 
Yderligere fem arter yngler i Europa:
 Lavskrige, Perisoreus infaustus, Nordskandinavien og videre østover
 Blåskade, Cyanopica cyanus, Østasien
 Ibererblåskade, Cyanopica cooki, Iberiske Halvø
 Alpeallike, Pyrrhocorax graculus, Mellem- og Sydeuropa
 Alpekrage, Pyrrhocorax pyrrhocorax, Britiske Øer og Sydeuropa
Desuden er sibirisk allike (Coloeus dauuricus) en sjælden gæst.

Klassifikation som tribus 
Kragefugle er også blevet klassificeret som en tribus (stamme) kaldet Corvini (i underfamilien Corvinae i familien Corvidae). Ifølge projektet The Taxonomicon, der baserer sig på ny fylogenetisk viden om arternes slægtskab, er kragefuglenes opdeling i slægter således (i januar 2006):

 Platylophus
 Platysmurus
 Gymnorhinus
 Cyanocitta
 Aphelocoma

 Cyanolyca
 Cyanocorax
 Psilorhinus
 Calocitta
 Garrulus

 Perisoreus
 Urocissa
 Cissa
 Cyanopica
 Dendrocitta

 Crypsirina
 Temnurus
 Pica
 Zavattariornis
 Podoces

 Pseudopodoces
 Nucifraga
 Pyrrhocorax
 Ptilostomus
 Corvus

Noter

Kilder 
 Hvass, Hans, Danmarks Dyreverden, 2. udgave, Rosenkilde og Bagger 1978. .
 Benny Génsbøl, Nordens fugle - en felthåndbog, 1987. .
 Systema natuare 2000 (classification)
 M. Beaman, S. Madge & Klaus Malling Olsen, Fuglene i Europa, Nordafrika og Mellemøsten, Gads Forlag 1998. .
Serbien og Montenegro

Den Føderale Republik Jugoslavien (Fra 2003 også kendt som Serbien og Montenegro) (Србија и Црна Гора / Srbija i Crna Gora) var ind til 3. juni 2006 et land i den sydøstlige del af Europa på Balkan-halvøen. Forbundsstaten Serbien og Montenegro bestod af delrepublikkerne Serbien og Montenegro samt de autonome provinser Vojvodina og Kosovo og Metohija, og landet grænsede til Ungarn, Kroatien samt Bosnien-Hercegovina mod vest, Rumænien og Bulgarien mod øst og mod Albanien og Makedonien mod syd.

Parlamentet, som havde 126 medlemmer, en fælles præsident og ministerpræsident, havde sæde i hovedstaden Beograd, og i Podgorica (tidligere Titograd) lå forfatningsretten.

Serbien og Montenegro indgik en ny aftale i 2002, hvor blandt andet det gamle navn Jugoslavien bortfaldt ved en parlamentsbeslutning den 4. februar 2003, og Forbundsstaten Serbien og Montenegro blev dannet.

Serbien og Montenegro var arvtager af det tidligere Jugoslavien, og ifølge grundloven af den 4. februar 2003 kunne hver delrepublik tidligst ansøge om selvstændighed i 2006.

Da Serbien og Montenegro blev grundlagt i 1992 som rest-Jugoslavien, ønskede de Forenede Nationer og nogle enkelte stater (især USA) ikke at anerkende landet som arvtager til det tidligere Jugoslavien, men efter en årrække med isolation blev landet modtaget som medlem i FN i 2000. 

I september 2004 blev gamle socialistiske symboler erstattet i et nyt flag.

Hver delstat havde sin egen økonomiske politik og valuta. I Serbien var møntfoden dinar (CSD) og i Montenegro euro. Serbien og Montenegro hørte til de fattigste lande i Europa. Nettoindkomsten var 2002 pr. indb. ca. 149 euro om måneden.

Landet deles 
Den 21. maj 2006 afholdt Montenegro folkeafstemning om uafhængighed fra Serbien. Mandag den 22. maj samme år erklærede valgkommissionen, der var godkendt af både EU og NATO, ja-siden for vinder med 55,4 procent af stemmerne.
Dermed opfyldte afstemningen EU's krav om, at der minimum skulle være 55 procent af de afgivne stemmer, før Montenegro som en selvstændig stat kunne blive en realitet.
 
