alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
IV. León bizánci császár

IV. León (, , uralkodott 775. szeptember 14. – 780. szeptember 8.) a Bizánci Birodalom császára volt, aki V. Kónsztantinosz és első, kazár felesége, Tzitzak/Eiréné egyetlen gyermeke volt. Rövid uralkodása alatt sokat enyhült a képromboló császári politika.

750. január 25-én született Konstantinápolyban, és 751-ben lett apja társcsászára. Mivel számos féltestvérrel, köztük öt fivérrel áldotta meg a sors, különös jelentőséget kapott fia, a kiskorú Kónsztantinosz társcsászárrá koronázása 776. április 24-én. Az uralkodó kiemelten hangsúlyozta, hogy kifejezetten a hadsereg követelésére tett így, és írásbeli hűségnyilatkozatot követelt minden hadparancsnoktól és szenátortól, sőt a polgári csoportok képviselőitől. Mindennek ellenére legidősebb fivérei, a 769 óta kaiszari rangot viselő Niképhorosz fellázadtak ellene.

León az összeesküvés felgöngyölítése után ismételten alattvalói segítségét kérte, ezért elítélésükre silentiumot hívott össze. Niképhoroszt és Khrisztophoroszt szerzetesként Athénba száműzték. A császár azonban nem tett semmit négy másik öccse ellen, sőt a legkisebbik, Eudokimosz is nobilisszimosz rangot kapott Nikétaszhoz és Anthimoszhoz hasonlóan, Khrisztophorosz pedig megtarthatta kaiszari címét.

León intézkedéseire nagy hatással volt athéni származású felesége, Eiréné, aki képtisztelő irányba terelte férje vallási elképzeléseit. Ezzel magyarázható, hogy a császár képtisztelő pátriárkát tett trónra, és csak egyetlen, atyja módszereihez képest enyhe megtorló intézkedést ismerünk ötéves regnálása alatt (780-ban néhány rangos hivatalnokot korbácsoltak meg és börtönöztek be hitük melletti kiállásuk miatt).

Uralkodása alatt kisebb csatákat vívott az arabok ellen, illetve apja nyomdokain haladva a bolgárok ellen is hadat tervezett indítani, ám ebben korai, ismeretlen okból bekövetkezett halála megakadályozta. A trónon egyetlen gyermeke, a tízéves VI. Kónsztantinosz követte a később egyeduralkodóvá váló Eiréné erős befolyása alatt.

Külső hivatkozások 

 Georg Ostrogorsky: A bizánci állam története. Budapest, Osiris, 2003. 

Középkori bizánci császárok
Uralkodónők férjei
750-ben született személyek
780-ban elhunyt személyek
Barbados himnusza

A barbadosi nemzeti himnusz zenéjét az akkor már részben vak C. Van Roland Edwards (1912–1985) írta. Edwards 1912-ben született, egykor a St. Peter egyházi fiúiskola diákja volt. Már ekkor írt zeneműveket, és bár nem volt zenei iskolai képzettsége, 1933-tól a British Song Society tagja volt. Részleges vaksága miatt a komponálásban lányai, Nanette és Eullia segítettek. Több műve is közismert, többek között a királynő 1966-os látogatására is ő írt köszöntő művet.

1966-ban a himnuszra kiírt pályázatot elbíráló bizottság az ő művét választotta ki. Zenekari változatát 1967-ben Prince Cave, a Királyi Rendőr Zenekar karnagya írta. A szöveg Irwing Louis Burgie (1926–) 1966-ban készült műve. Burge 1926-ban született, apja amerikai, anyja barbadosi volt. Indiai katonai szolgálata után az Amerikai Egyesült Államokban telepedett le, de gyakran ellátogatott Barbadosra, ahol irodalmi díjat is alapított barbadosi gyermekek számára.

A szöveg

Források

További információk 
 MIDI-állomány

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Óhodász

Óhodász (, ) Városhodász része, egykor önálló  község Ausztriában Burgenland tartományban a Felsőőri járásban.

Fekvése 
Rohonctól 7 km-re nyugatra, a Kőszegi-hegység déli oldalán fekvő hegyvidéki település.

Nevének eredete 
A falut egykor hódvadászok lakták, innen a neve.

Története 
1374-ben "Hodaz" néven említik először, a Németújvári grófok alapították német telepesekkel. 1465-ben "Hodas", 1478-ban "Hodacz", 1491-ben "Hadaaz" alakban említik. Rohonc várának uradalmához tartozott.
1532-ben a török teljesen elpusztította, 1559-ben a Batthyányak horvátokkal telepítették újra.  1580 körül lakói felvették a református hitet. 1621-ben Bethlen hadai felégették. 1634-ben gróf Batthyány Ádám áttérését követően lakói is visszatértek a katolikus hitre. 1650-ben pestis néptelenítette el.

Vályi András szerint " Ó, és Új Hodász. Hodis. Egygyik mező Város, másik falu Vas Vármegy. földes Urok G. Batthyáni Uraság, lakosai katolikusok, és evangelikusok, fekszenek Szalonakhoz 1 1/4 mértföldnyire, Inczédhez sem meszsze, földgyeik termékenyek, réttyeik jók, fájok tűzre, és épűletre van."

Fényes Elek szerint "Ó-Hodász, horvát falu, Vas vmegyében; 179 kath. lak. A rohonczi urad. tartozik."

Vas vármegye monográfiája szerint "Ó-Hodász. Házszám 50, lélekszám 316. Lakosai r. kath. vallású horvátok. Postája Város-Hodász, távírója Rohoncz. A falu házai szétszórtan, hegyoldalon fekszenek. Földesura a Batthyány-család volt."

1910-ben 336, többségben horvát lakosa volt, jelentős cigány kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Kőszegi járásához tartozott. 1921-ben Ausztria Burgenland tartományának része lett. 1971-ben közigazgatásilag Városhodászhoz csatolták.

Nevezetességei 
 A „Szent Kereszt Felmagasztalása” tiszteletére szentelt római katolikus temploma.
 A településen 4 km hosszú Európában egyedülálló gomba tanösvény található.

Külső hivatkozások 
 Óhodász a dél-burgenlandi települések honlapján
 Városhodász az Írottkői natúrpark honlapján
 Geomix.at

Jegyzetek 

Ohodasz
Vas vármegye települései
Oka (Ausztria)

Oka (németül Oggau vagy Oggau am Neusiedler See, horvátul Cokula) mezőváros Ausztriában, Burgenland tartományban, a Kismartoni járásban.

Fekvése 

Kismartontól 19 km-re a Fertő nyugati partján fekszik.

Népessége

Nevének eredete 
Eredeti neve Száka, ami a magyar Sac személynév kicsinyítős származéka.

Története 
Területén már a bronzkorban is éltek emberek. Ezt igazolja, hogy bronzkori leletek és római sírok kerültek elő a határából.

