Alpár Ignác

Alpár Ignác József, születési nevén Schöckl Ignác József (Pest, 1855. január 17. – Zürich, 1928. április 27.) magyar műépítész, egyetemi tanár, a századforduló eklektikus építészetének egyik vezéralakja.

Családja, tanulmányai 
A pesti Józsefvárosban született, stájer eredetű iparoscsaládban. Apja, Schöckl Mátyás asztalosmester Pesten működő üzeme a legkülönlegesebb megrendeléseket is teljesítette, így például ők készítették a Pesti Vigadó nagy fesztávolságú ablakait. Anyja, Eisele Mária ősei württembergi kézművesek voltak. Ignác (még Schöckl néven) a belvárosi főreáliskola elvégzése után elszegődött kőművesinasnak, és 1873-ban szabadult fel. Ezután Hauszmann Alajos tanítványa lett, az ő irodájába került. Biztatására 1874-től a Berlin–Charlottenburgi Építészeti Akadémián folytatta tanulmányait, ahol többek között a frankfurti operaházat is építő Richard Lucae oktatta. Lucae-tanítvány volt maga Hauszmann Alajos, valamint Lechner Ödön és Pártos Gyula is.

Pályája 
Az akadémia befejezése után berlini építészirodákban dolgozott. 1880-ban elnyerte a Schinkel-érmet. Abban az évben magyarosította nevét Alpárra. Itáliai tanulmányútjáról Hauszmann meghívta a budapesti Műegyetemre tanársegédnek a „Díszépítéstan” tanszékre, s itt 1882–1889 között előbb Steindl Imre, majd Hauszmann mellett volt tanársegéd.

1883-ban házasságot kötött Orth Antóniával, egy aradi kereskedő leányával. 1885-ben felvették a Corvin Mátyás szabadkőműves páholyba.

Hauszmann Alajos visszaemlékezése szerint Alpár meg akarta pályázni a Műegyetem újonnan létrehozott Építész Tanszékének tanári állását, s miután nem ajánlotta őt, meg is neheztelt rá. Alpár tehát az oktatás helyett a gyakorlati tervező építészi pályára lépett, s 1888-ban önálló irodát nyitott, először a Teréz körút 7., majd 1891-től az Almássy tér 15. szám alatt. Utóbbi épületet maga tervezte, s lakása is itt volt.

Összesen 130 jelentős épületet tervezett. Épületei – megyeházák, középiskolák, templomok, fürdők, bérházak, villák, kastélyok, katonai épületek, posta, színház és szálloda – a történelmi Magyarországon mindenfelé megtalálhatók.

Sok híres, vagy később híressé váló építészt foglalkoztatott. Az ő cégbélyegzője alatt dolgozott egy ideig: Almásy Balogh Loránd, Führer Miklós, Kotál Henrik, Hajós Alfréd, Hübner Jenő, Orth Ambrus, Gyöngyöshalászi Takách Béla, Radó Sándor. Ugyancsak töltöttek nála rövidebb időt a Vágó László és Vágó József testvérek, továbbá Jámbor Lajos és Sebestyén Artúr is. A késői historizmus mestere volt, aki eklektikus elemeket is alkalmazott épületein. Hírnevét középületei alapozták meg.

A magyarországi építészet két domináns irányzata közül, az akadémikus jellegű historikus irányzatot Alpár Ignác neve hitelesítette. A nemzeti stílus megfogalmazásán, a magyar szecesszió és a népművészet által ihletett nemzeti stílus kialakításán Lechner Ödön és köre, a kor és a századforduló legkiválóbb építészei, Lajta Béla, Komor Marcell, Jakab Dezső, Jan Kotera fáradozott. Az 1890-es évektől Magyarországon is jelentkező szecesszió nem váltotta fel a historizmust, hanem együtt élt annak kései szakaszával.

Évtizedekig elnöke volt a „Steindl-céhnek”, mely az építészethez kapcsolódó szakemberek, vállalkozók, művészek találkozóhelye volt. A tagok közül Maróti Géza, Moiret Ödön, Markup Béla, Telcs Ede, Róth Miksa, Jungfer Gyula több építkezésén munkatársai is voltak.

