alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Hrvatska nogometna liga - sezona 1996./97.



Zanimljivosti 
 Najbolji je strijelac lige bio po 2. put zaredom, Igor Cvitanović, postigavši 20 pogodaka.
 Najboljim je igračem opet proglašen Igor Cvitanović.

Nastup klubova u Evropi 
 Kup pobjednika kupova, pretkolo: Varteks -  US Luxemburg 2:1, 3:0; 1. kolo:  Lokomotiv Moskva - Varteks 1:0, 1:2
 Kup UEFA, 1. pretkolo: Croatia Zagreb -  FK Tirana 4:0, 6:2; 2. pretkolo: Croatia Zagreb -  Spartak Moskva 3:1, 0:2
 Kup UEFA, 1. pretkolo:  Zimbru Kišinjev - Hajduk Split 0:4, 1:2; 2. pretkolo: Hajduk Split -  Torpedo Moskva 1:0, 0:2
 Intertoto kup, skupina 6: Segesta Sisak -  Örgryte IS 1:1;  Hapoel Tel Aviv - Segesta Sisak 1:3; Segesta Sisak -  Rennes 2:1;  FC Lucerne - Segesta Sisak 0:1; 1/2 finale: Segesta Sisak -  Örebro SK 4:0, 1:4; Segesta Sisak -  Silkeborg IF 1:2, 1:0
 

1996./97.
Hrvatska nogometna liga - sezona 1997./98.



Prvi dio natjecanja 

{|
|width=33| 
9. kolo, 5. listopad
 Rijeka - Šibenik 3:1
 Zadarkomerc - Samobor 4:1
 Hr. Drag. - Croatia 2:1
 Sl. Belupo - Hajduk 0:3
 Zagreb - Osijek 1:0
 Mladost 127 - Varteks 2:0
|width=33| 
10. kolo, 19. listopad
 Šibenik - Varteks 1:1
 Osijek - Mladost 127 1:0
 Hajduk - Zagreb 2:1
 Croatia - Sl. Belupo 4:1
 Samobor - Hr. Drag. 1:3
 Rijeka - Zadarkomerc 1:1
|width=33| 
11. kolo, 26. listopad
 Zadarkomerc - Šibenik 1:0
 Hrv. Drag. - Rijeka 3:0
 Sl. Belupo - Samobor 1:0
 Zagreb - Croatia 0:4
 Mladost 127 - Hajduk 0:0
 Varteks - Osijek 0:1
|width=33''| 12. kolo, 2. studeni Šibenik - Osijek 4:3
 Varteks - Hajduk 2:1
 Mladost 127 - Croatia 0:1
 Zagreb - Samobor 1:0
 Sl. Belupo - Rijeka 0:0
 Hrv. Drag. - Zadarkomerc 0:0
|}

 Drugi dio natjecanja 
 Liga za prvaka 

 Liga za ostanak 

 Zanimljivosti 
 Najbolji strijelac lige bio je igrač Zagreba Mate Baturina, sa 19 postignutih pogodaka.
 Najboljim je igračem proglašen Mario Bazina iz Hrvatskog Dragovoljca.

 Nastup klubova u Europi 
 Liga prvaka, 1. pretkolo:  Partizan Beograd - Croatia Zagreb 1:0, 0:5; 2. pretkolo:  Newcastle - Croatia Zagreb 2:1 2:2 (produžeci)
 Kup pobjednika kupova, pretkolo:  Sloga - Zagreb 1:2, 0:2; 1. kolo: Zagreb -  Tromso 3:2, 2:4 (produžeci)
 Kup UEFA, 1. pretkolo:  Grevenmacher - Hajduk Split 1:4, 0:2; 2. pretkolo: Hajduk Split -  Malmö 3:0, 2:0; 1. kolo:  Schalke 04 - Hajduk Split 2:0, 3:2
 Kup UEFA, 1. kolo: Croatia Zagreb -  Grasshoper 4:0, 5:0; 2. kolo:  MTK Budimpešta - Croatia Zagreb 1:0 0:2; 3. kolo: Croatia Zagreb -  Atletico Madrid''' 1:1, 0:1
 Intertoto kup, skupina 2: Hrvatski Dragovoljac -  SC Bastia 0:1;  Silkeborg IF - Hrvatski Dragovoljac 5:0, Hrvatski Dragovoljac -  Ebbw Vale 4:0  GAK - Hrvatski Dragovoljac 1:3

1997./98.
Hrvatska nogometna liga - sezona 1998./99.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 Ova sezona se smatra neregularnom zbog sudačkog naštimavanja utakmica 
Najbolji je strijelac lige bio Joško Popović, igrač Šibenika, sa 21 postignutim pogotkom.
 Najboljim je igračem proglašen Miljenko Mumlek iz Varteksa.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  Celtic - Croatia Zagreb 1:0, 0:3; skupina A: Croatia Zagreb -  Ajax 0:0, 1:0;  Olympiakos - Croatia Zagreb 2:0, 1:1;  Porto - Croatia Zagreb 3:0, 1:3
 Kup pobjednika kupova, 1. kolo:  NK Rudar - Varteks 0:1, 0:1; 2. kolo:  SC Heerenveen - Varteks 2:1, 2:4 (produžeci); 1/4 finale: Varteks -  Mallorca 0:0, 1:3
 Kup UEFA, 2. pretkolo: Osijek -  Anderlecht 3:1, 0:2
 Kup UEFA, 2. pretkolo: Hajduk Split -  Malmö 1:1, 2:1; 1. kolo:  Fiorentina - Hajduk Split 2:1, 0:0
 Intertoto kup, 1. kolo: Hrvatski Dragovoljac -  Lyngby Boldklub 1:4, 1:0

1998./99.
Hrvatska nogometna liga - sezona 1999./00.



Zanimljivosti 
 NK Croatia je za vrijeme zimske stanke promijenila/vratila ime Dinamo, te od tad nastupa pod njim.
 Najbolji je strijelac lige bio Tomislav Šokota iz Croatije/Dinama, sa 21 pogotkom. 
 Najboljim igračem proglašen je Ivan Bošnjak iz vinkovačke Cibalije.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo: Croatia Zagreb -  MTK Budimpešta 0:0, 2:0; skupina D:  Manchester United - Croatia Zagreb 0:0, 2:1; Croatia Zagreb -  Marseille 1:2, 2:2; Croatia Zagreb -  Sturm Graz 3:0, 0:1
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  Partizan Beograd -  Rijeka 3:1, 3:0
 Kup UEFA, pretkolo: Hajduk Split -  F91 Dudelange 5:0, 1:1; 1. kolo: Hajduk Split -  Levski Sofija 0:0, 0:3
 Kup UEFA, 1. kolo:  West Ham - Osijek 3:0, 3:1
 Intertoto kup, 1. kolo:  FC Lokomotiv-96 - Varteks 1:2, 2:2; 2. kolo:  S.K. Brann - Varteks 3:0, 0:3; 3. kolo: Varteks -  FC Rostov 1:2, 1:0
 Intertoto kup, 1. kolo: Hrvatski Dragovoljac -  Newry City 1:0, 0:2

1999./00.
Crotone

Kroton (ital. Crotone, grč. Κροτῶν, novogrč. Κρωτόνας, lat. Crotona) je grad u Kalabriji u južnoj Italiji. Osnovan je oko 710. godine stare ere kao ahajska kolonija. U srednjem i novom veku bio je poznat pod imenom Cotrone, sve do 1928. godine, kada mu je ime promenjeno u Crotone. Godine 1996. postao je glavni grad novoosnovane provincije Krotone. Godine 2011. u ovom je gradu živelo 48.704 stanovnika.

