alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Hodgya

Hodgya (románul Hoghia) falu Romániában, Hargita megyében.

Földrajza
A falu a Sükő-pataka mentén, községközpontjától Felsőboldogfalvától 5 km-re fekszik. A falu tulajdonképpen a patak völgyében fekszik, és minden oldalról dombok határolják: délen, Bikafalva felől Falbükk és Kicsierdő; keleten és északkeleten, Székelyudvarhely felől Csicser () és Budvár (); északon, Farcád felől Gaczhomloka, míg nyugaton Honthegye ().

Földrajzi koordinátái: .

Története
A település a tatárjárás idején keletkezett, feltehetőleg a Közép-Küküllő vidékéről költöztek a Budvár védelmébe a lakosok, első írásos említése 1566-ból van, Hagya néven. Története során háromszor költözött, távolodva a szomszédos Farcádtól, a bővebb vizű kutak és források mellé húzódva.
Orbán Balázs szerint a falu egykor nem itt, hanem a véckei és szentdemeteri határban a Hodgya-patak mellett feküdt.
1910-ben 444, 1992-ben 276 magyar lakosa volt.
A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Udvarhelyi járásához tartozott.

Népessége 
A legelső adatok a település lakosságára, illetve annak összetételére 1576-ból maradtak fenn, és a Székely Oklevéltárban találhatóak. Ebből megtudhatjuk, hogy 1576-ban a Báthori István és Bekes Gáspár közötti kerelőszentpáli csatában a fejedelem oldalán már jelen volt két 50 dénáros adót fizető hodgyai főember: Hoggiai Lukaczi és Hoggiai Janos. 1591-ben már volt két főember (Hoggiai István és Hoggiai Mihály), két királybíró (Hoggiai Lukaczi és Hoggiai Janos), valamint szabadosok, lófők és jobbágyok. A Bethlen Gábor által 1614. február 18-án végeztetett összeírásban négy nemes, nyolc lófő, öt gyalog puskás, hét szabados, öt ősjobbágy, négy zálogos jobbágy és egy jövevény szerepelt.

A falu lakosságának megoszlása 1850 és 2005 között a következő:

Látnivalók
Református temploma 1812 és 1825 között épült. Orbán Balázs A Székelyföld leírása című művében így ír a templomról:

Korábban mind a Felszegnek, mind az Alszegnek külön temploma volt, melyeket azonban le kellett bontani súlyos állapotuk miatt. Vita után az új templom az Alszegen épült fel.

A faluban Józsa Béla költőnek emlékmúzeuma volt, jelenleg (2004-től) Néprajzi Gyűjtemény működik az épületben.

Híres szülöttei 
Józsa Béla (1898–1943) közíró, szerkesztő, költő, építőmunkás, faszobrász
Pál Árpád (1929) matematikus, csillagász, szakíró
Pálffy Árpád (1931) szobrász-keramikus
Pálffy Károly (1903–1983) szerkesztő, közíró

Jegyzetek

Források

További információk 
 Hodgya honlapja

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Amati

Amatinak hívták azt az olasz hegedűkészítő családot, amelynek tagjai Cremonában készítettek különböző vonós hangszereket – főleg gambákat és hegedűket – 1550 és 1740 között. 

Andrea Amati (1505/1510–1577, 1535-1611) készítette az első, mai napig fennmaradt hegedűt. 

Őt követték fiai, Antonio (1540–1638, 1555-1640) és Girolamo (Geronimo, 1561–1630, 1556-1630). Az utóbbinak fia, Nicola (Nicolò, Nicoleo) Amati, aki 1596. szeptember 3-án született, és 1684. augusztus 12-én halt meg, volt a legkiemelkedőbb mester a családból. Ő tökéletesítette a már addig is kiváló modellt, hogy sokkal jobb hangot lehessen elérni rajta. Bár általában kis méretű hegedűket készített, tőle származnak az ún. „Nagy Amatik” is. 

Nicola tanítványa volt Antonio Stradivari, Andrea Guarneri és még sokan mások. Fia, az utolsó hangszerkészítő Amati, Hieronymous (Geronimo vagy Girolamo, e néven a második a családban) 1740-ben halt meg.

Kapcsolódó szócikkek 
 Stradivarius
 Guarneri
 Antonio Stradivari
 Andrea Guarneri
 Nicola Amati

Jegyzetek

Források 
 Magyar Nagylexikon 1. kötet, 705. o., Akadémiai Kiadó, 1993 
 Szántó György: Stradivari. Függelék. Gondolat, 1970

Olasz hangszerkészítők
Cremonaiak
Guarneri

A Guarneri (néha Guarnieri) hangszerkészítő család Cremonában tevékenykedett a 17–18. században, Amatiék és Stradivariék mellett. 

Andrea Guarneri (1626–1698. december 7.) eredetileg tanonc volt Antonio Stradivarival együtt Amatiék üzletében.
 Fia, Pietro Giovanni Guarneri, más néven Mantuai Péter (1655. február 18. – 1720. március 26.), folytatta apja hagyományait.
 Másik fia, Giuseppe Giovanni Battista Guarneri (1666. november 25. – 1740 körül), szintén hegedűkészítő volt, és két „szakmabéli” fia született:
 Pietro Guarneri, más néven Velencei Péter (1695. április 14. – 1762. április 7.) Velencébe költözött, és ott helyi technológiákat sajátított el.
 Giuseppe Guarnieri, más néven Guarneri del Gesù (1698. augusztus 21. – 1744. október 17.) tökéletesítette ki a Guarneri (és úgy általában az Amati-vonalhoz tartozó) hegedűket. Ilyenen játszott például Niccolò Paganini, Yehudi Menuhin és Gidon Kremer.

Kapcsolódó szócikkek 
Amati
Stradivarius
Antonio Stradivari
Nicola Amati
Andrea Guarneri

További információk 
A család  weblapja
Guarneri honlapja

Olasz hangszerkészítők
Cremonaiak
Ábel Jenő

Ábel Jenő (Pest, 1858. július 24. – Budapest, 1889. december 13.) klasszika-filológus, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja (1882).

Élete
Ábel Albin (1822–1888) zongoratanár és Knight Claudine (1825–1898) fia. Középiskolai tanulmányait a Pesti Evangélikus Főgimnáziumban végezte. 1875-től a Budapesti Tudományegyetem bölcsészeti karán tanult. 1877-ben doktori diplomát szerzett, majd hosszabb tanulmányutat tett Nyugat-Európában. 1879 után Budapesten gimnáziumban tanított. 1883-tól a Budapesti Tudományegyetemen a görög filológia rendkívüli, 1887-től nyilvános rendes tanára. Ő volt a budapesti Philologiai Társaság első titkára, majd az Egyetemes Philologiai Közlöny szerkesztője. Nagy jelentőségűek a magyarországi humanizmus történetére, a középkori latin irodalomra és a görög epikusok kézirataira vonatkozó kutatásai. Számos klasszikus (antik és reneszánsz kori) szöveg kiadása fűződik a nevéhez.

Családja 
Felesége Bosányi Gizella (1861–1900) volt.  