3. juni 2006 erklærede Montenegro sin uafhængighed, efter at landets parlament formelt havde anerkendt resultatet af folkeafstemningen den 21. maj. Dagen derpå, 4. juni, erklærede Serbien så sin uafhængighed. Serbien overtog forbundsrepublikkens sæde i FN. Montenegro blev efterfølgende medlem af FN den 28. juni 2006 som selvstændig stat.

Eksterne henvisninger 

Forhenværende europæiske lande
Forhenværende republikker
Kortlivede stater
Etableret i 2003
Ophørt i 2006
Jugoslavien
Extensible Messaging and Presence Protocol

Extensible Messaging and Presence Protocol (XMPP) (tidligere Jabber) er en åben, XML-baseret protokol til chat i realtid. XMPP-baserede programmer er installeret på tusindvis af servere på internet og anvendes af millioner af mennesker over hele verden.

Projektet blev påbegyndt i 1998 af Jeremy Miller og den første offentlige udgave af programmet kom i maj 2000. Det vigtigste produkt er jabberd, et serverprogram som XMPP-klienter forbinder sig til når en bruger ønsker at chatte. Med serverprogrammet kan man enten oprette private XMPP-netværk, eksempelvis bagved en firewall, eller man kan forbinde serveren med det globale, offentligt tilgængelige XMPP-netværk.

En vigtig del af XMPP-systemet er de såkaldte transporter, der også er kendt som gateways, og som gør det muligt for brugerne at få adgang til netværk der anvender andre protokoller – for eksempel AIM, ICQ, MSN Messenger og Yahoo! Messenger.

I modsætning til klienter som Trillian og Pidgin, der også understøtter flere forskellige protokoller, findes denne funktionalitet på XMPP-serveren ved at kommunikere via særlige gatewaytjenester. Alle XMPP-brugere kan registrere sig hos en af disse gateways ved at angive de oplysninger som er krævet for at logge sig på det pågældende netværk, og kan dermed kommunikere med brugerne på dette netværk, som var de XMPP-brugere. Dermed kan klienter der i fuldt omfang understøtter XMPP-protokollen anvendes til at forbinde sig til alle netværk, hvortil der findes en gateway på XMPP-serveren, uden at klienten skal indeholde ekstra programkode til formålet.

Jabber-protokollen, der nu vedligeholdes af XMPP Standards Foundation (XSF) (tidligere Jabber Software Foundation, JSF), er indsendt som et IETF-udkast under navnet XMPP, i håbet om blive en officiel standard til chat i sand tid. Dog konkurrerer SIMPLE, som er baseret på SIP-protokollen, om at opnå den samme status.

Nogle populære XMPP-klienter:
 Akeni (flere platforme, fri/proprietær)
 Coccinella (flere platforme, Open Source)
 Exodus (Windows, GPL)
 Jabber Instant Messenger (Windows, proprietær)
 Gabber (Linux/Unix, GNOME, GPL)
 JabberFoX (Mac OS X, BSD licens)
 Psi (flere platforme, GPL)
 JAJC (Windows, fri/proprietær)
 Pidgin (Linux/Unix/Windows, Gtk-biblioteket, plug-in, GPL)
 Miranda IM (Windows, GPL, plug-in)
 Rhymbox: (Windows, GPL)
 iChat (Mac OS X)
 Fire (Mac OS X)
 TKabber (flere platforme, Open Source)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 XMPP Standards Foundation 
 Open list of public XMPP servers 
 Jabber.dk – dansk Jabber-server 
 JabberNet – dansk Jabber-server 

Social software
Valnød

Valnød har flere betydninger:
 Valnød (træ) – et træ
 Valnød-slægten – planteslægt
 Valnød (frugtsten) – til at knække
 Valnød (kerne) – til bagværk og konfekt
 Valnød (ved) – veddet af valnøddetræer, typisk brugt til finer
 Valnød (farve) – en smuk gyldenbrun farve. En meget holdbar farve, som kan udvindes af det grønne valnøddekød (den grønne skal) og som kan farve uld (og fingre) uden nogen form for bejsning

