Hajós Alfréd

Hajós Alfréd (eredetileg Guttmann Arnold; Budapest, 1878. február 1. – Budapest, 1955. november 12.) magyar építészmérnök, gyorsúszó, labdarúgó, labdarúgó-játékvezető, újságíró, a magyar labdarúgó-válogatott szövetségi kapitánya, az első magyar olimpiai bajnok. A sportsajtó által adományozott beceneve a „Magyar delfin”.

Élete 
Budapesti szegény zsidó családból származott, édesapja Guttmann Jakab, édesanyja Löwy Rozália. 1899 októberében egyéves, önkéntes, tiszthelyettes képző szolgálatra vonult be a 6-os vártüzérekhez. Miután a Műegyetemen oklevelet szerzett, Alpár Ignác irodájában, majd Lechner Ödönnel dolgozott. 1907-ben nyitott önálló irodát. Sikerrel vett részt pályázatokon. Kezdetben szecessziós, majd eklektikus, később konstruktív, modern stílusban alkotott.

1908. április 30-án Terézvárosban feleségül vette Blockner Vilmát, Blockner Izidor és Eisler Regina leányát.

Hajós Alfréd sportsikereinek köszönhetően a zsidótörvények hatálya alól kezdetben mentességet élvezett. A nyilasuralom idején viszont már bujkálnia kellett. Mégsem elsősorban magán, hanem a többi zsidó származású sportolón próbált segíteni. Vitéz Halassy Olivér vízilabdázó és úszó olimpiai bajnok – aki házában több zsidó sportolót bújtatott – segített neki ebben.

Halálát specifikus tüdőbaj okozta 1955-ben.

Sportolóként 
Mint a korabeli ifjúság több tagja, ő is aktívan sportolt.

Úszóként 
A Magyar Úszó Egyesület (MÚE) tagjaként (1894–1896) volt egyesületi sportember. Az 1896. évi nyári olimpiai játékokon (az első újkori olimpián) Athénban a 13 °C-os tengervízben megrendezett versenyen megnyerte mind a 100 m-es (1:22,2) – vízből indulva –, mind pedig az 1200 m-es (18:22,1) – hajóról a partra úszva – gyorsúszószámot, ezzel ő szerezte a magyar sport első és második olimpiai győzelmét (nem aranyérmét, hiszen akkor még ezüstérem járt a győzteseknek). Sikereit a magyar tempónak nevezett úszóstílusnak köszönhette, ami gyakorlatilag megegyezett a mai gyorsúszó stílussal.1895-ben nem hivatalos Európa-bajnok 100 méter gyorson, „örökös magyar bajnok”.

Labdarúgóként

Klubcsapatban 
Sportolóként úszott, atletizált (1896–1898), közben tornászott és a labdarúgást is kiemelkedő szinten végezte. Fizikai felkészültségének elismeréseként játékosként balösszekötőként alkalmazták képességeit. 1897. május 9-én az első nyilvános edzőmérkőzésen játszott labdarúgó-mérkőzésen a Budapesti Torna Club (BTC) csapatában. A BTC-ben 1898–1904 között rúgta a labdát. 1901-ben és 1902-ben tagja volt a bajnokcsapatnak.

A válogatottban

Labdarúgó-játékvezetőként 
Gyakorlata, valamint szabályismerete alapján vizsga nélkül, 1897-től szükségből lett játékvezető. Az alakuló klubtalálkozókon, bemutató mérkőzéseken, az MLSZ által üzemeltetett bajnokságokban tevékenykedett. Játékvezetésből 1903-ban Budapesten az MLSZ Bíróvizsgáló Bizottság (BB) előtti elméleti és gyakorlati vizsgát tett. Az MLSZ BB javaslatára 1903-tól NB I-es bíró. Küldési gyakorlat szerint rendszeres partbírói szolgálatot is végzett. A nemzeti játékvezetéstől 1908-ban visszavonult. NB I-es mérkőzéseinek száma: 14.

A Magyar Labdarúgó-szövetség terjesztette fel nemzetközi játékvezetőnek, a Nemzetközi Labdarúgó-szövetség (FIFA) bíróinak keretébe. Európában a legtöbb válogatott mérkőzést vezetők rangsorában többed magával, 1 (1907. április 7.–1907. április 7.) találkozóval tartják nyilván.

