Heves vármegye

Heves vármegye, 1950 és 2022 között Heves megye (németül: Komitat Hewesch, szlovákul: Hevešská župa) közigazgatási egység Magyarország északkeleti részében, az észak-magyarországi régióban. Északnyugatról Nógrád vármegye, északkeletről Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye, délről Jász-Nagykun-Szolnok vármegye, nyugatról pedig Pest vármegye határolja. Székhelye Eger. A vármegye déli fele az Alföld északi peremvidékén terül el, északkeleti részén viszont a Bükk-vidék, északnyugati harmadán a Mátra hegyvonulatai húzódnak. Mezőgazdasági képét földrajzi felépítése jelentősen befolyásolja. Északi felén főleg erdőgazdálkodás, vadgazdálkodás folyik, míg déli felén kiterjedt szántók, legelők, szőlőültetvények és gyümölcsösök húzódnak. Vízrajzát délen a Tisza és a rajta mesterségesen kialakított Tisza-tó, nyugaton a Zagyva, középső vidékein a Tarna, míg keleten az Eger-patak és ezen vízfolyások mellékvizei alkotják. Közlekedésföldrajzi értelemben a megye jól megközelíthető mind vasúton, mind közúton.

I. István király önálló Heves vármegyét nem szervezett, hanem egy nagy, kezdetben összefüggő Újvár vármegyét a későbbi abaúji és hevesi területeken. Újvár vármegye mátraalji részének Heves vára lett a központja, melyet az újvári ispántól függő hevesi udvarispán igazgatott. Az Újvár vármegyétől való elszakadás a 13. században még nem következett be, az Abaújvár névvel párhuzamosan használt Hevesújvár elnevezés még az összetartozásra utalt, ugyanakkor 1323-ban, mikor a hevesújvári ispán négy szolgabíróval feltűnik, már önálló Heves vármegyéről beszélhetünk.

A 15. század elejéig a megyét még Hevesújvár vármegye néven említik, a Heves vármegye nevet csupán a század végétől használták. A század folyamán különösen a Jászság és a Kunság községeivel történt meg, hogy hol Heves, hol Békés, hol Szolnok megyéhez tartoztak. A vesztes mohácsi csata, illetve Buda elfoglalását követően a vármegye is lassan az Oszmán Birodalom uralma alatt találta magát. Eger 1552-es ostromakor erős ellenállást mutatott a vármegye lakossága Dobó István vezetésével, azonban 1596-ban Heves területe is a török kezére került, és ott is maradt egészen 1687-ig. A török hódítástól az 1876-os megyerendezésig egyesítve volt Külső-Szolnok vármegyével és Heves és Külső-Szolnok vármegye néven alkotott közigazgatási egységet.

A második világháború után az 1945-ös megyerendezés során csatoltak a vármegyéhez néhány községet Borsodtól.

Földrajz 

Heves vármegye két földrajzi nagytájhoz, az Északi-középhegységhez és az Alföldhöz tartozik.

Domborzat

A vármegye rendkívül változatos tájakkal rendelkezik. Északi része a Mátra és a Bükk hegyvidéki, míg déli fele síkság jellegű. A Mátrában található Magyarország legmagasabb pontja is, az 1014 méter magas Kékes tető. A vármegye legalacsonyabb pontja Kisköre (86 m.)

Éghajlat

Heves vármegyét a felszín erős függőleges tagoltsága miatt igen változatos mikroklímák jellemzik. Az évi középhőmérséklet 8-10 °C-fok közötti – attól függően, hogy a vármegye északi vagy déli részéről van-e szó.

Vízrajz

A vármegyét délkeletről a Tisza-tó határolja, amely a kiskörei vízierőműhöz tartozó víztározó és egyben Magyarország legnagyobb mesterséges tava. A vármegye meghatározó horgásztava a Markazi-víztározó. A vármegye nagyobb folyóvizei a Tisza, a Zagyva, a Tarna, a Laskó- és az Eger-patak.

Élővilág, természetvédelem

A vármegye területének 13%-a a Bükki Nemzeti Park részét képezi.