Se også 
 Carya – frugterne af planteslægten Carya kaldes også for valnødder, da vi ikke har noget andet hævdvundet navn for dem.
Blaafarveværket

Blaafarveværket ved Åmot Modum Kommune i Sydnorge fremstillede blå farve af koboltmalm og var Norges største industrivirksomhed i 1800-tallet. Blaafarveværket beskæftigede over 2.000 mennesker og dækkede 70-80 procent af verdensmarkedet for koboltblåt. Foretagendet, der blev grundlagt af den dansk-norske konge i 1770'erne, blev 1823 købt af bankieren Wilhelm Christian Benecke (Berlin) og generalkonsul Benjamin Wegner, som blev generaldirektør for koncernen.

Blaafarveværket er i dag et museum med årlige kunstudstillinger og en af Norges vigtigste turistattraktioner. Sommeren 2003 udstillede Dronning Margrethe på Blaafarveværket.

Litteratur 
 Steinsvik, Tone Sinding: Koboltgruvene og Blaafarveværket – en del av den store verden, Modum 2000
 Hunstadbråten, Kai: Bergverk, mennesker og miljø, Drammen 1997
 Wig, Kjell Arnljot: Eventyret om Blaafarveværket, Drammen 1995

Eksterne henvisninger 

 
 Blaafarveværket (på norsk)
 Anmeldelse, Etterlengtet sommereventyr (2021)

Tidligere fremstillingsvirksomheder
Kultur i Norge
Buskerud fylke
Bark

Bark har flere betydninger:
 Bark (skibstype) – en skibstype, hvor de forreste master er fuldriggede og fører råsejl, og den sidste mast, mesanmasten, altid kun gaffelsejl.
 Bark (plantedel) – det yderste lag af et træs eller en busks grene eller stamme.
 Bark (kommune) – by og en kommune i Amt Leezen i Kreis Segeberg, i den sydøstlige del af den tyske delstat Slesvig-Holsten.
 Hjernebark – det yderste lag af storhjernen og lillehjernen hos højerestående dyr.

Se også
 Kinatræ – træ af hvis bark (kinabark) udvindes kinin, som førhen blev brugt til behandling af malaria.
Gabriel Daniel Fahrenheit

Gabriel Daniel Fahrenheit (født 24. maj 1686, død 16. september 1736) var en tysk fysiker, der udviklede Fahrenheit-skalaen.
Fahrenheit blev født i Danzig (senere Gdansk), der på daværende tidspunkt var en del af Det kongelige Preussen. Han slog sig i 1717 ned i Haag, Nederlandene, hvor han arbejdede det meste af sit liv med at udvikle præcise termometre, højdemålere og barometre.

Månekrateret Fahrenheit blev i 1976 opkaldt efter ham.

Fysikere fra Tyskland
Personer fra Gdansk
Tove Jansson

Tove Marika Jansson (født 9. august 1914, død 27. juni 2001) var en finlandssvensk forfatter, maler og tegner, voksede op i Helsinki som ældste barn af tegneren Signe Hammersten Jansson og billedhuggeren Viktor Jansson.

Hun var uddannet maler og tegner og arbejdede bl.a. som illustrator. Hun udgav allerede i 1945 sin første bog, som introducerer den verden, som mumitroldene lever i. Men mumitroldene selv blev først introduceret i den anden bog, Kometjakten, fra 1946. Herefter er de et gennemgående tema i de fleste af hendes bøger. Det egentlige gennembrud blev med Trollkarlens Hatt fra 1948, som gjorde hende kendt i en lang række lande. Hun er nu oversat til 34 sprog, herunder dansk, og hun har også lavet billedbøger og tegneserier.

