alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Szobránci járás

A Szobránci járás (Okres Sobrance) Szlovákia Kassai kerületének közigazgatási egysége. Területe 538 km², lakosainak száma 23 776 (2001), székhelye Szobránc (Sobrance). 1920 előtt is létezett, a történelmi Magyarország Ung vármegyéjének egyik járása volt. A mai járás területének nagy része Ung vármegyéhez tartozott, csupán legészakkeletibb községei voltak az egykori Zemplén vármegyében.

Története 
A Szobránci járást jelenlegi formájában 1996-ban szervezték meg, de része volt a történelmi Magyarország közigazgatási beosztásának is Ung vármegye egyik járásaként. A két világháború közötti időszakban Csehszlovákiában is tovább létezett, majd 1939 és 1944 között ismét Magyarországhoz, ekkor az Ungi közigazgatási kirendeltséghez tartozott, ezután ismét Csehszlovákia közigazgatási egysége lett. Ott az 1960-as közigazgatási átszervezéskor megszűnt és csak 1996-ban jött újra létre.

A Szobránci járás települései 
 Alsóhalas (Nižná Rybnica)
 Alsóhunkóc (Choňkovce)
 Alsónémeti (Nižné Nemecké)
 Alsóbaskóc (Baškovce)
 Bező (Bežovce)
 Bölcsős (Kolibabovce)
 Bunkós (Bunkovce)
 Dióska (Orechová)
 Éles (Ostrov)
 Éralja (Inovce)
 Fekésháza (Fekišovce)
 Felsőhalas (Vyšná Rybnica)
 Felsőnémeti (Vyšné Nemecké)
 Felsőrőcse (Veľké Revištia)
 Hegygombás (Hlivištia)
 Jenke (Jenkovce)
 Jeszenő (Jasenov)
 Jeszenőremete (Vyšné Remety)
 Kapás (Priekopa)
 Karcsava (Krčava)
 Katlanos (Horňa)
 Kereszt (Kristy)
 Koromlak (Koromľa)
 Lakárd (Lekárovce)
 Nagygereblyés (Ruský Hrabovec)
 Oroszsebes (Ruská Bystrá)

 Ördögvágás (Porúbka)
 Porosztó (Porostov)
 Remetevasgyár (Remetské Hámre)
 Sárosmező (Blatná Polianka)
 Sárosremete (Blatné Remety)
 Sárosrőcse (Blatné Revištia)
 Székó (Sejkov)
 Szenteske (Svätuš)
 Szobránc (Sobrance)
 Tasolya (Tašuľa)
 Tiba (Tibava)
 Tibaváralja (Podhoroď)
 Törökruszka (Ruskovce)
 Ubrezs (Úbrež)
 Unglovasd (Koňuš)
 Ungludas (Husák)
 Ungpéteri (Petrovce)
 Ungpinkóc (Pinkovce)
 Vadászfalva (Beňatina)
 Vajna (Vojnatina)
 Zahar (Záhor)

Szobránci járás
Iglói járás

Az Iglói járás (Okres Spišská Nová Ves) Szlovákia Kassai kerületének közigazgatási egysége. Területe 587 km², lakosainak száma 93 516 (2001), székhelye Igló (Spišská Nová Ves). Területe nagyrészt az egykori Szepes vármegye területére, kis rész az egykori Gömör és Kishont vármegye területére esik.

Az Iglói járás települései 

 Arnótfalva (Arnutovce)
 Ágostháza (Bystrany)
 Betlenfalva (Betlanovce)
 Detrefalva (Olcnava)
 Dénesfalva (Danišovce)
 Haraszt (Chrasť nad Hornádom)
 Hernádmáté (Matejovce nad Hornádom)
 Hernádtapolca (Teplička)
 Hollópatak (Mlynky)
 Igló (Spišská Nová Ves)
 Illésfalva (Iliašovce)
 Káposztafalva (Hrabušice)
 Kolinfalva (Kolinovce)
 Korompa (Krompachy)
 Létánfalva (Letanovce)
 Leszkovány (Lieskovany)
 Márkusfalva (Markušovce)
 Kisolsva (Oľšavka)
 Nyilas (Hnilec)
 Ötösbánya (Rudňany)
 Pálmafalva (Harichovce)
 Szalánk (Slovinky)
Szepesárki (Jamník)
 Szepesedelény (Odorín)
 Szepeskárolyfalva (Kaľava)
 Szepeskörtvélyes (Spišský Hrušov)
 Szepesnádasd (Hincovce)
 Szepesolaszi (Spišské Vlachy)
 Szepespatak (Hnilčík)
 Szepessümeg (Smižany)
 Szepestamásfalva (Spišské Tomášovce)
 Szlatvin (Slatvina)
 Vereshegy (Poráč)
 Vitfalva (Vítkovce)
 Vojkfalva (Vojkovce)
 Zsigra (Žehra)

Iglói járás
Mahmúd Abbász

Mahmúd Abbász (arabul محمود عباس), kunja nevén Abu Mázen  (Mázen apja) (ابو مازن) (Szafed, akkori palesztin mandátumterület, mai Izrael, 1935. november 15.) palesztin politikus, a Fatah vezetője. A Palesztin Autonómia Hatóság első vezetője 2003 márciusától októberig. Jasszer Arafat halála után, 2004. november 11. óta a Palesztinai Felszabadítási Szervezet (PFSZ) elnöke, 2005. január 15. óta a Palesztin Autonómia Hatóság elnöke.