Gyermekei: 

 Ábel Pál Albin József (1884–?)
 Ábel Irma (1885–1953) tanítónő. Férje Herczy Sándor.
 Ábel Margit Klotild Emma (1886–1939). Férje Széll Mihály.
 Ábel Gizella Eugénia (1888–1918)

Emlékezete
 Az 1962-től megrendezett, „Ókortudományi Társaság országos tanulmányi versenye latint második éve tanuló középiskolások számára” 2001-től az ő nevét viseli.
 Budapest XI. kerületében utca őrzi emlékét.

A magyar Ókortudományi Társaság 1968 óta az Ábel Jenő-emlékéremmel díjazza az ókortudomány hazai kiválóságait.

Főbb művei
 Corvincodexek (Ért. a nyelv- és széptudományok köréből. VIII. 1. sz., Budapest, 1879)
 Magyarországi humanisták és a dunai tudós társaság (Ért. a nyelv- és széptudományok köréből. VIII. 8. sz. Budapest, 1880)
 Analecta ad historiam renascentium in Hungaria litterarum spectantia. Budapest-Lipcse, 1880. Online
 Adalékok a humanizmus történetéhez Magyarországon (Budapest, 1880)
 Egyetemeink a középkorban (Ért. a nyelv- és széptudományok köréből. VIII. 8. sz., Budapest, 1881)
 A homeroszi Demeter-Hymnusról (Budapest, 1885)
 Isota Nogarola (Budapest, 1885)
 A bártfai Sz.-Egyed temploma könyvtárának története (Budapest, 1885)
 Orphica. Prága & Lipcse 1885 Digitalisatum
  Az ó- és középkori Terentiusbiographiák (Budapest, 1887)
 Scholia recentia in Pindari Epinicia Szerk. (Budapest, 1890)
 Olaszországi XV. századbeli íróknak Mátyás királyt dicsőítő művei (Budapest, 1890)
 Analecta nova ad historiam renascentium in Hungaria litterarum spectantia (posztumusz kiadvány Hegedűs István kiegészítéseivel, Budapest, 1903)

Jegyzetek

Források 

 
 Borzsák István: Ábel Jenő. Budapest, 1981
 Ki kicsoda a magyar irodalomban? Tárogató Könyvek

További információk
  

Magyar klasszika-filológusok
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
MTA-tagok
Pestiek
1858-ban született személyek
1889-ben elhunyt személyek
Operatőr

Operatőrnek a filmgyártásban azt a személyt, rendszerint művészt, nevezik, aki a film képi felvételeit készíti, illetve irányítja. Az operatőri munka a fényképészetből nőtt ki, de a fényképezés és filmezés fejlődésével kitágult, és magába foglalja mindenféle kamera (például trükk) segítségével való felvétel készítését, így a televíziós felvételek készítését is.

Az operatőr a játékfilmben a használt kamerák számától és fajtájától függően nem egyedül készít felvételeket, hanem a segédoperatőrök, kameramanok, világosítók stb. közreműködésével dolgozik. Az eredeti képpel szinkronban lévő hangfelvétel készítése külön technológiát igényel.

A képek, beállítások, jelenetek megkomponálásán túl az operatőr dolga az adott filmhez illő nyersanyag megválasztása, a lefilmezendő dolgok, személyek megvilágításának irányítása, a kameramozgások beállítása, az exponált film előhívásának ellenőrzése stb. Angol nyelvterületen a fényképezés rendezőjének (director of photography) nevezik és a filmrendezővel egyenrangú művésznek tartják.

Híres operatőrök

Híres magyar operatőrök 

 Andor Tamás
 Badal János
 Bíró Miklós
 Bornyi Gyula
 Forgács Ottó
 Halász Mihály
 Hegyi Barnabás
 Grunwalsky Ferenc
 Hildebrand István
 Illés György
 Jancsó Nyika
 Jankura Péter
 Kálmán István
 Kapitány Iván
 Kardos Sándor
 Kovács László
 Kende János
 Klöpfler Tibor
 Koltai Lajos
 Körtési Béla
 László Ernő L. Ernest Laszlo
 Márk Iván
 Máthé Tibor
 Nagy András
 Novák Emil
 Pados Gyula
 Pohárnok Gergely
 Ragályi Elemér
 Rajkó Kinga Luca
 Rák József
 Réz Dániel
 Sas Tamás
 Sára Sándor
 ifj. Seregi László
 Singlár Ákos
 Somló Tamás
 Schuller Imre
 Szabó Árpád
 Szabó Gábor
 Szécsényi Ferenc
 Tóth János
 Vagyóczky Tibor
 Vancsa Lajos
 Vékás Péter
 Zentay László
 Zsigmond Vilmos 
 Zsombolyai János

További forrás: Ki-kicsoda 1990-ben Magyarországon

Híres külföldi operatőrök 

 Di Palma, Carlo
 Di Venanzo, Gianni
 Kaye, Tony
 Khondji, Darius
 Lubezki, Emmanuel
 Martelli, Otello
 Nykvist, Sven
 Ondříček, Miroslav
 Rotunno, Giuseppe
 Salminen, Timo
 Storaro, Vittorio
 Tattersall, David
 Tissze, Eduard
 Deakins, Roger
 Toll, John

Képzést indító felsőoktatási intézmények
Budapesti Kommunikációs és Üzleti Főiskola – Kommunikációs és Művészeti Kar
Színház- és Filmművészeti Egyetem

További információk 
 Operatőr.lap – linkgyűjtemény
 Magyar Operatőrök Társasága HSV
 Operatőrök 
 Operatőr definíciója az IMDB.com-on  
 Filmszakmai értelmezőszótár 
 Ernest Laszlo

 
Filmes munkakörök

ru:Кинооператор
Homoród (Brassó megye)

Homoród (románul Homorod, németül Hamruden vagy Homoroden, szászul Hamruden) község  Romániában, Erdélyben, Brassó megyében. Közigazgatásilag Mirkvásár és Székelyzsombor tartozik hozzá.

Fekvése 
Segesvártól 58 km-re délkeletre, Székelyudvarhelytől 34 km-re délre, a Nagy- és Kis-Homoród összefolyásánál fekszik.

Nevének eredete 
Neve a magyar homorú melléknév -d képzős származéka a melyet annak völgynek az alakjáról kapta, amelyben fekszik.

Története 
1488-ban Hamoroden néven említik először, azonban már valószínűleg jóval korábbi alapítású, erre utal az is, hogy lutheránus temploma stílusa alapján a 13. század második felében épülhetett. 1910-ben 1490 német, román, cigány és magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Nagy-Küküllő vármegye Kőhalmi járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 2502 lakosából 1151 román, 841 magyar, 394 cigány és 113 német volt.

Látnivalók 
 Erődített szász evangélikus temploma 13. századi eredetű, a 15. században erődítménnyé építették ki, ekkor épült tornya is. Négyszögű védőfalát három négyszögletű és egy ötszögletű torony erősíti. A külső védőfalnak csak egy L alakú szakasza maradt meg.
 Határában iszapvulkánok találhatóak

Galéria

Jegyzetek

További információk 
 Képek Homoródról a www.erdely-szep.hu honlapon
 Hereditatum - online műemlék adatbázis

Brassó megye települései
Nagy-Küküllő vármegye települései
Homoródalmás

Homoródalmás (románul Merești, korábban Poiana Mărului) falu Romániában, Hargita megyében, Homoródalmás község központja. Az egykori Udvarhelyszék második legnépesebb községe.

