Barót

Barót (románul Baraolt) város Romániában Kovászna megyében. Bányaváros, az egykori Miklósvár fiúszék, ma Erdővidék központja. Bibarcfalva, Bodos, Köpec, Miklósvár és Felsőrákos tartozik hozzá. 2002-ben 9670 lakosából 9271 magyar, 300 román, 84 cigány, 11 német volt.

Fekvése 
Sepsiszentgyörgytől 48 km-re északnyugatra a Baróti-medence közepén fekszik. Áthalad rajta a Barót-patak (Google Maps).

Megközelítése 
Közúton Sepsiszentgyörgy, illetve Csíkszereda felől Mikóújfalunál a DJ 122-es számú megyei útra térve, valamint Brassó, illetve Székelyudvarhely felől a DJ 131-es számú megyei úton érhető el. A városon nem halad át vasútvonal; a legközelebbi vasúti megálló a Brassó–Segesvár-vonalon található, 4 kilométerre lévő ágostonfalvi vasútállomás. A legközelebbi repülőtér a várostól 150 km-re, Marosvásárhelyen található.

Nevének eredete 
A település nevét valószínűleg a honfoglaláskor itt letelepedett Barót nemzetségről kapta. A nemzetségnév a török boru aldi (= nyest) főnévre megy vissza.

Barót nevének eredetével már Orbán Balázs is foglalkozott:Baróth nevét igen sokféleképen származtatják. Benkő szent Bartholdtól; a hagyomány azonban regényes eredetről beszé. A mongolduláskor, midőn e haza népe üldözött vadként bolygott az erdők rengetegében, egy együtt bujdákoló szerelmes pár megpillantván e szép kies völgyet, felkiáltának: bár ott lenne nyugalmunk helye! Oda is települtek, s számos magzatokkal áldatván meg, alapitóji lettek e falunak, melyet első meglepetésök kicsalta felkiáltásukról neveztek Bárottnak, miből később idomitással lett Barot, s igy irva találjuk Baróth nevét régi okmányokban is, a h csak későbbi hozzátoldás.

De legvalószinübb Horváth István névszármaztatása, ki a honfoglaláskor Erdélybe települhetett Barot nemzetségtől származtatja.

Története 
A baróti várat, amely valószínűleg a település határában állott római castrum maradványa lehetett, a középkorban Venczel várának hívták. A települést 1224-ben Boralt néven említik. A vár lábánál feküdt egykor Alsó- vagy Kisbarót. Felső- vagy Nagybarót pedig a Nagyerdő alatt feküdt. A római katolikus templom a 16. században épült. A települést 1658-ban tatárok dúlták fel, 1709-ben labancok kirabolták. 1802-ben földrengés pusztított, melyben a templom is súlyosan megrongálódott, és 1817-ben újjá kellett építeni. 1848. december 13-án Barót határában zajlott a rikai csata, ahol a Horváth Ignác és Gál Sándor vezette székelyek vereséget mértek August von Heydte őrnagy császári csapataira. 1876-tól járási székhely. 1910-ben 2531 lakosa volt, 30 kivételével mind magyarok. Trianonig Háromszék vármegye Mikósvári járásához tartozott.

1940 szeptemberében a második bécsi döntés értelmében, Észak-Erdély részeként újra Magyarországhoz került.

1944. augusztus 23. után román és szovjet csapatok szállták meg. 1947 februárjában a párizsi békeszerződésekben hivatalosan ismét Romániának ítélték.

Városi rangra 1968-ban emelkedett.

A 2011-es népszámlálás szerinti 8672 lakosából 8235 magyar, 234 román, 6 német anyanyelvű volt, 197 fő hovatartozásáról nem nyilatkozott.