Okát 1344-ben "villa Zaka" néven említik először. 1393-ban szerepel először "Oka" néven írott forrásban. Ekkor már állt Szent Júdás és Tádé apostolok tiszteletére szentelt régi temploma. 1529-ben, 1532-ben és 1683-ban a török elpusztította. 1605-ben Bocskai  hajdúi égették fel. A támadások hatására 1650 körül több környező településsel, Ruszttal, Feketevárossal, Fehéregyházával együtt védőfalakkal vették körbe, melyen a nyugati oldalon egy kapu vezetett át. A falak 60 cm szélesek és 260 cm magasak voltak. A falakon kívül csak hat ház maradt. Lakói 1580-ban áttértek az evangélikus vallásra, katolikus plébániáját 1638-ban alapították újra. Anyakönyveit 1634-től vezetik. A 17. századtól az Esterházy család birtoka volt. 1711-ben pestisjárvány pusztított. Mai Római katolikus temploma 1731-ben épült,  a Szentháromság tiszteletére szentelték fel.
1868. február 13-án egy szörnyű tűzvészben 168 épület, közte 80 lakóház égett le.

Vályi András szerint " OGGAN. vagy Okkau. Német falu Sopron Várm. földes Ura H. Eszterházy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Sopronhoz 2 2/8 mértföldnyire, nagyobb része a’ helységnek főfallal van körűl véve, hegyes, és lapályos határja többnyire jó termékenységű, terem búzát, rozsot, árpát, tengerit, jó bort, erdeje kevés, nádgya elég van."

Fényes Elek szerint " Ogyan, német falu, Sopron vmegyében, a Fertő mellett, ut. p. Sopron. Van 1200 kath. lakosa, paroch. temploma, kevés szántóföldje, de sok és jó bora. Birja h. Eszterházy."

1910-ben 1670, túlnyomórészt német lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Sopron vármegye Kismartoni járásához tartozott. 1921-től Ausztria Burgenland tartományának része. Védőfalait 1963-ban bontották le. 1994-ben mezővárosi rangot kapott.

Nevezetességei 
 A Szentháromság tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1727 és 1731 között épült barokk stílusban.
 A plébánia épületét 1795-ben emelték.
 Két pestisoszlopa közül az egyik 1695-ben, a másik 1713-ban épült.
A település különleges látványossága a „Hölzstein”, egy 10-szer 20 méter nagyságú mészkőtömb, mely a külterületen fekszik. Egy helyi legenda szerint boszorkányok laknak benne.
 Okán régi szokás, hogy zenés-táncos ünnepség keretében minden augusztusban fát állítanak.
 A Szent Kereszt kápolna 1744-ben épült a korábbi, már 1700 előtt épített kápolna helyén.

Híres emberek 
Itt született 1835-ban Surányi János teológiai professzor.

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Nemhivatalos oldal
 Oka az Osztrák Statisztikai Hivatal honlapján
 Magyar katolikus lexikon

Jegyzetek 

Burgenland települései
Sopron vármegye települései
Ószalónak

Ószalónak (németül Altschlaining, horvátul Stari Salunak) Városszalónak része, egykor önálló község  Ausztriában, Burgenland tartományban, a Felsőőri járásban.

Fekvése 
Felsőőrtől 8 km-re északkeletre, központjától Városszalónaktól 1 km-re délre fekszik.

Története 
A Fehér-patak szakadékában fekvő falu kora középkori eredetű. A 15. században vámszedőhely volt. 1515-ben vashámorokat említenek itt. Az 1532-ben a török által elpusztított lakosok helyett az 1540-es években horvátokat telepítettek, akik főként a szalónaki vár őrzését látták el. A 18. században megkülönböztetésül Pórszalónaknak nevezték. 1622-ben és 1686-ban a hadak pusztításaiban teljesen leégett. 1652-ben pedig gondatlanságból égett le. A faluban több vízimalom is működött, központjában harangláb áll.

Vályi András szerint " Ó, és Új Szalonak. Egygyik Mezőváros, másik falu Vas Várm. földes Ura Gr. Batthyáni Uraság, a’ kinek magas helyen épűltt Várával ékeskedik; fekszik Borostyánkőhöz 1 1/2, mértföldnyire; szobái a’ régi ízlés szerént épűltek, de alkalmatos lakást szolgáltatnak; tetőjén fedezete alatt még most is vagynak ágyúk, és fegyverházában külömbféle régi fegyverek; hajdan bányái is vóltak; lakosai katolikusok, evangyelikusok, és számos zsidók. Építőjének emlékezetét e’ szavak tartyák emlékezetben: Nos Andreas Pamkirker de Szalonak, Comes Posoniensis, 311magnificum hoc opus fortissimorum murorum erigi fecimus. Inceptum 1450. Határjai hegyesek, és vőlgyesek, néhol soványak; fájok van, legelőjök alkalmatos."

A község önkéntes tűzoltóegylete 1905-ben alakult. 1910-ben 485, túlnyomórészt német lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Felsőőri járásához tartozott. 1954-ben árvíz sújtotta. 1971-ben közigazgatásilag Városszalónakhoz csatolták.

Külső hivatkozások 
 Városszalónak város hivatalos oldala
 A település weboldala
 A helyi tűzoltóegylet weboldala

Jegyzetek 

Oszalonak
Vas vármegye települései
Oravka

Oravka (magyarul Kisárva lengyelül Orawka, IPA: [ɔˈrafka], szlovákul Orávka) falu Lengyelországban, az egykori Nowy Sącz, a mai Kis-lengyelországi vajdaságban.

Fekvése 
Jablonkától északra, a Fekete-Árva völgyében fekvő 900 lakosú falu.

Története 
Árva vármegye legősibb, már 1111-ben említett települése, Turdossin, 1265-től magyar vámállomásként működött a Közép-Magyarországról Lengyelországba, Krakkóba vezető kereskedelmi útvonalon. Ekkoriban a településtől északra fekvő területek Lengyelországhoz tartoztak, amit az is bizonyít, hogy Jablonka területén Nagy Kázmér lengyel király 1368-ban vámhivatalt létesített, amely a turdossini magyar vámállomás lengyel megfelelője volt.

A falut a lengyel Jerzy Wilga alapította 1585-ben, aki a falu első bírája is volt. Thurzó Ferenc és Thurzó György árva vármegyei főispánok rendelték el a környék benépesítését. Plébániája 1648-ben létesült az ellenreformáció helyi központjaként.

Keresztelő Szent Jánosnak szentelt római katolikus templomát 1650 és 1656 között építették, ez a környék legértékesebb fatemploma, egyben Árva vármegye legnagyobb fatemploma volt.Falfestményei 1711-ből valók, 49 magyar szentet (köztük Szent Istvánt, Szent Imrét, Szent Lászlót) is ábrázolnak. Mögötte áll az egykori vámház épülete. A 20. század elején nevét Kisárvára magyarosították, 1920-ban került Lengyelországhoz. 1910-ben 629, túlnyomórészt lengyel lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Árva vármegye Trsztenai járásához tartozott. Egyike a trianoni békeszerződés aláírása után egy hónappal a belgiumi Spa-ban tartott diplomáciai konferencia által Lengyelországnak ítélt tizennégy felső-árvai falunak. 1939 és 1945 között a Szlovák Köztársasághoz tartozott.

A Keresztelő Szent János templom

Jegyzetek

További információk 

Kis-lengyelországi vajdaság települései
Árva vármegye települései
 Orawka magyar szentjei
Oroszvölgy

Oroszvölgy (ukránul Руська Долина (Ruszka Dolina / Rus'ka Dolyna), oroszul Русская Долина (Russzkaja Dolina / Russkaja Dolina)): Szőlősvégardó része Ukrájnában Kárpátalján a Beregszászi járásban.