Tove Jansson har vundet adskillige priser, bl.a. H.C. Andersen-medaljen 1966, Selma Lagerlöfs litteraturpris 1993, Finlandspriset 1993 og Svenska Akademiens Stora Pris 1994 og mange flere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Om Tove Jansson  på Schildts Förlag Ab  
 

Malere fra Finland
Finlandssvenske forfattere
Børnebogsforfattere fra Finland
Tegneserietegnere fra Finland
Illustratorer fra Finland
Personer fra Helsinki
Mumitroldene

Mumitroldene (orig. sv. Mumintrollen) er en serie af børnebøger forfattet af den finlandsvenske forfatter og tegner Tove Jansson; bøgernes hovedpersoner er figurerne af samme navn, små snehvide væsener med runde muler og tykke maver.

Mumitroldene er også blevet produceret som tegnefilm (1994), der har været meget populære i Sverige, bl.a. på grund af deres tydelige finlandssvenske accent. Der har også været produceret dukkefilm, som dog ikke har nydt lige så stor popularitet.

I dag er der blevet produceret forskellige former for merchandise: Legetøj til børn, samt kopper og kander, hvor sidstnævnte har været markedsført over for voksne.

Filmatiseringer 

 Die Muminfamilie, vesttysk animeret tv-serie fra 1959-60
 Mumitroldene, japansk anime tv-serie fra 1969-70
 Mumidalen, svensk tv-julekalender fra 1973, indgik i den danske i 1980
 Mumitroldene, polsk stop motion-animeret tv-serie fra 1977-82
 I Mumindalen, japansk-finsk animeret tv-serie fra 1990-91

Eksterne henvisninger 

Børnebøger
Tegneseriefigurer
Kampskjorte

Kampskjorten er en skjorte, som er del af den danske hærs kampuniform. Kampskjorten bæres under kampjakken.

Som del af uniformssystem M/58 var kampskjorten en groft vævet, grøn skjorte. Fra omkring 1980 til 1990 blev uniformssystem M/84 indført i den danske hær. Kampskjorten, der i dag hører til M/84, betegnes Kampskjorte M/89 og er en ensfarvet rullekravetrøje i bomuld med lynlås i halsen og knapper i ærmerne.

Uniformsmønsteret er udarbejdet på grundlag af omfattende spektrale studier af grønne danske miljøer af seniorforsker Erik Dannenberg fra Forsvarets Forskningstjeneste. Tjenesten blev nedlagt i 2006 og overført til organisationen Forsvarets Materieltjeneste.
 

Skjorter
Militær
Metal

Metal er en fællesbetegnelse for metalliske grundstoffer eller legeringer heraf. I daglig tale inden for jernbranchen adskilles jern fra metallerne. Man taler eksempelvis om 'jern og metal'.

De almindeligste brugsmetaller er jern, kobber, zink, aluminium, tin, bly og indbyrdes legeringer heraf som stål, messing og bronze. 

De mest værdifulde metaller kaldes ædelmetaller, fx platin, sølv og guld.

Metallers egenskaber 
Fælles for metaller er tre egenskaber: De er strømledende, gode varmeledere og har metalglans. Egenskaberne er resultatet af den måde, hvormed metallers atomer forbinder sig, nemlig metalbindingen. Metaller har en tendens til at afgive elektroner, hvorved de bliver positive ioner – de er elektropositive. De afgivne frie elektroner danner en omkringliggende elektronsky, som holder metalionerne sammen i et metalgitter. Gitteret giver et metal dets glans, mens de frie elektroner muliggør strøm- og varmeledning gennem stoffet. Hvis metallets overflade er iltet eller anløbet, kan det være nødvendigt at skrabe lidt i metallet med f.eks. en kniv.

Andre betydninger
Inden for kemien kan brint bringes i en metallisk form under stort tryk. 

Inden for heraldikken benyttes betegnelsen metaller om farverne hvid og gul, som betegnes henholdsvis argent (sølv) og or (guld).

Tidligere har man opdelt kanoner i jernkanoner (der oprindeligt var af smedejern og senere af støbejern) og metalkanoner der var fremstillet af bronze. Støbejernskanoner var meget billigere end metalkanoner.