Rana historija 
Krotone su polovinom VIII veka pre nove ere osnovali stanovnici grcke oblasti Mesenija sa Peloponeza. Kolonizacija je bila posledica pritisaka koje je Sparta vrsila na stanovnistvo Mesenije, težeći da ga podjarmi i pretvori u helote (obespravljeno stanovnistvo koje je radilo na zemljoposedima spartanskih vojnika). Paralelno sa Krotonom osnovan je i Sibaris od strane iste grupe.

Vanjske veze 

 Comune Crotone 

 
Gradovi u Kalabriji
Grčke kolonije
Wikiprojekat geografija/Naselja u Italiji
Hrvatska nogometna liga - sezona 2000./01.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 Marijo Dodik je u dresu Slaven Belupa u 12. kolu zabio Varteksu 6 pogodaka, što je do danas rekordan broj postignutih golova u jednoj utakmici.
 Najbolji je strijelac lige bio opet Tomislav Škota, iz Dinama, postigavši 20 golova.
 Najboljim je igračem lige prozvan Dinamov igrač, Boško Balaban.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo: Hajduk Split -  Dunaferr 0:2, 2:2
 Liga prvaka, 3. pretkolo:  Milan - Dinamo Zagreb 3:1, 3:0
 Kup UEFA, pretkolo: Rijeka -  Valletta 3:2, 5:4 (produžeci); 1. kolo:  Celta - Rijeka 0:0 1:0 (produžeci)
 Kup UEFA, 1. kolo:  Brondby - Osijek 1:2, 0:0; 2. kolo: Osijek -  Rapid Beč 2:1, 2:0; 3. kolo: Osijek -  Slavia Prag 2:0, 1:5
 Kup UEFA, 1. kolo:  Slovan Bratislava - Dinamo Zagreb 0:3, 1:1; 2. kolo:  Parma - Dinamo Zagreb 2:0, 0:1
 Intertoto kup, 1. kolo: Cibalia -  FK Obilić 3:1, 1:1; 2. kolo:  Tatabánya FC - Cibalia 3:2, 0:0
 Intertoto kup, 1. kolo:  Glenavon F.C. - Slaven Belupo 1:1, 0:3; 2. kolo:  Zaglebie Lubin - Slaven Belupo 1:1, 0:0; 3. kolo: Slaven Belupo -  Sigma Olomouc 1:1, 0:1 

2000./01.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2001./02.



Zanimljivosti 
 Najbolji strijelac lige bio je Ivica Olić, u dresu Zagreba, postigavši 21 gol.
 Najboljim je igračem lige prozvan također Ivica Olić.

Nastupi klubova u Evropi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  Ferencvaroš - Hajduk Split 0:0, 0:0 (11m-4:5), 3. pretkolo: Hajduk Split -  Mallorca 1:0, 0:2 (produžeci)
 Kup UEFA, pretkolo: Dinamo Zagreb -  Flora 1:0, 1:0; 1. kolo: Dinamo Zagreb -  Maccabi Tel-Aviv 2:2, 1:1
 Kup UEFA, pretkolo:  Dinaburg - Osijek 2:1, 0:1; 1. kolo:  ND Gorica - Osijek 1:2, 0:1; 2. kolo: Osijek -  AEK Atena 1:2, 2:3
 Kup UEFA, pretkolo:  FC Vaduz - Varteks 3:3, 1:6; 1. kolo:  Aston Villa - Varteks 2:3, 1:0; 2. kolo: Varteks -  Brondby 3:1, 0:5
 Kup UEFA, 1. kolo: Hajduk Split -  Wisla Krakow 2:2, 0:1
 Intertoto kup, 1. kolo:  Anorthosis - Slaven Belupo 0:2, 0:7; 2. kolo: Slaven Belupo -  SC Bastia 1:0, 1:0; 3. kolo: Slaven Belupo -  Aston Villa 2:1, 0:2
 Intertoto kup, 1. kolo: Zagreb -  FK Pobeda 1:2, 1:1

2001./02.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2002./03.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 Najbolji je strijelac lige bio po 2. put zaredom Ivica Olić, ovaj put u dresu Dinama. Psotigao je 16 pogodaka.
 Najboljim je igračem po 2. put zaredom postao Ivica Olić.

Nastupi klubova u Evropi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  ZTE - Zagreb 1:0, 1:2
 Kup UEFA, pretkolo: Varteks -  Dundalk 5:0, 4:0; 1. kolo:  Midtjylland - Varteks 1:0, 1:1
 Kup UEFA, pretkolo: Hajduk Split -  GI Gotu 3:0, 8:0; 1. kolo: Hajduk Split -  Fulham 0:1, 2:2
 Kup UEFA, 1. kolo: Dinamo Zagreb -  ZTE 6:0, 3:1; 2. kolo: Dinamo Zagreb -  Fulham 0:3, 1:2
 Intertoto kup, 1. kolo: Rijeka -  St. Patrick's 3:2, 0:1
 Intertoto kup, 1. kolo:  OD Trencin - Slaven Belupo 3:1, 0:5; 2. kolo: Slaven Belupo -  Belenenses 2:0, 1:0; 3. kolo:  Marek - Slaven Belupo 0:3, 1:3; 1/2 finale:  VfB Stuttgart - Slaven Belupo 2:1, 1:0

2002./03.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2003./04.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 Najbolji je stijelac lige bio Robert Špehar, u dresu Osijeka, sa 18 postignutih golova.
 Najboljim je igračem prozvan Niko Kranjčar iz Dinama.

Nastupi klubova u Evropi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  Maribor PL - Dinamo Zagreb 1:1, 1:2; 3. pretkolo:  Dinamo Kijev - Dinamo Zagreb 3:1, 2:0
 Kup UEFA, pretkolo:  Haka - Hajduk Split 2:1, 0:1; 1. kolo:  Grasshoper - Hajduk Split 1:1, 0:0;  2. kolo:  Roma - Hajduk Split 1:0, 1:1
 Kup UEFA, pretkolo:  Levadia - Varteks 1:3, 2:3; 1. kolo: Varteks -  Debreceni 1:3, 2:3
 Kup UEFA, 1. kolo: Dinamo Zagreb -  MTK Budimpešta 3:1, 0:0; 2. kolo: Dinamo Zagreb -  Dnjipro 0:2, 1:1
 Intertoto kup, 2. kolo:  Šahtjor - Cibalia 1:1, 2:4; 3. kolo:  Tampere United - Cibalia 0:2, 1:0; 1/2 finale: Cibalia -  WfL Wolfsburg 1:4, 0:4
 Intertoto kup, 1. kolo:  FC Koper - Zagreb 1:0, 2:2

2003./04.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2004./05.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 Utakmica 32. kola Lige za ostanak, između Dinama i Zadra, prekinuta je u drugom poluvremenu zbog 5 crvenih kartona gostujuće momčadi.
 Najbolji je strijelac lige bio Tomislav Erceg, u dresu Rijeke sa 17 postignutih pogodaka.
 Najboljim je igračem lige proglašen igrač Zagreba, Mladen Bartolović.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo: Hajduk Split -  Shelbourne 3:2, 0:2
 Kup UEFA, 2. pretkolo:  Genčlerbirligi - Rijeka 1:0, 1:2
 Kup UEFA, 2. pretkolo: Dinamo Zagreb -  NK Primorje 4:0, 0:2; 1. kolo: Dinamo Zagreb -  Elfsborg 2:0, 0:0;  skupina G: Dinamo Zagreb -  Beveren 6:1,  Benfica - Dinamo Zagreb 2:0, Dinamo Zagreb -  Heerenveen 2:2,   Stuttgart - Dinamo Zagreb 2:1
 Intertoto kup, 1. kolo:  Hibernians F.C. - Slaven Belupo 2:1, 0:3; 2. kolo: Slaven Belupo -  Vllaznia 2:0, 0:1; 3. kolo: Slaven Belupo -  Spartak Trnava 0:0, 2:2; 1/2 finale:  Lille - Slaven Belupo 3:0, 1:1
 Intertoto kup, 2. kolo:  Spartak Moskva - Kamen-Ingrad 4:1, 1:0

2004./05.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2005./06.