Fekvése
Nagyszőlőstől 9 km-re nyugatra fekszik.

Története
A 20. században betelepített ukrán-ruszin falu, mely magyar falvak közé ékelődik. A település a trianoni békeszerződésig  Ugocsa vármegye Tiszáninneni járásához tartozott.

Ortodox fatemploma a 14. században épült Bukovinában, innen a 19. században az ökörmezői járásba hozták át, majd 1929-óta áll mai helyén. 

2020-ig Mátyfalvához tartozott.

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

A Beregszászi járás települései
Ósándorfalva

Ósándorfalva (, , ) falu Ukrajnában, a Huszti járásban, Huszt község része.

Fekvése
Huszttól 20 km-re délkeletre, a Szeklence partján fekszik.

Története
Ósándorfalva nevét 1455-ben említette először oklevél Sandorfalwa néven.

A falu a 15. század elején a Szeklence-patak felső völgyében a Rosályi Kún család birtokán települt. Később birtokosai zálogba adták a falut, és a 20. századig más magyar nemesek; a Kemény, Réthy, Toldy és Szőlősy családok is birtokhoz jutottak itt. 

A középkorban lakossága magyar volt, azonban lakói később eloroszosodtak. 

A településnek egykor sóbányája volt. A falu közepén sósvizű kút található.

1910-ben 1285 lakosából 4 magyar, 383 német, 897 román volt. Ebből 902 görögkatolikus, 382 izraelita volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Huszti járásához tartozott.

Népesség 
2200 körüli lakosságú ruszin település.

Nevezetességek
 Görögkatolikus fatemploma 1753-ban épült.

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914

Galéria

Huszt község települései
Máramaros vármegye települései
Ökörmező

Ökörmező (, , 1953-ig Volove Polje (Волове Поле), , szlovákul és ) városi jellegű település Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Nevének eredete 
Mai ukrán neve hegyközt jelent, korábban a magyar név tükörfordítása (Volove Polje = ökörmező) volt a hivatalos neve.

Fekvése 
Huszttól 65 km-re északra, a Nagy-ág folyó és a Volovec-patak összefolyásánál fekszik.

Története 
Ökörmező kenézi telepítésű helység, melyet a Lipcsei földesurak: a Bilkei, Lipcsei, Bilkei Gorzó és Urmezei családok telepítettek a 15. században. Nevét 1415-ben Ukurmezew néven említette először oklevél. 1910-ben 3649 lakosából 2678 ruszin, 695 német és 266 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Ökörmezői járásához tartozott. 

2020-ig az Ökörmezői járás székhelye volt; Fenyves és Gombástelep tartozott hozzá.

Népesség 
A 2001-es ukrán népszámlálás szerint a városnak 9421 lakosa van, melyből csupán 6 személy vallotta magát magyarnak.

Nevezetességek
 Görögkatolikus temploma a 19. században épült.

Jegyzetek

Források
 Sebestyén Zsolt: Máramaros megye helységneveinek etimológiai szótára 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914

További információk 
 A városi tanács honlapja 
 Képek

A Huszti járás települései
Máramaros vármegye települései
Ölyvös

Ölyvös (, , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Nagyszőlőstől 16 km-re északra a Borzsova bal partján fekszik.

Története
A település a 16. században tűnik fel először. 1910-ben 1255, többségben ruszin lakosa volt, jelentős német kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Ugocsa vármegye Tiszáninneni járásához tartozott. 

1940-ben 1766 lakosa volt, ebből 1578 görög katolikus, 2 görögkeleti (emigráns nagyorosz községi orvos), 1 kálvinista és 185 zsidó. 

2020-ig Alsósárad tartozott hozzá.

Fazekasságáról nevezetes.

Népesség 
Ma 2000 ukrán-ruszin lakosa van.

Jegyzetek

Források 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

A Huszti járás települései
Ugocsa vármegye települései
.net

A "net" domain név egy legfelső szintű internetes tartomány (gTLD), amelyet az internet tartománynévrendszerében (Domain Name System) használnak. A név a network szóból ered, eredetileg a hálózati technológiákkal kapcsolatos szervezetek számára volt kijelezve, mint az internetszolgáltatók (ISP-k) és más infrastruktúrás cégeknek, azonban ezek a korlátozások soha nem voltak erőltetve és a tartomány ma már általános célokra is használható. Még mindig elterjedt a hálózati operátornál és a hirdető szektornál, gyakran használják a .com alternatívájaként.

A '.net egyike az eredetileg létrehozott internetes legfelsőbb szintű tartományoknak (a másik hat: .com, .org, .edu, .gov, .mil és .arpa) annak ellenére, hogy az RFC 920 nem tesz említést róla, bár 1985 januárjában készítették. 2015 óta ez a negyedik leghasználtabb legfelsőbb szintű tartomány, a .com, .tk és .de mellett.

A Verisign, a .net operátora miután megszerezte a Network Solutionst, készített egy operációs szerződést, amely 2005. június 30-án lejárt. Az ICANN, a tartomány kezeléséért felelős szervezet ajánlatokat kért különböző szervezetektől a tartomány működtetésével kapcsolatban a szerződés lejárta után. A Verisign megújította a szerződést és biztosította a .net megvédését a következő 6 évben is. 2011. június 30-án a szerződés automatikusan megújult a Verisign-al. Ez azért történt, mert az ICANN jóváhagyott egy határozatot, amely kimondja, hogy a szerződés megújul addig, amíg a Verisign betartja az ICANN egyes követelményeit.

A regisztrációk feldolgozásra kerülnek megbízott regisztrátorok által és a nemzetközi tartománynevek (IDN) is elfogadottak.

Jegyzetek

Források 
 IANA .net
 .net domain nevek IP-cím alapján
 https://en.wikipedia.org/wiki/.net

Legfelső szintű tartománynevek
Belize himnusza

A Belize nemzeti himnuszának szövegírója a fekete forradalmár politikus, Samuel Haynes, aki 1919-ben a britek elleni lázadás egyik vezére volt. Haynes művének eredeti címe Land of the Gods (Istenek országa) volt. Zenéjét még abban az évben Selwyn Walford Young írta. 1981-ben a függetlenség elnyerésekor lett az ország hivatalos himnusza.

Selwyn Walford Young (1899–1987) – Samuel Alfred Haynes (1898–1971):

Az angol szöveg 

O, Land of the Free by the Carib Sea,
Our manhood we pledge to thy liberty!
No tyrants here linger, despots must flee
This tranquil haven of democracy.
The blood of our sires, which hallows the sod,
Brought freedom from slavery oppression's rod,
By the might of truth and the grace of God.
No longer shall we be hewers of wood.

Arise! ye sons of the Baymen's clan,
Put on your armour, clear the land!
Drive back the tyrants, let despots flee -
Land of the Free by the Carib Sea!

Nature has blessed thee with wealth untold,
O'er mountains and valleys where prairies roll;
Our fathers, the Baymen, valiant and bold
Drove back the invader; this heritage hold
From proud Rio Hondo to old Sarstoon,
Through coral isle, over blue lagoon;
Keep watch with the angels, the stars and moon;
For freedom comes tomorrow's noon.

Arise! ye sons of the Baymen's clan,
Put on your armour, clear the land!
Drive back the tyrants, let despots flee -
Land of the Free by the Carib Sea!