Fekvése 

Székelyudvarhelytől 23 km-re délkeletre, a Kis-Homoród völgyében fekszik.

Nevének eredete 
Neve alapján egykor vadalmában gazdag terület lehetett.

Története 
A falu hét kis községből: Almás, Benczőfalva, Czikefalva, Kakod, Varjas, Ipacs és Benes falvakból alakult ki valószínűleg már a 13. század elején. 1332-ben említik először. A faluban több nemesi család lakott az évszázadok során. Köztük néhányan: a lófő homoródalmási Rigó család, a homoródalmási Baczó család, a homoródalmási Gothárd család, a homoródalmási Barra család, a homoródalmási Szabó család, a homoródalmási Kovács család, a homoródalmási Mihály család, a homoródalmási Jakab család, a homoródalmási Donáth család, a homoródalmási Kadácsi család, a homoródalmási Sándor család, és a homoródalmási Orbán család található. 1762-ben a falu megtagadja a katonai szolgálatot, ezért megtorlásul az Atlhan lovasezred egy századát szállásolják be ide. A falu a 19. században híres bútorfestő központ volt. 1910-ben 2381 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott. 1992-ben 1527 lakosából 1 román kivételével mind magyarok voltak.

Látnivalók 
 A Vargyas-szurdoktól keletre a Kőmező területén román kori kápolna romjai láthatók, a kápolna valószínűleg a tatárjáráskor pusztult el, falait 1930-ban magasították, de az építés abbamaradt. Orbán Balázs az egykori Varjas falu templomát látta benne.
 Unitárius temploma 1786 és 1793 között épült késő barokk stílusban, 15. századi templomát 1693-ban bontották le a második templom építésekor, melyet 1789-ben bontottak le, a falutól délnyugatra állott.
 A régi templom dombján Orbán Balázs szerint a középkori Cike falu állott.
 Római katolikus temploma 1892-ben épült.
 1902-ben épített görögkatolikus templomát 1938-ban lebontották, hogy újat építsenek, de az építés 1940-ben abbamaradt.
 A falutól keletre fekszik a Vargyas-patak festői szurdokvölgye, ahol számos barlang is található. A legnagyobb, 1500 m hosszú barlang Orbán Balázs nevét viseli. A barlang az ősember lakóhelye, később a falu lakóinak erődített menedékhelye volt.
 A falutól nyugatra emelkedő Várhegyen földsáncok nyomai látszanak.

Borvízforrások és népi fürdők
 Homoródalmás borvízforrásai

Ismert emberek 
 Itt született 1654-ben Almási Gergely Mihály unitárius egyházi író, unitárius püspök.
 Itt született 1888-ban Zoltán Sándor unitárius lelkész, egyházi író.
 Itt született 1915-ben Péterfy Emília író, tanító, tankönyvíró.
 Itt született 1930-ban Szabó Gyula regényíró.

Hivatkozások 
 Fényképek az unitárius templomról

Jegyzetek  

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Homoródjánosfalva

Homoródjánosfalva (románul Ionești, németül Eissdorf, korábban Weissdorf): falu Romániában  Brassó megyében. 1968 óta Brassó megyéhez, Kaca községhez tartozik. A falu lakossága magyar, nagyrészt unitárius vallású. A lakosság nagy része földműveléssel, gazdálkodással foglalkozik

Fekvése 
Székelyudvarhelytől 27 km-re délre, Kőhalomtól 21 km-re észak-keletre, a 132B megyei út mentén, a Pokolsütő-pataknak a Nagy-Homoródba torkollásánál fekszik.

Nevének eredete 
Valószínűleg János nevű első birtokosáról kapta a nevét.

Története 
A Köves-hegyen már a rómaiak is bányásztak követ a Kr. u. III század legelején, ezt bizonyítja a homoródszentmártoni sóbányászok, kereskedők és iparosok számára itt készített fogadalmi oltár, melynek felirata Alexander Servus uralkodóról tesz említést. Ezenfelül több oszlop és sírkőtöredék került itt elő. A falut 1332-ben ’’Evanis’’ néven említik először. A hegytetőn 1813-ban kápolna nyomaira is bukkantak. A falun átfolyó Tó-pataka egykor a Székelyföld határát jelölte. 1910-ben 367, 1992-ben 187 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.

Látnivalók 
Unitárius temploma a 13. század második felében épülhetett, eredetileg Szent Péter tiszteletére volt szentelve. A templomot a 15. században gótikus, majd 1522-ben késő gótikus stílusban átépítették. A 15. században négy saroktornyos fallal is övezték. Tornyát 1821-ben építették.
Köves-hegy, a helyiek közt "Bánya-tető", az ókori rómaiak bányatelepként használták a hegyet mészkő termeléshez, innen származhat a helyiek e helynek szentelt elnevezése. A hegytetőn egy kis mélyedés található, feltehetőleg az ott felépített kápolna alapzataként vagy épp pincéjeként szolgált.

Képgaléria 
 Képek Homoródjánosfalváról a www.erdely-szep.hu

Jegyzetek 

Brassó megye települései
Udvarhely vármegye települései
Homoródremete

Homoródremete (románul Călugăreni) falu Romániában, Erdélyben,  Hargita megyében. Közigazgatásilag Homoródszentmártonhoz tartozik.

Fekvése
A falucska Székelyudvarhelytől 8 km-re keletre, a Nádas-(vagy Gyepes) patak völgyében fekszik.

Története
Orbán Balázs szerint a határában volt egykori Tivadarfalvából egyetlen ember maradt életben, aki a szomszédos völgyben remeteként élt, az ő utódai alapították a falut. A román név a magyar név tükörfordítása (călugăr = szerzetes). Lakói a 16. században unitáriusok lettek, de Ágotha János székelyudvarhelyi katolikus pap visszatérítette őket. Római katolikus temploma a 18. század végén épült. 1910-ben 286, 1992-ben 77 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.

Jegyzetek

Külső hivatkozások
 Homoródremete: a remény is kiveszőben – Erdély.ma, 2012. szeptember 19.  
 Képek – Panoramio.com

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Homoródszentlászló

Homoródszentlászló (románul Vasileni) falu Romániában, Hargita megyében. Közigazgatásilag Kányádhoz tartozik.

Fekvése
Székelyudvarhelytől 13 km-re délre fekszik, Kányádhoz tartozik, melytől
5 km-re északkeletre van.

Nevének eredete
Nevét a 14. század elején épített Szent László templomáról kapta.

Története
14. század elején épített Szent László templomához kolostor is tartozott. Ezt a 16. században újjáépítették, de 1815-ben egy vihar ledönttte. Romjai a Cintorom nevű területen álltak. 1616-ban újabb templomot emeltek, azonban ez földcsuszamlás áldozata lett. 1796 és 1802 között a Harangláb-hegyen épült templom, melyet 1913-ban bontottak le veszélyessége miatt, csak haranglába maradt meg. Mai református temploma 1929-ben épült. A falunak 1910-ben 207, 1992-ben 39 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.