Kilder

Ekstern henvisning 
 Læs på dansk om metalbindingen og se video, fra EMU

Se også 

 Periodiske system
 Halvmetal
 Ikkemetal
 Andre metaller
 Kemisk binding
 Tungmetal
 Skrot
 Stål
 Dansk Metal
 Metal Supply
Gram

Gram har flere betydninger:
 Gram (enhed) – en SI-enhed for masse
 Gram (sværd) – et sværd i nordisk mytologi
 Gram (sagnfigur) – dansk sagnkonge
 Gram (virksomhed) – et firma i Haderslev Kommune beliggende i Vojens
 Stednavne
 Gram (Haderslev Kommune) – hovedbyen i den tidligere Gram Kommune i Gram Sogn, Haderslev Kommune
 Gram (Rårup Sogn) – en bebyggelse og et ejerlav i Rårup Sogn, Hedensted Kommune
 Gram (Stilling) – en bydel tilhørende Stilling og et ejerlav i Stilling Sogn, Skanderborg Kommune
 Gram (Slesvig) – en by i Slesvig
 Gram Kommune – en kommune i Sønderjylland (1970-2006)

 Se også
 Gramfarvning – farvemetode der anvendes ved karakterisering af bakterier

 Personer med efternavnet Gram
 Friedrich von Gram - amtmand
 Hans Gram – en dansk filolog
 Hans Christian Gram – en dansk læge, opfinder af gramfarvning
 Jørgen Pedersen Gram – en dansk matematiker
 Peder Gram – en dansk komponist og musikchef i DR
Gram (enhed)

Gram er en enhed for masse.

Anvendes med SI-præfiks nano-, mikro-/my-, milli-, kilogram for hhv. 0,000000001; 0,000001; 0,001 og 1000 gram. Af historiske og praktiske grunde er det kilogrammet der regnes som grundenheden for masse inden for SI.

Madlavning 

Indenfor madlavning bruges enheden gram i udbredt grad. Det er normalt at afveje tørvarer i gram, og ingredienser som sukker, husholdningssalt, mel, havregryn, osv.

Se også 
 Kilogram (Den grundlæggende SI-enhed for masse)

CGS-enheder
Masseenheder
Rød fe

Røde feer er storskala elektriske udladninger, som sker højt over tordenvejrsskyer eller Cumulonimbusskyer. Røde feer udløses nogle gange af positive lynudladninger mellem en underliggende tordensky og jordoverfladen. 
Fænomenet er opkaldt efter den onde fe Ariel i Shakespeares En skærsommernatsdrøm. Røde feer har sædvanligvis en rødorange eller blågrøn farve, med hængende "tentakler" under - og en "trækrone" over. Lysfænomenet viser sig som et kort glimt. Før de opstår, kan man nogle gange se en kortvarig, rødlig halo. 

Røde feer dannes ofte i klynger indenfor højdeintervallet 50-90 km over jordoverfladen. 
Sporadiske øjenvidneberetninger om røde feer går tilbage til 1886, men røde feer blev først fotograferet den 6. juli 1989 af forskere fra University of Minnesota og er efterfølgende blevet optaget på videooptagelser mange tusinde gange.

Røde feer bliver nogle gange forkert benævnt lyn i den øvre atmosfære. Grunden til, at røde feer ikke kan kaldes lyn, skyldes, at røde feer er et koldt plasma fænomen, som derfor mangler den varme lynkanaltemperatur som troposfæriske lyn har, så røde feer er mere som neonrør-udladninger end lynudladninger.