Az első rész magyar szövege 

Szabad föld

Karib-tenger szabad földje
Bátorságunk neked ajánljuk.
Nincs többé zsarnok,
neki mennie kell.
A demokrácia békés mennyországa
Őseink vére
mely megszentelte rögeid
Felszabadított a szolgaság
elnyomó igájából
Az igazság erejéből
és az Isten kegyelméből.
Nem leszünk favágók többé!

KÓRUS

Fel! Ti tengerpart fiai!
Fogd a fegyvert, űzd az ellent!
Űzd vissza a zsarnokot
hadd menjen el.
Karib-tenger szabad földje!

További információk 
 MIDI-állomány

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Benin himnusza

A benini nemzeti himnusz zenéjét és szövegét is Gilbert Jean Dagnon (*1926) szerezte. 1960 óta az ország hivatalos himnusza. Az 1970-es években a baloldali hatalomátvétel után – más afrikai országoktól eltérően – Benin nem változtatta meg a himnuszát, csak az ország nevét cserélték fel a szövegben 1975-ben Dahomeyről Beninre.

A francia szöveg
L´Aube Nouvelle

Jadis à son appel, nos aïeux sans faiblesse 
Ont su avec courage, ardeur, pleins d'allégresse
Livrer au prix du sang des combat éclatants.
Accourez vous aussi, bâtisseurs du présent,
Plus forts dans l'unité, chaqu'jour à la tâche,
Pour la postérité, construisez sans relâche.

Kórus

Enfants du Bénin, debout!
La liberté d'un cri sonore
Chante aux premiers feux de l'aurore;
Enfants du Bénin, debout!

Quand partout souffle un vent de colère et de haine.
Béninois, sois fier, et d'une âme sereine,
Confiant dans l'avenir, regarde ton drapeau!
Dans le vert tu liras l'espor du renouveau,
De tes aïeux le rouge évoque le courage;
Des plus riches trésors le jaune est le présage.

Kórus

Tes monts ensoleillés, tes palmiers, ta verdure,
Cher Bénin, partout font ta vive parure.
Ton sol offre à chacun la richesse des fruits.
Bénin, désormais que tes fils tous unis
D'un fraternel élan partagent l'espérance
De te voir à jamais heureux dans l'abondance.

Az első rész magyar szövege

Egy új nap hajnala 

Hajdanán hívásra őseink teljesítették feladatuk, 
Erővel, bátorsággal, hévvel és tiszta lelkesedéssel 
Vérük feláldozásával a szörnyű harcokban. 
A jelen építői ti is álljatok a sorba 
Minden nappal az egység legyen a célotok, 
Utódaidnak a jövőt építsd szünet nélkül. 

KÓRUS

Benin fiai, fel! 
Visszhangzik a szabadság szava 
Amint a hajnalpír dereng 
Benin fiai, fel!

További információk
MIDI File

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Brazília himnusza

A brazil nemzeti himnusz tette híressé zeneszerzőjét, Francisco Manuelt. Csodálatosan lendületes és lelkes zenéje már azelőtt nemzeti himnusszá vált, mielőtt azt még hivatalosan elfogadták volna. A későbbi változatok sem tudták elferdíteni lényegét, bár harcias hangnemét finomították.

Eredetileg tisztán katonai zenekarra írt mű volt és különböző szövegeket írtak hozzá. Különösen Osório Duque Estrada 1922-ben írt szövege illett hozzá. A himnusz története ma is vita tárgya. Egyesek szerint a brazil függetlenségre április 7-ére íródott, mások azt tartják, hogy 13-án adták elő Oio Saraiva de Carvalho Silva szövegére, mely a bölcs uralkodóról és a Brazil Monarchiáról szólt. A harmadik változat szerint a második brazil császár koronázására írták 1841-ben Sousa Pitagna és Ernesto Sena szövegére, Francisco Manuel zenéjével. Végül is 1922. szeptember 6-án Osório Duque Estrada 1909-ben írt szövegváltozatával lett az ország hivatalos himnusza. Az 1936. október 1-jén kiadott 259-es törvény Leopoldo Miguez zenekari verziójára és Antonio Pinto Juniornak a Szövetségi Kerületi Tűzoltóság hadnagyának katonai zenekarra írott változatával, valamint Alberto Nepomuceno énekverziójával fogadta el a mai himnuszt.

Francisco Manuel da Silva (1795–1865) - Joaquim Osório Duque Estarada (1870–1927):

A portugál szöveg 
Ouviram do Ipiranga as margens plácidas 
De um povo heróico o brado retumbante, 
E o sol da Liberdade, em raios fúlgidos, 
Brilhou no céu da Pátria nesse instante. 
Se o penhor dessa igualdade 
Conseguimos conquistar com braço forte, 
Em teu seio, ó liberdade, 
Desafia o nosso peito a própria morte! 
Ó Pátria amada, 
Idolatrada, 
Salve! Salve! 

Brasil, um sonho intenso, um raio vívido, 
De amor e de esperança à terra desce, 
Se em teu formoso céu, risonho e límpido, 
A imagem do Cruzeiro resplandece. 
Gigante pela própria natureza, 
És belo, és forte, impávido colosso, 
E o teu futuro espelha essa grandeza. 
Terra adorada! 
Entre outras mil 
És tu, Brasil, 
Ó Pátria amada 
Dos filhos deste solo és mãe gentil, 
Pátria amada, 
Brasil!

A magyar szöveg 
Az Ipiranga békés partjain, 
Egy hős nép kiáltása visszhangzik, 
És a szabadság vakító sugarai, 
Fürdetik országunkat ragyogó fényben 
Ha erős karunkkal sikerült 
Győzelemre vinni az egyenlőséget, 
A Te kebleden ó szabadság, 
Szíveink dacolnak a halállal! 
Ó imádott Hazánk 
Te nagyszerű 
Üdvözlégy! Üdvözlégy! 

Brazília, egy nagyszerű álom 
A földi szeretet és remény sugara 
Hol tiszta, fényes szép eged 
A Dél Keresztjével tündököl 
Ó te természet óriása 
Szép és erős, bátor és hatalmas, 
Jövőd megmutatja nagyságodat, 
Imádott föld! 
Mindenek felett 
Ez vagy Te Brazília, 
Ó imádott Hazánk 
Gyermekeidnek szelíd anyja, 
Imádott Hazánk 
Brazília!

Források

További információk

Kapcsolódó szócikkek 
Brazília
Brazília zászlaja
Brazília címere

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Freedom House

A Freedom House amerikai központú non-profit civil szervezet, amely a demokrácia, a politikai és emberi szabadságjogok helyzetének kutatásával foglalkozik. Az Egyesült Államok kormánya alapította 1941 októberében.  Első tiszteletbeli elnökei Wendell Wilkie és Eleanor Roosevelt voltak.

2006-ban a szervezetet 66%-ban az Egyesült Államok kormányának támogatásai finanszírozták, 2016-ban pedig már 86%-ban.
Magát a "a világban a demokrácia és a szabadság hangjaként" jellemzi.
Azt írja magáról a Freedom House, hogy "hevesen ellenezte a közép-amerikai és chilei diktatúrákat, a dél-afrikai apartheid-et, a prágai tavasz elnyomását, Afganisztán szovjet megszállását, a boszniai és a ruandai népirtásokat, valamint az emberi jogok brutális megsértését Kubában, Burmában, Kínában és Irakban. Támogatta a demokrata aktivisták, vallási hívők, szakszervezeti aktivisták, újságírók és a szabadpiac híveinek a jogait.".

