Aristotel

Aristotel (în greacă: Αριστοτέλης, Aristoteles; ) a fost un filosof al Greciei Antice, discipol al lui Platon și fondator al școlii peripatetice.

A întemeiat și sistematizat domenii filosofice ca logica, științele naturii, metafizica, etica și estetica. Organizarea cunoașterii în acest sistem a fost un punct de referință în civilizația europeană până la sfârșitul secolului al XVII-lea.

Biografie 
Aristotel s-a născut la Stagira , un oraș din Peninsula Calcidică, în nordul Mării Egee. Tatăl său, Nicomah, era medicul regelui Macedoniei, Midas al II-lea, tatăl lui Filip al II-lea și bunicul lui Alexandru cel Mare. Mama sa, pe nume Phaestis, provenea din familie aristocratică.

Rămas orfan de copil, Aristotel își petrece primii ani la Stagira și Pella, iar la 17 ani intră în Academia lui Platon, unde rămâne 20 de ani, mai întâi ca elev apoi ca profesor. După moartea lui Platon, în 347 î.Hr., a plecat la Assos, în Misia devenind consilierul tiranului Hermias. Acesta este începutul unei serii de călătorii pentru cunoașterea și studiul  constituțiilor  orașelor-stat grecești. În 343 î.Hr., era chemat la Pella, la curtea lui Filip, pentru a desăvârși educația tânărului  Alexandru.

În 340 î.Hr. s-a întors la Stagira, dar nu pentru multă vreme. Pacea impusă de Macedonia cetăților grecești i-a dat prilejul să revină la Atena, unde a înființat propria lui școală – Lykeion (școala peripatetică), școală ce va rivaliza cu Academia lui Platon. Va preda aici timp de treisprezece ani și își va continua neobosit cercetările.

Despre înfățișarea sa se știe că avea ochii mici, picioare subțiri, vorba cepeleagă, însă avea îmbrăcăminte plăcută, tunsoare îngrijită și inele cu pietre scumpe de o rară frumusețe. Aristotel a fost căsătorit cu Phytias, cu care a avut of fică numită tot Phytias. După moartea soției, Aristotel a avut un fiu numit Nicomahus cu Herphyllis.

În 323 î.Hr., odată cu moartea lui Alexandru, la Atena a răbufnit vechea dușmănie față de macedoneni. Aristotel s-a refugiat la Chalkis, în insula Eubeea, unde a murit un an mai târziu. La conducerea școlii îi succede Teofrast, cel mai important discipol al său.

Opera 

Din cele peste 150 de lucrări care îi sunt atribuite (sau 145 după Diogenes Laertios), sunt cunoscute 47.

După moartea lui Teofrast, lucrările lui Aristotel ajung în Asia Mică, sunt readuse la Atena pe la 100 î.e.n., și duse la Roma în 86 î.e.n., unde Andronicus din Rhodos organizează prima ediție completă (în greacă). De asemenea, traduceri în arabă au fost păstrate în biblioteci. Lucrările au fost traduse în latină din grecă sau din arabă și reintroduse în civilizația europeană a evului mediu creștin în sec. XII – XIII.

Operele complete au fost re-editate de Academia de Științe din Berlin între 1831-70 și sunt tradițional împărțite în cinci domenii, care formează Corpus Aristotelicum, colecția standard a lucrărilor de Aristotel.

Lucrearea Constituția atenienilor (Athenaion Politeia) a fost descoperită în 1890 în Egipt și nu este cuprinsă în Corpus Aristotelicum.

Concepte 
Filosofia (studiul cauzelor prime) este împărțită în domenii (sau științe) „teoretice” (logică, ale naturii, metafizică), „practice” (etică, politică, economie) și „poetice” (arte tehnice, retorica, poetica).