Lásd még: Heves vármegye védett természeti értékeinek listája

Jellemző földrajzi pontok
 a megye legészakibb települése Istenmezeje (Pétervásárai járás)
 a megye legdélibb települése Pély (Hevesi járás)
 a megye legkeletibb települése Poroszló (Füzesabonyi járás)
 a megye legnyugatibb települése Nagykökényes (Hatvani járás)

Történelem 
Heves vármegye területén ősidők óta éltek emberek, kiknek kőkori nyomait a Bükk hegység mészkőbarlangjaiban (Istállós-kői-barlang, Szeleta-barlang, Pes-kő-barlang) találták meg. Később réz-, bronz- és vaskori leletek is nagy számban kerültek elő ezen a vidéken.

Majd a szarmaták, 569 és 811 között pedig az avarok hagytak máig látható nyomokat a vidéken; a csörsz árka vonulatai ugyanis ezt a vidéket is érintették, nyomaik sok helyen máig kivehetők. A honfoglaló magyarok  895-ben vették birtokba e területet, és 900-ban telepedtek meg itt véglegesen:

A mai Heves vármegye területét Anonymus: Gesta Hungaroruma említette írásban először, melyben Árpád és vitézeinek e vidéken, az Eger-, Tisza- és Zagyva vizének környékére való érkezését mondja el:

„Árpád vezér és övéi megindulván az Egur (Eger) vizéig jövének... s azon halmot, melyen a vezérnek leveles szint csináltak, Zenuholmu-nak (Szihalom) nevezték s táboruk az Ustoros vizétől Pourozlou (Poroszló) váráig terjedt. Innen megindulva a Zogea (Zagyva) vizéig jövének és tábort ütének azon folyó partján a Tiszától a Mátra erdejéig... Akkor Árpád vezér a Mátra erdejében egy földet adott Edu-nak és Edumen-nek, ahol aztán unokájuk, Pata várat épített, kiknek a nemzetségéből származott sok idők múltával Sámuel király, kit kegyességéért Obának neveznek vala”

Anonymus történetéből a fennmaradt oklevelek szerint annyi bizonyos, hogy Patának ebben az időben már voltak birtokrészei a megyében, majd 1234-ben II. András király adományozta az eddig királyi birtoknak számító negyedrészt is az Aba nemzetségbeli Sixtus fiának, Demeternek.

A 12. században már a megyében birtokos Aba nemzetség több tagja is viselte a Pata nevet, melyeknek egyike építhette itt, a Gyöngyöspata fölötti hegyen azt a földdel körülsáncolt lakóházat, melyet idővel a nemzetség tagjai megerősítve Pata várává építettek ki.

Középkor
A fennmaradt oklevelek hiteles forrásokként szolgálnak a környék múltjáról:

A honfoglaláskor a magyarok az ország területét nemzetségek szerint szállták meg. Kézai Simon krónikájában a magyarok beköltözésekor 108 nemzetséget számolt, minden ősi nemzetségünk külön területen kapott szállásbirtokot, mely szállásbirtokokat a nemzetség tagjai közösen használtak.

Az Árpád-kor vége felé, a 14. században e nemzetségek már nagyon szétszóródtak, szerzett birtokaik mellé már királyi adománybirtokok is társultak. Az egyes nemzetségek ősi fészkét ott találhatjuk meg, ahol a nemzetség tagjai sűrűbben fordulnak elő; ez a terület volt a nemzetség honfoglalás kori birtoka.

Heves megye területén két ilyen központ található. Az egyik Gyöngyös vidéke, a másik a Tisza menti Abád vidéke.

Ezek közül:
 Gyöngyös környékén egymással szomszédosak az Aba nemzetség Adácsi, Amadé, Aszalay, Csobánka, Debrey, Kompolti, Rédei, Verpeléti ágai.
 A Tisza mentén pedig az Aba nemzetség Amadé, Csobánka, Gagyi, Kompolti, Verpeléti ágai, melyek bizonyítják, hogy a mai Heves vármegye területén az Aba nemzetség kapta meg szállásbirtokait.

Az Aba nemzetség igazi megalapítójának Aba Sámuel tekinthető, akit ugyancsak itt Gyöngyös mellett, a nemzetség sári monostorában temettek el.

Heves vármegye másik nagyobb birtokteste az Abákon kívül az egri püspökségé volt. Egy 1261-ben kiállított adománylevél szerint az egri püspökségé volt az egri völgy (vallis Agriensis) fölfelé és lefelé, egészen a Tiszáig. Az egri püspökségnek is hatalmas birtokai voltak: Bátony, melyet később Bátorral cseréltek el, Szurdokpüspöki, Gyöngyöspüspöki.