A falu temploma és kortörténete
2010. július 14-én az Udvarhelyi Híradó című napilapban egy újságcikk látott napvilágot, ami arról számolt be, hogy a homoródszentlászlói templom felújításával foglalkozó alpinisták érdekes leletre bukkantak a torony tetején található templomgömb felnyitása során. A gömbben, egy üvegcsébe helyezve 11 oldalnyi, kézzel írott dokumentum feküdt, amely 1929. június 2-án keltezett és a homoródszentlászlói református templom építési történetét írja le. A dokumentum a Wikiforrásban olvasható.

Hivatkozások

Hargita megye települései
Szent László nevét viselő települések
Udvarhely vármegye települései
Homoródszentpál

Homoródszentpál (románul Sânpaul) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Homoródszentmártonhoz tartozik.

Fekvése 
Székelyudvarhelytől 15 km-re délkeletre a Nagy-Homoród völgyében fekszik, községközpontjától Homoródszentmártontól 5 km-re délre.

Nevének eredete 
Nevét Szent Pál tiszteletére szentelt középkori templomáról kapta.

Története 
A falu sóbányáit már a rómaiak is művelték, helyükön  sós tavak
maradtak. A falu északi részén az unitárius templomtól a Vár-patakáig
terjedő részen római polgári település és katonai tábor volt.
A római castrum és fürdő maradványira épült a 15. században gótikus temploma, melyet 1788-ban újítottak meg. A régi templomból csak tornya maradt meg, helyére épült a mai unitárius templom 1844-ben. 1983-ban a sóskút közelében halastavak létesültek. 1910-ben 740 magyar lakosa volt, 1992-ben 198 lakosából 196 magyar és 2 román volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.

Látnivalók 
 Unitárius temploma 1844-ben épült a régi templom helyére.
 Református temploma 1739-ben épült a 16. századi templom helyére, 1906-ban javították. 
 Az 1976–1979 között épült római katolikus kápolna a Brassói út elején áll.
 15. századi eredetű Kornis-udvarházát a 16. század végén göncz-ruszkai gróf Kornis Mihály és Farkas alakította át várkastéllyá. A 19. században pusztult el, helyére a TSZ gazdasági épületei kerültek, csak csekély maradványai láthatók a falu déli végén.
 A falu felső végén találhatók a 12. századi eredetű Béla bán várának maradványai, amely a középkori magyar határvédelmi rendszer része volt.
 A Nagy-Homoród szentpáli hídja közelében a régi sóbányák közelében sóskút található, ahonnan a lakosság régóta hordja a sósvizet. 
 Halastórendszere kedvelt a horgászok és turisták körében, a terület madárvédelmi védettséget élvez az itt található nagyszámú és változatos madárfajoknak köszönhetően.

Hivatkozások 

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Homoródszentpéter

Homoródszentpéter (románul Petreni) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Homoródszentmártonhoz tartozik.

Fekvése
Székelyudvarhelytől 22 km-re délkeletre a Nagy-Homoród völgyében, annak jobb partján fekszik, Homoródszentmártonhoz tartozik, melytől 8 km-re délre van.

Nevének eredete

Nevét Szent Péter tiszteletére szentelt középkori templomáról kapta.

Története
Területe ősidők óta lakott. Határában a Köves-bércen 38 bronzkori halomsír található. Unitárius temploma a 15–16. század fordulóján épült, 1835-ben bővítették, 1851-ben tornyát magasították meg. Kazettás mennyezete 18. századi. A templomot egykor kőkerítés övezte, mely a különálló tornyot fogta körül, ebből mára csak egy rövid szakasz maradt meg. 1910-ben 289 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott. 1992-ben 201 lakosa 2 román kivételével mind magyarok.

Látnivalók

Unitárius templom

Jézus köve (A falu határában, a csordajáró úttól délre, a domboldalon található kötömb, a tetején egy ember lábnyomára, egy bot nyomára és egy szamár patalenyomatára emlékeztető mélyedéssel.)

Híres emberek 

Itt született Szabó Árpád unitárius püspök 1935. április 15-én.

Jegyzetek

További információk
 Fényképek az unitárius templomról

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Hosszúaszó (Hargita megye)

Hosszúaszó elnéptelenedett falu Romániában Hargita megyében. Csíkszentlélekhez tartozik.

Fekvése
A Fitód-patak forrásvidékén, a Hosszúaszó és a Tófeje-patak összefolyásánál festői völgykatlanban meghúzódó település.

Története
A falu 1974-ben néptelenedett el a szocialista területrendezés 
következtében. Lakói Mindszentre, Szentlélekre költöztek, házaikat pedig csíkszeredaiak vásárolták fel és hétvégi házakká alakították.
Borvízforrásai, enyhe éghajlata a környék kedvelt pihenőhelyévé teszi
1910-ben 116 lakosa volt, de 1992-ben már csak 1 magyar lakta. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Felcsíki járásához tartozott.

Látnivalók
 A fitódi út mellett áll az 1990-ben közadakozásból újjáépített Xantus-kápolna, az 1694-es tatárok elleni harc hősének Xantus Keresztes alcsíki királybírónak sírja, egyben a csata emlékműve. Helyén gr. Lázár András 1494-ben építtetett egy Mária-kápolnát, melyet romos állapota miatt Csonka-kápolnának neveztek.
Xantus-kápolna
 A kápolnával szemben a Libidáré-dombon állnak az egykori Xantus-kastély csekély romjai.

Borvízforrások 

Erzsébet-forrás

Hivatkozások
 Leírás+kép

Jegyzetek 

Hargita megye települései
Höltövény

Höltövény (románul Hălchiu, németül Heldsdorf vagy Hültzdorf, szászul Hölzdorf) falu Romániában Brassó megyében. Községközpont, Barcaújfalu tartozik hozzá.

Fekvése 
Brassótól 15 km-re északra fekszik.

Története 
Először 1377-ben Heltwen néven említik, a 15. században mezőváros. Ősi szász település. Erődtemplomát a 14. században építették, egyike volt a legkeményebb ilyen erődeinknek: sánc veszi körül és várfal, mely tornyokkal van erősítve. 1599-ben hat heves rohamot állt ki. 1910-ben 2817 lakosából 2068 német, 518 román és 220 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Brassó vármegye Felvidéki járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 5683 lakosából 3904 román, 1311 magyar, 282 német és 185 cigány volt.

2002-ben az addig hozzá tartozó Krizba és Kutastelep falvak egy önálló községgé alakultak.

Látnivalók 
 14. századi erődített temploma 1452-ben épült, a Barcaság egyik legerősebb erődítménye volt. Szárnyasoltára 1527-ben készült, a legszebb a Barcaságban.
 Várának romjai Krizba község területén 1002 méter magas hegyen láthatók.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Részletes történet német nyelven

Brassó megye települései
Brassó vármegye települései
Höltövény község
Ikafalva

Ikafalva (románul Icafalău) falu Romániában Kovászna megyében. Közigazgatásilag Csernátonhoz tartozik.