Logică
Logica = introducere și pregătire a tuturor științelor, analiză a legilor gândirii (care sunt și legi ale realității)
Categoriile = modalitățile de exprimare a ființei: Substanța, Cantitatea, Calitatea, Relația, Locul, Timpul, Poziția, Averea, Pasiunea, Acțiunea. Substanța semnifică faptul de a fi (ființa nedeterminată), în timp ce restul de nouă categorii exprimă determinații ale substanței. Substnța este o realitate care nu are nevoie de altceva ca să existe, în timp ce categoriie desemnează realități a căror existență depinde de substanță ("nu pot fi în afara unui substrat" - v. Categorii, cap. 2).
Silogismul = procedeul dialectic de gândire care ne duce necesar la adevăr.

Științe ale naturii și metafizică
Substanță = Ființa în sine, imuabilă (identică cu sine). Acel tip de realitate a cărei existență nu este dependentă de altceva (v. Categorii, 2). În acest sens, substanța poate fi universală, adică substanță secundă (ca gen, specie, esență), respectiv particulară sau substanță primă (înțeleasă ca individual).
Materia = "Forma în potență" sau "potențialitate pură". Ființa în potență, în stare nedeterminată (virtualitate). 
Forma = ființa în act, determină materia (energie)
Primul Motor = cauza mișcării din lume; este mișcătorul nemișcat, Act pur, imaterial, gândire pură (divinitatea supremă)
Omul = este un compus din materie și formă. Corpul nu este materie decât într-un sens metaforic deoarece, ca substanță primă, și corpul trebuie înțeles tot ca un compus formă-materie. Astfel, tot ceea ce este perceptibil ca și corp este act al corpului, adică formă în act. De asemenea, sufletul individual este la rândul său un compus care are drept formă intelectul. În concluzie, omul este o substanță având ca formă sufletul intelectiv.

Etică
Omul = ființă morală (capabilă de virtute), preocupată de justiție și legi (gr. zoon politikon), care caută frumosul.

Estetică
 Arta= imitație a realității cu rol de purificare a sufletului prin disciplinarea emoțiilor (gr. katharsis)

Galerie de imagini

Note

Traduceri în română  
 Categorii, traducere de Constantin Noica, Editura Humanitas, București, 1994.

 Despre interpretare, traducere de Constantin Noica, Editura Academiei, București, 1971.

 Organon, traducere de Mircea Florian, Editura Științifică, București, 1957, 1958, 1961, 1963 (reeditate la IRI, 1997).

 Fizica, traducere de N. I. Barbu, Editura Științifică, București, 1966 (reeditare Moldova, Iași, 1995).

 Fizica, ediție bilingvă, traducere de Alexander Baumgarten, Editura Univers Enciclopedic Gold, București, 2018. 

Despre cer, traducere de Șerban Nicolau, în Revista de filosofie, Editura Academiei, București, numerele 3/1989, 2/1990, 2/1992 (ediție incompletă).

Despre cer, traducere de Șerban Nicolau, Editura Paideia, București, 2006.

Despre suflet, traducere de N. I. Ștefănescu, Editura Științifică, București, 1969.

 Parva Naturalia. Scurte tratate de științe naturale, traducere de Șerban Mironescu și Constantin Noica, Editura Științifică, București, 1972.

 De anima. Parva naturalia, traducere de N. I. Ștefănescu, Șerban Mironescu și Constantin Noica, Editura Științifică, București, 1996.

 Despre suflet, traducere de Alexander Baumgarten, Editura Humanitas, București, 2005.

 Metafizica, traducere de Șt. Bezdechi, editura Academiei, București, 1965. Reeditare, IRI, 1996, 1999.

 Metafizica, traducere de Gh. Vlăduțescu, Editura Paideia, București, 1998.

 Metafizica, traducere de Andrei Cornea, Editura Humanitas, București, 2001.

 Etica nicomahică, Editura Casa Școalelor, București, 1944.

 Etica nicomahică, traducere de Stella Petecel, Editura Științifică și enciclopedică, București, 1988 (ediția a II-a, IRI, 1998).

 Politica, ediție bilingvă, traducere de Alexander Baumgarten, Editura IRI, București, 2001.

 Politica, traducere de El. Bezdechi, Editura Cultura Națională, 1924. Reeditare Antet, 1996.