Az 1890-es években pályafutásának legnagyobb sikerét a millenniumi kiállítás Történelmi Épületcsoportjával érte el. E legismertebb műve Budapest XIV. kerületében a Városligeti-tó partján a millenniumi ünnepségek tiszteletére a magyar építészet történetét épületmásolatokkal ábrázoló Történelmi Épületcsoport, amelyet legjellemzőbb részéről Vajdahunyad várának neveznek.

1900–1914 között legfontosabb művei a bankok voltak, melyek a budapesti városképben (Szabadság tér, Vörösmarty tér, József nádor tér, Széchenyi István tér máig meghatározó szerepet játszanak, mint a Magyar Nemzeti Bank és a Tőzsdepalota, a mai Pénzügyminisztérium és Belügyminisztérium épülete.

Élete során számtalan tanulmányutat tett külföldön, beutazta szinte egész Európát, többször járt Olaszországban, Németországban, Egyiptomban.

Az első világháború után már nem tervezett, de a művészeti közéletben aktívan részt vett. Elnöke volt az Építőmesterek Ipartestületének, aktív tagja és 1904-től 1907-ig elnöke volt a Magyar Mérnök- és Építészegyletnek, tagja volt a Műemlékek Országos Bizottságának, az Országos Iparművészeti Társulatnak és az Országos Középítési Tanácsnak is.

Felesége halála után, 1918-ban házasságot kötött Csesznák Ilonával. 1928. április 27-én, amerikai útjáról hazatérőben hirtelen influenzát kapott, és tüdőgyulladásban Svájcban halt meg. 73 évet élt. A Vajdahunyad várában ravatalozták fel, és innen kísérte a díszmenet a Kerepesi temetőbe.

Művei

Pályázatai 
Berlin, Nyári színház pályázat (I. díj), 1878
Berlin, Vendéglő belső pályázat (díjazott terv), 1879
Berlin, Könyvtár pályázat (díjazott terv), 1880
Berlin, Kultúregyesület székháza pályázat (Schinkel-érem), 1880
Kassa, Színház pályázat (I. díj), 1891
Budapest, Új épület telkének szabályozása pályázat (dicséret), 1892
Budapest, Országos Kaszinó pályázat (III. díj), 1893
Nagyszeben, Bérház pályázat (II. díj), 1893
Győr, Városháza pályázat (I. díj), 1894
Budapest, Margit-sziget rendezése pályázat (díjazott), 1900
Budapest (Gellért-hegy), Szent Gellért-szobor elhelyezése pályázat (II. díj), 1900
Pécs, Városháza pályázat (I. díj), 1903
Budapest, Rudas gyógyfürdő pályázat (megvétel), 1904
Budapest, Sáros fürdő pályázat (díjazott), 1904
Budapest, Kultuszminisztérium pályázat (I. díj), 1905
Hága, Békepalota pályázat, 1906
Budapest (Gellért-hegy) Citadella átépítési terve, 1925

Templomok 
Segesvár, Református templom, 1887
Dicsőszentmárton, Református templom, 1888
Marosludas, Református templom, 1888
Szászrégen, Református templom, 1888
Piskitelep, Református templom, 1889
Abafája, Református templom, 1889–90
Brassó, Református templom és paplak (1962-ben lebontották), 1891
Abrudbánya, Református templom, 1892
Kékes, Református templom, 1892
Igazfalva, Református templom, 1901
Wekerlefalva, Római katolikus templom, 1901

Vármegyeházák 
Segesvár (Piața Muzeului 7), Vármegyeháza, 1884–85
Dicsőszentmárton, Vármegyeháza, 1886–90
Déva (Piața Unirii 4, Deva 330152, Románia), Vármegyeháza, 1887–89
Nyíregyháza (Hősök tere 5.), Vármegyeháza, 1891–93
Kolozsvár (Calea Moților 3, Cluj-Napoca 400001, Románia), Vármegyeháza (ma Városháza), 1896–97
Nagyenyed, Vármegyeháza átalakítása, bővítése, 1899–1903