Sportvezetőként 
 Mielőtt a Magyar Labdarúgó-szövetség (MLSZ) megindította volna a nemzetek közötti mérkőzéseket, több alkalmi mérkőzést játszott a magyar válogatott. Először nem volt szövetségi kapitány, még válogató bizottság sem, a kiküldöttek tanácsa állította össze a csapatot. A rendszeres nemzetközi mérkőzéseknél már nehézkesnek bizonyult a szavazás, mert nem mindig a legjobbakat hozta össze egy csapatba. A bizottsági válogatók mellé kapitányt választottak, aki intézte a kijelölt csapat sorsát. Tárgyilagossága hiányában a válogató bizottság megszűnt, ezért a legjobbnak tartott szakemberre bízták a válogatást, ő lett a szövetségi kapitány. A szövetségen belüli – hatalmi – irányvonalaknak köszönhetően egy-egy vereség után a válogató bizottság vissza-vissza tért.

1906-ban az MLSZ felnőtt válogatottjának vezetője, három mérkőzésének eredménye: 1 győzelem, 2 döntetlen.

A Magyar Olimpiai Bizottság tagja.

Ismert épületei 
Eleinte szecessziós, majd eklektikus, kiforrott korában konstruktív, modern szellemű, leginkább olasz hatású stílusban alkotott.

1920 előtt

1920–1945 

{| class="wikitable"
|+
!Leírás
!Helység, cím
!Építés éve
!Megjegyzés
!Kép
|-
|UTE Stadion 
|Újpest (ma: Budapest), Megyeri út 13.
|1921–1922
|
|
|-
|Népkerti Vigadó
|Miskolc, Görgey Artúr utca 23.
|1926
|az Adler Károly tervezte épület (1902-1903) átépítése
|
|-
|Népkerti sporttelep
|Miskolc
|1926
|
| 
|-
|Selyemréti Strandfürdő
|Miskolc, Bajcsy-Zsilinszky 58. 
|1927
|
|
|-
|Millenáris Sportpálya
|Budapest, Szabó József u. 3.
|1928
|
|
|-
|Szegedi Úszóegyesület Uszodája (SZÚE)
|Szeged, Torontál tér 10.
|1930
|2009-ben lebontották
| 
|-
|Nemzeti Sportuszoda
|Budapest, Margit-sziget
|1930
|
|
|-
|Győri Versenyuszoda
|Győr
|1931
|
|
|-
|lakóépület
|Budapest, Attila út 119. (régebben Attila út 81.)
|1932
|
|
|-
|Balassagyarmati strandfürdő és 33 m-es uszoda 
|Balassagyarmat
|1934–1935
|
| 
|-
| a Pünkösdfürdői Strandfürdő 50 m-es versenymedencéje és a 25 m-es tanmedencéje
|Budapest, Királyok útja 272.
|1935
|
|
|-
|a Pesti Izraelita Hitközség szállodabérháza'https://multmento.blog.hu/2015/01/24/a_munkacsy_mihaly_utca_sarkan_van_egy_szalloda
| Budapest, Andrássy út 111.
|1937–1938
|
|
|-
|bérház 
|Budapest, Kresz Géza utca 51.
|1941–1942
|
| 
|}

 1945 után 

1945 után a budapesti Vajdahunyad vára, a Tőzsdepalota és több más középület helyreállítási munkálatait vezette. 1946-ban Weichinger Károllyal a hajdúszoboszlói fürdőváros szabályozási és beépítési tervét készítettel el.

 Építési év kérdéses 
 Színház, Debrecen 
 Leányiskola, Pozsony 
 Szegedi Gyógypedagógiai Intézet
 Lőcsey Gimnázium (Debrecen)
 Pápai sporttelep
 Szegedi sporttelep
 Kaposvári sporttelep
 Felsőbb leányiskola (Pozsony)
 PSC Sporttelep (Pécs)
 Vakok Intézete, Vác

További lakóépületek a fővárosban, a Napraforgó utcában, a Stefánia úton és a Fehérvári úton. De több ipari épület is öregbíti munkásságát, mint például a Déva utcában a Rotor felvonógyár épületei. Töretlenül folytatódott az úszósporthoz fűződő elszakíthatatlan kapcsolata, a svábhegyi szanatórium uszodája és strandja, a IV. kerületi, újpesti uszoda és strand. Lakóházat tervezett a Budapest I. kerületi Toldy Ferenc utcában is.