Kilder/referencer

Se også
 Polarlys
 Sanktelmsild

Eksterne henvisninger

 "Red Sprites & Blue Jets" A digital capture of the VHS video distributed in 1994 by the University of Alaska Fairbanks that popularized the terms.
 "Red Sprites and Blue Jets"  webpage by University of Alaska Fairbanks
 Ground and Balloon-Borne Observations of Sprites and Jets
 Darwin Sprites '97 Space Physics Group, University of Otago.
 Sprites, jets and TLE pictures and articles
 Første danske rum-lyn blev fanget fra Silkeborg , DMI, Jesper Grønne beskriver sin fotografering af red sprites

Elektriske fænomener
Meteorologi
Plasmafysik
Uløste problemer indenfor fysik
Atmosfærisk elektricitet
Superleder

En superleder (tidligere supraleder) er en elektrisk leder af stof, som har en elektrisk modstand på 0 Ω. Superledning kan opfattes som en faseovergang fra at være en almindelig leder til at være en superleder under den kritiske temperatur, som er en materialekonstant. Under denne temperatur vil alle valenselektroner danne Cooper-par hvor de tilsammen antager heltallig spin og kan opføre sig som bosoner. De behøver således ikke at adlyde Paulis udelukkelsesprincip og kan alle antage den samme kvantetilstand. De vil under den kritiske temperatur, hvor entropien kun har lille indflydelse, kunne bevæge sig ned i en ny grundtilstand, Cooper-grundtilstand, med en lavere energi end den normale grundtilstand.

En superleder har også Meissnereffekt, det vil sige den magnetiske susceptibilitet er -1, altså at superlederen har samme egenskaber som en perfekt diamagnet.

For at opnå den superledende tilstand skal lederen nedkøles til omkring -270 °C afhængig af materialet.

P-bølger 

Grafen og praseodym cerium kobberoxid (PCCO) udgør en superleder ved højere temperatur.

Anvendelser 

Et eksempel på anvendelse er til en maglevtogbane med superledende skiver på toget. Efter at skiverne (toget) er sat i gang fortsætter det fremad med næsten konstant fart på en vandret magnetbane. Dog bremses toget af luftmodstanden.

Liste over superledere

Se også 
 Højtemperatur-superleder
 Maglev
 MRI
 Elektrisk leder
 Halvleder
 Elektrisk isolator
 Elektrisk ledning
 Elektrisk kabel
 Elektricitet
 Large Hadron Collider
 Distribueret elproduktion
 Magnetisme
 Elektricitet
 Josephson kontakt
 Dc-squid

Eksterne henvisninger 

 Risø: En superleder transporterer strøm uden tab 
 Forenede Elektroner A/S, om superledning og kvanteteori. Per Hedegård, Ørsted Laboratoriet 
 superconductors.org
 Future Energies: Superconducting cables will be used to supply electricity to consumers  Citat: "...Waste is halved..."
 2003-11-07, ScienceDaily: New Superconductor Study Confirms, Extends Nobel Theory Citat: "...until a certain threshold is reached and the resistance-free flow of electrons ceases. Just before the collapse, however, the materials undergo a dramatic spike in current, called the peak effect..."
 Scientific American, October 2000, Schrödinger's SQUID, In superconducting loops, electric current flows both ways at once
 2004-05-10, Sciencedaily: Superconducting Wire Achieves Major Milestone Citat: "...second-generation (2G) HTS wire equal to or better than 250 Amperes per centimeter of width...The company's 2G results were achieved through a reel-to-reel liquid deposition production process that has been designed to be scalable to high-volume, low-cost manufacturing..."

Fodnoter 

 
 
Faststoffysik
Kvantemekanik
Elektroniske komponenter
Elektromagnetisme
Uløste problemer indenfor fysik
Stof

Stof kan bruges i flere sammenhænge:
 Stof (biologi) – et begreb inden for biologien
 Stof (fysik) – det materiale som fysiske objekter består af
 Kemisk stof – et materiale med en bestemt kemisk sammensætning, uanset om det er naturligt eller kunstigt fremstillet
 Tekstil – stof der er fremstillet ved vævning, strikning, knytning, hækling, knipling o.lign
 Emnemæssigt stof, f.eks. stof til en bog, stof til et teaterstykke, stof til en film, stof til en artikel, stof til eftertanke, stof til en debat etc.
 Stof (film) – dansk dokumentarfilm