Az 1940-es években támogatta a Marshall-tervet és a NATO megalakítását. Az 1950-es és 1960-as években az amerikai polgárjogi mozgalmat támogatta. Az 1980-as években a lengyelországi Szolidaritás mozgalmat és a Fülöp-szigetek demokratikus ellenzékét.

Kapcsolódó cikkek 
 Szabadság a világban (a Freedom House éves jelentése)

Jegyzetek 

Nemzetközi jogi szervezetek
Sajtószabadság
Chile himnusza

Chile első nemzeti himnuszát Manuel Robles komponálta és szövegét Bernardo de Vera y Pintado írta. A történészek azt tartják, hogy először az 1819. szeptemberi ünnepségeken, vagy a Domingo Arteaga Színházban adták elő 1820. augusztus 20-án.

A második himnuszt Ramón Carnicer zenéjére írták, aki spanyol volt, és liberális nézetei miatt Angliába menekült. Ezt a művet 1828. december 23-án adták elő az Arteaga Színházban a Filharmonikus Társaság koncertjén.

Évekkel később, 1847-ben a chilei kormány felkérte Eusebio Lillo költőt, hogy írjon szöveget Carnicer zenéjére Pintado eredeti költeménye alapján, mely még a Spanyolország elleni heves érzelmeken alapult. Ma a mű kórus része és ötödik versszaka az ország hivatalos nemzeti himnusza.

A szerzők: Ramón Carnicer (1789-1855) zene – Eusebio Lillo (1826-1910) és Bernardo de Vera y Pintado (1789-1826) szöveg:

A teljes szöveg

A szöveg hivatalos verziója 

Az alábbi szöveg az általánosan játszott változat, mely az eredeti költemény V. versszakából és a teljes kórusból áll:

Források

További információk

Kapcsolódó szócikkek 
Chile zászlaja
Chile címere

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Dánia himnusza

Dánia abban a különleges helyzetben van, hogy két hivatalos nemzeti himnusza is van. Legtöbbször a Der er et yndigt land kezdetű dalt használják. Ennek szövegét a dán költő Adam Oehlenschläger írta 1819-ben, zenéjét pedig Hans Ernst Krøyer szerezte 1835-ben és 1844 óta használatos.

A Kong Kristian is nemzeti himnusz, de inkább a királyi család himnusza. Ezt hivatalos látogatásokkor, sport és kulturális eseményeken használják akkor, ha valamely kormánytag is jelen van. Szövegét Johannes Ewald írta 1779-ben, zenéjét pedig D.F.R. Kuhlau 1828-ban. Ez 1830 óta használatos.

Hans Ernst Krøyer (1798-1879) – Adam Oehlenschläger (1779-1850):

A dán szöveg 

Der er et yndigt land,
det står med brede bøge
nær salten østerstrand
Det bugter sig i bakke, dal,
det hedder gamle Danmark
og det er Frejas sal

Der sad i fordums tid
de harniskklædte kæmper,
 udhvilede fra strid
Så drog de frem til fjenders mén,
nu hvile deres bene
 bag højens bautasten

Det land endnu er skønt,
ti blå sig søen bælter,
og løvet står så grønt
Og ædle kvinder, skønne mø'r
og mænd og raske svende
bebo de danskes øer

Hil drot og fædreland!
Hil hver en danneborger,
som virker, hvad han kan!
Vort gamle Danmark skal bestå,
så længe bøgen spejler
sin top i bølgen blå

Az első versszak magyarul 

Tudok egy szép országot,
Széles, árnyas bükkfákkal,
A tenger sós partjai mellett.
Dombjai, völgyei lankásak,
Ősi neve Dánia,
És ez Freya csarnoka,
És ez Freya csarnoka.

(Általában csak az első versszakot éneklik)

Források

További információk 

MIDI file
MP3 file

Kapcsolódó szócikkek 
Dánia zászlaja
Dánia címere

Dania
Himnusz
Örményország himnusza

Az örmény nemzeti himnusz szövegét a neves örmény költő, Mikael Nalbandian (1829–1866) írta. Zenéjét Barsegh Kanachyan (1885–1967) szerezte. A mai himnusz 1991. július 1. óta hivatalos, és az eredeti öt versszakos költeménynek a szabadság és függetlenség kifejezése miatt némileg módosított változata. Az első örmény köztársaság (Örmény Demokratikus Köztársaság) himnusza is ez volt (1918–1922).

Az örmény nép sokáig erős szomszédai elnyomása alatt állt. Ez a himnusz azokra az ősökre emlékezik, akik századokig harcoltak és ontották vérüket, hogy megmentsék népüket a pusztulástól.

Az eredeti örmény szöveg 
Մեր Հայրենիք

Մեր Հայրենիք, ազատ, անկախ 
Որ ապրէլ է դարէ դար 
Յուր որդիքը արդ կանչում է 
Ազատ, անկախ Հայաստան:

Ահա՝ եղբայր, քեզ մի դրօշ, 
Որ իմ ձեռքով գործեցի 
Գիշերները ես քուն չեղայ, 
Արտասուքով լուացի:

Նայիր նրան երեք գոյնով, 
Նուիրական մէր նշան, 
Թող փողփողի թշնամու դէմ, 
Թող միշտ պանծայ Հայաստան:

Ամենայն տեղ մահը մի է 
Մարդ մի անգամ պիտ՚ մեռնի, 
Բայց երանի՚ որ իւր ազգի 
Ազատութեան կը զոհուի:

A latin betűs átírás 
Mer Hayrenik, azat ankakh, 
Vor aprel eh dareh dar 
Yur vortikeh ard kanchoom eh
Azat, ankakh hayastan.
(az előző két sor ismétlése)

Aha yeghbair kez mi drosh,
Vor im dzerkov gortzetsi 
Gishernereh yes koon chegha, 
Artasoonkov lvatsi.
(az előző két sor ismétlése)

Nayir nran yerek gooynov,
Nvirakan mer nshan,
Togh poghpoghi tshnamoo dem,
Togh misht pantza Hayastan. 
(az előző két sor ismétlése)

Amenayn tegh maheh mi eh
Mard mee ankam pit merni,
Baytz yerani vor yur azgi 
Azatootyan keh zohvi. 
(az előző két sor ismétlése)

(az első versszak ismétlése)

Az első versszak magyarul 

Hazánk 

Hazánk, szabad és független 
Mely századok óta fennáll 
Fiai úgy hívják 
Szabad, független Örményország. 
(az utolsó két sor ismétlése)

Külső hivatkozások 
 MP3 file

Ormeny
Himnusz
Magyarország települései



Magyarország települései

Kapcsolódó szócikkek 
 Magyarország városai
Magyarország nagyközségei
 Az év települése

 
Magyarország közigazgatásával kapcsolatos listák
Települések listái
Almamellék

Almamellék () község Baranya vármegyében, a Szigetvári járásban.