Gazdasága 
Orbán Balázs így írt az 1800-as évek derekának Barótjáról:„Baróth vásáros hely, s arra hivatott, hogy e vidék központi városává nője ki magát. Naponta csinosodik, s gyarapodik ugy, hogy már is városias küllemmel bir. Téres piaczán (melynek képét mellékelem) több bolt, és kőépület, a községben számos iparos és gyár van, minek következtében élénk kereskedelmi mozgalom uralkodik. Itten van Miklósvárszék székháza, Erdővidék kaszinója, posta és távsürgöny állomás, szóval mind azon elemek, melyek jogot nyujtanak a várossá lételre.”1873-tól üzemel lignitbányája. A Baróthoz kapcsolt települések (Bibarcfalva, Bodos, Felsőrákos, Köpec, Miklósvár) határában 1832-től a 2010-es évek közepéig kül- és mélyműveléssel lignitet fejtettek ki.

Szénsavban gazdag ásványvíztartalékai vannak.

Látnivalók 
 Római katolikus templomát 1564-ben építették, majd 1690-ben barokk stílusban átépítették, szentélyét 1760 és 1767 között építették újjá. 1817-ben a földrengés következtében megrongálódott és ismét újjá kellett építeni. Erődített körfal övezi, tornya a déli oldalon nyíló bejárat felett áll.
 A várostól nyugatra levő Kisasszony-kápolna 1755-ben épült.
 A református templom 1996-ban épült, elődje 1782 és 1833 között épült fel.
 Ortodox temploma 1950 és 1991 között épült. 
 Unitárius temploma 1991 és 1995 között épült.
 Az Ágoston-tagon is vannak romok. Orbán Balázs egy, a vár védelme alatt állt 1–2. századi római települést tételezett fel itt.

Kulturális élet 
A városban az alábbi művelődési intézmények működnek:
 Erdővidék Múzeuma
 Városi Művelődési Ház
 Gyulai Líviusz Városi Könyvtár

Politika 
 A 2012-ben megválasztott képviselők megoszlása a jelölő pártok szerint az alábbi:

Itt született 
 1739-ben Baróti Szabó Dávid költő, nyelvújító, műfordító, jezsuita
 1801-ben Keserű Mózes csillagász
 1817-ben Simonffy Sámuel, Bem József tábornok orvosa
 1834-ben Mircse János történész
 1863-ban Gaál Mózes főgimnáziumi tanár, tankerületi főigazgató, ifjúsági író
 1900-ban Zathureczkyné Zelch Manci háztartástani író, újságíró, aki verseket, novellákat is írt
 1909-ben Bodosi Mihály atléta, sebész
 1911-ben Zárug Lukács magyar–örmény építész
 1913-ban Bodosi Dániel festőművész
 1914-ben Baróti Lajos magyar labdarúgó, edző, szövetségi kapitány
 1916-ban Bodosi Antal ferences rendi szerzetes
 1920-ban Szabó Hajnal, magyar nyelv- és irodalomtankönyvek írója, szerkesztője
 1923-ban Kádár Zsombor erdőmérnök
 1928-ban Kászoni Zoltán halbiológus
 1928-ban Incze László történész és muzeológus
 1937-ben Gyulai Líviusz Kossuth-díjas grafikusművész, a Nemzet Művésze, a Magyar Művészeti Akadémia rendes tagja
 1940-ben Nagyné Bede Rozália pedagógus, pedagógiai szakíró, helytörténész
 1941-ben Sikó László magyar állatorvos, állattenyésztési szakíró
 1944-ben Tulit Ilona, a magyar nyelv és irodalom tanára, tanfelügyelő, tankönyvíró és szerkesztő
 1964-ben Nagy Zsuzsanna kutatóorvos
 1969-ben Benedek József földrajztudós
 1969-ben Márkos Tünde képzőművész
 1975-ben Incze Mózes festőművész
1934-ben Derzsi Ede röplabdázó

Testvértelepülések 
 Zirc, 
 Szarvas, 
 Budafok-Tétény (Budapest XXII. kerülete), 
 Dabas, 
 Párkány,  (2005)
 Sarkad, 
 Érmihályfalva,

Képgaléria

Jegyzetek

További információk 
 Veszely Károly: A baróti plébánia. Brassó, 1868 Online
 Adalékok Barót történetéhez. Szerk. Demeter László. Barót, 1999

Háromszék települései
Erdélyi városok
Kovászna megye települései