Nevének eredete 
A szó valószínűleg a török-mongol nyelvből származik (talán Kun): ika = nagy. Tehát szó szerint azt jelenti: "nagy falu".

Fekvése 

Kézdivásárhelytől 8 km-re nyugatra a Bodoki-hegység keleti oldalán a Sajgó-patak mellett fekszik.

Története 
A települést 1334-ben Ika néven említik először.  Az Ika és a Csernáton patak találkozásánál keskeny fennsíkon állnak Ika várának romjai, keleti tornya kb. 10 m magasságban áll. Építéséről és pusztulásáról nincsenek adatok. Régi temploma a Paphegyen áll, 13. századi eredetű. 
Egykor fal vette körül, ma elhagyottan omladozik. 1875 körül bontották le, amikor az új református templomot építették. A Lukács Péter-ház 18. századi. 1910-ben 630, 1992-ben 306 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Kézdi járásához tartozott.

Híres emberek 
 Itt született 1751-ben Andrád Sámuel író, anekdotagyűjtő.

Hivatkozások 

Kovászna megye települései
Háromszék vármegye települései
Ikland

Ikland (románul Icland) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Nagyernye községhez tartozik.

Fekvése
Marosvásárhelytől 12 km-re északkeletre a Káli-patak völgyében fekszik.

Nevének eredete
A hagyomány szerint egy bátor székely asszonyról, Ikláról és a település lelkészéről, Kapanámról nevezték el Kappan-Iklandnak.

Története
A hagyomány szerint a falu egykor nem a jelenlegi helyén, hanem a Domb nevű helyen állt, ahol régi cserepek kerültek elő. A barátok kertben egykor kolostor állhatott Kappan pap vezetésével. A falunak 1643-ban már iskolája is volt. 1910-ben 377 lakosa volt, melyből 368 magyar. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye járásához tartozott. 1992-ben 318 lakosából 230 magyar, 58 cigány és 30 román volt.

Látnivalók
 Unitárius temploma a 19. század középén épült, a falu középén áll.
 Vele szemben áll az 1898 és 1904 között épült református templom.

Híres emberek
 Itt született György László író.

Hivatkozások

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Illyéd

Illyéd (1899-ig Illadia, románul Ilidia) falu Romániában Krassó-Szörény megyében. Közigazgatásilag Csiklófaluhoz tartozik.

Fekvése 
Oravicabányától 8 km-re délre fekszik.

Története 
1223-ban, Elyad néven említi először oklevél.

Illyéd királyi uradalom központja volt, melyet II. András király Margit nevű húgának, II. Iszaakiosz bizánci császár özvegyének adott haszonélvezetre. 1223-ban ezt a pápa is megerősítette. 1248-ban Lőrinc erdélyi vajda adott itt ki oklevelet.

1312–1316-ban ispánság volt, melyhez hozzátartozott Mátételke, Pátrig és Oroszi (Rusztolc) is. 1334-ben egyházának papjai a pápai tizedjegyzék szerint 17 báni pápai tizedet fizettek. 1363-ban az illyédi vár várnagyai ide telepítették a kövesd(patak)i jobbágyokat is.

A településnek 1910-ben 2046, túlnyomórészt román lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Krassó-Szörény vármegye Jámi járásához tartozott.

Illyéd vár 
A közelében levő magaslaton levő várát a tatárjárás után építtette a Kán nembeli Lőrinc erdélyi vajda. 1308-ban a királyra szállt. Várnagyai:
 Henc fia János, 1323 után budai rektor
 Kartal nembeli Kartali Tamás 1319-ben
 Bor-Kalán nembeli Szeri Pósa 1325–1326

1429 és 1435 között a Német Lovagrendé volt. 1512-ben Báthory István nádor legyőzött itt egy török sereget. 1551-ben elfoglalta a török, sérüléseiből nem állították helyre. Azóta rom.

Nevezetességek 
 13–14. századi sziklafestmény a falutól keletre 2,5 kilométerre. A romániai műemlékek jegyzékében CS-I-m-B-10841 sorszámon szerepel.
 13–14. századi erődtemplom és 11–14. századi temetkezési hely (CS-I-s-A-10842).
 „Sălişte” régészeti lelőhely a falu nyugati bejáratánál, 8–9. és 13–14. századi települések maradványaival (CS-I-s-B-10843).
 „Dealul Obliţa” régészeti lelőhely 13–15. századi körtemplommal és temetkezési hellyel (CS-I-s-A-10844).
 „Moara Gherghinii” régészeti lelőhely a felutól délnyugatra 1 kilométerre: 11–12. századi település és temetkezési hely, 8–9. századi település, 3–4. századi település, kőrézkori település, Hallstatti kultúrához tartozó település (CS-I-s-B-10845)
 8. századi népvándorlás korabeli település a Măscăşeni patak partján (CS-I-s-B-10846).
 1797-ben épült, a Szentlélek Alászállásának szentelt templom (CS-II-m-B-11123).

Hivatkozások

Források 
 
 

Krassó-Szörény megye települései
Krassó-Szörény vármegye települései
Illyefalva

Illyefalva (románul Ilieni, németül Ilgendorf) falu Romániában Kovászna megyében. Községközpont, Aldoboly és Sepsiszentkirály tartozik hozzá.

Fekvése 
Sepsiszentgyörgytől 8 km-re délre az Illyefalvi-patak völgyében az Olt jobb oldali teraszán fekszik.

Nevének eredete 
Nevét a település fölött emelkedő magaslaton álló református templomának középkori védőszentjéről, Illés prófétáról kapta. Így bukkan föl először 1322-ben a pápai tizedjegyzékben Villa Helye néven, amikor Pál nevű plébánosa 5 régi báni garast fizetett. 1333-ban villa Elye, egy évvel később pedig villa Hellye néven szerepelt ugyanott. Az 1567. évi regesztrumban jelent meg ma is haszná1t megnevezése Illyefalva alakban. Akkor Szentgyörgy mellett Sepsiszék második legnagyobb települése volt. 1578-ban elnyerte a mezővárosi rangot és - egészen 1876-ig, amikor újra község lett - egy bíróból és 12 esküdtből álló magisztrátus vezette.

Története 
Területe ősidők óta lakott. Határában a Kerekvas nevű helyen bronzkori telep volt. A falut 1332-ben ’’villa Helye’’ néven említik először. Lakói a sorozatos támadások ellen templomukat várszerűen erősítették meg. 1612-ben a szászok sikerrel ostromolták, ezután egy külső védőfalat is kapott. 1658-ban a törökök megostromolták és csellel bevették, védőit levágták vagy rabságba hurcolták. 1735-ben a falut helyreállították, 1738-ban földrengés rongálta meg, ezért 1782 és 1785 között teljesen átépítették. 1802-ben, 1940-ben és 1977-ben ismét földrengés érte. Harangtornyát 1812 és 1818 között újjá kellett építeni. 1940-ben a délkeleti, 1977-ben a délnyugati saroktorony omlott le, falai súlyosan megrongálódtak, csak kevés maradt meg belőlük. A település 1578 és 1870 között mezőváros, 1870 és 1876 között törvényhatósági jogú város volt. 1910-ben 1354 magyar lakosa volt, 1992-ben 996 lakosából 978 magyar, 17 román, 1 német volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott.