 Retorica, ediție bilingvă, traducere de Maria-Cristina Andrieș, Editura IRI, București, 2004.

 Poetica, traducere C.I. Balmuș, Editura Științifică, București, 1957.

 Poetica, traducere de D. M. Pippidi. Editura Academiei, București, 1965 (reeditare, IRI, 1998).

 Statul atenian, traducere de Ștefan Bezdechi, Editura Casa Școalelor, București, 1944 (reeditare Agora, Iași, 1992).

 Protrepticul, ediție bilingvă, traducere de Bogdan Minică și Cătălin Partenie, Editura Humanitas, București, 2005.

 Aristotel, Plotin, Augustin, Ioan Filopon, Toma din Aquino, Alkindi, Avicenna, Avencebrol, Algazel, Averroes, Albert cel Mare, Henri din Gand, Siger din Brabant, Boethius din Dacia, Despre eternitatea lumii. Fragmente sau tratate, traducere din limba latină de Alexander Baumgarten, Editura Iri, București, 1999.

 Aristotel, Alexandru din Afrodisia, Plotin, Themistius, Averroes, Albert cel Mare, Sf. Toma din Aquino, Siger din Brabant, Despre unitatea intelectului. Fragmente sau tratate, traducere de Alexander Baumgarten, Editura Iri, București, 2002.

Bibliografie 
 Constantin Noica, Pentru o interpretare a categoriilor la Aristotel, ed. Academiei. București, 1968
 Anton Dumitriu, Logica lui Aristotel, în Istoria logicii, ed. Tehnică, București, 1993
 Alberto Jori, Aristotele, ed. Bruno Mondadori, Milano 2003.
 Sorin Vieru, Începuturi de semantică logică la comentatorii antici ai „Categoriilor”, ed. Academiei, București, 1972
 Mircea Florian, Cosmologia elenă în Revista de filozofie, nr.1,2,3/1929
 Anghel, E., Substanță și devenire la Aristotel, în Revista de filozofie, nr.2/1995
 Gheorghe Vlăduțescu, Experiență și inducție la Aristotel, ed. Științifică și Enciclopedică, București, 1975
 Windelband, W., Istoria filozofiei grecești, ed. Moldova, Iași, 1995
 Martin Heidegger, Despre esența și conceptul lui ΦYΣΙΣ, în Repere pe drumul gândirii, ed.Politică, București, 1988
 Cosma, D., Socrate, Bruno, Galilei în fața justiției, Editura Sport-Turism, București, 1982
 Bernal, J. D., Știința în istoria societății, Editura Politică, București, 1964
N. N. Mihăileanu, Istoria matematicii, vol I-II, Editura Enciclopedică Română, 1974, 1981
 A-A. Iușchevici, Istoria matematicii în Evul Mediu, Editura Stiințifică, 1963
 E. Kolman, Istoria matematicii în Antichitate, Editura Științifică, 1963

 Legături externe 

Lista cronologică completă a traducerilor în limba română din opera lui Aristotel
 Platonismul și aristotelismul românesc - Lista cărților publicate despre Platon și Aristotel
 Pagină dedicată filosofiei lui Aristotel 
 Pagină despre gândirea economică a lui Aristotel
 Opera lui Aristotel  
 The Internet Encyclopedia of Philosophy: Aristotle 
 Nicomachean Ethics by Aristotle 
 Large collection of Aristotle's texts, presented page by page
 Aristotel, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Opera lui Aristotel, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Logica aristotelica, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Metafizica lui Aristotel, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Fizica aristotelica, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Psihologia aristotelica, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro Etica aristotelica, 24 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro''

Nașteri în 384 î.Hr.
Decese în 322 î.Hr.
Filozofi din secolul al IV-lea î.Hr.
 
Cosmologi
Filosofi ai Greciei antice
Peripateticieni
Personaje citate în Divina Comedie (Infernul)
Susținători ai sclaviei
Logicieni
Eponime ale craterelor de pe Lună
Eponime ale asteroizilor