Prvi dio natjecanja

Drugi dio natjecanja

Liga za prvaka

Liga za ostanak

Zanimljivosti 
 18. rujna na utakmici sa Zagrebom, brazilac Etto postigao je 1000. pogodak Dinama u 1. HNL. Bio je to ujedno i debi kasnijeg miljenika BBB-a.
 Derbi između Hajduka i Dinama, 3. prosinca, odgođen je zbog kiše i jako natopljenog terena na Poljudu. Odigrao se u veljači. 
 Najbolji strijelac lige bio je Ivan Bošnjak u dresu Dinama sa 22 pogotka.
 Najboljim je igračem lige proglašen Dinamov napadač Eduardo da Silva.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka, 2. pretkolo:  Debreceni - Hajduk Split 3:0, 5:0
 Kup UEFA, 2. pretkolo: Inter Zaprešić -  Crvena Zvezda 1:3, 0:4
 Kup UEFA, 2. pretkolo:  Litex Loveč - Rijeka 1:0, 1:2
 Intertoto kup, 1. kolo:  Dinamo Tirana - Varteks 2:1, 1:4; 2. kolo: Varteks -  Inter Turku 4:3, 2:2; 3. kolo: Varteks -  Lens 1:1, 1:4
 Intertoto kup, 1. kolo: Slaven Belupo - NK Drava 1:0, 1:0; 2. kolo: Slaven Belupo -  Gloria Bistrita 3:2, 1:0; 3. kolo:  Deportivo - Slaven Belupo 1:0, 3:0

2005./2006.
Hrvatska nogometna liga - sezona 2006./07.



Natjecateljski sustav 
Prvi i drugi dijel prvenstva su se igrali tako da su klubovi igrali jednu utakmicu sa svakim na svom i uzvrat na protivničkom terenu. U trećem dijelu prvenstva parovi su birani ovisno o mjestu na kojem su završili nakon 22. kola.

Ljestvica

Rezultati 

{|
|

Razigravanje 
Zadar - Pula 3:0 

Pula - Zadar 2:3 

NK Zadar je novi prvoligaš.

Lista strijelaca 
(1.-33. kolo, razigravanje se ne računa)

34 gola - Eduardo da Silva (Dinamo)
21 gol - Ahmad Sharbini (Rijeka)
18 golova - Krunoslav Lovrek (Zagreb)
14 golova - Enes Novinić (Varteks)
12 golova - Davor Vugrinec (Dinamo);Zoran Zekić (Cibalia) 
11 golova - Mario Mandžukić (Zagreb); Mladen Bartolović, Tomislav Bušić (Hajduk); Bojan Vručina (Sl.Belupo)

Zanimljivosti 
 U utakmici 8. kola između Osijeka i Hajduka, Ante Vitaić je postigao pogodak u prvoj sekundi 96. minute što je najkasniji ikad postignuti pogodak u HNL-u. Inače, utakmica je produžena 5 minuta zbog bakljadi domaćih i gostujućih navijača.
 Igrač Dinama Eduardo da Silva sa 34 pogotka postao je najbolji strijelac u povijesti 1.HNL. Rekord je do sada držao Goran Vlaović sa 29 postignutih pogodaka iz sezone 1993./94.
 Kamen Ingradu su oduzeta 2 boda zbog neisplaćanja dugova bivšem igraču Edinu Šaranoviću, te bivšem treneru Anti Čačiću.
 Najboljim igračem proglašen je Dinamov Eduardo.

Nastupi klubova u Europi 
 Liga prvaka:
 2. pretkolo:  Ekranas - Dinamo Zagreb 1:4, 2:5
 3. pretkolo: Dinamo Zagreb -  Arsenal 0:3, 1:2
 Kup UEFA:
 1. pretkolo: Rijeka -  Omonia 2:2, 1:2
 1. pretkolo: Varteks -  Tirana 1:1, 0:2
 1. kolo: Dinamo Zagreb -  Auxerre 1:2, 1:3
 Intertoto kup:
 2. kolo: Osijek -  Ethnikos 2:2, 0:0

Eksterni linkovi 
 nogomet.com - tablica i rezultati po kolima 

2006./07.
Nedeljko Bajić Baja

Nedeljko Bajić, koji profesionalno nastupa pod imenom Nedeljko Bajić, odnosno pod nadimkom Baja, je srpski pjevač pop-folk muzike. Rođen je u Šipovu 9.6. 1968.

Vanjske veze 
 web-stranica

Bajić, Nedeljko Baja
Pop-folk pjevači
Quiché (departman)

Za ostala znaćenja, v. Quiché (razvrstavanje). 

Quiché (španjolski: Departamento de Quiché) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

Karakteristike
Deparman Quiché se prostire na sjeverozapadu zemlje jednim dijelom po dolini Rijeke Chixoy na sjeveru i po planinama 
Masiva Sierra Madre de Chiapas na jugu.

Svojom površinom od 8,378 km², je treći u zemlji, na njoj je 2020. živilo 949,261 stanovnika.

Quiché sa sjevera graniči sa Meksikom, na [[zapad]u sa Departmanom Huehuetenango, na jugozapadu sa 
Departmanom Totonicapán, na jugu sa departmanima Sololá i Chimaltenango i sa istoka sa departmanima
Baja i Alta Verapaz.

Administrativna podjela
Administrativni centar departmana je grad Santa Cruz del Quiché koji ima 78,279 stanovnika.

Departman Quiché je danas podjeljen na 21 općina (španjolski: municipalities), to su; Santa Cruz del Quiché, Chiché, Chinique, Zacualpa, Chajul, Chichicastenango, Patzité, 
San Antonio Ilotenango, San Pedro Jocopilas, Cunén, San Juan Cotzal, Santa María Joyabaj, Santa María Nebaj, San Andrés Sajcabajá, Uspantán, Sacapulas, San Bartolomé Jocotenango, 
Canillá, Chicamán, Ixcán i Pachalum.

Historija 
Za pretkolumbovskih vremena na tom teritoriju živjelo je majansko pleme Quiché, i njihova prijestolnica nalazila se pored današnjeg 
Santa Cruz del Quiché. Njihovi potomci i danas čine 83% stanovnika.

Departman je službeno osnovan 1872., ime mu sintagma od riječi Qui=mnogo+Ché=stablo, dakle puno stabla, odnosno šuma.

Izvori

Vanjske veze 

 Gobernacion departamental de Quiché (službene stranice) 

Administrativna podjela Gvatemale
Quiche (razvrstavanje)

Quiche ili Quiché je izraz koji se koristi za:

 Quiché, narod iz grupe Maja u Gvatemali.
 Quiché jezik, kojim govori narod Quiche.
 Klasični Quiché, je drevni oblik jezika K'iche' (Quiché) kojim se govorilo u 16. vijeku
 Quiché (departman), je jedan od departmana Gvatemale, za koga se često koristi izraz El Quiché.
 Santa Cruz del Quiché je administrativno sjedište tog departmana.

U kulinarstvu se izraz quiche koristi za jelo napravljeno od jaja i vrhnja, te pokriveno korom.

 Quiche, također poznat kao Kish ili Kisshu, je jedan od likova u anime i manga seriji Tokyo Mew Mew.
 Quiche Lorraine je jedan od likova u stripu Bloom County.
Španska socijalistička radnička partija

Španska socijalistička radnička partija (Partido Socialista Obrero Español) je španska politička partija socijaldemokratske orijentacije. PSOE (španska skraćenica) je trenutno vladajuća partija u Španiji, i druga najstarija stranka pored Karlističke partije osnovane 1833.godine.

Posle održanih opštih izbora 14. marta 2004. godine PSOE vlada Španijom. Punopravna je članica Partije evropskih socijalista i Socijalističke internacionale. Imaju 21 poslanika u Evropskom parlamentu u grupi Socijalista i Demokrata.

