Baja

Baja (latinul: Francovilla; ) megyei jogú város Magyarország déli részén, a Duna bal partján. Bács-Kiskun vármegye második legnagyobb települése, a Bajai járás központja. Jelentős kikötőváros és közlekedési csomópont. Gazdasági, kulturális, oktatási központ.

Fekvése 
A Mohácsi-szigettel szemben, Budapesttől 160 kilométerre délre fekszik, a Duna bal parti oldalán. Három nagy tájegység, a Duna-ártér, a Kiskunsági homokhátság és a Felső-bácskai löszhát találkozásánál épült. Hazánkban a legfontosabb déli átkelőhely a Dunán.

A Duna bal oldali mellékága a Sugovica (más néven Kamarás-Duna), amelynek keleti partján Baja belvárosa, nyugati partján pedig a kedvelt üdülőterület, a Petőfi-sziget fekszik; a kettőt híd köti össze. A Sugovica déli végén indul a Ferenc-csatorna.

A szomszédos települések: észak felől Érsekcsanád, kelet felől Csávoly és Felsőszentiván, délkelet felől Bácsbokod, dél felől Vaskút és Bátmonostor, dél-délnyugat felől Szeremle, délnyugat felől Báta, nyugat felől pedig Pörböly; utóbbi kettő már a Duna túlsó partján fekszik.

Története 

A város mai területe már az őskorban lakott hely volt, és a vaskort leszámítva folyamatosan az is maradt; a régészeti feltárások újkőkorszaki, bronzkori és népvándorláskori (szarmata) leleteket találtak. A 6. századtól avarok lakták a területet. A honfoglalás után fontos folyami átkelőhellyé vált.

1260-ban szerzetesek irataiban és az 1400-ban megjelent pizzai emlékkönyvben Francovilla néven említik a települést.

Első írásos említése 1323-ból származik. Neve török eredetű lehet; valószínűleg első birtokosáról, Bajáról kapta. A közismert „bika” jelentés kevéssé valószínű, mivel az ótörökben buka, és egyetlen török nyelvben sincs palatális változata. Az ótörökben csak a bay szótő rengeteg jelentésének valamelyike jöhet szóba. Legkorábbi ismert birtokosa a Bajai család volt, majd 1474-ben Mátyás király a Czobor családnak adományozta.

Baja a török hódoltság alatt a Bajai nahije központja, az időszakban jelentős erődítmény és kikötő volt, több száz házzal, mecsettel és fürdővel. A 16. század végi török adóösszeírások szerint 18–22 adózó ház volt a városban. A török idők végére azonban a település elnéptelenedett. Baján 1686–1690 között a török elől menekülő bosnyákok telepedtek le. A város népessége a 17. században a horvát (bunyevác, sokác) és szerb, majd a 18. században a német (sváb) és magyar betelepülőknek köszönhetően emelkedett meg ismét.

A város a török uralom alól Buda visszavétele után szabadult fel, és kincstári tulajdonba került. A török elleni háborúkban fontos szerepet játszott, különösen az utánpótlás biztosítása révén, ezért 1696. december 24-én I. Lipót császár mezővárosi rangot adott neki. (Címere ezen dátum miatt ábrázolja a bibliai Ádámot és Évát, hiszen december 24-én van mindkét név névnapja.) Az ezzel járó jogokat III. Károly 1714-ben megerősítette. Később újra földesúri tulajdonba került: birtokosa 1727–1741 között a Czobor család volt, majd a zálogba csapott uradalom – a Czobor család kihalása után – 1750-től Grassalkovich Antal tulajdonába került. Baja végül 1858-ban váltotta meg magát Zichy Ferraris Félixtől, majd 1862-ben 722 ezer forintért megvette Zichy Ferraristól a bajai uradalmat és a Grassalkovich-kastélyt, amiből városháza lett.

