Средец (община)

Община Средец се намира в Югоизточна България и е една от съставните общини на област Бургас.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината се намира в югозападната част на област Бургас. С площта си от 1149,878 km2 е най-голямата сред 13-те общини на областта, което съставлява 14,84% от територията на областта. Община Средец е и една от най-големите в страната като заема 6-о място от всичките 265 общини на България. Границите ѝ са следните:
 на север – община Карнобат;
 на североизток – община Камено;
 на изток – община Созопол;
 на югоизток – община Малко Търново;
 на северозапад – община Стралджа от област Ямбол;
 на запад – община Болярово от област Ямбол;
 на юг – Република Турция.

Релеф, води, природни и исторически забележителности

Релеф 
Релефът на общината е разнообразен, като в южната част е преобладаващо хълмист и ниско планински, а в северната – равнинен. Около 2/3 от територията на общината, на юг от долината на Средецка река се заема от най-северните разклонения на планината Странджа. На юг от долината на Факийска река се издига същинското било на планината, като тук, южно от село Белеврен, на границата с Република Турция височината достига до 680 m. На югоизток от долината на Факийска река попадат най-западните разклонения на странджански рид Босна с височина до 492 m. Между Факийска река на юг и Средецка река на север се простира най-северния странджански рид Каратепе с максимална височина връх Сарлъка (473 m). В най-западната част на общината, в землищата на селата Загорци и Кубадин попадат най-югоизточните разклонения на възвишението Бакаджици с височина до 263 m, северно от Кубадин. Останалата 1/3 от общината, в северна ѝ част е заета от хълмистите югозападни части на Бургаската низина, като тук в района на язовир Мандра е и най-ниската ѝ точка – 4,5 m н.в.

Води 
Цялата територия на общината попада в Черноморския водосборен басейн. Най-голямата река в общината е Средецка река (средното и долното ѝ течение), която протича от югозапад на североизток по южната периферия на Бургаската низина, на границата ѝ с най-северния странджански рид Каратепе. Тук тя получава два основни притока: Господаревска река (ляв) и Каракютючка река (десен). В югоизточната част на общината, също от югозапад на североизток протича втората по големина река в общината – Факийска река с най-големия си приток Белевренска река (десен). Във водосборния басейн на Господаревска река има изградени няколко по-големи микроязовира (Зорница 1, Зорница 2, Суходол и др.), водите на които се използват главно за напояване.

Природни и исторически забележителности 
Община Средец е богата на природни и исторически забележителности, по-известни от които са:
 археологическия комплекс на античния римски град Деултум, разположен южно от село Дебелт;
 защитената местност „Белия камък“ (451 ха), в долината на Факийска река, в землищата на селата Варовник и Богданово;
 средновековната крепост „Близнашко кале“, на 2,7 km югоизточно от село Варовник;
 Голямобуковският манастир „Живоприемний източник“, на 4 km източно от село Голямо Буково;
 туристическия комплекс „Божура“, на 7 km южно от град Средец.

Население 
Население на община Средец през годините, според данни на НСИ:

Раждаемост, смъртност и естествен прираст 
Раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на НСИ:

Коефициент на раждаемост, смъртност и естествен прираст през годините, според данни на НСИ (средно на 1000 души, в ‰):

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Населени места 
Общината има 33 населени места (32 села и град) с общо население 13 145 жители 7 септември 2021 г.

Административно-териториални промени 
 Указ № 462/обн. 21.12.1906 г. – преименува с. Боклуджа на с. Кирил;
 Указ № 18/обн. 09.02.1925 г. – признава н.м. Осман баир за с. Лесково;
МЗ № 2820/обн. 14.08.1934 г. – преименува с. Бююк бунар на с. Бистрец;
 – преименува с. Българско Алагюн на с. Богданово;
 – преименува с. Турско Алагюн на с. Богданци;
 – преименува с. Коджа бук на с. Голямо Буково;
 – преименува с. Горно Алмалии на с. Горно Ябълково;
 – преименува с. Бей махле на с. Господарево;
 – преименува с. Тикенджа на с. Граничар;
 – преименува с. Акезлии (Якезлии) на с. Дебелт;
 – преименува с. Долно Алмалии на с. Долно Ябълково;
 – преименува с. Кърк чалъ на с. Драчево;
 – преименува с. Айваджик на с. Дюлево;
 – преименува с. Шабан къръ на с. Загорци;
 – преименува с. Топузлари на с. Зорница;
 – преименува с. Копадина на с. Кубадин;
 – преименува с. Харман къръ на с. Малина;
 – преименува с. Къзъ клисе на с. Момина църква;
 – преименува с. Орхан кьой на с. Орханово;
 – преименува с. Дервент дере на с. Проход;
 – преименува с. Кара кютюк на с. Пънчево;
 – преименува с. Герге бунар на с. Росеново;
 – преименува с. Юмрук кая на с. Синьо камене;
 – преименува с. Карабунар на с. Средец;
 – преименува с. Куру дере на с. Суходол;
 – преименува с. Тагар кьой на с. Тагарево;
 – преименува с. Реджеп махле на с. Троица;
 Указ № 45/обн. 08.02.1950 г. – преименува с. Кирил на с. Радойново;
 Указ № 236/обн. 28.05.1950 г. – преименува с. Средец на с. Грудово;
 Указ № 290/обн. 23.06.1950 г. – преименува с. Лесково на с. Тракийци;
 Указ № 567/обн. 31.10.1950 г. – преименува с. Мадлеш на с. Кирово;
 Указ № 107/обн. 13.03.1951 г. – преименува с. Богданци на с. Варовник;
 – преименува с. Момина църква на с. Желязково;
 Указ № 557/обн. 23.11.1951 г. – преименува с. Господарево на с. Светлина;
 Указ № 183/обн. 18.04.1952 г. – преименува с. Троица на с. Гранитец;
 Указ № 38/обн. 02.02.1960 г. – признава с. Грудово за гр. Грудово;
 Указ № 1521/обн. 24.10.1975 г. – заличава с. Тракийци;
 указ № 1060/обн. ДВ бр.43/02.06.1978 г. – преименува с. Тагарево на с. Вълчаново;
 указ № 519/обн. ДВ бр. 26/01.04.1980 г. – преименува с. Орханово на с. Орлинци;
 Указ № 1647/обн. ДВ бр.64/1981 г. – отделя с. Дебелт и землището му от община Камено и го присъединява към община Средец;
 Указ № 2/обн. ДВ бр.5/19 януари 1993 г. – възстановява старото име на гр. Грудово – гр. Средец;
 – преименува община Грудово на община Средец;
 Указ № 22/обн. 01.02.1994 г. – възстановява старото име на с. Желязково – с. Момина църква;
 Указ № 109/обн. ДВ бр. 49/07.06.1996 г. – възстановява заличеното през 1975 г. с. Тракийци;
 Указ № 257/обн. ДВ бр.57/11.07.1997 г. – отделя с. Зорница и землището му от община Стралджа, област Ямбол и го присъединява към община Средец, област Бургас;

Транспорт 
През общината преминават частично 7 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 134.1 km:
 последният участък от 29,3 km от Републикански път II-53 (от km 182,8 до km 212,1);
 участък от 33,8 km от Републикански път II-79 (от km 39,5 до km 73,3);
 началният участък от 9,2 km от Републикански път III-539 (от km 0 до km 9,2);
 началният участък от 28,7 km от Републикански път III-795 (от km 0 до km 28,7);
 крайният участък от 20,9 km от Републикански път III-908 (от km 19,1 до km 40,0);
 началният участък от 3,2 km от Републикански път III-7907 (от km 0 до km 3,2);
 началният участък от 9 km от Републикански път III-7908 (от km 0 до km 9,0).

Топографска карта

Източници

Външни препратки 

 Официален сайт на община Средец