Istorija 

PSOE je osnovao 2. maja 1879. godine u Madridu čuveni španski radnički vođa Pablo Iglesijas. U periodu od 1923. do 1940. godine stranka je bila članica Radničke i Socijalističke internacionale. 
Za vreme druge španske republike PSOE je bila deo vlade narodnog fronta. Tokom građanskog rata stranka je bila podeljena na tri struje: levičarski marksisti koje je predvodio Francisko Largo Kabaljero koji je zagovarao diktaturu proleterijata, nacionalizaciju i agrarnu reformu; socijaldemokratska frakcija Indalesija Prieta i reformisti pod vođstvom Hulijana Besteira.

Španski diktator Francisko Franko zabranio je PSOE 1939.godine, a partija je ponovo legalizovana 1979.godine.

Na kongresu 1974.godine u Suresnesu, Felipe Gonzales je izabran za generalnog sekretara. Gonzales je izveo značajnu reformu partije, i od marksističke stvorio jaku socijaldemokratsku stranku.
Na parlamentarnim izborima 1982.godine PSOE je osvojila 48.5% (oko 10.000.000 glasova) i Felipe Gonzales postaje premijer sve do 1996.godine. Stranka je pobeđivala na izborima 1986, 1989. i 1993.godine. Na izborima 1996.godine gube od konzervativne Narodne partije, a Felipe Gonzales 1997.godine podnosi ostavku na mesto generalnog sekretara partije. Partija je pretrpela težak poraz i na izborima 2000.godine. 

Nakon tih izbora 2001.godine na mesto generalnog sekretara PSOE dolazi Hose Luis Rodrigez Zapatero, i stranka pobeđuje na izborima 2004.godine i uspostavlja vlast. Vlast je sačuvala i na izborima 2008. godine, ali je zemlju u drugom Zapaterovom mandatu izuzetno teško pogodila globalna ekonomska kriza, zbog čega je PSOE izgubila vlast na izborima 2011.

Spoljašnje veze 

 Glavna veb strana

Političke stranke u Španiji
Socijalističke partije
Socijalistička Internacionala
Nunavut

Nunavut (engleski & francuski: Nunavut) je jedna od 3 kanadske teritorije. Najveća je od svih kanadskih konstituenata i najnovija je članica federacije - zvanično od 1. aprila 1999. godine. To je prva značajnija promjena političke mape Kanade od 1949. godine i inkorporacije Newfoundland i Labradora.

Istovremeno Nunavut je daleko najmanje nastanjena oblast u Kanadi i svijetu. Na teritoriji otprilike veličine zapadne Europe nastanjeno je svega 29.300 ljudi.

Površina je oko 1.936.113 km² (napomena: u prilozima o Kanadi pod površinom se podrazumjeva površina kopna svake provincije ili teritorije)

Stanovništvo je 29.300. Glavni grad je Iqaluit

Administrativna podjela Kanade
Nunavut
Maluku

Maluku je izraz koji se koristi za:
 Molučko Otočje, koje se nalazi u Indoneziji, a koje danas čini dvije provincije:
 Maluku Utara (Sjeverni Moluci)
 Provincija Maluku
Provincija Maluku

Maluku je provincija Indonezije koja se, uglavnomm, sastoji od južnoj dijela Maluku Otoka (isto tako poznatih kao Moluci ili Molučki Otoci).

Najveći i glavni grad provincije Maluku je grad Ambon na malom otoku Ambon. Provincija ima 1,313.022 stanovnika (2004).

Svi Molučki otoci su tvorili jedinstvenu provinciju od 1950. do 1999. Godine 1999. su Regentstvo Maluku Utara i Regenstvo Halmahera Tengah izdvojeni kako bi stvorili novu provinciju Sjeverni Maluku.

Regentstva i gradovi 
 Buru (Namlea)
 Kepulauan Aru (Dobo)
 Maluku Tengah (Masohi)
 Maluku Tenggara (Tual)
 Maluku Tenggara Barat (Saumlaki)
 Seram Bagian Barat (Dataran Hunipopu)
 Seram Bagian Timur (Dataran Hunimoa)
 Ambon grad

Popis većih otoka i grupa otoka na Molucima 
 Otok Ambonia
 Aru Otoci (Kepulauan Aru)
 Otok Babar
 Barat Daya Otoci (uključuje Otok Wetar)
 Banda Otoci (Kepulauan Banda)
 Buru
 Kei Otoci
 Leti Otoci
 Makian
 Saparua
 Seram
 Tanimbar Otoci (Kepulauan Tanimbar)

Veze 
 Otoci Indonezije

Provincije Indonezije
Maluku Otoci

Maluku Otoci (isto tako poznati kao Moluci ili Molučki Otoci ) su arhipelag Indonezije, te dio većeg Malajskog arhipelaga. Smješteni su na Australijskoj ploči, odnosno istočno od Sulawesija (Celebes), zapadno od Nove Gvineje i sjeverno od Timora. Otočje je kroz historiju bilo poznato pod nazivom "Otoci začina", a to su ime koristili Kinezi i Evropljani, iako ponekad i za druge otoke.

Većina otoka su planinski, neki s aktivnim vulkanima, a imaju vlažnu klimu. Vegetacija malih i uskih otoka, koje okružuje more, je prilično bujna; uključuje kišne šume, sago, rižu, i slavne začine - muškat, klinčić, macis i dr. Veliki dio prvotnog domorodačkog stanovništva melanežanskog porijekla na otocima, pogotovo na Banda Otocima, je ubijen tokom 17. vijeka. Drugi val malajskih imigranata je započeo u 20. vijeku pod nizozemskom i nastavio se pod indonežanskom vlašću.

Maluku Otoci su u političkom smislu tvorili jedinstvenu indonežansku provinciju od 1950. do 1999. Godine 1999. regentstva Sjeverni Maluku (Maluku Utara) i Halmahera Tengah (Centralni Halmahera) su odvojena u posebnu provinciju , tako da se otoci sada dijele na dvije provincije, Maluku i Sjeverni Maluku. Između 1999. i 2002. otoci su bili poznati po žestokim vjerskim sukobima između muslimana i kršćana.

Eksterni linkovi 

 Deforestation in the Moluccas
 The Spanish presence in the Moluccas: Ternate and Tidore

Otoci u Indoneziji
Otoci Tihog oceana
Arhipelazi
Malajski arhipelag

Indonezijski arhipelag (drugi nazivi: indijski, istočnoindijski, jugoistočnoazijski ili malajski arhipelag, kao i australazija) je zajednički naziv za veliki broj velikih, većih i manjih otoka u području između jugoistočne Azije (Malajski poluotok) i Australije.

U indonezijski arhipelag ubrajaju se Veliki sundski otoci, Mali sundski otoci, Molučki otoci i otočje Filipina. Nova Gvineja, koja se nalazi na australskoj kontinentalnoj ploči obično se ne ubraja u ovaj arhipelag.

Arhipelag, zajedno s Australijom, tvori granicu između Tihog i Indijskog okeana. Na zapadu granicu indonezijskog arhipelaga čini Sumatra i otoci uz nju, na jugu je granica Java i mali sundski otoci, na istoku su to Molučki otoci, a na sjeveru filipinsko otočje. 

Površina kopna indonezijskog arhipelaga je više od 2 miliona km², a stanovništvo koje živi na otocima broji oko 300 miliona. Najveći otok je Borneo (Kalimantan), a najgušće naseljena je Java.

Geološki, otoci su vrlo zanimljivi, jer se tu nalazi jedno od najaktivnijih vulkanskih područja na Zemlji. Najviši vrh na otocima je Kinabalu u sjevernom dijelu Bornea, 4.101 m. Klima je zbog blizine ekvatora tropski vruća, na zapadu vrlo kišna, a na istoku na prijelazu prema Australiji nešto suhlja.