Baját pestisjárvány (1739), árvíz (1751) és tűzvész (1840) pusztította. Ennek ellenére a 18–19. században a vízi szállítás révén az Alföld egyik legjelentősebb kereskedelmi központjává vált, így gazdasági és kulturális téren is a környék központjává fejlődött. 1828-ban kezdték kövezni az utcákat, aminek folytán a város 1830-ban kövezetvámszedési jogot kapott, 1833-tól pedig – megszakításokkal – közvilágítása is van a településnek. 1839-ben megindult a magyar nyelvű oktatás, 1845-ben pedig megnyílt az első helyi gőzfürdő is.

1848-ban hozzácsatolták Istvánmegyét, 1873-tól pedig törvényhatósági joggal ruházták fel. A 19. század utolsó harmadában fejlődésnek indult a közművesítés is. 1886-ban az augsburgi Riedinger L.A. cég gázgyárat épített, emiatt már a következő évtől, 1887-től gázzal – akkori nevén légszesszel – világították az utcákat. 1892-ben elkészült el a bajai telefonhálózat, 1898-ban pedig artézi kutat fúrtak a főtéren; vízvezeték- és csatornahálózata azonban még a 19. század végén sem volt a városnak.

Az első világháború után, 1918-ban szerb megszállás alá került, és az új délszláv állam igényt formált rá. Bár Trianonban Magyarországnak ítélték, a délszláv csapatok 1921. augusztus 19-ig nem ürítették ki, és néhány napra a Baranya–bajai Szerb–Magyar Köztársaság nevű szerb bábállam része lett. 1930-ban hozzácsatolták Bajaszentistván nagyközséget.

1921 és 1941 között a megcsonkított Bács-Bodrog vármegye székhelye lett. Ezt a rangot a Délvidék visszafoglalásával a korábbi megyeszékhely, Zombor visszakapta. A második világháborút követően, az 1950-es megyerendezésig ismét megyeszékhely volt.

1945 januárjában a jugoszláv állambiztonsági szervezet (OZNA) ügynökeiként tevékenykedő fegyveres partizánok foglalták el a bajai városházát és kinyilvánították Baja város Jugoszláviához tartozását. Dr. Takáts Endre, a város akkori polgármestere kénytelen volt a várost megszállva tartó szovjet hadsereg segítségét kérni, még végül a partizánok csak akkor voltak hajlandók távozni, amikor a szovjet parancsnokság megtizedeléssel fenyegette őket. 1945 január elején egy húsz tagú partizánküldöttség utazott Belgrádba és személyesen Titónál kérték Baja és térségének Jugoszláviához csatolását. Josip Broz Tito 1945 februárjában Fjodor Ivanovics Tolbuhinhoz és 3. Ukrán Front parancsnokához írt levélben jelezte, hogy Jugoszlávia a békekonferencián követelni fogja a bajai háromszög Jugoszláviához csatolását. A jugoszláv területi követelések csak 1946.május 28-án, Tito moszkvai útja során kerültek le a napirendről. 

Az 1950-es megyerendezést követően megyei vonatkozású közigazgatási státuszát elveszítette. Már 2001-ben Atyánszky György országgyűlési képviselő indítványozta, hogy Baja megyei jogú városi rangot kaphasson, de akkor az országgyűlés ezt az indítványt nem fogadta el. 2022 márciusában azonban – Zsigó Róbert kezdeményezésének, majd a Semjén Zsolt által benyújtott törvénymódosításnak elfogadását követően – már igen, így 2022. május 1-jétől megyei jogú város, azonban az ezzel járó feladatokat csak a 2024-es önkormányzati választástól kezdve kell ellátnia.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Éber András (MDF)
 1994–1998: Széll Péter (MSZP)
 1998–2002: Széll Péter (MSZP–SZDSZ)
 2002–2006: Széll Péter (MSZP–SZDSZ)
 2006–2010: Dr. Révfy Zoltán (Fidesz–KDNP)
 2010–2014: Zsigó Róbert (Fidesz–KDNP)
 2014–2019: Fercsák Róbert (Fidesz–KDNP)
 2019-től: Nyirati Klára (Sikeres Bajáért Egyesület)

Demográfia 
Baja népessége a 2019-es adat szerint 34 495 fő, itt él a 17 településből és  főből álló Bajai járás lakosságának kicsivel több mint 50%-a.

