Dikotiledone biljke

Dikotiledone biljke ili kratko dikotiledone (lat.Magnoliopsida) je botanički naziv za razred, u taksonomiji biljaka cvjetnica iz divizije Magnoliophyta. Naziv razreda se formira tako, da se nastavak za pripadajuću porodicu -aceae, u nazivu Magnoliaceae, zamijeni nastavkom -opsida.

Glavna obilježja 
Dicotyledoneae su najbrojnija i najvarijabilnija današnja grupa skupina biljaka, koje, uz rijetke izuzetke, imaju dva zametna listića (kotiledona), po čemu su i imenovane.

 Glavni korijen, koji se razvija iz klicinog korijenka, najčešće je dugovječan i formira bočno razgranato korijenje.
 Sposobne su za sekundarno rastenjer u debljinu, dijeljenjem ćelija kambij.
 Provodni sudovi (na poprečnom presjeku) stabljike raspoređeni su kružno.
 Listovi dvokotiledonih biljaka su različite morfologije i građe. Većinom imaju peteljku i liski, sa mrežastom nervaturom, a mogu biti jednostavni ili sastavljeni. Često imaju palistiće (brakteje), a rjeđe rukavce.
 Pazušni (aksilarni) pupovi imaju dva poprečna predlistića.
 Cvjetovi su izdijeljeni u čašku ili čašicu (lapove) i vjenčić ili krunicu (latice). Sastoje se od peteročlanih ili (rjeđe) četveročlanih pršljenova (ciklusa). Uvojiti (spiralan) raspored listića ocvijeća na produženom cvjetištu se rijetko javlja, što je obilježje primitivnijih grupa, koje ispoljavalju određene filogenetske veze s golosjemenjačama.

Poređenje sa monokotiledonim biljkama 
Osim broja kotiledona, između monokotiledona i dvokotiledona, postoje i druge razlike. Ove razlike su uglavnom između monokotiledona dikotiledonske grupe eudikotiledona. Mnoge dikotiledone grupe koje su se ranije izdvojile iz zajedničkog filogenetskog stabla imaju izvjesne karakteristike "monokotiledona", kao što su razbacani provodni snopići, trodijelne cvjetovi i stari (predački) tip polena. Neke monokotiledone također imaju i svojstva dikotiledoda, kao što je mrežasta lisna „nertvatura“ provodnih sudova

{| class="wikitable"
|-
| bgcolor="lightblue" style="text-align:center;"| Osobina
| bgcolor="yellow" style="text-align:center;"|Monokotiledone
| bgcolor="lightblue" style="text-align:center;"| Dikotiledone|-
|style="background:#ddff" |Broj dijelova svakog cvijeta | Trodijelni
| Četverodijelni ili petodijelni
|-
|style="background:#f3fff3;" | Broj brazda ili pora u polenovom zrnu| Jedna
| Tri
|-
|style="background:#ddff" |Broj kotiledona (klicinih listića u sjemenci)
| Jedan
| Dva
|-
|style="background:#f3fff3;" |Sistem provodnih sudova (snopića u stabljici)
| Razbacani
| U koncentričnim krugovima
|-
| Korijenje| Razvoj iz raznih mjesta
| Razvoj  iz dna klijanca
|-
|style="background:#f3fff3;" |Sistem glavnih lisnih provodnih sudova(nervature)
| Paralelni
| Mrežasti
|-
| style="background:#ddff" |Sekundarni rast (debljanje stabljike)
| Nemaju
| Često imaju
|}

 Filogenija 

Postoji osam grupa današnjih angiospermi:
 Amborella, jedine vrsta je grm uz Nove Kaledonije;
 Nymphaeales, oko 80 vrsta, vodeni ljiljani i Hydatellaceae;
 Austrobaileyales, oko 100 vrsta
 Chloranthales, nekoliko desetina vrsta aromatičnog lišća
 Magnolide, oko 9.000 vrsta, okarakteriziranih trodijelnim , pollecvjetovima. polenom sa jednom porom i obično razgranatom mrežom lisne nervature, kao što je magnolija, lovor i crni biber;
 Monokotiledone, oko 70.000 vrsta obilježenim trimernim cvjetovima, jednim kotiledonom, polenom sa jednom porom i obično paralelnom lisnom nervaturom; primjeri: Poaceae|Trave, Orchidaceae, Arecaceae;
 Ceratophyllum, oko šest vrsta vodenih biljaka, poznatijih kao akvarijske biljke;
 Eudikotiledone, oko 175.000 vrsta, obilježenih 4- or 5-dijelnim cvjetovima, polenom sa tri pore i obično razgranatim lisnom nervaturom – npr. suncokreti, petunija, maslačak, jabuke i hrastovi.

Tačan odnos između ovih osam grupa još uvijek nije jasan, iako postoji dogovor da prve tri grupe odstupaju od predaka angiospermi: Amborellales, Nymphaeales i Austrobaileyales. Izraz bazne angiosperme se odnosi na ove tri grupe. Između ostalog, odnos između tri najšire od ovih grupa (magnoliide, monokotiledone, i eudikotiledone) ostaje nejasan. Prema nekim analizama, prve su se izdvojile magnoliide od ostalih monokotiledona.Ceratophyllum izgledaju kao grupa u eudikotiledonima prije nego u monokotiledonima.Kladističke analize''', na osnovu morfologije i sekvenci mitohondrijske i jedarne DNK hloroplasta, ne podržavaju podjelu cvjetnica u monokotiledone i dikotiledone. Te analize su pokazali da su dikotiledone parafiletska grana biljnog carstva.

Dikotiledone biljke su svrstane u monofiletske grupe, kako slijedi:

Klasifikacija

Uobičajena klasifikacija 
Razred Magnoliopsida obuhvata slijedeće redove:

Asteridae 
 Asterales
 Callitrichales
 Calycerales
 Campanulales
 Dipsacales
 Gentianales
 Lamiales
 Plantaginales
 Rubiales
 Scrophulariales
 Solanales

Caryophyllidae 
 Caryophyllales
 Plumbaginales
 Polygonales

Cornidae 
 Araliales
 Aralidiales
 Byblidales
 Cornales
 Desfontainiales
 Dipsacales
 Eucommiales
 Garryales
 Hydrangeales
 Pittosporales
 Roridulales
 Torricelliales

Dilleniidae 
 Batales
 Capparales
 Diapensiales
 Dilleniales
 Ebenales
 Ericales
 Lecythidales
 Malvales
 Nepenthales
 Primulales
 Salicales
 Theales
 Violales

Hamamelididae 
 Casuarinales
 Fagales
 Hamamelidales
 Juglandales
 Leitneriales
 Urticales

Magnoliidae 
 Amborellales
 Aristolochiales
 Austrobaileyales
 Illiciales
 Laurales
 Magnoliales
 Nymphaeales
 Papaverales
 Piperales
 Ranunculales

Komparacija tri klasifikacijska sistema

Povezano 
 Biljke
 Cvjetnica
 Monokotiledone biljke

Reference

Vanjske veze 
 http://books.google.com/?id=P6m0OTheY8sC&printsec=frontcover#PPA2,M1
 http://www.ucmp.berkeley.edu/glossary/gloss8/monocotdicot.html
Ostali projekti

 
Magnoliophyta
Magnoliopsida