Životinjski i biljni svijet je, sukladno klimi, izvanredno raznovrstan. Pored ukrasnih biljki kao što su orhideje i raflezije, tu raste i veliki broj raznih vrsta drveća: izuzetno tvrdo ali i obojeno drvo (tikovo drvo, ružino drvo ili palisander). Pored kokosa i kaučukovca, uzgajaju se indijski indigovac i začinske biljke. 

Preko arhipelaga prolazi Wallasova linija razgraničenja između životinjskog svijeta Azije i Australije. U zapadnom dijelu otočja žive tigrovi, medvjedi i majmuni kao i niz drugih životinja iz područja jugoistočne Azije (Tajland, Laos). Istočno od Wallasove linije, pojavljuju se sve više životinje koje inače nastanjuju područje Australije, kao na primjer tobolčari, dok majmuni gotovo potpuno nestaju.

Veliki dijelovi Indijskog arhipelaga su dugo vremena bili kolonijalni posjed Nizozemske (Nizozemska istočnoindijska kompanija).

Arhipelazi
Otoci u Aziji
Otoci u Oceaniji
Otoci Indijskog oceana
Otoci Tihog oceana
Jugoistočna Azija
Tajlandski zaljev

Tajlandski zaljev, ranije a i danas u nekim jezicima nazivan Sijamski zaljev (tajlandski Ao Thai ili อ่าวไทย) je rubno more Tihog okeana. Na zapadu i sjeveru omeđuje ga oko 2.600 km tajlandske obale, na istoku su obale Kambodže i Vijetnama, a na jugozapadu Malezije.

Geografija i ekologija 
Tajlandski zaljev razdvaja na istoku Indokineski od Malajskog poluotoka na zapadu. Obalna linija zaljeva počinje na istoku od rta Bai Bung u Vijetnamu a završava na zapadnom završetku u području grada Kota Baru (Malezija) na jugozapadu. Na jugu zaljev prelazi u Južno kinesko more. Dimenzije zaljeva su oko 600 km x 500 km što čini oko 320.000 km².

Zaljev na sjevernom dijelu završava Bangkoškim zaljevom. U njega utječu Chao Phraya (i njen rukavac Ta Chin) i Mekong. Uz te rijeke, u Tajlandski zaljev kod Surat Thanija utječe i rijeka Tapi. 

Pošto Chao Phraya neprekidno donosi sobom novi sediment, sjeverna obala središnjeg Tajlanda neprekidno se pomiče dalje prema jugu. Na udaljenosti od 10 do 20 km od obale, dubina zaljeva dostiže samo oko 11 m. Prosječna dubina zaljeva je samo oko 45 m, a na najdubljem mjestu iznosi 80 m. U razdoblju vrhunca ledenog doba cijeli zaljev je bio značajno iznad površine mora i činio nastavak današnje doline Chao Phraye u središnjem Tajlandu. 

Istovremeno, obale zaljeva značajno ugrožava erozija. Tako je oko 50% tajlandske obale u zaljevu ugroženo erozijom, dok je istovremeno samo oko 10% njegove obale na Andamanskom moru ugroženo istom opasnosti.

Struje u zaljevu su vrlo spore što dovodi do značajne sedimentacije. Sporo strujanje u zaljevu, u kombinaciji sa značajnim dotokom slatke vode, rezultira niskim salinitetom od 3,05-3,25% (Tihi okean 3,45%). Slanija voda struji iz Južnog kineskog mora samo na većim dubinama.

Topla voda ovog tropskog mora na mnogim mjestima je pogodovala nastajanju koraljnih grebena.

Privreda 
Najveći privredni značaj zaljev ima kao ribolovno područje. Osim toga, nađene su manje zalihe nafte i nešto veće zemnog plina.

Od 50-ih godina 20. vijeka turizam sve više dobija na značenju. U nekim područjima je već postao najvažnija privredna grana. Od 70-ih i 80-ih godina Pattaya (Tajland, jugoistočno od Bangkoka) od malog ribarskog sela je narasla u centar međunarodnog turizma. Razvoj su pratile sve loše propratne pojave, od masovnog turizma s gradnjom hotelskih divova ("betonizacija") pa do planetarno (zloglasno) poznatog seksturizma. Sličan razvoj doživjela su i neka druga turistička odredišta Tajlanda, samo u manje izraženom obliku. 

Postoje i pokušaji nešto drugačijih načina razvoja turizma, kao na primjer na otoku Ko Samui. U njegovoj blizini nalaze se područja koja se smatraju najljepšim za ronjenje u cijeloj Jugoistočnoj Aziji. Tu se pokušava turistički razvoj usmjeriti ka nekim drugačijim, "mekšim" vidovima.

Zaljevi u Aziji
Zaljevi Tihog oceana
Mora u Aziji
Mora Tihog oceana
Južno kinesko more

Južno kinesko more (kineski 南海, Nán Hǎi, "južno more", vijetnamski Biển Đông, "istočno more") je dio Kineskog mora i rubno more Tihog okeana u Aziji. Njegov dio su Tajlandski zaljev i Tonkinški zaljev. Površina Južnog kineskog mora je 2.975.000 km², a najveća dubina mu je 5.016 m.

Ovo more nalazi se između Kine, Indokineskog i Malajskog poluotoka kao i otoka Formoze (danas Tajvana, Luzona, Palawana i Bornea. Uz obale Južnog kineskog mora nalaze se Narodna Republika Kina, Republika Kina (Tajvan), Filipini, Malezija, Brunej, Indonezija, Singapur, Tajland, Kambodža i Vijetnam.

Između ostalih, u Južnom kineskom moru su otok Hainan te Spartly i Paracelski otoci. Oko ove dvije grupe otoka vode se teritorijalni sporovi između nekih država koje su na obalama ovog mora. Razlog sporovima je položaj ovih otoka uz glavni plovni put za snabdijevanje istočne Azije. Područja su bogata ribom, a pored toga pretpostavlja se da su na tom području bogata nalazišta nafte i zemnog plina.

 
Mora u Aziji
Mora Tihog oceana
Veliki sundski otoci

Veliki sundski otoci su otočna grupa u indonezijskom arhipelagu. Zajedno s Malim sundskim otocima čine Sundske otoke.

U grupu Velikih sundskih otoka ubrajaju se Borneo (indonezijski Kalimantan), Sumatra, Java i Sulawesi. Osim sjevernog dijela Bornea, to su glavni otoci Indonezije i čine njen najveći dio. Na Borneu je istočni dio Malezije i Brunej.

Ovi otoci tvore granicu između Tihog okeana, odnosno njegovog rubnog Južnokineskog mora i Indijskog okeana. S 1,5 miliona km² i oko 180 miliona stanovnika riječ je o najvećoj otočnoj grupi na svijetu (samo je Grenland površinom veći).

Arhipelazi
Otoci u Aziji
Otoci Indijskog oceana
Otoci Tihog oceana
Jugoistočna Azija
Arhipelag

Arhipelag, ili ostrvlje ili otočje, je skupina otoka jednake geološke građe i postanka. Obično se nalaze na otvorenom moru, dok je manje uobičajeno da se nalaze u susjedstvu velike kopnene mase. Često su vulkanskog postanka, oblikujući se duž oceanskih hrbata ili vrućih točaka, ali postoje mnogi drugi procesi upleteni u njihovu izgradnju, uključujući eroziju i depoziciju.

Grčka riječ arhipelag prvobitno je označavala skupinu otoka koji se nalaze u istočnom dijelu Sredozemnog mora između Grčke, Male Azije i otoka Krete. Taj dio, tj. Egejsko more (grčki αρχιπέλαγος, talijanski Arcipelago), doslovce znači "glavno more", od grčkog arkhi (glavni) i pelagos (more). (Mletački duždevi od Arhipelaga vladali su s Naksosa, 1210. - 1566.)

Afrika 
 Azori
 Kanari
 Zelenortski otoci
 Komori
 Sejšeli
 Tunguzija

Amerike

Sjeverna Amerika 
 Aleksandrovi otoci
 Aleuti
 otočje Belcher
 Florida Keys
 Havajsko otočje
 Kanadski arktički otoci
 Îles-de-la-Madeleine
 Otoci kraljice Charlotte (Haida Gwaii)
 Thousand Islands

Srednja Amerika 
 Antili (Zapadna Indija)
 Bahamski otoci
 Karibi
 Labuđi otoci
 otočje Solentiname

Južna Amerika 
 Falklandski otoci
 otočje Galápagos
 Juan Fernández
 otočje Južni Orkney
 Ognjena zemlja (Tierra del Fuego)
 otočje Orkney

Antarktika 
 otočje Kerguelen

Azija 
 Andamanski otoci
 Filipini
 Japanski otoci
 Lakadivi
 Malajsko otočje (najveće na svijetu)
 Maldivi
 Nikobari
 Novosibirski otoci
 otočje Spratly
 Sundski otoci
 Mali Sundski otoci
 Veliki Sundski otoci
 Svijet, otočje koje čine umjetni otoci, koje je napravljeno u Dubaiju

Europa 
 Baleari
 Baltička otočja: 
 Ålandski otoci, autonomni (pod finskom suverenošću)
 Stockholmsko otočje, Švedska
 otočje Turku, Finska
 Britanski otoci
 Dodekanezi
 Egejski otoci
 Cikladi
 Sporadi
 Ferojski otoci
 Frizijski otoci (podijeljeni na Zapadne, Istočne, i Sjeverne Frizijske otoke)
 Göteborško otočje
 Hebridi
 Južni Shetland otoci
 Kanalski otoci
 Lofoti
 Malteško otočje (Malta, Gozo, Comino, Filfla, Otok sv. Pavla i nekoliko manjih otočića)
 Pontijski otoci
 Shetland otoci
 Svalbard
 Toskanski otoci

Oceanija 
 Američka Samoa
 Bismarckovi otoci
 Cookovi otoci
 Ekvatorski otoci (Line Islands)
 otočje Fidži
 otočje Fox
 Francuska Polinezija
 Australski otoci
 Gambier otoci
 Marquises
 Društveni otoci (Îles de Société)
 Privjetrinski otoci, (Société otoci, Îles du vent)
 Zavjetrinski otoci, (Société otoci, Îles sous le vent)
 Tuamotu
 Furneaux otoci
 Karolini
 Kermadec otoci
 Maluku otoci
 Marijanski otoci
 Maršalovi otoci
 Melanezija
 Mikronezija
 Novi Hebridi
 Novi Zeland
 Pitcairn otoci
 Polinezija
 Samoa
 Solomonski otoci
 Tonga

Više informacija 
 Zemljopis
 Geomorfologija
 Geoznanost
 Otočni luk
 Tektonika ploča

Popisi otoka:
 Popis afričkih otoka
 Popis antarktičkih otoka
 Popis australskih otoka
 Popis azijskih otoka
 Popis europskih otoka
 Popis južnoameričkih otoka
 Popis kanadskih otoka
 Popis karipskih otoka
 Popis otoka u Arktičkom oceanu
 Popis otoka u Atlantskom Oceanu
 Popis otoka u Hrvatskoj
 Popis otoka u Indijskom oceanu
 Popis otoka u Tihom oceanu
 Popis sjevernoameričkih otoka

 
Otoci
Oceanografska terminologija
Sundski otoci

Sundski otoci (često i Sundski arhipelag) su grupa otoka koja se prostire na ogromnoj površini Jugoistočne Azije i Malajskog poluotoka. Grupa ima tri vrlo velika i više hiljada manjih i vrlo malenih otoka. Pretežni dio politički pripada Indoneziji. Sjeverni dio Bornea odnosno Kalimantana većim dijelom je dio Malezije, dok je na manjem dijelu država Brunej. Na istočnoj polovini Timora nalazi se od 2002. nova, nezavisna država Istočni Timor.

U geografiji se za ove otoke često koristi i naziv Malajski arhipelag. To je u vrijeme ledenog doba, kad je morska razina bila niža oko 100 metara od današnje, bio dijelom neprekinuti planinski lanac i kopneni most do Azije. U smjeru od istoka prema zapadu arhipelag je podijeljen na dva vrlo različita dijela.

Velike Sundske otoke čine Sumatra na zapadu, nasuprot Malajskog poluotoka, zatim Java, glavni Indonezijski otok i divovski Borneo, treći otok po veličini na zemlji.

Mali Sundski otoci se nadovezuju dalje prema zapadu od Jave, a čine ih Bali, Lombok, Sumbawa, Flores i drugi sve do Timora i otočnog niza koji se pruža sve do obale Nove Gvineje, kao i sjeverno od njih raštrkana grupa Molučkih otoka.

Svi veliki kao i većina malih sundskih otoka okruženi su vijencem malenih otoka i otočića. 

Između otoka su prstenasto oko Bornea i Sujawesija široka mora čija dubina seže do 600 m:
 Južno kinesko i Javansko more, sjeverozapadno i južno od Bornea;
 Celebesko, Floresko, Bandsko i Molučko more
 dalje prema jugoistoku su Timorsko more (prema Australiji), te Arafursko i Ceresko more zapadno od Nove Gvineje.

Arhipelazi
Otoci u Aziji
Otoci Indijskog oceana
Otoci Tihog oceana
Jugoistočna Azija
Mali sundski otoci

Mali sundski otoci su otočna grupa u indonezijskom arhipelagu. Zajedno s Velikim sundskim otocima tvore Sundske otoke.

To je grupa od šest većih i velikog broja manjih i malenih otoka istočno od Jave. Ukupna površina im je oko 87.700 km², a broj stanovnika na njima je oko 12 miliona. Najveći otoci su (od zapada prema istoku) Bali, Lombok, Sumbawa, Flores i Timor, a južno od Floresa je još Sumba.

Na istočnom dijelu Timora nalazi se samostalna država Istočni Timor kojoj pripada još i zapadnotimorska enklava Oecussi-Ambeno i mali otoci Atauro i Jaco. Ostali dio otoka pripada Indoneziji i dio je regije Nusa Tenggara, što na indonezijskom jeziku znači "jugoistočni otoci", koja se dijeli na provincije Bali, Nusa Tenggara Barat i Nusa Renggara Timur.

Mali sundski otoci su vulkanskog porijekla, pa su svi otoci brdoviti. Najviša tačka ove skupine je vrh Rindjani, 3.725 metara, na Lomboku. Glavne poljoprivredne kulture su riža i kafa. Od prirodnih bogatstava na otocima ima nafte, željeza, mangana i bakra.

Arhipelazi
Otoci u Aziji
Otoci Indijskog oceana
Otoci Tihog oceana
Jugoistočna Azija
Zenon

Zenon (grč. Ζήνων, lat. Zeno) je ime koje se može odnositi na sledeće osobe i stvari:

 Zenon iz Eleje (490–430. st. e.), antički presokratski filozof, pripadnik elejske škole
 Zenon iz Kitija (333–264. st. e.), osnivač stoicizma u antičkoj filozofiji
 Zenon iz Tarsa (oko 200. st. e.), stoički filozof
 Zenon iz Sidona, epikurejski filozof iz 1. veka st. e.
 Zenon (car), vizantijski car (474–491. n. e.)
 Zenon (krater), krater na Mesecu
Melis sa Samosa

Melis sa Samosa (grč. Μέλισσος ὁ Σάμιος, rođen oko 470. god. st. e.) bio je samoski državnik i pomorski vojni zapovednik, koji se takođe bavio filozofijom kao pripadnik elejske škole, te izvršio određeni uticaj na atomističku filozofiju Leukipa i Demokrita.