Baján 1000 férfira 1164 nő jut (az országos átlag 1000 férfira 1106 nő).

Baja történelme során mindig középváros volt, a legnagyobb népességét 1988-ban érte el, amely 40 497 fő volt.

Népességváltozás 
Baja népességének változása 1784-től :

Etnikumok 
2011-ben a város lakosságának 91%-a magyar, 5%-a német, 2%-a horvát, 2%-a egyéb (főleg cigány és szerb) nemzetiségűnek vallotta magát.

Vallási megoszlás 
2011-ben vallási hovatartozás tekintetében is hasonlóan egységes a város hívő lakossága, hiszen 93%-a katolikus, 6%-a református, 1%-a meg főleg a görögkeleti, az evangélikus és a zsidó vallást mondja magáénak.

Gazdaság 

Fontos dunai kikötő. Évszázadokig vezető szerepe volt a térségi termény-, állat- és borkereskedelemben.

Vályi András országleírásában Baja mezővárost úgy jellemezte, melynek lakói „leginkább búzával, és egyéb hazánkbéli termésekkel való kereskedésből élnek, vásárjai nevezetesek. (...) Vásárja mind a három nevezetes, és nem kevés hasznot hajt, Dunán való malmai fél órányira vagynak, fogyatkozásai ellenben hogy szántó földjeinek egy része hol homokos, hol pedig kemény, kaszállójok bő időben elég”.

Fényes Elek 1851-ben megjelent geographiai szótárában Baja népességét 15 ezer főben határozta meg. A város lakói gabonával, baranyai borokkal, sárközi tűzifával, gyapjúval, bőrrel kereskednek. A városban a komáromi fakereskedők nagy rakhellyel rendelkeznek. A kézműves mesterek közül legnagyobb számban a csizmadiák, szűcsök, bocskorosok és szűrszabók vannak.

Bár kézmű- és malomipara jelentős volt, az igazi ipari fejlődése a 19. század végén indult meg, amikor számos ipari üzem létesült itt. Megyeszékhely státuszának elvesztésével fejlődése is visszaesett, ismételt fellendülése az 1970-es évek fejlesztései nyomán kezdődött. Az 1990-es évek, a gazdasági szerkezet átalakítása kedvezőtlenül érintette, amely a mai napig érezteti hatását.

Ma is léteznek itt feldolgozóipari üzemek, főként a malomipar, bőripar, posztóipar, faipar és építőipar területén, de élelmiszeripara is jelentős.

Közlekedés 
Baja fontos közlekedési csomópont, a legdélibb dunai átkelőhely Magyarországon.

Közút 
Budapest felől az 51-es, Kecskemétről az 54-es, Szeged és Bátaszék felől pedig az 55-ös számú főúton közelíthető meg. A lakott terület tehermentesítését szolgálják az 511-es és az 551-es főutak. Az 55-ös főút Duna-hídja (Türr István híd) 1909-ben épült.

A város területét érintő mellékutak közül legfontosabb az 5501-es út, ez köti össze Bácsalmáson át Tompa és Kelebia térségével. Vaskúttal és annak délebbi szomszédaival az 5506-os út, Szeremlével az 51 144-es számú mellékút kapcsolja össze.

Vasút 
Baja vasútállomás és Baja-Dunafürdő megállóhely a Kiskunhalast Bátaszékkel összekötő egyvágányú, villamosítatlan, 154-es számú on érhető el. A vasútvonal igen jelentős szerepet tölt be, hiszen a Türr István híd Budapesttől délre az egyetlen vasúti híd a Duna felett. A várost kétóránként köti össze InterRégió vonat a megyeszékhely Kecskeméttel, illetve Gemenc InterRégió vonat a közép-dunántúli regionális központtal, Székesfehérvárral (és ezen keresztül Tolna megye székhelyével, Szekszárddal, valamint Sárbogárddal, ahol át lehet szállni a Mecsek InterCity vonatokra), valamint napi 5-6 pár személyvonat Dombóvárral, ahol át lehet szállni a Kaposvárra tartó személy- és InterCity vonatokra. A vasútállomás az autóbusz-állomástól mindössze 450 méterre, a Szegedi úti vasúti átjáró közelében található.