Fekvése 
A Zselic dombvidékén, Szigetvártól 15 kilométerre északra fekszik. Közúton a 67-es főútból Szentlászlónál keletre kiágazó  66 117-es úton érhető el. Almamellék központja a letéréstől körülbelül 4 kilométerre van. A 66 117-es út innen még továbbfolytatódik kelet felé, a környék zsákfalvainak (Horváthertelend, Csebény, Ibafa) irányában.

Almamellék mérsékelten meleg nyarú, enyhe telű dombsági terület. A csapadék egész évben kevés, de éghajlati viszonyai ennek ellenére megfelelő feltételeket biztosítanak a mezőgazdasági művelésnek.

Története 
A község első írásos emléke 1344-ből maradt fenn. Alma megnevezése 1275-ből az Almás-patakra utal; e patak neve már a pécsi püspökség 1009-es alapító oklevelében is szerepel. Az egyedüli település az Almás-patak völgyében, amely a török megszállás után is fennmaradt.
Mai területén egykor 12 lakott és adózó ház volt.

1900 novemberére elkészült és 1976. december 31-ig üzemelt az Almamelléket is érintő Kaposvár–Szigetvár-vasútvonal.

Az 1950-es megyerendezéssel a korábban Somogy vármegyéhez tartozó települést a Szigetvári járás részeként Baranya megyéhez csatolták.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Schwartz József (független)
 1994-1998: Schwartz József (független)
 1998-2002: Schwartz József (független)
 2002-2006: Szilágyiné Kadiró Erika Mária (független)
 2006-2010: Szilágyiné Kadiró Erika Mária (független)
 2010-2014: Szilágyiné Kadiró Erika Mária (Fidesz)
 2014-2019: Szilágyiné Kadiró Erika Mária (Fidesz-KDNP)
 2019-től: Szilágyiné Kadiró Erika Mária (Fidesz-KDNP)

Népesség
A település népességének alakulása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 76,2%-a magyarnak, 3,9% cigánynak, 0,2% horvátnak, 8,1% németnek, 0,2% románnak mondta magát (23,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 58,5%, református 1,5%, evangélikus 0,2%, görögkatolikus 1%, felekezeten kívüli 11,1% (27,8% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom (épült 1890-ben)
 A Biedermann báró által építtetett sasréti vadászház, vadászkastély (épült a 20. század elején)
 Erdei Vasút Múzeum, ősbükkös. Az almamelléki állomásépületben berendezett Erdei Vasút Múzeum a környék élővilágát és a 20. század elejének erdőgazdálkodását mutatja be. A ház mellett elterülő 200 éves ősbükkös a megye legöregebb erdeje, melyet a benne kanyargó tanösvény és kiépített források tesznek még vonzóbbá.
 Almamelléki Állami Erdei Vasút. Almamellékről Sasrétpusztára vezet, ahol az egykori Biedermann-kúria (ma szálloda) áll.
 Németlukafai üveghuta
 Római kút és római villa maradványai
  éves kőkereszt a szőlőhegyen
 Biedermann-kastély (ma Vitál Hotel) Szentmártonpusztán

Érdekességek 
A Kihajolni veszélyes! című filmet Zsombolyai János Almamellék egykori vasútállomásán forgatta 1977-ben, közvetlenül a Kaposvár–Szigetvár-vasútvonal megszűnése után.

Képek

Jegyzetek

További információk 
 A település honlapja
 Almamellék a Szigetvári kistérség honlapján

Kapcsolódó szócikkek

Baranya megye települései
Somogy vármegye települései
Ábrahámhegy

Ábrahámhegy község Veszprém vármegyében, a Tapolcai járásban. Az 1950-es megyerendezésig Zala vármegyéhez tartozott.

Fekvése 

A Balaton északi partján, a Badacsonytól keletre, Révfülöp községtől 5 kilométerre nyugatra fekszik a 71-es főút mentén. Északi szomszédja Salföld, ahová a 7346-os út vezet Ábrahámhegy központjából.

Könnyű közúti megközelítése mellett elérhető vonattal is a Székesfehérvár–Tapolca-vasútvonalon; Ábrahámhegy megállóhely a 7346-os út 71-es főúti kiágazásával szemben, attól pár lépésre található.

2,8 kilométeres tóparti szakasz, 7 négyzetkilométernyi közigazgatási terület és 5 négyzetkilométernyi vízfelület tartozik a településhez.

Története

A Balaton egyik legkedveltebb fürdőhelye, egyrészt azért, mert félkör alakban magasló hegyei nyugatról és északról védik a szelektől, másrészt mert egy völgykatlanban terül el, s ennek köszönhetően a klímája melegebb a környezetéénél.

Régészeti leletek tanúsága szerint már a rómaiaknak is kedvelt helye volt.

A környékére vonatkozó első fennmaradt írásos feljegyzés 1082-ből származik. Ebben Ábraham néven szerepel.

II. Endre uralkodása alatt királyi udvarnokok birtokolták.  

A község életében jelentős fejlődést jelentett, amikor átadásra került a Székesfehérvár–Tapolca-vasútvonal (1909) és 1925-ben elkészült az ábrahámhegyi vasúti megállóhely is.

A hegyekkel övezett festői környezet kiváló helyet ígért a csendre, nyugalomra vágyó nyaralóknak. Sorra épültek az üdülőházak, és Ábrahámhegy közkedvelt hely lett. 1925-ben megalakult a Fürdő- és Kultúrszövetkezet, melynek közreműködésével már 1927-ben megépítették a '70-es évek végéig fennállt fürdőbejáratot és kabinokat. A strand fejlesztését és szépítését segítette az 1934-ben megalakult Fürdőegyesület.

A településen, az óvoda épületében községi könyvtár is működik.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Gáspár József (FKgP-SZDSZ)
 1994-1998: Gáspár József (független)
 1998-2002: Gáspár József (független)
 2002-2006: Gáspár József (független)
 2006-2010: Vella Ferenc Zsolt (független)
 2010-2014: Vella Ferenc Zsolt (független)
 2014-2019: Vella Ferenc Zsolt (független)
 2019-től: Vella Ferenc Zsolt (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

	 
A 2011-es népszámlálás idején a lakosok 96,7%-a magyarnak, 2,2% németnek, 0,2% szlováknak mondta magát (3,1% nem nyilatkozott). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 72,5%, református 2,6%, evangélikus 1,3%, felekezeten kívüli 4,1% (18,3% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 

 Bökk-hegyi kilátó
 Salföldi pálos kolostorrom
 Vízimalom (a 18. századból)
 A kisörspusztai romanikus stílusú templom romja (a 13. századból)
 Kápolna 
 Csörgey Titusz-kiállítás az Ábrahámhegyi Kulturális Centrumban
 Szent László-templom

Jegyzetek

További információk 
 Ábrahámhegy

Veszprém megye települései
Balaton-parti települések, településrészek
Magyarország városai

Az alábbi lista a 348 magyarországi várost sorolja fel a 2022. május 1-jei állapotnak megfelelően. A táblázatban a 2014-ig hatályban lévő kistérségi és az aktuális közigazgatási beosztás mellett feltüntetett népesség- és területadatok a 2020. január 1-jei állapotot tükrözik.

Olyan települések esetében, amelyek történetük során többször is várossá lettek, a várossá nyilvánítás éve az az év, amióta megszakítás nélkül viselik e címet. Azok az egykori városok, melyek korábban végleg elvesztették városi rangjukat, nem szerepelnek a felsorolásban.