Melis je zapovedao samoskom flotom koja je porazila Atinjane 440. godine st. e. tokom ustanka Samosa protiv Atine u okviru Delskog pomorskog saveza.

Melis je bio učenik Parmenida, čije je filozofske postavke dopunio. Melisova dela, čiji su fragmenti sačuvani kod Simplikija i koje pominje Aristotel, bila su posvećena odbrani Parmenidovog učenja. Prema njemu, bitak nema početak jer nije moguće da je nastao iz ničega (εἴη γὰρ ἂν οὔτω καὶ οὐ γένοιτο; ex nihilo nihil fit). Isto tako, on je nepropadljiv, jer bitak ne može preći u nebitak, a ako biće prelazi u drugo biće, tu nikakvog propadanja ni nema.

Parmenid je tvrdio da bitak ili Jedno jeste prostorno konačno, ali Melis tu postavku nije prihvatio. Ako je bitak konačan, onda izvan njega mora postojati ništa, čime bitak mora biti okružen ili ograničen. Međutim, ako je bitak ograničen ničim, onda bitak mora biti beskonačan a ne konačan. Ne može postojati praznina izvan bitka, "jer praznina je ništa, a ništa zaista ne bi moglo da bude" (fr. 7). 

Prema Aristotelu (Metaph. 986b 18–21), Melis je Jedno shvatao kao materijalno. Međutim, Simplikije navodi jedan fragment kojim dokazuje da Melis nije Jedno smatrao kao telesno, nego kao bestelesno: "Zaista, ako bi uopšte bilo, moralo bi biti jedno; a pošto je jedno, ono ne sme imati nikakvo telo; jer ako bi imalo debljinu, imalo bi i delove i više ne bi bilo jedno" (fr. 9; Simplic., Phys. 109, 34). Međutim, izgleda da Melis ovde zapravo govori o jednom hipotetičkom slučaju, odnosno o slučaju da su u pravu zastupnici pitagorejske teze o postojanju mnoštva jediničnih priroda (monada): Melis tu zapravo pokušava da opovrgne postojanje pitagorejskih krajnjih jedinica, a da uopšte ne govori o parmenidskom Jednom.

Vidi također 
 Antička filozofija
 Presokratovci
 Pitagora
 Ksenofan iz Kolofona
 Zenon iz Eleje

Presokratovci
Biografije, Samos
Melis

Melis (grč. Μέλισσος) može se odnositi na sledeće ličnosti iz istorije i mitologije:
 Melis sa Krita, lik iz grčke mitologije;
 Melis sa Samosa, antički filozof i državnik.
Ipswich Town F.C.

Ipswich Town Football Club je profesionalni fudbalski klub iz Ipswich u Suffolku u Englekoj. Popularni naziv je Blues (engleski: Plavi) prema boji dresova, ili Town, što je skraćenica naslova. Konj u grbu kluba se zove Suffolk Punch. Odnedavno se Town naziva "The Tractor Boys" (engleski: Momci s traktorima).

Eksterni linkovi 
 Ipswich Town Official Site 
 www.prideofanglia.com
 SingingTheBlues.net (STB) 
 BluesWeb 
 TractorBoys.com 
 Those Were The Days

Fudbalski ili nogometni klubovi u Engleskoj
Efeška škola

Efeška škola je termin koji se ponekad koristi da bi se označila filozofska misao antičkog grčkog filozofa Heraklita iz Efesa, koji je praelementom (bitkom) čitavoga sveta smatrao vatru. Prema njemu, dakle, bitak je materijalan i jedan, ali Heraklit istovremeno priznaje da u svetu stalno dolazi do promene. Kretanje praelementa (vatre) je protivrečno, ono je disharmonično, iako je harmonija konačni rezultat tog procesa. Ta promena, taj prelaz materije iz jednoga stanja u drugo, ne događa se slučajno, nego se vrši po stalnoj zakonitosti, u izvesnim granicama i u određenom vremenu. Taj opšti zakon naziva Heraklit logosom (λόγος). Prema tome, "efeškom školom" mogli bismo nazvati onu ranu grčku filozofsku misao koja u problemu Jednog i Mnoštva (i njihovom međusobnom odnosu) nastoji pomiriti dve "krajnosti": parmenidovsko tvrđenje Jednog i poricanje mnoštva i promene, s jedne strane, te pitagorovsko tvrđenje Mnoštva (monada) i kretanja i poricanje Jednog, s druge strane. Heraklit, međutim, koliko je danas poznato, nije imao direktnih učenika i nastavljača, pa se izraz "efeška škola" može koristiti samo uslovno.

Vidi također 
 Antička filozofija
 Presokratska filozofija
 Filozofija u tragičnom razdoblju Grka
 Miletska škola
 Pitagorejska škola
 Elejska škola

Antički filozofi
Pluralistička škola

Pluralistička škola je moderni termin kojim se označavaju presokratski antički filozofi koji su nastojali pomiriti parmenidovsko poricanje kretanja kao privida sa činjenicom čulnog iskustva o svetu koji se nalazi u stalnoj promeni, činjenicom koju je u svojoj filozofskoj misli naročito isticao Heraklit. Takva su pre svega bila nastojanja Empedokla i Anaksagore.

Vidi također 

 Elejska škola
 Pitagora
 Pitagorejci
 Zenon iz Eleje

Antički filozofi
Diogen Laertije

Diogen Laertije (grč. Διογένης ὁ Λαέρτιος) bio je grčki istoričar filozofije i pisac biografija grčkih filozofa. Prema nekim izvorima, svoje je prezime dobio po gradu Laerte na Kritu, a prema drugima, po rimskoj porodici Laercija (Laërtii). 

O njegovom životu ne zna se ništa. Sigurno je živeo nakon Seksta Empirika (oko 200. godine nove ere), jer ga spominje u svom delu, ali svakako pre Stefana Bizantinca (oko 500. godine), koji prenosi citate iz Diogenovog dela. Može se pretpostaviti da vrhunac njegove delatnosti pada u doba vladavine rimskog cara Aleksandra Severa (222–235) i njegovih neposrednih naslednika.

Premda neki izvori smatraju da je Diogen bio hrišćanin, ipak izgleda verovatnije da je bio ili skeptik ili epikurejac. Njegovo delo, napisano na grčkom, nosi naslov Životi i mišljenja znamenitih filozofa, dok se u grčkom izvorniku nalaze varijacije naslova, već prema tome o kojem se rukopisu radi, na primer: Λαερτίου Διογένους βίων καὶ γνωμῶν τῶν ἐν φιλοσοφία εὐδοκιμησάντων καὶ τῶν ἑκάστη αἱρέσει ἀρεσάντων τῶν εἰς δέκα τὸ πρῶτον (firentinski rukopis) ili Λαερτίου Διογένους βίοι καὶ γνῶμαι τῶν ἐν φιλοσοφία εὐδοκιμησάντων καὶ τῶν ἑκάστη αἱρέσει ἀρεσκόντων (pariski rukopis).

Cilj ovog doksografskog dela jeste da opiše živote i učenja grčkih filozofa. Premda se radi o nekritičkoj i nefilozofskoj kompilaciji, vrednost dela je ogromna, jer prenosi citate iz dela mnogih antičkih filozofa – posebno iz presokratskog perioda – čija su nam izvorna dela izgubljena. Svi su grčki filozofi podeljeni na dve skupine: jonsku i italsku. Jasno je da je ta podela sasvim nefilozofska. Biografije jonskih filozofa započinju Talesom, a završavaju se Klitomahom, Teofrastom i Hrisipom. Italski filozofi započinju Pitagorom, a završavaju se Epikurom. Različite sokratske škole svrstane su u grupu jonskih filozofa, dok se elejska škola i skeptici obrađuju u grupi italskih filozofa. Delo ima ukupno deset knjiga, od kojih je poslednja u celini posvećena Epikuru te sadrži tri veoma zanimljiva pisma upućena Herodotu, Pitoklu i Menekeju. 