A Baja–Regőce-Zombor-vasútvonal és a Baja–Bezdán–Zombor-vasútvonal magyarországi szakaszainak (Baja–Gara illetve Baja–Hercegszántó) megszüntetését az 1968-as közlekedéspolitikai koncepció rendelte el. A települést régebben közvetlen vonal kötötte össze Szabadkával, ez volt a Szabadka–Baja-vasútvonal, ami jelenleg nagy részben a 154-es vasúti mező része, az eredeti pálya Bácsalmástól Csikériáig megvan, de már járhatatlan.A vasútállomás és a Duna között ágazott volna ki belőle a tervezett, de soha meg nem épült Dunapataj–Kalocsa–Baja-vasútvonal.

Hajózás 
A Bajai Országos Közforgalmú Kikötő Magyarország második legjelentősebb kikötője a Duna-Majna-Rajna víziút-rendszeren. A kikötő a Duna bal partján, az 1479+140 és az 1480+900 folyamkilométer között található.

Helyi tömegközlekedés 
Baja helyi tömegközlekedését 2019-től a Volánbusz látja el. A helyi autóbuszvonalak mindegyike a városközpont mellett fekvő Déri Frigyes sétányon kialakított autóbusz-végállomásról indul. 2022-től a helyi járat díjmentes.

Kultúra 

1946–53 között itt működött a Rudnay-művésztelep a Vojnich-kúriában (ma: Nagy István képtár). A művésztelep működésében Rudnay Gyulát három művésztanár P. Bak János, Kun István és B. Mikli Ferenc segítette.

1968 óta a Duna menti Folklórfesztivál egyik helyszíne.

1996 óta minden év július második szombatján rendezik meg a Bajai Népünnepély – Bajai Halfőző Fesztivál nevű hagyományőrző programot, amelyen több ezren főzik a híres bajai halászlét. Az elmúlt években ez a program négy napos fesztivállá bővült.

Itt telepedett le 1813-ban a csárdás atyjának is nevezett hegedűművész és zeneszerző, Rózsavölgyi Márk. 1985-ben alakult a Gemenc Táncegyüttes. Azóta a város néptáncos életét más tánccsoportok is színesítik, mint a Lippangós Tánccsoport vagy a Sugovica Tánckör.

A város zenei életét két lelkes amatőr kórus is gazdagítja: a Liszt Ferenc Kórus, az Ad Libitum Kórus és számos tamburazenekar is, illetve minden év tavaszán a város iskolái megrendezik az Éneklő ifjúság kórustalálkozót, valamint a III. Béla Gimnázium Bélás zenedélutánt, ahol az iskola diákjai mutathatják meg tehetségüket.

A belváros két templomában, a Belvárosi Szent Péter és Szent Pál-templomban, illetve a barátok templomaként ismert Páduai Szent Antal-templomban évente 8 alkalommal rendeznek orgonahangversenyeket, a Belvárosi Orgonaesték sorozatban. Ennek az 1998-ban alapított fesztiválnak a szervezője és művészeti szerkesztője dr. Kosóczki Tamás orgonaművész, a Belvárosi templom orgonistája.