Látnivalók 

 Az Illyefalvi patak völgyében, az Olt jobb oldali teraszán áll református vártemploma, mely 15. századi, de a 18. században átépítették, védőfalai 16. századiak.
 Római katolikus temploma az 1701-ben átadott pálos fakápolna helyén épült, 1754-ben. 1802-ben ezt is megrongálta a földrengés, ezért 1824 és 1827 között újjá kellett építeni, 1867-ben pedig teljesen új templomot kellett emelni.
 Az írások a Szármány-tetőn egy várat említenek, ahol trapéz alakú sáncrendszer nyomai láthatók. Illyefalvi Judit vára, 1799-ben megjelent regényes krónika is említi.
 A 18. századi Bornemissza-kúria ma iskola.
 Az 1811-ben épített Séra-kúriában 1997-ben Mikszáth emlékszoba nyílt
 Bakó ház, 1794-ben épült, rokokó oromfalas.
 A faluban Mikszáth és Jókai szobor is van, mindketten a település országgyűlési képviselői voltak.
 Szabó Dezső szobor is található a faluban, az író bátyja, Szabó Jenő itt volt református lelkész.

Testvértelepülések 
 Nagyszénás

Ismert emberek 

Itt született 1811-ben Illyefalvi Gál Dániel, az 1848–49-es forradalom és szabadságharc egyik hős katonája, földi maradványait itt helyezték örök nyugalomra 1861-ben.

Hivatkozások 

Háromszék települései
Kovászna megye települései
Imecsfalva

Imecsfalva (románul Imeni) falu Romániában Kovászna megyében. Közigazgatásilag Szentkatolnához tartozik.

Fekvése
Kézdivásárhelytől 6,5 km-re délre, a Gelence-patak hordalékkúpján fekszik.

Nevének eredete 
Nevét Benkő József szerint arról a székely telepesről kapta, aki elsőként telepedett a falu területére.

Története
A település neve először 1561-ben említették oklevelekben, ekkor Imeczfalva alakban szerepelt. 1567-ben Imechfalwa, Imechffalwa, 1733-ban Imetsfalva, 1750-ben Imecsfalu, 1854-ben Imecsfalva formában említették.

Régi temploma 1583 előtt épült, nyoma nem maradt. A mai római katolikus temploma 1805 és 1808 között épült a Kisboldogasszony tiszteletére. A 18. századi volt Cserey udvarházban alapította meg Cserey Jánosné Zathureczky Emília 1876-ban a sepsiszentgyörgyi Székely Nemzeti Múzeumot, melynek alapja az itt elhelyezett Cserey-gyűjtemény volt. Az alapító emléktábláját 1997-ben avatták fel. 1910-ben 422 lakosából 420 magyar és 2 román volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Kézdi járásához tartozott. 1992-ben 287 lakosából 282 magyar volt.

Híres emberek
 Itt született Mágori Varga Béla (1897–1998) festőművész.
 Itt született Kicsid Gábor 1948-ban, élsportoló, többszörös világbajnok, olimpiai érmes, világválogatott kézilabdázó.

Hivatkozások

Kovászna megye települései
Háromszék vármegye települései
Ipp

Ipp () falu Romániában, Szilágy megyében.

Fekvése
Szilágysomlyótól 16 km-re nyugatra fekszik.

Történelem 
1208-ban Ypu néven említi először oklevél.

1373-ban az akkor Kraszna vármegyéhez tartozó Ip birtokába Albesi Mártont iktatták be. 1438-ban Borzás János fia György és a Jakcsiak birtokot cserélnek Ipen. 1466-ban Ippi Lászlót és fiát Jánost iktatták be Ipp birtokába, a település egészen 1598-ig az Ippi család tagjainak birtoka volt. 1598-ban Báthori Zsigmond az utód nélkül elhalt ifjú Ippi László itteni birtokát a rokon Ippi Bideskúti családnak ajándékozta. 1703-ban Somlyai Décsei István valamint neje Szintai Éva és Ippi Bideskúti Zsigmond birtoka volt.

A trianoni békeszerződésig Szilágy vármegye Szilágysomlyói járásához tartozott.

A második bécsi döntést követően, 1940. szeptember 7-én a bevonuló 11. hajdúezred 1. zászlóalja hosszabb pihenőt tartott a településen, amikor az egyik lőszerkocsin egy rekesz korábban zsákmányolt és a zötykölődéstől élesedett kézigránát felrobbant, halálosan megsebesítve két embert. A szeptember 13-án a budapesti gyalogezred 32. karhatalmi századával kiszálló Bedő Zsolt főhadnagy már azt az információt kapta, hogy almáskosárba rejtett pokolgép végzett három honvéddel. Bedő különítménye a magyar többségű községben 18 „vasgárdagyanús” embert talált, akik közül 16-ot lelőttek. Az iskolában elszállásolt katonákra éjjel valaki rálőtt, amire válaszul a honvédek – hivatalosan „a támadók üldözése közben” – 157 román férfit, nőt és gyereket öltek meg. Annak ellenére, hogy a 2014 lakosú településen mindössze 392-en voltak román anyanyelvűek, magyar és szlovák áldozat nem volt. Az esetet magyar források alapján feltáró Illésfalvi Péter hadtörténész a magyar honvédek üldözésre vonatkozó állításait „szégyenletes hazugságnak” minősítette. A karhatalmi század szeptember 15-én hagyta el a falut, és Márkaszéken folytatta tevékenységét.

Az áldozatok emlékére 1996-ban emlékművet állítottak fel a faluban.

Népesség 
1765-ben a településnek 103 görögkatolikus lakosa volt.

1847-ben 920 lakosa volt, melyből 51 római katolikus, 342 görögkatolikus, 326 református, 11 izraelita.

1890-ben 1099 lakosából 740 magyar, 5 német, 8 tót, 345 román, 1 egyéb nyelvű, ebből 55 római katolikus, 349 görögkatolikus, 670 református, 25 izraelita. A házak száma ekkor 208 volt.

1910-ben 1526, többségben magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel.

1930-ban 2014 magyar, szlovák és román lakosa közül 392 volt román anyanyelvű.

Nevezetességek
 Református templom - 1720-ban renoválták, 1793-ban bővítették, 1825-ben a fatorony helyett kőből építettek tornyot.
 Görögkatolikus templom.

Népviselet, népszokások
Ipp férfi lakosai fekete posztóból készült nadrágot, mellényt, ujjast és barna gubát viseltek.
A nők ruházatához tartozott a vizitke, huszárka és a fehér guba. Nyári öltözékük a fersing volt.

Híres szülöttei 
 Kisfalussy Bálint (1939–2015) színész, zeneszerző, dalszerző, slágerénekes

Lásd még 
Ippi mészárlás

Jegyzetek

Források
 
 Ablonczy (2011): 

Szilágy megye települései
Szilágy vármegye települései
Iszló

Iszló () falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Székelyhodos községhez tartozik.