A vármegye területén királyi birtok volt a Hevesi vár tartozékaival együtt, melyből később a királyok sok birtokrészt eladományoztak az Aba nemzetség tagjainak és az egri püspökségnek is.

Az ősi birtokviszonyokból az ország újjászervezése Szent István király idejére esett, és királyi birtokok szerint történt.

A 11. században egy-egy királyi várhoz (civitas) tartozó uradalom a rajtuk élő várnépekkel együtt alkotta az egykori megyét, melyet először zsupánságnak, később a 13. században ispánságnak, várispánságnak neveztek.

Mivel a hevesi várbirtok kicsi volt, ezért az ispánság északabbra költözött. Eleinte az abaújmegyei Forróra, majd a Képes krónika szerint az Aba Sámuel által épített Újvárra (Novo Castro), végül Hevesújvárra költözött. A fennmaradt oklevelek Abaújvárat 1243-tól, Hevest 1248-tól említik.
A várispánságok a 13. század végére, 14. század elejére felbomlottak, s helyükben a régi királyi várispánságoktól elütő vármegyék keletkeztek, s ezek legnevezetesebb intézménye a szolgabíróság lett, melyet már a vármegyék közössége választott meg.

Heves vármegyében a gyűléseket eleinte a királyt helyettesítő nádor hívta össze Szihalmon, majd a nádori gyűlésekből fejlődött ki a vármegyei gyűlés.

A vármegyében a vármegye gyűléseinek székhelyeiről is maradtak fenn írásos adatok: 1345-ben Kompoltról, majd 1424-ben Verpelétről.

A 14. század elejére tehetően megalakult vármegye neve Hevesújvármegye lett, mely a régi várispánságokból és tartozékaikból alakult ki, és melynek előkelőbb részét a vármegye területén letelepedett törzsökös és birtokos nemesek alkották. Ilyen ősi nemzetségek voltak az Aba-, Rátót-, Szalók-, Tomaj-, Apocz-, Baksa-, Bék-, míg a vármegyében birtokos nemzetségek a Bél-, Kacsics-, Miskolcz-, Sártiván-Vecse nemzetség.

A 16. században török hódoltság alá került Szolnok és annak térsége, így annak magyar közigazgatását összevonták Hevessel, így létrehozva Heves és Külső-Szolnok vármegyét. Ez fennállt egészen az 1876-os megyerendezésig, amikor Heves vármegye ismét önálló lett.

Közigazgatási beosztás 1950–1990 között

Járások 1950–1983 között 
Az 1950-es megyerendezés előtt Heves vármegyéhez hat járás tartozott (Egri, Gyöngyösi, Hatvani, Hevesi, Pétervásári és Tiszafüredi). A megyerendezéskor a Tiszafüredi járást Szolnok megyéhez csatolták, visszamaradt részét viszont kiegészítették néhány községgel a Borsod-Gömör megyétől ide csatoltak közül és az Egri járásból, új Füzesabonyi járást szervezve. Így az új megyében 1950. február 1-jétől továbbra is hat járás volt (Egri, Füzesabonyi, Gyöngyösi, Hatvani, Hevesi és Pétervásári).

Az 1950-es járásrendezés június 1-jén csak annyiban érintette a megyét, hogy egy községet a Füzesabonyi járástól a Hevesi járáshoz csatoltak.

Ezt követően 1983-ig a hatból két járás szűnt meg: a Pétervásári (1966-ban) és a Hatvani (1969-ben). A járások megszűnésekor, 1983 végén tehát a megyéhez négy járás tartozott (Egri, Füzesabonyi, Gyöngyösi és Hevesi).

Városok 1950–1983 között 
Az 1950-es megyerendezéskor Heves megyéhez három megyei város tartozott, Eger, Gyöngyös és Hatvan, és 1983-ig nem is szerzett más település városi rangot a megyében.

A tanácsok megalakulásától 1954-ig Eger közvetlenül a megyei tanács alá rendelt város volt, míg Gyöngyös és Hatvan közvetlenül a járási tanács alá rendelt városként a Gyöngyösi illetve a Hatvani járáshoz tartozott. 1954 és 1971 között mindhárom város jogállása járási jogú város volt, azután pedig egyszerűen város.

Városkörnyékek 1969–1983 között 
Hatvan volt (Kapuvár mellett) a városkörnyéki közigazgatás bevezetésének „kísérleti terepe” 1969-ben. A megszüntetett Hatvani járás községeinek nagy részét a Gyöngyösi járáshoz osztották be, hármat azonban az egyidejűleg várossá alakított Hatvan tanácsa alá rendeltek. Ez nem jelentette a községek városhoz csatolását, mivel a községekben tovább működtek a helyi tanácsok, az itt korábban megválasztott járási tanácstagok viszont Hatvan városi tanácsának tagjaivá váltak, ennélfogva az tulajdonképpen a város és a községek közös tanácsává vált.

Ez a modell az 1971-ben a részben az itt szerzett tapasztalatok alapján megalkotott harmadik tanácstörvény alapján megszűnt. A városkörnyéki igazgatás ettől kezdve csupán a hivatali szervezetek közötti kapcsolatot jelentette, a községek képviselete a városi tanácsi testületben megszűnt.

Heves megye további két városa, Eger és Gyöngyös körül 1974-ben alakult városkörnyék, melyek csak a városokhoz legszorosabban kapcsolódó községeket foglalták magukba, mindkét város járási székhelyek maradt 1983 végéig.

Városok és városi jogú nagyközségek 1984–1990 között 
1984. január 1-jén valamennyi járás megszűnt az országban, Heves megyében a város- és nagyközség-környékek határait az 1969 előtti járásokéival megegyezően alakították ki. Ugyanekkor várossá alakult és városkörnyékközpont lett Heves, illetve városi jogú nagyközséggé alakult és nagyközségkörnyék-központ lett Füzesabony, mely aztán 1989-ben szintén várossá alakult. Ugyancsak 1989-ben kapott városi rangot Pétervására is, azonban városkörnyékközpont már nem lett. Ezzel 1990-re a megye városainak száma hatra nőtt.

Önkormányzat és közigazgatás

Közgyűlés 
Heves vármegye közgyűlése a 2010-es önkormányzati választás óta 15 főből áll. A mandátumokat a megye választópolgárai által a pártlistákra leadott szavazatok alapján osztják ki. (Mivel Eger megyei jogú város, ezért lakói nem szavaznak a megyei közgyűlési listákra.) A 2010-es önkormányzati választás eredményeként a közgyűlésben a Fidesz–KDNP 8, a Magyar Szocialista Párt 4, míg a Jobbik 3 mandátummal rendelkezik. A közgyűlés elnöke 2010 októberétől 2011 januárjáig Horváth László, míg alelnöke Szabó Róbert volt. Mindketten a Fidesz politikusai. Horváth Lászlót 2011 elejétől a megyei kormányhivatal vezetőjévé nevezték ki. Ekkor összeférhetetlenség miatt Horváth László lemondott. Ezt követően lett a megyei közgyűlés elnöke Szabó Róbert, míg az új alelnök Dr. Gondos István. Heves vármegyében található a legkevesebb megyei kisebbségi önkormányzat, egy, a roma kisebbségé.

A közgyűlés összetétele a 2010. évi önkormányzati választások alapján:

Tisztségek 

 A közgyűlés elnöke: Szabó Róbert (Fidesz–KDNP);
 A közgyűlés alelnöke: Dr. Gondos István (Fidesz–KDNP);
 Heves vármegye főjegyzője dr. Barta Viktor;
 Heves vármegye aljegyzője: dr. Kovács Csaba.

A közgyűlés tagjai frakciónként:

(Fidesz–KDNP) frakció:
Bossányi László    (Eger Megyei Jogú Várossal Egyeztető Bizottság és a Pénzügyi és Ellenőrző Bizottság tagja)
Deé András  	(az Ügyrendi és Kisebbségi Bizottság elnöke, valamint a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottságának tagja, frakcióvezető-helyettes)
Jáger József	(a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottság, és az Ügyrendi és Kisebbségi Bizottság tagja)
Oroján Sándor	(a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottságának elnöke, és az Egészségügyi és Szociális Bizottság tagja)
Sveiczer Sándor     (a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottság tagja, valamint az elmúlt ciklus tisztázatlan ügyeit vizsgáló bizottság elnöke)
Tóth Csaba  	(az Egészségügyi és Szociális Bizottság tagja, valamint az Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Bizottság elnöke, frakcióvezető)

JOBBIK frakció:
Bolyki András    (az Ügyrendi és Kisebbségi Bizottság tagja)
Dudás Róbert     (az Eger Megyei Jogú Várossal Egyeztető Bizottság tagja, valamint az Egészségügyi és Szociális Bizottság elnöke, frakcióvezető)
Szűcsné Major Ildikó (az elmúlt ciklus tisztázatlan ügyeit vizsgáló bizottság, valamint az Oktatási, Kulturális, Ifjúsági és Sport Bizottság tagja)

MSZP frakció:
Fekete László	(a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottság tagja)
Korózs Lajos	(a Megyei Fejlesztési és Nemzetközi Ügyek Bizottság tagja)
Dr. Nagy Imre	(az Elmúlt ciklus tisztázatlan ügyeit vizsgáló bizottság tagja, valamint a Pénzügyi és Ellenőrző Bizottság elnöke, frakcióvezető)
Szabó Gyula     (az Eger Megyei Jogú Várossal Egyeztető Bizottság, valamint az Oktatási, Kulturális, Ifjúsági és Sport Bizottság tagja)

Járások 
Heves megye járásainak főbb adatai a 2013. július 15-ei közigazgatási beosztás szerint az alábbiak:

Kistérségek 
Heves megye megszűnt kistérségeinek főbb adatai a 2013. július 15-ei beosztás szerint az alábbiak:

Gazdaság 
A megye legnagyobb nyereségű cégei a 2006-os adózott eredmény szerint (zárójelben az országos toplistán elfoglalt helyezés):
 Robert Bosch Elektronika Kft. (36)
 Mátrai Erőmű Zrt. (41)
 Mátra Cukor Zrt. (92)

Mezőgazdaság 
A megművelhető földterület jelentős részén borszőlőt termesztenek. A bor jelentős "exportterméke" a megyének. Különösen jelentős terület Eger és környéke (történelmi borvidék), Gyöngyös és Nagyréde. A vármegye leghíresebb borai az egri bikavér, az egri leányka, az egerszóláti olaszrizling és a debrői hárslevelű. Az alföldi részen elsősorban gabona-, illetve takarmánynövény-földekkel találkozhatunk, de nagy mennyiségben termesztenek görögdinnyét is (főként Heves környékén).

Ipar 
A megyében viszonylag kevés ipari létesítmény található. Jelentősebb tevékenységek:
 alkatrész- és gépgyártás (sebességváltó, pneumatikus eszközök)
 csomagolóeszközök (Füzesabony)
 élelmiszeripar, malomipar (cukor, konzervek, tejtermékek)
 mész- és cementgyártás
 téglagyártás (Eger, Mátraderecske)
 villamos energia előállítás (Mátrai Hőerőmű, Visonta; Kiskörei Vízierőmű)
 lőszergyártás (Sirok)
 fém csomagolóeszközök, alumínium tubusok, palackok (Sirok)

Heves Megye Nagykövetei 

A Heves Megye Közgyűlése 2012-ben alapította „Heves Megye Nagykövete” kitüntető címet, amely annak a magyar állampolgárnak adományozható, aki valamely jelentős eredményt hozó tevékenységével vagy egész életművével országos vagy nemzetközi hírű elismerést vívott ki. A díjat minden évben Heves megye napján a közgyűlés elnöke adja át, ünnepélyes keretek között. A kitüntetés adományozása során a kitüntetettek részére oklevél és emlékérem kerül átadásra.

Díjazottak 

Törőcsik Mari Nemzet Színésze, Nemzet Művésze, háromszoros Kossuth-díjas, kétszeres Jászai Mari-díjas és Balázs Béla díjas érdemes és kiváló művész.
Bolyki János, borász (2013)
Kiss Károly, labdarúgó (2013)
Klausmann Viktor, újságíró (2015)
Kovács Kati, Kossuth-díjas és Liszt Ferenc-díjas előadóművész (2015)
Kő Pál, Kossuth-díjas szobrászművész
Szabó Attila, Kossuth-díjas zenész, Csík zenekar tagja (2014)
Szabó Krisztina, énekművész (2014)
Urbán Eszter, FIFA játékvezetője (2014)

Kultúra

Turizmus 
Lásd még: a Heves vármegye turisztikai látnivalóinak listája és Heves vármegye műemlékeinek listája cikkeket