Színház 
Nyíregyháza (Bessenyei tér 13.) Móricz Zsigmond Színház, 1894

Múzeum 
Budapest, Magyar Mezőgazdasági Múzeum épülete, 1902–1908

Oktatási intézmények 
Kolozsvár, Tudományegyetem bejárati tömbje, 1899–1902
Budapest (Ménesi út), Eötvös József Collegium, 1910

Elemi iskolák 
Nyíregyháza (Luther u. 17.), Evangélikus elemi iskola, 1891-93
Fiume, Állami kereskedelmi, polgári és elemi iskola, 1899

Gimnáziumok, líceumok 
Rózsahegy (Nem. A. Linku 60.), Főgimnázium, 1887–88
Kisújszállás (Széchenyi u. 4.), Református főgimnázium, 1893
Kiskunfélegyháza (Kossuth u. 9.), Katolikus főgimnázium (ma Móra Ferenc Gimnázium, 1896
Pozsony (Palisady 31.), Evangélikus líceum, 1896
Miskolc (Kálvin János u. 2.), Református Főgimnázium, 1896
Brassó, Római Katholikus Főgimnázium (most: Áprily Lajos Főgimnázium), 1899
Békéscsaba (Szeberényi tér 1.), Evangélikus Rudolf főgimnázium, 1899
Budapest (Attila út 43.), Werbőczy (ma Petőfi) Gimnázium, 1899
Gyulafehérvár, Katolikus főgimnázium, 1899
Nagyszeben, Főgimnázium, 1899
Szamosújvár, Állami főgimnázium, 1899
Eger (Széchenyi u. 17.), Ciszterci rendház és gimnázium, 1900
Nagykikinda, Állami főgimnázium és tornaterem, 1900
Nyitra (Pietricka 6.), Katolikus főgimnázium, 1900
Temesvár (Bulevardul Constantin Diaconovici Loga 37.), Állami főgimnázium, 1901
Csíksomlyó, Szeminárium, főgimnázium, internátus, 1902
Marosvásárhely, Főgimnázium és főinternátus, 1902
Békés (Petőfi S. u. 11–13.), Szegedi István református gimnázium, 1902–1903
Nyíregyháza (Szent István út 17.), Gimnázium bővítése, 1905
Fogaras, Állami főgimnázium és tornacsarnok, 1907
Gyula, Karácsonyi János Katolikus főgimnázium, 1910
Budapest Erzsébetváros, Gimnázium és internátus

Reáliskolák 
Déva, Főreáliskola tornacsarnoka, 1894
Pozsony (Zochova u. 1.), Állami Főreáliskola, 1894
Lőcse (Stefan Klurberta 10.), Állami Főreáliskola, 1897
Budapest (Rippl Rónai [korábban Bulyovszky] u. 26.), VI. kerületi főreáliskola (majd Kvassay Jenő Műszaki Szakközépiskola, jelenleg azonban üresen áll), 1898
Zsolna – Állami Főreáliskola, 1912

Leányiskolák 
Kolozsvár, Állami felsőleányiskola, 1898

Szállók 
Nyíregyháza (Dózsa Gy. út 1–3.), Korona szálló, 1893–96

Katonai létesítmények 
 Pécs, Hadapródiskola (átépítették, ma Pécsi Tudományegyetem Általános Orvostudományi Kar), 1897–98
 Győr, Kaszárnya terve, 1891
 Nagyvárad (Rulikovszky út), Hadapródiskola, 1897–98
 Sopron (Bajcsy Zsilinszky út), Katonai főreáliskola (ma Soproni Egyetem), 1897–98
 Horvátverőce, Lovassági laktanya, 1900
 Pozsony, Honvédlaktanya, 1902

Kastélyok 
Szomolány, gróf Pálfy József várkastélyának terve, 1899
Acsa (Ságivölgyi major), báró Prónay Dezső kastélya, 1900
Szob (Árpád út 19.), Luczenbacher Pál kastélyának átépítése, 1904
Csucsa, Boncza-kastély
Tiszadob, ifj. gróf Andrássy Gyula kastélya 1880–85

Lakóházak 
Budapest (Teréz krt. 23.), Schőja-ház, 1887
Budapest (Délibáb u.), Kemény-ház, 1890
Budapest (Teréz krt. 22.), Stern-ház, 1890
Budapest (Almássy tér 15.), Alpár Ignác lakó- és irodaháza, 1891
Budapest (Erzsébet krt. 30.), Keinz-ház, 1891
Budapest (Üllői út 89/a), Stroblentz-ház, 1892
Budapest (Apostol u. 13.), Neuschlosz Ödön villája, 1898
Budapest (Bolyai u. 11.), Alpár Ignác villája, 1899
Budapest (Zsigmond u. 11., Lipthay u.), Bruck-ház, 1899
Budapest (Apostol u. 11.), Neuschlosz Marcell villája, 1899
Budapest (Andrássy út 112.), Ohrenstein-villa átalakítása, 1899
Beocsin, Ohrenstein-nyaraló, 1900
Beocsin, Spitzer-villa átalakítása, 1900
Budapest (Váci u. 12.), Harkányi-ház, 1911
Budapest (Kígyó u. 4.), Girardi-ház, 1914–16
Budapest (Viola u. 7.), Alpár Ede háza
Budapest (Várkert rakpart 17.), 1902

Bérházak 
Győr (Szent István út 6–10.), Nyugdíjalap bérházai, 1891
Kolozsvár (Szentegyház u.), Status házak, 1898–1900
Budapest (Csepreghy u. 4.), Walla-bérház, 1899
Budapest (Alkotmány u. 10.), Redlich Sámuel bérháza, 1900
Budapest (Báthory u. 5.), Neuschlosz-bérház, 1903–1904 (Vágó László és Vágó József közreműködésével)
Beocsin, Tisztviselőház, 1905
Budapest (Döbrentei u. 24., Várkert rkp. 17.), Harkányi Béla bérháza, 1911
Budapest (Orczy út 41–45), Walla Rt. Bérházai, 1912

A millenniumi kiállítás épületei 
Budapest (Városliget), A millenniumi kiállítás Király-pavilon pályázat (I. díj), 1894
Budapest (Városliget), A millenniumi kiállítás Történelmi főcsoportja (1897-től Magyar Mezőgazdasági Múzeum), 1894–96
Budapest (Városliget), Millenniumi kiállítás Őshalászat és vadászat pavilonja, Edison kinetoskop, 1895–96
Budapest (Városliget), Millenniumi kiállítás Redlich-, Spitzer-, Ohrenstein-, Walla-, és Neuschlosz-pavilon 1895–96
Budapest (Városliget), Millenniumi kiállítás Trattner balatoni csárda, Müller cukrászda, 1895–96

Fürdőépületek 
Váradszentmárton mellett, Püspökfürdő Szent László fürdő gyógyháza, 1889
Pöstyénfürdő (Park pasaz 3.), Kúrszalon, 1892–93
Váradszentmárton, Félix fürdő

Gyárépület 
Budapest (Turbina u.), Eiselle (Láng) Gépgyár, 1890–91

Pénzintézetek székházai 
Budapest (Szabadság tér), Tőzsdepalota (később MTV-székház), 1899–1905
Budapest (Szabadság tér 8–10.), Osztrák Magyar Bank (Nemzeti Bank), 1900–1905
Budapest (Széchenyi tér), Pesti Magyar Kereskedelmi Bank (Belügyminisztérium), 1905, 1913–17
Budapest (Deák Ferenc utca 3–5.), Pesti Hazai Magyar Első Takarékpénztár (Budapesti Értéktőzsde), 1909
Budapest (Dorottya u., Wurm u., József nádor tér), Magyar Általános Hitelbank (Pénzügyminisztérium), 1909–13
Budapest (Deák tér), Anker-palota, 1907–10

Posta 
Temesvár (Ion C. Bratianu), Posta, 1911–13

Jótékonysági és egyesületi épületek 
Budapest (Egressy út 73.), Gyermekmenhely (Egressy Gábor Szakközépiskola), 1901
Budapest (Semmelweis u. 5.), Steindl-céh helyisége, 1905