Fekvése
Marosvásárhelytől 19 km-re északkeletre az Iszló-patak völgyében fekszik.

Története
A hagyomány szerint nevét egy idetelepült Iszla nevű ősről kapta. A Haramcsa nevű szőlőben állítólag egykor templom állt. 1910-ben 449, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott. 1992-ben 375 lakosából 283 magyar, 84 cigány és 8 román volt.

Látnivalók
 Unitárius temploma a 18. század elején épült. 
 Római katolikus temploma 1912-ben épült. 
 Ortodox temploma is van.

Birtokosai
Iszlay, Birtók, Mátyási, Bósó családok.

Hivatkozások

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Jedd

Jedd (románul Livezeni, korábban Iedu) község Romániában Maros megyében.

Fekvése 
A falu Marosvásárhelytől keletre fekszik, a 46°33' északi szélességen és a 24°38' keleti hosszúságon. A református templom 358 m tengerszint fölötti magasságban van. 2005-ben Koronka és Székelybós népszavazással kivált Jedd községből. A község a Marosvásárhely Metropoliszövezethez tartozik.

Története 
Első ízben 1505-ben Yedd néven említik, egy kolozsmonostori záloglevélben. 1567-ben Yeth, 1580-ban Jed és 1613-ban Jedd írásmóddal. A falu nevének eredete Orbán Balázs nem bizonyított föltevése szerint egy Jett nevű család lehetett. 

Okmány, melyben a falu nevét említik: A kolozsmonostori konvent előtt 1505 február 17-én kötött záloglevél. Egy 1567-es adóösszeírás, melyben a falu 10 kapuval szerepel. Egy 1602-ben készült összeírás fölsorolja Kántor István, Mocsári István, Bósi Lukács, Jeddi Péter, Kántor György, Máté Imre és Jeddi Benedek szabad székelyeket, valamint Lakó Márton jobbágyot.1612-ben Enyedi Lukács szentbenedeki pap és Georgiai Miklós szentiványi pap az Orbán Lőrinc által adományosott bekerített és kapuval ellátott kertet, amelyre aztán az első paplak épül. Az 1614-es marosszéki összeírásban Jedden 38 család élt: 6 lófő, 3 puskás gyalogos, 4 szabadszékely, 11 zsellér, 5 lekötött jobbágy 3 confiscati és 6 vármegyei zsellér.Az 1615-ben kelt vizitációs jegyzőkönyv tartalmazza a prédikátor és a mester jövedelmét.1666-ban a hívek harangot csináltatnak.1677-ben egy második 15 vékás harangot.1722-es marosszéki adóösszeírásban szerepel: 3 armalista, 14 lófő, 3 közszékely, 7 jobbágy, 5 zsellér, 1 kóborló (vagus).

Iskoláját először 1615-ben említik. 1777-ben 97 család, 1813-ban 107 család lakja. 1910-ben 705 lakosa volt, melyből 632 magyar, 29 román, 44 cigány. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi felső járásához tartozott. 1992-ben 1090 lakosából 802 magyar, 233 cigány és 54 román volt.

Látnivalók 

 Református temploma 1816-ban épült a régi kőlábakon állt gótikus templom anyagának felhasználásával.
 A Cserei-Turmann-Mikó udvarház a 19. század elején épült. 1944-ben felrobbantották, helyére istállók épültek.
 A falu délnyugati határában földcsuszamlás által létrehozott halmok találhatók, melyek között 1662-ben Ali pasa is táborozott.

Ismert emberek 

Itt született 1897. június 22-én Mikó László gazdasági szakíró.
Itt született 1920. augusztus 6-án Máthé Ákos idegsebész, orvosi szakíró.

Jegyzetek

További információk 
 Horváth Szabolcs: Marosjedd monográfiája
 Székely oklevéltár
 Orbán Balázs: A Székelyföld leírása
 Benkő Károly: Marosszék ismertetése
 18–19 századi levéltári anyagok
A Jeddi kincses túra

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Jobbágytelke

Nem összetévesztendő a hasonló nevű Jobbágyfalva faluval.

Jobbágytelke (románul Sâmbriaș) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Székelyhodos községhez tartozik.

Fekvése
Marosvásárhelytől 24 km-re északkeletre fekszik. Községközpontjától Székelyhodostól 3 km-re a Tar-bükk alatt fekszik a Hódos-patak völgyében.

Története
Jobbágytelke hagyomány szerinti eredeti lakói görgényi várjobbágyok voltak. A falut 1567-ben Jobagijtelke néven említik.

Későbbi névváltozatzai:  1580-ban Jobbagithelke, 1590-ben Jobagytelke, 1602-ben Jobbagytelke, 1808-ban és 1913-ban Jobbágytelke.

1719-ben a lakosság több mint fele pusztult el pestisben. 1910-ben 1091 magyar katolikus lakta. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott. 1992-ben 861 lakosából 844 magyar, 13 cigány és 4 román volt.

1959. január 4-én 90 taggal alakult meg a Jobbágytelki Népi Együttes. Vezetője Balla Antal, kórusvezető Nagy Ferenc lett.

Látnivalók
 Római katolikus temploma 1781 és 1786 között épült, ezt 1982-ben az új templom építésekor lebontották.
 Híres népi együttese van
 Balla Antal Jobbágytelki Tájház
 Jobbágytelki Falumúzeum http://www.falumuzeum.eu)

Jegyzetek

Források
 
 Jobbágytelke a YouTube-on

Kapcsolódó lapok 
Bartók Béla Jobbágytelkén gyűjtötte többek között a következő népdalokat:
 A malomnak nincsen köve
 Erdő, erdő, erdő
 Már minálunk, babám

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Kászonfeltíz

Kászonfeltíz (románul Plăieșii de Sus) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Kászonaltízhez tartozik.

Fekvése
A Kászon forrásvidékén fekvő, központjával Kászonaltízzel összenőtt 
település.

Története
A régi Nagykászon felső tízesét képezte, a legészakibb kászoni falu.
Szent Katalin kápolnája 14. századi volt, helyén a hagyomány szerint pogány áldozati hely volt. Ma csak falmaradványai látszanak.
Két borvíztelepe volt a fehérkői és a répáti. A fehérkői Szent István
forrás borvizét 1893 és 1944 között palackozták. Szejke nevű vize is gyógyhatású volt. 1910-ben 1247 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Kászonalcsíki járásához tartozott. 1992-ben 822 lakosából 599 magyar, 156 cigány és 67 román volt.

Borvízforrások 

Büdösszéki szejke (Kászonfeltíz)
Fehérkői borvízforrás (Kászonfeltíz)

Hivatkozások

Hargita megye települései
Csíkszék települései
Kászonimpér

Kászonimpér (románul Imper) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Kászonaltízhez tartozik.

Fekvése
Csíkszeredától 44 km-re délkeletre a Kászon-pataka melletti teraszon fekszik.

Története
1332-ben említik először. 1910-ben 1143 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Kászonalcsíki járásához tartozott. 1992-ben 461 lakosából 348 magyar, 104 román és 9 cigány volt.