Heves vármegye a magyarországi turisztikai régiók közül az Észak-Magyarország- és a Tisza-tó régióba tartozik, egyik legfőbb vonzereje Eger városa, melyet Magyarország legszebb barokk városai között tartanak számon, amelynek műemlékei mellett kiváló borai és gyógyvizei is sok turistát vonzanak. A Tisza-tó partja népszerű üdülőövezet, a Mátra és a Bükk-vidék turistaútjai pedig a vadregényes hegyi túrák kedvelőinek jelentenek különleges élményt. A megyében a gyógyturizmus is jelen van, fürdői közé tartozik a Markhot Ferenc Kórház Törökfürdő (Arnaut pasa fürdője) is. Ennek első írásos dokumentuma 1448-ból származik, ebben nevét még „karthausi fürdőként” említik. A mai létesítmény 1610 és 1617 között épült, a török hódoltság idején törökök építették rituális célból. Azóta is gyógycélokat szolgál. Radonos (Rn) vize Magyarországon egyedülálló jelenség, főképp mozgásszervi betegségek kezelésére használják fel. A Mátraderecskei Széndioxid Gyógygázfürdőnek 1992-ben lakossági bejelentések után kezdeményezték a gázszivárgás növekedésének, a gáz összetételének vizsgálatát, összetétele: oxigén (O2), nitrogén (N2), metán (CH4), szén-dioxid (CO2), radon (Rn). 1000 méter mélységből jut a felszínre, az Egészségügyi Minisztérium Országos Gyógyhelyi és Gyógyfürdőügyi Főigazgatósága a gázt 1999-ben gyógygázzá, a gyógyközpontot 2006-ban gyógygázfürdővé minősítette. Érbetegségek, egyes reumatológiai esetek kezelésére javallják.

Települései

Városok

Nagyközségek 
 Hort
 Kál
 Parád
 Recsk

Községek

 Abasár
 Adács
 Aldebrő
 Andornaktálya
 Apc
 Átány
 Atkár
 Balaton
 Bátor
 Bekölce
 Besenyőtelek
 Boconád
 Bodony
 Boldog
 Bükkszék
 Bükkszenterzsébet
 Bükkszentmárton
 Csány
 Demjén
 Detk
 Domoszló
 Dormánd
 Ecséd

 Egerbakta
 Egerbocs
 Egercsehi
 Egerfarmos
 Egerszalók
 Egerszólát
 Erdőkövesd
 Erdőtelek
 Erk
 Fedémes
 Feldebrő
 Felsőtárkány
 Gyöngyöshalász
 Gyöngyösoroszi
 Gyöngyössolymos
 Gyöngyöstarján
 Halmajugra
 Heréd
 Hevesaranyos
 Hevesvezekény
 Hort
 Istenmezeje

 Ivád
 Kápolna
 Karácsond
 Kerecsend
 Kerekharaszt
 Kisfüzes
 Kisnána
 Kompolt
 Kömlő
 Ludas
 Maklár
 Markaz
 Mátraballa
 Mátraderecske
 Mátraszentimre
 Mezőszemere
 Mezőtárkány
 Mikófalva
 Mónosbél
 Nagyfüged
 Nagykökényes
 Nagyréde

 Nagytálya
 Nagyút
 Nagyvisnyó
 Noszvaj
 Novaj
 Ostoros
 Pálosvörösmart
 Parád
 Parádsasvár
 Pély
 Petőfibánya
 Poroszló
 Rózsaszentmárton
 Sarud
 Sirok
 Szajla
 Szarvaskő
 Szentdomonkos
 Szihalom
 Szilvásvárad
 Szúcs
 Szűcsi

 Tarnabod
 Tarnalelesz
 Tarnaméra
 Tarnaörs
 Tarnaszentmária
 Tarnaszentmiklós
 Tarnazsadány
 Tenk
 Terpes
 Tiszanána
 Tófalu
 Újlőrincfalva
 Vámosgyörk
 Váraszó
 Vécs
 Visonta
 Visznek
 Zagyvaszántó
 Zaránk

Jegyzetek

Források 
 Heves megye közigazgatási és területváltozásai 1876–1990 – A Heves Megyei Levéltár segédletei 10. (Eger, 2002)

További információk 

 Régiós szálláskereső
 GDF Gyöngyös a régió informatikai főiskolája
 Gyöngyös Turisztikai és Hír Enciklopédiája
 Gyöngyösi Idegenforgalmi és Turisztikai Egyesület
 2007-es népszámlálási adatok
 információk Heves megyei cégekről, szolgáltatásoktól