A 2010-es években a várossá nyilvánítás feltételei folyamatosan szigorodtak. Jelenleg legalább tízezer fős, az elmúlt öt évben folyamatosan növekvő népességhez, valamint intézményi és infrastrukturális paraméterekhez kötik a városi rang elnyerését. Ezzel összhangban 2013 és 2021 között egy település sem kapta meg a városi rangot, és 2021-ben is csak két új város lett.

Források 
 Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2012., a Központi Statisztikai Hivatal internetes portálján
 A köztársasági elnök 325/2013. (VII. 10.) KE határozata városi cím adományozásáról (Magyar Közlöny, 2013. évi 118. szám, 64033. oldal)

Lásd még 
 Magyarország legnagyobb települései lakónépesség szerint
 Magyarország nagyközségeinek listája
 A Magyar Királyság városainak listája (1910)

 
Települések listái országok szerint
Magyarország közigazgatásával kapcsolatos listák
Nagyveleg

Nagyveleg község Fejér vármegyében, a Móri járásban.

Fekvése 
Nagyveleg a Vértes és a Bakony között, a Mórtól 9 kilométerre nyugatra található. Zsáktelepülés, amely közúton csak a 8216-os útból, annak 31+600-as kilométerszelvényénél, Mór külterületén kiágazó, 6,5 kilométer hosszú 82 101-es úton érhető el.

Története 
A település valószínűleg a honfoglalás idején jött létre; a területet Árpád fejedelem saját törzse számára foglalta el, majd az Anonymus által is említett Velek nevű vitéze a szolgálataiért kapott földön létrehozta a róla elnevezett települést. Ez azonban csak feltételezés.

A falu első írásos említése 1230-ból való: ekkor a Csák család birtoka volt.
A későbbi évszázadokból származó okiratok gyakran utalnak rá Velek, Vellek, Velgh, Welg, Welleg, Naghweleg, de legtöbbször Veleg, Velegh néven. Az idők során mindvégig Fejér vármegyéhez tartozott, általában mint a csókakői vár tartozéka. A török háborúk során elnéptelenedett, az 1662. évi összeírás szerint Kis és Nagy Velegh lakatlan volt. 1691-ben I. Lipót a kincstárra szállt csókakői uradalmat minden hozzátartozóival együtt báró Hochburg János fő hadiszállítónak adományozta.
1746-ban evangélikus vallású felvidéki magyarokat és szlovákokat telepítettek ide;  ekkor a falu 87 családból állt, 2/3 részben magyar, 1/3 részt szlovák nyelvezetűek. 1859-ben még 584 magyar és 30 szlovák, 1874-től már csak magyar lakosai voltak.

1848–49-es forradalom és szabadságharcban Nagyveleg  aktív szerepet játszott. A Megyei Bizottmány tagja lett Rajcsányi János evangélikus lelkész és Farkas Ádám bíró is. 67 nemzetőrt adott Veleg, a hősi halottak emléktáblája a templomban látható.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Ifj. Szloboda Istvánné (független)
 1994–1998: Szloboda Istvánné (független)
 1998–2002: Szloboda Istvánné (független)
 2002–2006: Szloboda Istvánné (független)
 2006–2010: Szloboda Istvánné (független)
 2010–2014: Szloboda Istvánné (független)
 2014–2019: Szloboda Istvánné (független)
 2019-től: Kosárszki József (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 70,5%-a magyarnak, 0,2% cigánynak, 1,1% németnek, 0,6% románnak mondta magát (29,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 16,7%, református 2,7%, evangélikus 25,9%, felekezeten kívüli 10% (44,4% nem nyilatkozott).

Látnivalók 
 Evangélikus templom
 Római katolikus kápolna
 Tájház

Jegyzetek

További információk 
 Nagyveleg Önkormányzati portál
 Nagyveleg múlt, jelen, hírek, fórum, képek stb
 Fotógaléria

Fejér megye települései
Fejér vármegye települései
Görögország és a Ciprusi Köztársaság himnusza

A görög nemzeti himnusz a kiváló Zákinthosz-szigeti (Ζάκυνθος)  költő, Dionisziosz Szolomosz (Διονύσιος Σολωμός) (1798-1857) hatalmas, 158 versszakos költeményén alapszik, melynek címe: Himnusz a Szabadsághoz (Ύμνος εις την ελευθερίαν).
Ezt az 1821-évi, az Oszmán Birodalom elleni nemzeti felkelés ihlette és a Korfu ( Κέρκυρα) szigetéről származó Nikolaosz Mandzarosz ((Νικόλαος Μάντζαρος) (1795-1872) írt zenét hozzá 1828-ban. Bár a királyság idején egy a némethez hasonló királyi himnusz volt használatos, a Himnusz a Szabadsághoz már a forradalom óta népszerű volt és gyakran hangzott el hazafias ünnepségeken. Hivatalosan, 1865-től vált nemzeti himnusszá. Eleftheria – a Szabadság tulajdonképpen egy jelképes nőalak, bár nem olyan erotikus és földi mint Delacroix nőalakja, inkább egy ősi görög istennőre hasonlít. Ugyanez a dallam egyúttal a Ciprusi Köztársaság himnusza is.

Az eredeti görög szöveg 

Σὲ γνωρίζω ἀπὸ τὴν κόψη
τοῦ σπαθιοῦ τὴν τρομερή.
Σὲ γνωρίζω ἀπὸ τὴν ὄψη
ποὺ μὲ βιὰ μετράει τὴ γῆ.

Ἀπ’ τὰ κόκκαλα βγαλμένη
τῶν Ἑλλήνων τὰ ἱερὰ
καὶ σὰν πρῶτα ἀνδρειωμένη
χαῖρε, ὦ χαῖρ' ἐλευθεριά.

Szolomosz – a függetlenségi háborúról Trikoupisszal folytatott beszélgetései eredményeként – 1823-ban írta meg Himnusz a szabadsághoz című, 158 versszakból álló versét. Ennek első két versszaka lett azután 1864-től a görög himnusz – közeli barátja, Nikolaosz Mandzarosz zenéjével. Az első néhány versszakot Gáldi László fordításában is olvashatjuk.
 
  Διονύσιος Σολωμός 
΄Υμνος εις την Ελευθερίαν

Σε γνωρίζω από την κόψη
του σπαθιού την τρομερή,
σε γνωρίζω από την όψη
που με βία μετράει τη γη.

Απ' τα κόκαλα βγαλμένη
των Ελλήνων τα ιερά,
και σαν πρώτα ανδρειωμένη,
χαίρε, ω χαίρε, Ελευθεριά !

Latin betűs átírás 

Se ghnorízo apó tin kópsi
tou spathioú tin tromerí.
Se ghnorízo apó tin ópsi
pou me via metráei ti jí.

Ap' ta kókkala vghalméni
ton Ellínon ta ierá
kai san próta andhreioméni
Haíre, o Haír' eleftheriá.

Magyar szöveg

Külső hivatkozások 
 Görög himnusz
 Görög himnusz (MIDI)

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Himnusz
Móri kistérség

A Móri kistérség egy kistérség volt Fejér megyében, központja Mór volt.

Települései

Fekvése 
A móri kistérség Fejér megyében, Székesfehérvár megyeszékhelytől északnyugatra volt található a Bakony keleti és a Vértes nyugati lábánál. Központja, Mór a Móri-árokban helyezkedik el.