Oktatás

Felsőoktatás 
 Eötvös József Főiskola
 Nemzeti Közszolgálati Egyetem

Nevezetességek 

A Szentháromság tér a Sugovica folyóval, a Városházával és a Szentháromság-szoborral
Városháza
Türr István Múzeum: Észak-Bácska, az egykori Bács-Bodrog vármegye északi részének tájmúzeuma, elsősorban e terület muzeális értékeit gyűjti, dolgozza fel és mutatja be a látogatóknak.
Nagy István Képtár
Kálvária-kápolna
Bajai zsinagóga: A Városi Könyvtár a város egyik legszebb műemlék épülete, az 1845-ben épült késő klasszicista zsinagógában, valamint a mellette lévő egykori zsidó óvoda-iskolában működik. Az eredeti állapotra a ’80-as évek eleji felújításkor kiemelt figyelmet fordítottak, így a belső tér-és a kettős galériarendszer is megmaradt régi formájában. A Zsinagóga beépített rituális tárgyait, például az előcsarnok kézmosóját, a díszes perselyt, a mizrah-emelvényt mellvédrácsozatával együtt, valamint a tóraszekrényt is gondosan helyreállították. A frigyszekrényben néhány eredeti kegytárgyat is őriznek, pl. tóra-tekercseket, hanuka-gyertyatartót, imakönyveket.
 Éber Emlékház – Galéria
 Bunyevác Tájház
 Bagolyvár- Miskolczy Ferenc emlékház: Baja szívében, a Szentháromság tér alatt, a Sugovica – magas-parton áll az 1930-as évektől Bagolyvárként közismert bauhaus épület, mely egykor Miskolczy Ferenc (1899–1994) festőművész otthonaként szolgált. A kiállítóhely az 1920–1990 közötti időszak baja várostörténeti, művészettörténeti korszakainak helyi sajátosságait, a Bácska polgárváros hétköznapjait mutatja be.
 Bácskai Kultúrpalota
 Deák Ferenc Zsilip – Zsilipmúzeum

Templomok 
 Gyümölcsoltó Boldogasszony görögkeleti plébániatemplom 
 Szent Szív-plébániatemplom 
 Szent István-plébániatemplom 
 Józsefvárosi plébániatemplom 
 Baptista templom 
 Evangélikus templom 
 Református templom 
 Szent György görögkeleti temetőkápolna 
 Nepomuki Szent János-kápolna

Szobrok

Természeti értékek 
Baja határában – a Duna túlpartján – terül el a vadregényes Gemenci erdő. A terület a Duna-Dráva Nemzeti Park része, azaz természetvédelmi oltalom alatt áll. Európa legnagyobb ártéri erdeje egyedülálló értékekkel, gazdag növényvilággal, változatos és különleges állatállománnyal büszkélkedhet. Itt fészkel például a ritka fekete gólya.

A páratlan fekvésű város és környéke valósággal hívogat a természetbe, az ott eltöltendő szabadidős programokra: erdei sétákat, kerékpártúrákat lehet tenni, a számos vízfelület pedig valódi horgászparadicsom. Nyáron a Duna, valamint a Baja belvárosában kanyargó Sugovica csábít vízi sportok élvezetére, evezésre, kajakozásra, úszásra és napfürdőzésre.

Sportolási és szabadtéri szórakozási lehetőségek 
 Türr István emlékmű
 Halászati Miniskanzen
 Pandúr Ökopark
 Strand
 Városnéző kisvonat
 Kerékpár kölcsönzés
 Kajak- és kenu kölcsönzés
 Motoros csónaktúra a Koppány-sziget körül
 Sárkányhajó

Bajához kötődő, ismertebb sportolók 
 Hosszú Katinka (úszás, háromszoros olimpiai bajnok 2016, világbajnok 2009, 2013, 2017)
 Kalmár Ákos (úszás, magyar bajnok)
 Koch Renáta (duatlon-triatlon, világbajnok 2004, többszörös Európa-bajnok), 
 Bajai Péter (triatlon, Európa-bajnok) 
 Csábi Bettina (1977) ökölvívó
 Földes Vilmos (pool biliárd, junior világ- és Európa-bajnok, Pool Masters résztvevő)
 Varga Tamás (evezés, világbajnok 2005)
 Vizin László (többszörös bajnok raliversenyző, a Magyar Nemzeti Autósport Szövetség elnökségi tagja)
 Vereczkei Zsolt (3-szoros aranyérmes paralimpikon úszó: Barcelona 1992, Atlanta 1996, Sydney 2000)
 Hosszú István (kosárlabda, magyar válogatott játékos)
 Hangya Szilveszter (labdarúgó, magyar válogatott játékos)
 Volentér László (VB második helyezett és hatszoros EB nyertes motorcsónak versenyző) 

Baján sportoltak még:
 Pósta Sándor olimpiai bajnok vívó (1924, Párizs)
 Mamusich Tibor (1911–1999) négyszeres Európa-bajnok evezős
 Disztl Péter (a magyar labdarúgó válogatott volt kapusa), Bognár György (50-szeres válogatott, a magyar labdarúgó válogatott volt játékosa) és Disztl László (labdarúgó és edző)