 Tervben maradt épületek 
 1905: Kultuszminisztérium, Budapest
 1906: VI. kerületi főgimnázium, Budapest
 1913: Nemzeti Stadion, Budapest, Margit-sziget
 1914: Vakok Intézete, Kolozsvár

 Sikerei, díjai 

1922-ben a negyedszázados jubileumát ünneplő magyar futball vezetése márványlapra helyezett díszplakettel és szövetségi jelvénnyel tüntette ki. Abban az évben jubileumi találkozóhoz érkezett a magyar-osztrák "házi" vetélkedés; 50. alkalommal csapott össze a két válogatott gárda. A kezdő rúgás elvégzésére kérték fel, mint az első mérkőzés résztvevőjét, a válogatott volt vezetőjét, az MLSZ alelnökét.

1923-ban a 25 éves játékvezetői, sportvezetői tevékenységének elismeréseként arany jelvény tárgyjutalomban részesült az Országos Tanács jóváhagyásával.

Az 1924. évi nyári olimpiai játékok művészeti versenyében egy stadiontervével ezüstérmet szerzett (Lauber Dezsővel közösen) úgy, hogy az első díjat nem adták ki (ezüstérmet csak Hajós kapott, mivel a pályázatról Lauber aláírása hiányzott, aki végül csak emlékéremben részesült). A Hajós Alfréd Nemzeti Sportuszodában áll fejszobra.

 Építész Aranydiploma
 Sztahanovista oklevél
 Posztumusz Ybl Miklós-díj (2010)
A magyar úszósport halhatatlanja (2013)

 Írásai 
 Így lettem olimpiai bajnok; ill. Újvári Dezsőné; Sport, Bp., 1956 

Statisztika
 Mérkőzései a labdarúgó-válogatottban 

 Mérkőzései szövetségi kapitányként 

 Jegyzetek 

 Források 
 
 
 
 Személyes adatok
 
 Mújdricza Péter: Hajós Alfréd. In: 
 
 
 dr. Földessy János: A magyar labdarúgás 60 éve – 1958. Sport lap- és könyvkiadó
 Dénes Tamás–Sándor Mihály–B. Bába Éva: A magyar labdarúgás története I. Amatőrök és álamatőrök (1897–1926) 
 
 
 
 
 
 
 Déry Attila: Terézváros–Erzsébetváros – VI–VII. Kerület, TERC Kft., Budapest, 2006,  (Budapest épitészeti topográfia 3.) További információk 
  
 Sportmúzeum
 Hajós Alfréd Társaság
 Rubicon Történelmi Magazin
 Hajós Alfréd, az első magyar olimpiai bajnok Országos Zsidó Egyetem
 Kiss Csongor: Hajós Alfréd. In: Nemzeti évfordulóink 2005. Bp.: Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma, 2004
 Guttmann Arnold alias Hajós Alfréd
 
 
 
 
 Hajós Alfréd és szabadkai palotája a Kisvárosi történetek oldalán
 Profilja az Olimpiai adatbázisban 
 Hajós Alfréd, a polihisztor; szerk. Szabó Lajos, Szőts Gábor; Magyar Sporttudományi Társaság, Bp., 2016 (Magyar sporttudományi füzetek'')
 Hajós Alfréd, az első magyar olimpiai bajnok Újkor.hu
 Hajós Alfréd az olimpián túl

Kapcsolódó szócikkek 

 Magyar szabadkőművesek listája

1878-ban született személyek
1955-ben elhunyt személyek
Budapesten született személyek
Magyar úszók
Magyar olimpiai bajnokok
Olimpiai bajnokok (1896)
Olimpiai bajnokok (úszás)
Magyar olimpiai ezüstérmesek
Magyar építészek
Magyar labdarúgók
Magyar labdarúgó-játékvezetők
Magyar labdarúgóedzők
Magyar újságírók
Labdarúgócsatárok
Az NB I labdarúgói
A Budapesti TC labdarúgói
Magyar sporttisztviselők
Magyarországi szabadkőművesek
Családi nevüket magyarosított személyek
Ybl Miklós-díjasok
Zsidó származású magyarok
Magyar Örökség díjasok
Magyar bajnok labdarúgók
Magyar NB I-es labdarúgó-játékvezetők
Magyarok, akikről kisbolygót neveztek el