Kao glavni izvori za sastavljanje ovog dela služili su Diogenu spis Diokla iz Magnezije Beleška o filozofima i spis Favorina iz Arlesa Razne povesti i memoari. Prema izveštajima monaha Waltera Burleya iz 14. veka, izgleda da je Diogenov tekst bio potpuniji od onoga koji mi danas posedujemo. 

Pored Života filozofa, Diogen je napisao i jedno stihovano delo o slavnim ljudima, u kojem se služio različitim metrima. Od toga dela ostalo je 56 fragmenata, koje je sam Diogen uključio u Živote filozofa. Iz njih vidimo da njegovo pesničko delo nije imalo veliku umetničku vrednost, ali i da se odlikovalo formalnom i metričkom elegancijom.

Vanjske veze 

 On-line version of Lives and Opinions of Eminent Philosophers 
 Diogenes Laertius: the Manuscripts of "The Lives and Opinions of Eminent Philosphers" (notes on the publication history of Diogenes Laertius, from R.D. Hicks' edition of the "Lives", 1925)
 On-line version of the ancient Greek text of Diogenes' Lives

Antički filozofi
Droga (razvrstavanje)

Droga se može odnositi na:
 Lijekove
 Psihoaktivne droge
 Supstance koje se koriste za rekreativnu upotrebu droga
 Supstance koje se koriste za zlouporabu droga
 Lake i teške droge
 Droga Portorož, prehrambena tvrtka u Sloveniji
Testiranje na droge

Testiranje droga odnosno testiranje na droge je postupak prilikom koga se iz tijela određene osoba uzimaju biološke tvari kako bi se utvrdilo da li je dotična osoba konzumirala ili zloupotrebljavala droge. Riječ je o postupku koji, pogotovo u zapadnom svijetu i među liberalnim krugovima, izaziva velike kontroverze. Mnogi smatraju kako je riječ o ograničavanju nečije privatnosti, dok se s druge strane spominje nepreciznost, odnosno brojne mogućnosti manipulacije s testovima.

Testiranje na droge je prvi put ušlo u široku upotrebu krajem 1980-ih u SAD, te se primjenjivalo za federalne službenike kao i zaposlenike koji radi obavljanja redovnog posla i održavanja javne sigurnosti moraju imati normalne mentalne sposobnosti.

Testiranje na droge je postupak koji se također široko primjenjuje u sportu u svrhu borbe protiv dopinga.

Vanjski linkovi 
 Pass Your Drug Test Online 
 Drug Testing Q&A 
 Drug Testing: An Overview 
 Test Clear
 Official National Institute on Drug Abuse (NIDA) Website
 Official Substance Abuse and Mental Health Services Administration (SAMHSA) Website
 Law Enforcement Against Prohibition (LEAP) Home Page
 Erowid Drug Testing Vaults: The Basics
 The Drug Testing FAQ (v.4.11) 
 Marijuana Detection Time Shorter Than Previously Assumed 
 Sumary of Findings by The Independent Inquiry into Drug Testing at Work 
 On-site Oral drug testing in the workplace

Droga
Doping
Testovi
Ona Munson

Ona Munson (16.6. 1903 – 11.2. 1955.) bila je američka glumica najpoznatija po svojoj ulozi prostitutke Belle Watling u filmu Gone with the Wind (1939).

Rođena kao Owena Olcott, karijeru je započela i najveći dio provela na Broadwayu, odnosno nastupajući u njujorškim radio-dramama. Ulogu Belle je dobila nakon što ju je odbila Tallulah Bankhead; ona ju je, u velikoj mjeri, zapečatila karijeru, s obzirom da su je hollywoodski producenti otada gotovo uvijek angažirali za likove prostitutki ili madam.

Posljednje godine života su joj obilježili zdravstveni problemi. Izvršila je samoubistvo predoziranjem barbituratima.

Eksterni linkovi 

 

Američke filmske glumice
Američke teatarske glumice
LGBT osobe iz Sjedinjenih Američkih Država
Biseksualne glumice
Samoubice
Authority control
Fudbalski savez Engleske

The Football Association (engleski: Fudbalsko udruženje), poznatiji i po skraćenici FA, je tijelo koje regulira fudbal u Engleskoj i krunskim zavisnim teritorijama Jerseya, Guernseya i Otoka Man. FA ima važnu ulogu u historiji fudbala, s obzirom da je sastavila moderna pravila po kojima se danas širom svijeta igra taj sport.

Vanjske veze 

 The FA official site
 Tom Bower Has the Blazer Brigade doomed football? Guardian July 2, 2005
 Royal Engineers Museum  When the Royal Engineers won the FA Cup 1875
 FA Sim A free online game simulating the work of a Football Association

Fudbal ili nogomet u Engleskoj
Engleska
Ministar unutrašnjih poslova UK

Državni sekretar za Odjel unutrašnjih poslova (engleski: Secretary of State for the Home Department), skraćeno Sekretar unutrašnjih poslova (engleski: 'Home Secretary'), je ministar koji vodi britansko Ministarstvo unutrašnjih poslova, a koji je odgovoran za unutrašnje poslove Engleske i Walesa, te za pitanja imigracije i državljanstva u cijelom Ujedinjenom Kraljevstvu (uključujući Škotsku i Sjevernu Irsku). U nekim drugim zemljama engleskog govornog područja, kao što su Australija i Indija, izraz Home Secretary se odnosi na Trajnog sekretara, odnosno višeg državnog službenika, pri Ministarstvu unutrašnjih poslova te država.

Djelokrug rada tih ministarstva uključuje policiju, nacionalnu sigurnost, imigraciju, krivičnopravni sistem, sistem zatvora i pitanja državljanstva.

Eksterni linkovi 

 Home Office website
 Electronic list of ministerial responsibilities 
 Her Majesty's Government  (Cabinet Ministers)
 Full list of Her Majesty's Government (which includes various junior Ministers too).

Britanski političari
Politika Ujedinjenog Kraljevstva
Michael Howard

Michael Howard, QC (7.7. 1941) je britanski političar, bivši vođa Opozicije i vođa Konzervativne stranke od novembra 2003. do decembra 2005. Otkada je izabran za člana britanskog Parlamenta na općim izborima 1983. godine, Howard je vršio razne dužnosti u nizu konzervativnih vlada sve do izbornog poraza svoje stranka 1997, a među time se ističe dužnost ministra unutrašnjih poslova pod Johnom Majorom.

Eksterni linkovi 

 Michael Howard MP official site
 NMP Management Book Michael Howard for after-dinner and conference speaking
 Conservative Party: Michael Howard  official profile of the Party Leader
 ePolitix.com - Michael Howard  profile
 Guardian Unlimited Politics - Ask Aristotle: Michael Howard MP
 They Work For You: Michael Howard MP
 The Public Whip - Michael Howard MP voting record
 BBC News - Michael Howard profile 17 October, 2002
 Open Directory Project - Michael Howard  directory category
 (PDF) First 8 pages of Lord Saatchi's If this is Conservatism, I am a Conservative and ordering information 

Howard, Michael
Moors ubistva

Moors ubistva ili Ubistva u močvari (engleski Moors Murders) je naziv koji se koristi za seriju ubistava koje su u engleskom okrugu Greater Manchester između 1963 . i 1965. počinili Ian Brady i Myra Hindley. Naziv su dobili zato što su četiri od pet žrtava pokopane u močvari Saddleworth Moor blizu Oldhama u Lancashireu. Svih pet žrtava su bila djeca ili maloljetnici.

Literatura 
 Media Representations of Myra Hindley, Lesley McLaughlin, 1995. http://www.lulu.com/content/321531

Historija Engleske
Ubistvo