Emléktáblák, síremlékek 
Kazán-szoros, Széchenyi-emléktábla, 1885
Budapest (Kozma utcai izraelita temető), Ohrenstein Henrik és Redlich Sámuel síremléke, 1902
Budapest (Salgótarjáni Utcai Zsidó Temető), Wechselman Ignác síremléke, 1903
Budapest (Kerepesi temető – Fiumei Úti Sírkert), Mechwart András síremléke, 1907

Kilátó 
Törökbálint, Walla-kilátó
A lista az alábbi mű alapján készült: Marótzy Kata: 150 éve született Alpár Ignác

1926-ban a Gellért-hegyre Kotál Henrikkel közösen tervezett Magyar kálváriája nem valósult meg.

Jegyzetek

Emlékezete 
 1958-ban az Építőipari Tudományos Egyesület (mai nevén: Építéstudományi Egyesület) alapította az Alpár Ignác-emlékérmet, amelyet évenként adományoznak a kiemelkedő tevékenységet elért építészeknek. Az elismerést 1998 óta Alpár Ignác-díjnak hívják.
 Az 1931. október 18-án felavatott, városligeti, Alpár Ignác-szobor (Telcs Ede műve) a mestert középkori céhmesteri ruházatban ábrázolja, amint feltekint a Vajdahunyad várára.

Források 
 
 Sulinet: Alpár Ignác életútja (1855 – 1928)

 Marótzy Kata: 150 éve született Alpár Ignác
 Rosch Gábor: Alpár Ignác
 Szabadkőműves Wiki: Alpár Ignác
 https://familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HY-D1C7-V3L?mode=g&i=6&wc=92QB-3TL%3A40678301%2C51334101%2C1077276402&cc=1452460

Irodalom 
 Rosch Gábor: Alpár Ignác építészete. Enciklopédia Kiadó, Budapest, 2005
 Hajós György, Kubinszky Mihály, Vámossy Ferenc: Alpár Ignác élete és munkássága. Építésügyi Tájékoztatási Központ, Budapest, 2005
 Hauszmann Alajos: Alpár Ignác (1855–1928). In: Hauszmann Alajos. szerk.: Gerle János, Holnap Kiadó, Budapest, 2002. 318-319. oldal
 Alpár Ignác születésének 150. évfordulója tiszteletére „Az építészet kővé vált zene” címmel a Magyar Mezőgazdasági Múzeumban rendezett emlékkiállítás, 2005. március 25.
 Déry Attila–Merényi Ferenc: Magyar Építészet 1867–1945., Urbino, 2000. 77–79. o.
 Elek Artúr: Alpár Ignác. In: Nyugat. 1928. 10. sz.
 Magyar Vilmos: Alpár Ignác élete és működése, 1-2.; Budapesti Építőmesterek Ipartestülete, Bp., 1933–1935 
 Alpár Ignác 130. születésnapja alkalmából rendezett ünnepi ülés előadásai. Budapest, 1985. január 16.; szerk. Hajós György; Építőipari Tudományos Egyesület, Bp., 1985
 Gelléri Mór: Alpár Ignác. Élet- és jellemrajz, Kner Izidor Könyvnyomdája, Gyoma, 1914
 Márkus Jenő: Emlékbeszéd Alpár Ignácról – elmondotta a Steindl-céh 1929. évi április hó 6-án megtartott közgyűlésén Dr. Márkus Jenő, A Steindl-céh Kiadása, Budapest, 1929
 Rozsnyai József: Alpár Ignác; Holnap, Bp., 2020 (Az építészet mesterei)
 Kismarty-Lechner Jenő: Építőművészetünk a XIX. század második felében, Egyetemi Nyomda, Budapest, 1945, 102-106. o.

További információk 
 Alpár Ignác világhírű építőművészünk szobrának leleplezése a Városligetben (filmhíradó)

Kapcsolódó szócikkek 
 Vajdahunyadvár

Magyar építészek
Magyarországi szabadkőművesek
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Családi nevüket magyarosított személyek
Pestiek
Tüdőgyulladásban elhunyt személyek
1855-ben született személyek
1928-ban elhunyt személyek