Látnivalók

 Kőkápolnáját a Bornemissza család építtette.
 Itt áll Balázsy (Balássy) Simon József csíkszéki királybíró 1833-ban épített késő barokk kúriája, benne gyermekotthon működik.
 A répáti borvízpalackozó 1888 és 1956 között üzemelt.

Borvízforrása 
Répáti borvíz (Kászonimpér)

Híres emberek 

 Itt született Balázs András (1869-1956) pápai prelátus.

Jegyzetek

Kapcsolódó lapok 
 Elmegyek, elmegyek

Hargita megye települései
Csíkszék települései
Kászonjakabfalva

Kászonjakabfalva (románul Iacobeni) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Kászonaltízhez tartozik.

Fekvése
A Kászoni-medencében a községközpont Kászonaltíztől 4 km-re délre fekszik.

Nevének eredete
Nevét a birtokos Jakab családról kapta.

Története
1567-ben említik. Az 1862-es tűzvészben a falu kétharmada leégett. 1910-ben 1758 zömmel magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Kászonalcsíki járásához tartozott. 1992-ben 405 lakosából 335 magyar, 66 román és 4 cigány volt.

Látnivalók
 A Szentlélek tiszteletére szentelt barokk temploma 1783-ban épült, ekkor vált külön Nagykászon egyházközségétől. 1808 és 1818 között nyerte el mai formáját. 1906-ban a torony felső részét újjáépítették.
 Két borvizes gyógyfürdője van: a jakabfalvi és a veresszéki, melyek palackozóüzemet is működtettek. Salutaris és Kászon Gyöngye borvizeit 1890 és 1990 között palackozták.

Borvízforrások és gyógyfürdők 
Salutaris-forrás (Kászonjakabfalva)
Veresszéki-forrás (Kászonjakabfalva)
Kászonfürdő (Kászonjakabfalva)

Hivatkozások

Kaszonjakabfalva
Csíkszék települései
Kászonújfalu

Kászonújfalu (románul Cașinu Nou) falu Romániában, Hargita megyében. Közigazgatásilag Kászonaltízhez tartozik.

Fekvése
Csíkszeredától 34 km-re délkeletre, a Veszes patak két partján fekszik. Kászonaltízhez tartozik, melytől 6 km-re délnyugatra van.

Nevének eredete
Neve arra utal, hogy a szomszédos Nagykászonnál újabb település volt.

Története
1477-ben említik először. 1701-ben lett önálló egyházközség, a régi fatemplom helyén ekkor kőkápolna épült, melyhez 1768-ban kőtorony is készült. 1719-ben a falut pestis pusztította. 1849. augusztus 1-jén itt szenved vereséget a magyar sereg a császáriaktól. Itt kísérelte meg Tuzson János őrnagy feltartóztatni az orosz-osztrák sereget.

1910-ben 1758 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Kászonalcsíki járásához tartozott. 1992-ben 886 lakosából 848 magyar, 30 cigány és 8 román volt.

Látnivalók
 A mai római katolikus templom 1792 és 1796 között a korábbi torony mellé épült, 1826-ban megújították, mivel földrengés rongálta meg, ekkor kerítéssel is körülvették. 1940-ben és 1977-ben újra földrengés rongálta meg.
Sóskútfürdő (Kászonújfalu)

Híres emberek
 Itt született 1907-ben Debreczi Sándor irodalomtörténész, egyetemi tanár.
 Itt született 1927-ben Róka Antal atléta, olimpiai bronzérmes távgyalogló.

Jegyzetek

Hargita megye települései
Csíkszék települései
Kebele (Románia)

Kebele (románul Sânișor, németül Sankt Agnes) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Jedd községhez tartozik.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 10 km-re keletre a Hosszú-patak mentén, hegyek között (kebelében) fekszik.

Nevének eredete
Neve a magyar kebel főnévből való hajlat, mélyedés értelemben.

Története
1567-ben már mai nevén szerepel. A falu eredetileg a Sóskút völgyében feküdt. A hagyomány Traianus útjának maradványairól, Tündér Ilona kastélyáról szól a kebelei tetőn. 1910-ben 215 lakosából 119 magyar és 96 román volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi felső járásához tartozott. 1992-ben 196 lakosából 175 magyar és 21 román.

Látnivalók
 Református imaháza 1974-ben épült, de a falunak régebben is volt temploma, melyről egy 1642-ből való kazettás mennyezet töredék tanúskodik.

Hivatkozások

Maros megye települései
Marosszék települései
Kebeleszentivány

Kebeleszentivány (románul Ivănești, németül Sankt Johann) falu Romániában, Maros megyében. Közigazgatásilag Jedd községhez tartozik.

Fekvése
A falu a Hosszú-patak (régen Kebele) mentén fekszik Marosvásárhelytől 8 km-re keletre.

Története
1332-ben Sancto Johanne néven említik először. 1661-ben Ali pasa serege pusztította el, ekkor dőlt romba temploma is, az oda menekült lakosságot lemészárolták. Később földesurai románokkal telepítették be. 1910-ben 227 főnyi lakosságából 176 román, 31 cigány, 17 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi felső járásához tartozott. 1992-ben 296 lakosából 210 fő román, 45 magyar és 41 cigány volt.

Látnivalók
 Református temploma 1796-ban, görögkatolikus (ma ortodox) temploma 1930-ban épült.

Jegyzetek

Marosszék települései
Maros megye települései
Kecset

Kecset (románul Păltiniș, németül Heiligengeist) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Farkaslakához tartozik.

Fekvése
A falu Székelyudvarhelytől 16 km-re északnyugatra a Gada-patak középső és felső szakasza mentén települt.

Története
Az 1950-es évekig Kecsetkisfalud része volt. 1910-ben Kecsetkisfaludnak 749 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Udvarhelyi járásához tartozott. 1992-ben 430 magyar lakosa volt.

Református temploma 1838 és 1842 között épült a régi 17. századi, az pedig a középkori templom helyére. Fa haranglába felirata szerint 1795-ben épült.

Látnivalók 
 A falu jellegzetes népviseletéről, táncegyütteséről híres 
 Természeti látványosság Rézpataka, amely vörös színű homokjáról kapta nevét.

Hivatkozások

Hargita megye települései
Kecsetkisfalud

Kecsetkisfalud (románul Satu Mic) falu Romániában Hargita megyében.
Közigazgatásilag Farkaslakához tartozik.

Fekvése
Székelyudvarhelytől 14 km-re északnyugatra, Kecsettől délre 1 km-re a Gada-patak alsó folyása mellett fekszik.

Története
1567-ben már Kisfalud néven szerepel. Korábbi temploma a hagyomány szerint a régi temető Kápolna nevű helyén állt. Az 1870-es évektől Kecsettel egy igazgatási egységet alkotott. Református temploma 1697 körül, más vélemény szerint 1620-ban épült, 1815-ben javították. Kazettás mennyezete nagyrészt eredeti. Fa haranglába 1827-ben épült. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Udvarhelyi járásához tartozott. 1992-ben 92 magyar lakosa volt.

1934–1936 közt ének- és táncegyüttese volt Kecseti Kaláka néven.

Hivatkozások

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései