Brint

Brint eller hydrogen (græsk hydōr "vand" og genes "skaber") er et grundstof med atomnummer 1 i det periodiske system.

Brint er luftformigt ved atmosfærisk tryk. Fri brint optræder som brintmolekyler, H2. Brint er brændbart. Brint kan også bruges som brændstof for f.eks. biler.

Brint H har tre kendte isotoper:
 Det stabile protium ("almindelig hydrogen") () med én nukleon; en proton.
 Det stabile deuterium D () med to nukleoner; en proton og en neutron. Kaldes også tung brint.
 Det radioaktive tritium T () med tre nukleoner; én proton og to neutroner. Kaldes supertung brint.

Brint er et af de få brændstoffer, der har højere brændværdi end olie og benzin, og det bruges derfor som raketbrændstof i bl.a. de amerikanske rumfærgers interne hovedmotorer. Brint indgår også som væsentlig bestanddel i de molekyler, som olie og benzin består af. Ved forbrænding af brint dannes vand.

Det er blevet anslået, at brint udgør omkring 3/4 af den kendte del af universets masse. På Jorden findes brint primært bundet til andre grundstoffer som i vand og organisk materiale. Der findes en lille smule fri brint i Jordens atmosfære (ca. 1 ppm efter volumen). Fri brint fremstilles bl.a. ved elektrolyse af vand.

Det danske navn brint er dannet i 1814 af H.C. Ørsted af ordet brænde, ældre og dial. også brinne (sammenlign ilt). Tidligere blev det kaldt vandstof, der ligesom tysk Wasserstoff er en direkte oversættelse af det græsk-latinske hydrogenium.

Brintatomet 
Brintatomet er det simpleste af alle atomer og har derfor spillet en nøglerolle i atomfysikkens udvikling.

Brintatomet består af en proton og en elektron. Brintatomets kappe rummer altså kun én eneste elektron – større atomer indeholder flere elektroner, hvilket komplicerer den fysiske beskrivelse betydeligt. Brintatomets kerne kan udover protonen indeholde op til to neutroner, men deres eventuelle tilstedeværelse ændrer kun brintatomets egenskaber marginalt.

Brintatomet holdes sammen af den elektriske tiltrækning mellem den positivt ladede proton og den negativt ladede elektron. Størrelsen af den tiltrækkende kraft er givet ved Coulombs lov: , hvor  er elementarladningen,  er afstanden mellem elektron og proton, og  er vakuumpermittiviteten. Da elektronen er næsten 2000 gange lettere end protonen, kan man med god tilnærmelse antage, at protonen ligger stille, eller rettere at elektronen følger protonen i den bevægelse, som brintatomet som helhed måtte udføre. Problemet er altså at bestemme, hvordan elektronen bevæger sig i forhold til kernen. Brintatomets stabilitet er imidlertid uforklarlig, hvis man holder sig inden for rammerne af den klassiske elektromagnetisme. I planetmodellen for brintatomet antages elektronen at udføre en jævn cirkelbevægelse om kernen, men da accelerationen i en sådan bevægelse er forskellig fra nul, ville elektronen udsende elektromagnetisk stråling og gradvis spiralere ind i kernen.

Bohrs model for brintatomet 

Niels Bohr løste problemet i 1913 ved at gøre nogle kvantiseringsantagelser. Ifølge hans model kan brintatomet kun befinde sig i såkaldte stationære tilstande svarende til et diskret sæt af energiniveauer. Man kan beregne energien i den 'te stationære tilstand vha. formlen ,
hvor  er lig 13,6 elektronvolt (eV), og  er et naturligt tal. Heraf følger bl.a. at brintatomets energi i grundtilstanden svarende til  er  eV. Man skal altså tilføre brintatomet 13,6 eV for at ionisere det.

I hver af de stationære tilstande antager den gennemsnitlige afstand fra elektronen til kernen en bestemt værdi. Man kan beregne brintatomets radius i den ''te tilstand vha. formlen , hvor  er lig 0,529 ångstrøm (Å). I grundtilstanden er den gennemsnitlige afstand fra elektronen til kernen altså 0,529 Å.

Ikke alene er energien kvantiseret, men elektronens impulsmoment er det også. Det viser sig, at der i den 'te stationære tilstand er  mulige værdier af impulsmomentet, nemlig , hvor  er Plancks konstant, og . I større atomer svarer forskellige værdier af  til forskellige energiniveauer, men i brintatomet afgøres energien alene af hovedkvantetallet . Impulsmomentet har imidlertid betydning for, hvor man kan forvente at antræffe elektronen, hvis man foretager en måling af dens position.  svarer til sfærisk symmetri. I denne tilstand er der endda en vis sandsynlighed for at elektronen befinder sig inde i kernen.

Brintatomets linjespektrum 

Bohrs atommodel forudsiger korrekt bølgelængderne af det lys, som findes i brintatomets linjespektrum. Brintatomet kan overgå fra en stationær tilstand () til en anden () ved absorption af stråling eller spontan emission af elektromagnetisk stråling, hvis fotonenergi er lig forskellen mellem atomets energi i hver af de to stationære tilstande: . Ifølge Plancks kvantehypotese er fotonenergien lig  hvor  er strålingens frekvens. Det følger heraf at strålingens bølgelængde er givet ved

med  hvor  er lysets hastighed i vakuum, og  er Rydbergs konstant. Til hver værdi af  svarer en serie af spektrallinjer opkaldt efter fysikere som har ydet bidrag til spektralanalysen:

Brint-ioner 
Den vigtigste ion af hydrogen er den positive hydrogenion H+, der typisk er en proton, men som i syre-basereaktioner kaldes for en hydron. Dertil kommer ionen af hydrogen-molekylet dihydrogen-kationen H2+, der dog mest er af teoretisk interesse.

Se også 
 Brintbombe
 Brintpille
 Brændselscelle
 Kernefusion
 Metallisk hydrogen

Eksterne henvisninger  

 Danske forskere er i front med brint-energi. Videnskab.dk 2011
 Hvad er brændselsceller? Partnerskabet for brint og brændselsceller
 Brint. Den langsigtede planlægning. NOAH's klimasider
 Brint i bryggerset giver dronningebesøg. Folket på den flade ø 
 Brint - Brændselsceller. Verdens første brintlandsby. Lolland Kommune
 Science Daily, 2003-06-30, New Catalyst Paves Way For Cheap, Renewable Hydrogen
 Number 611 #1, October 29, 2002, Physics News Update: The Internal States of Anti-Hydrogen 
 10 April 2002, PhysicsWeb: Hydrogen metal on the horizon Citat: "...Now an experimental study of solid hydrogen at pressures up to 320 GPa predicts that it will become metallic at a pressure of 450 GPa – over four million times atmospheric pressure...."

 
Ikke-metaller
Gasser
Brændstoffer og brændsler
Atomfysik
Energilagring