Ismert személyek

Itt születtek 

 Albert Andor (1876–1940) szobrászművész
 Alpár Sándor(1892–1943) festő, grafikus
 Atanackovics Bogoboj (szerbül Bogoboj Atanacković, 1826–1858) ügyvéd, szerb író
 B. Mikli Ferenc (1921–2013) Munkácsy Mihály-díjas festő
 Bajai Ernő (1921–1993) újságíró, rejtvényszerkesztő
 Bajai Jenő (1914–1996) mezőgazdasági mérnök
 Balassa József (1864–1945) nyelvész, tanár
 Bartos Endre (1930–2006) festő, szobrász
 Báldy Bálint (1896–1971) mezőgazdász
 Bayer József (1851–1919) színháztörténész, az MTA tagja
 Beck Károly (1818–1879) költő
 Beck Vilmos festőművész
 Bednár József kalocsa-főmegyei áldozópap (1837–1880)
 Bende Imre (1824–1911) nyitrai püspök
 Bognár György (1961) válogatott labdarúgó, edző
 Bogdanović Lukijan (1867–1913) szerb pátriárka
 Bokor Malvin (1890–1950) író
 Bornemissza György (1924–2014) entomológus, ökológus Ausztráliában
 Bruszt Pál (1906–1979) fogorvos
 Csapláros István (1910–1994) irodalomtörténész, egyetemi tanár, a lengyel–magyar kapcsolatok kiemelkedő kutatója
 Cserba Elemér (1876–1936) Rákospalota polgármestere
 Csermák Mihály (1863–1915) honvéd ezredes, az „uzsoki hős”
 Csefkó Gyula (1878–1954) nyelvész
 Dávid Ibolya (1954) jogász, politikus
 Dezső Alajos (1888–1964) karikaturista
 Disztl László (1962) válogatott labdarúgó, edző
 Disztl Péter (1960) válogatott labdarúgó
 Donáth Gyula (1849–1944) orvos
 Dömötör Pál (1844–1920) költő, műfordító, ügyvéd
 Drescher Pál (1889–1957) költő, műfordító, könyvtörténész
 Éber Anna (1905–2002) festőművész, rajztanár
 ifj. Éber Sándor (1909–1985) festőművész
 Ehrenberg József (1729–?) magyar katolikus pap, komáromi alesperes, vértestolnai és környei plébános.
 Erdélyi Gyula (1848–1937) városi főjegyző
 Ernst Jenő (1895–1981) orvos, biofizikus, az MTA tagja
 Erődi Dániel József (1844–1893) költő, pap, tanár
 Ferenczy József (1855–1928) irodalomtörténész
 Fialla Lajos (1831–1911) orvos, egyetemi tanár Bukarestben
 Girk György (1793–1868) pécsi püspök
 Gyurity István (1970–) színész
 Hajnóczi Gyula (1920–1996) építész, régész, Kossuth-díjas
 Hirmann Ferenc (1855–1939) ércöntő gyáriparos, az Országos Iparegyesület alelnöke, országgyűlési pótképviselő
 Horváth László Attila (1963–) színész
 Ijjas József (1901–1989) kalocsai érsek
 Jánossy Dénes (1891–1966) levéltáros, történész, az MTA levelező tagja
 Radovan Jelašić (1968), a Szerb Nemzeti Bank (NBS) elnöke volt
 Jelky András (1738–1783) világjáró utazó
 Karig Sára műfordító, tanár, irodalmi szerkesztő
 Ketten Henrik (1848–1883) zongoraművész, zeneszerző
 Kliegl József (1795–1870) feltaláló
 Kohn Sámuel főrabbi, történész
 Kolti Helga (1965–) színésznő, színházigazgató
 Komor István (1926–1974) rendező, színházigazgató
 Kosóczki Tamás orgonaművész-tanár
 Latinovits Gábor (1825–1897) prépostkanonok és címzetes püspök, országgyűlési képviselő
 Lukin László (1926–2004) tanár, karnagy, zenei műfordító
 Lülley Emmánuel (1807–1895) magyar és amerikai szabadságharcos
 Magyary Pál (1857 – Temesvár, 1937.) magyar történész, műfordító, egyházi író.
 Major Máté (1904–1986) építész, az MTA tagja
 Maruzsi László (1953. április 24) autóversenyző, labdarúgó-játékvezető, feltaláló
 Melles Béla (1891–1939) hegedűművész, az Operaház hangversenymestere, a Zeneakadémia tanára
 Meskó Zoltán (1883–1959) politikus, a Nyilaskeresztes Párt alapítója
 Mészáros Lázár (1796–1858) honvéd tábornok, hadügyminiszter, az MTA levelező tagja
 Mikosevics Kanut (1860–1916) jogász, ügyvéd, Bács-Bodrog vármegye főügyésze, országgyűlési képviselő, szegedi királyi közjegyző.
 Teodosije Mraović (1815–1889) belgrádi szerb metropolita
 Miskolczy Dezső (1894–1978) orvos, az elmekórtan világhírű kutatója, az MTA tagja
 Obádovics J. Gyula (1927-) matematikus, a matematika tudományok kandidátusa
 Jovan Pačić (1771–1849) magyarországi szerb festő, költő
 Teodosije Pavlović (1815–1889) belgrádi szerb metropolita 
 Mita Popović (1841–1888) magyarországi szerb költő, író
 Raics István (1912–1986) József Attila-díjas költő, műfordító, író, zenekritikus, zongoraművész
 Ribár Éva (1943–2007) színésznő
 Rózsavölgyi Gyula (1822–1861) zeneműkiadó alapítója
 Sallai István (1911–1979) tanító, könyvtáros, könyvtártudós
 Sándor Emma (1863–1958) zeneszerző, műfordító, Kodály Zoltán felesége
 Schulhof Lipót (1847–1921) csillagász, az MTA levelező tagja
 Szabó Áron 1984- ötvös-, érem-és szobrászművész, művésztanár
 Szabó Péter Gábor (1974) matematikus, matematikatörténész
 Széchenyi Lenke (1936–1993) textilművész
 Szilágyi György (1833–1921, Rusze, Bulgária) szabadságharcos, gyógyszerész
 Szulik József (1841–1890)prépost, költő
 Telcs Ede (1872–1948) szobrászművész
 Tóth Kálmán (1831–1881) költő, író, az MTA levelező tagja
 Türr István (1825–1908) szabadságharcos, olasz királyi altábornagy
 Udvardi Erzsébet (1929–2013) Kossuth-díjas festőművész
 Joakim Vujić (1772–1847) szerb író, fordító, a szerb színjátszás atyja