Története 
Bakonykúti 2007-ben átkerült a Móri kistérségből a Székesfehérvári kistérségbe. 2014-ben az összes többi kistérséggel együtt megszűnt.

Nevezetességei 

Mori
Szimpatikus

A szimpatikus (a szimpátia görög ill. latin eredetű szóból képzett) melléknév jelentése rokonszenves, megnyerő, szeretetre méltó (valami vagy valaki). Sokan a tetszéssel összetévesztve, tetszik értelemben használják, amely ízlés dolga, sokkal tágabb használatú és szubjektív, ennek ellenére számos döntésben elegendő alap, és az életből így a társadalom működéséből nem iktatható ki.

A nem érzek szimpátiát iránta pedig azt jelenti, hogy nem érzek vele egyet, gyakorlatilag nem sajnálom, nem segítek neki.

A szimpatikus jelentése a biológiában
A szimpatikus idegrendszer a vegetatív idegrendszernek az a része, amely a szervezet belső környezetének állandóságát biztosítja, illetve elősegíti az alkalmazkodást.

A vegetatív idegrendszer irányítja a szervezetben azt, amit akarattal befolyásolni nem tudunk, például szívműködés, légzés, bélmozgás.

A vegetatív idegrendszer működése során vagy szimpatikus uralom, vagy paraszimpatikus uralom alá kerül a bekapcsoló pályák (afferensek) hatására. A szimpatikus hatásra fokozódik a működés, a paraszimpatikusra visszaáll a létfenntartáshoz szükséges, nyugalmi állapotban szükséges működés, az anyagcsere-egyensúly.

Példa: stresszre szimpatikus tónus, heves szívdobogás stb. Evés után paraszimpatikus üzem, az emésztéshez és az alváshoz.

Pszichológia
Idegrendszer
Izrael himnusza

Izrael nemzeti himnuszának ( HaTikvá, jelentése: „A Remény”), szövegét 1878-ban Naftali Herz Imber írta, aki 1882-ben érkezett Galíciából Palesztinába.

A zene egy ősi ladinó (spanyol-zsidó) dallam, melyet Samuel Cohen dolgozott fel.   Smetana így találkozott vele, és beleszőtte „Moldva” című művébe.

A dal a zsidó nép reményét fejezi ki, hogy egy napon visszatérhet ősei földjére, ahogy azt az ószövetségi szentírás megírta. A zsidókat ugyanis Kr. u. 70-ben a zsidó felkelés során Titus római légiói leverték és Jeruzsálem templomát lerombolva elűzték hazájukból szerte a világba. Kétezer évig ezért a zsidók naponta Jeruzsálem felé fordulva imát mondtak a visszatérésért, és ünnepeiket is az ottani évszakoknak és naptárnak megfelelően ülték meg. Cion Izraelnek és Jeruzsálemnek a szinonimája.

Magyarországon a dallam az igen népszerű „Tüzed, Uram, Jézus” népének dallamaként ismert.

A héber szöveg, a latin betűs átírással és magyarul

Imber eredeti verse (1878)

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Zenei file

Nemzeti himnuszok
Himnusz
Kaposvári kistérség

A Kaposvári kistérség egy kistérség volt Somogy megyében, központja Kaposvár volt. Ahogy a legtöbb kistérség, a kaposvári is 1994-ben jött létre és 2014-ben szűnt meg.

Települései

Fekvése

Története
2007-ben vált ki belőle 23 település, amik megalkották a Kadarkúti kistérséget.

Nevezetességei

Külső hivatkozások

Kapcsolódó szócikkek 

Kaposvár
Magyarország kistérségei
Fehérgyarmati kistérség

A Fehérgyarmati kistérség kistérség Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében, központja: Fehérgyarmat.

Települései

Fekvése

Története

Nevezetességei

Külső hivatkozások

Kapcsolódó szócikkek 

Magyarország kistérségei
Abai kistérség

Az Abai kistérség egy kistérség Fejér megyében, székhelye: Aba. Az egyetlen kistérség az országban, amelynek a székhelye nagyközség

Települései

Fekvése

Története

Nevezetességei

További információk

Magyarország kistérségei
Kváderezés

A kváderezés  egy épület homlokzatának vakolt felületén kiképzett, a kváderfalazatot utánzó, azonos méretű kocka vagy négyszög alakú motívumokra (kváderekre) osztása úgy, hogy az szerkezetileg jó és egyben esztétikus legyen. A 19. századi eklektikus és historizáló építészetre jellemző.

Lásd még 

 kváderkő
 hézagolás

Források 

A Pallas nagy lexikona

Külső hivatkozások

Kvaderezes
Adonyi kistérség

Az Adonyi kistérség kistérség Fejér megyében, központja: Adony.

Települései

Fekvése

Története

További információk 
 A Váti Kht. kimutatása az Adonyi kistérségről

Magyarország kistérségei
Bicskei kistérség

A Bicskei kistérség kistérség Fejér megyében, központja: Bicske.

Települései

Fekvése

Története
2007-ben Kajászó az Ercsi kistérségből átkerült a Bicskei kistérségbe.

Nevezetességei 

Kajászó: Első világháborús emlékmű

Kajászó: Artézi kút

Kajászó: Református templom

További információk 
Bicskei kistérség

Magyarország kistérségei
Dunaújvárosi kistérség

A Dunaújvárosi kistérség kistérség Fejér megyében, melynek Dunaújváros a székhelye.

Települései

Fekvése

Története

Nevezetességei

További információk

Magyarország kistérségei
Hézagolás

Hézagolás alatt háromféle műveletet értünk: 

Valamilyen kőfal fekvő, álló és esetleg sugaras hézagainak megrajzolása, megszerkesztése. Ezt kváderezésnek is nevezzük. 

Egyébként pedig kívülről be nem vakolt (tehát nyers) téglafal hézagainak kitöltését, kikenését. Ez  azért szükséges, mert a hézagok megmunkálása nélkül a víz könnyebben behatol a falba, és így szabad szemmel is kivehető hézagokká tágulnának a repedések. A hézagolás történhetik vagy azonnal a téglarétegek felfalazása után, tehát a falazás alkalmával, vagy pedig a homlokzat elkészülte után a leállványozás alkalmával. Az első olcsóbb, mert nem kell hozzá külön állvány. Tartósabb is, mert a hézagolásnál használt malter jól köt a még meg nem száradt hézagok közötti malterrel, de nem ad oly tiszta, pontos munkát mint az utóbbi. 

Az utóbbi hézagolás menete a következő: a hézagokat mintegy 2 cm mélyen fa- vagy vaseszközzel ki kell kaparni, lemosni és tisztítani, majd cementtel gondosan kikenni. A kikent hézagok mindig úgynevezett teljes hézagok. A hézagoláshoz használt malter vagy cement néha umbra esetleg vörös szint ad. Végül a hézagokat vasszerszámmal addig kell dörzsölni, amíg azok fényes feketékké válnak.

 Gépszerelésnél két alkatrész közötti hézag megmérését, illetve a dokumentációban előírt hézag beállítását nevezik hézagolásnak.

Lásd még 
kváderezés
Hézag

Források 
A Pallas nagy lexikona

Külső hivatkozások

Építőipar