Se også
 Antistof – flertydig
 Grundstof – et kemisk stof, der udelukkende består af atomer med samme atomnummer
 Materiale – kan være synonym med stof
 Metamateriale – kunstige materialer med andre egenskaber en naturlige materialer
 Mørkt stof – hypotetiske subatomare partikler, som ikke vekselvirker med elektromagnetisme, men som vekselvirker med gravitation
 Narkotikum – euforiserende stoffer, der også bare kaldes stoffer
 Organisk stof – flertydig
 Pigment – farvestof
 Polært og upolært stof – graden af polarisering i kemiske bindinger
 Stof til eftertanke – en dansk kortfilm fra 1958
 Stofkredsløb – økologisk kredsløb
 Stofskifte – metabolisme, den biokemiske modifikation af kemiske forbindelser i levende organismer og celler
Pus

PUS eller Pus har flere betydninger:
 Udviklingssamtale (PUS) - ledelsesværktøj
 Betændelse (Pus) - Betændelse eller inflammation er den mest almindelige og grundlæggende patologiske reaktion
Gluon

En gluon er en elementarpartikel, der bærer den stærke vekselvirkning, som holder kvarkerne i fx protoner og neutroner sammen. Gluoner er masseløse ligesom fotoner - der bærer den elektromagnetiske vekselvirkning - men de har også farveladning i form af en kombination af farve og antifarve. Når de forskellige kombinationsmuligheder inkl. blandede tilstand tælles op, er der 8 forskellige typer gluoner.
Gluoner beskrives teoretisk af kvantekromodynamikken.

Kildehenvisninger 

Bosoner
Kvantekromodynamik
Hadron

En hadron er en partikel der er opbygget af kvarker (evt. antikvarker) der holdes sammen af gluoner. Da alle kvarker påvirkes af den stærke kraft vil alle hadroner ligeledes påvirkes af den stærke kernekraft.

Der er to almindelige typer af hadroner.
 En meson er opbygget af én kvark og én antikvark. Simpleste eksempel er en pion.
 En baryon er opbygget af tre kvarker. De kendteste eksempler er protonen og neutronen. (Tilsvarende er en antibaryon opbygget af tre antikvarker.)

Baryoner har fermionegenskab, mens mesoner har bosonegenskab.

Herudover formodes disse at eksistere, men de er ikke utvetydigt påvist endnu (2006):
 Eksotiske hadroner (partikler som ikke er forudsat af standardmodellen):
 Eksotiske mesoner (f.eks. tetrakvarker som er opbygget af to kvarker og to antikvarker.)
 Eksotiske baryoner (f.eks. pentakvarker som er opbygget af fem kvarker.)

Se også 
 elementarpartikel
 subatomar partikel

 
Subatomar fysik
Kernefysik
Lepton

Leptoner er en type af fundamentale elementarpartikler inden for fysikken. Sammen med kvarkerne udgør de naturens grundlæggende byggesten ifølge standardmodellen.

Leptoner påvirkes ikke af den stærke vekselvirkning men altid af den svage og gravitation. De elektrisk ladede leptoner vekselvirker også med elektromagnetisme.

Der findes i alt seks forskellige leptoner fordelt på tre generationer (også kaldet familier). I hver generation er der én ladet lepton med ladningen -e hvor e er elementarladningen, samt én uladet lepton kaldet en neutrino.

Tabel over leptoner:

Hver lepton har en antipartikel. Af historiske grunde kaldes antielektronen ofte positronen.

Se også 
 elementarpartikel
 subatomar partikel

Kilder 

Elementarpartikler
Boson

Bosoner er den ene af to grundlæggende kategorier af partikler. Bosoner har spin - en kvantemekanisk størrelse blandt kvantetallene - der er heltallige i modsætning til fermionernes, den anden kategori, spin, der er i halve tal. Bosoner ligger ikke under for Paulis udelukkelsesprincip, og flere ens bosoner kan således have samme kvantetilstand - dette kan beskrives med Bose-Einstein-statistik.

Mange af de kraftbærende partikler er bosoner såsom fotonen, der står for den elektromagnetiske kraft.

Bosoner er opkaldt efter S.N. Bose, mens fermioner er opkaldt efter E. Fermi.