További Bajához kötődő személyek

Testvérvárosok 
  Zombor, Szerbia
  Szabadka, Szerbia
  Hódmezővásárhely, Magyarország
  Marosvásárhely, Románia
  Erdőszentgyörgy, Románia
  Waiblingen, Németország
  Argentan, Franciaország
  Thisted, Dánia
  Labin, Horvátország
  Biograd na Moru, Horvátország

A település a művészetekben 
Hevesi Lajos írt regényt Baja világutazó fiáról Jelky András kalandjai címmel.
Jókai Mór Az arany ember című regényében is szerepel a város.
Baja az egyik, kisebb jelentőségű helyszín Kondor Vilmos magyar író Budapest novemberben című bűnügyi regényében, itt nőtt fel a főhős nevelt lánya, akinek felkutatása a cselekmény egyik fő célja.
Kosztolányi Dezső Aranysárkány című regényéből készült film külső jeleneteit Baján forgatták.

Jegyzetek

Források

További információk 
 Hivatalos honlap 
 Baja Portál – Baja Város Önkormányzatának honlapja 
 Tűzesetek és balesetek Baján
 Startlap linkgyűjtemény
 Légifotók Bajáról
 Baja az egykor.hu-n
 Baja a funiq.hu-n

Bács-Kiskun megye települései
Magyarország volt megyeszékhelyei
Magyarország megyei jogú városai
 
Kikötővárosok
Bács-Bodrog vármegye települései