Kvantemekanisk definition 
Det definerende for bosoner er, at det ikke gør noget forskel, hvis de ombyttes. Betragtes et system af to bosoner, kan systemet have en samlet bølgefunktion , som afhænger af de to partiklers position  og . Er disse partikler identiske vil en ombytning, så bølgefunktionen bliver , ikke gøre nogen fysisk forskel. Dvs. at sandsynlighedstæthedsfunktionen , hvor man kan forvente at finde partiklerne, forbliver uændret. Da

må det altså gælde, at

Hvis dette skal passe, kan ombytningen højest give bølgefunktionen et minus eller blot et plus:

Bosoner er defineret ved at have det positive fortegn, mens fermioner har det negative. Man siger, at bosoners paritet er lige. Eftersom en samlet bølgefunktion for flere partikler kan skrives som et Hartree-produkt af bølgefunktionerne af de enkelte partikler, kan man vise, at to partikler godt kan eksistere i samme tilstand . Der betyder nemlig, at:

hvilket opfylder, at fortegnet er positivt. Derimod vil en ombytning af fermioner være:

hvilket ikke passer, medmindre  er nul. Fermioner kan altså ikke eksisterer i samme tilstand.

Bosoner 
 foton - kraftbærerer af elektromagnetisme
 W-bosoner - bærere af den svage kernekraft
 Z-bosoner - bærere af den svage kernekraft
 gluoner - bærere af den stærke kernekraft
 Higgs-bosoner - massegivende bosoner
 mesoner - partikler bestående af en kvark og en antikvark
 atomer og atomkerner med heltalligt spin

Referencer 

Kvantefeltteori
Atomfysik
 
Faststoffysik
Graviton

En graviton er en hypotetisk elementarpartikel, der formidler rumtidskrumnings-"pakke" og/eller gravitationsfelts-"pakke".
 
Partiklen er ikke påvist eksperimentelt, men det forventes at den vil skulle indgå i en kommende kvantegravitationsteori, hvor kvantefysik og relativitetsteori smelter sammen. 

Kvantegravitation er nødvendig for at beskrive fysiske systemer med så ekstreme temperaturer, at tyngdekraften får kvanteegenskaber. Ved de temperaturer, der optræder i universet i dag, kan tyngdekraften beskrives ved hjælp af relativitetsteorien.

Referencer 

Kvantegravitation
Strengteori
Hypotetiske elementarpartikler
Myon

En myon er en udelelig partikel, en elementarpartikel, som sammen med elektronen, tauonen og de tre neutrinoer hører til klassen lepton.

Egenskaber 
Myonen minder om den mere almindelige elektron, der findes i alle atomer, idet den ligeledes har en ladning på -1 e og har et spin på ½. Myonen er dog tungere og hører i standardmodellen til anden generation leptoner i modsætning til elektronen, der kun hører til første generation. Myonens tilsvarende neutrino er myonneutrinoen, og den tilsvarende antipartikel er antimyonen.

I naturen 
Myoner er ikke særligt hyppige i vores almindelige omgivelser. De findes dog som et typisk restprodukt når kosmiske stråler rammer jordens atmosfære. Modsat de kosmiske stråler, reagerer myonerne ikke så nemt med atmosfærens atomer og de kan nemt observeres ved jordoverfladen.

Referencer 

Leptoner
Tauon

En tauon (også tau-partikel, tau-lepton eller blot tau (τ)) er en udelelig partikel, en elementarpartikel, beskrevet i standardmodellen, der forklarer de kendte elementarpartikler og tre af de fire fundamentale kræfter. Tauonen minder om den mere almindelige elektron, der findes i alle atomer, idet den ligeledes har en ladning på -1 e og hører til gruppen af leptoner. Tauonen er dog tungere og hører i standardmodellen til tredje generation i modsætning til elektronen, der kun hører til første generation. Imellem elektronen og tauonen finder man myonen. Tauonens tilsvarende neutrino er tauonneutrinoen, og den tilsvarende antipartikel er antitauonen.

Referencer 

Leptoner
Subatomare partikler