A Damaszkuszi Egyetemen jogi tanulmányokat folytatott, 1950-es években Katarban köztisztviselőként dolgozott, majd magánvállalkozásba kezdett és vagyonos ember lett belőle. 1959-ben részt vett a Fatah mozgalom megalapításában, majd amikor az a Palesztinai Felszabadítási Szervezet vezető erejévé vált, a nemzetközi osztály vezetője lett. Jelentős szerepe volt az 1970-es években az izraeli békekapcsolatok felvételében. Az 1991-es madridi békekonferencián ő alakította ki a palesztin küldöttség tárgyalási stratégiáját.

Ő volt a Palesztin Autonómia (vagy másképpen mondva a Palesztin Nemzeti Hatóság) első vezetője 2003 márciusától októberig, viszont lemondott részben az Arafattal való hatalmi harc, részben pedig Izrael és az Amerikai Egyesült Államok támogatásának hiánya miatt. Mielőtt kinevezték, ő vezette a PFSZ Tárgyalási Osztályát. A nyugati világban mint befolyásos mérsékelt politikust tartják számon, akinek eltökélt célja a független Palesztin Állam kialakítása.

2012 februárjában a Fatah és a Hamász közösen őt jelölte ideiglenes kormányfőnek.

2016 szeptemberében kiderült, hogy Abbász egykor a KGB-nek dolgozhatott, még 1985-ben Damaszkuszban, a Mitrohin Archívumban feltárt dokumentum szerint, ahol "Krotov" ügynök néven szerepel. Palesztin tisztviselők azt válaszolták, hogy a szóban forgó időszakban a PFSZ együttműködött Moszkvával, és Abbász volt az összekötőjük a palesztin-szovjet barátsági alapítványnál.

Jegyzetek

További információk 
 Mahmúd Abbász a BBC News honlapján 

Palesztinai politikusok
1935-ben született személyek
Élő személyek
Tőketerebesi járás

A Tőketerebesi járás (Okres Trebišov) Szlovákia Kassai kerületének közigazgatási egysége. Területe 1 074 km², lakosainak száma 103 779 (2001), székhelye Tőketerebes (Trebišov). Lakosságának 29.3 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű. Területe  nagyrészt az egykori Zemplén vármegye területére, kis rész délkeleten az egykori Szabolcs vármegye területére esik.

A Tőketerebesi járás települései 
 Alsómihályi (Michaľany)
 Ágcsernyő (Čierna)
 Bacska (Bačka)
 Bacskó (Bačkov)
 Barancs (Zemplínsky Branč)
 Battyán (Boťany)
 Bári (Bara)
 Bély (Biel)
 Biste (Byšta)
 Bodrogmező (Poľany)
 Bodrogszentes (Svätuše)
 Bodrogszentmária (Svätá Mária)
 Bodrogszerdahely (Streda nad Bodrogom)
 Bodrogszög (Klin nad Bodrogom)
 Bodzásújlak (Novosad)
 Boly (Boľ)
 Borsi (Borša)
 Céke (Cejkov)
 Csarnahó (Černochov)
 Cselej (Čeľovce)
 Csörgő (Čerhov)
 Dargó (Dargov)
 Gálszécs (Sečovce)
 Garany (Hraň)
 Gercsely (Hrčeľ)
 Gerenda (Hriadky)
 Hardicsa (Zemplínske Hradište)
 Imreg (Brehov)
 Isztáncs (Stanča)
 Kásó (Kašov)
 Kázmér (Kazimír)
 Kazsó (Kožuchov)
 Kereplye (Kravany)
 Királyhelmec (Kráľovský Chlmec)
 Kisdobra (Dobrá)
 Kiszte (Kysta)
 Kolbása (Brezina)
 Kozma (Kuzmice)
 Ladamóc (Ladmovce)
 Lasztóc (Lastovce)
 Legenye (Luhyňa)
 Lelesz (Leles)
 Kisazar (Malé Ozorovce)
 Kisgéres (Malý Horeš)
 Kiskövesd (Malý Kamenec)
 Kistárkány (Malé Trakany)
 Kistoronya (Malá Tŕňa)
 Magyarizsép (Nižný Žipov)
 Magyarsas (Zemplínske Jastrabie)	
 Nagyazar (Veľké Ozorovce)
 Nagygéres (Veľký Horeš)
 Nagykövesd (Veľký Kamenec)
 Nagytárkány (Veľké Trakany)
 Nagytoronya (Veľká Tŕňa)
 Őrös (Strážne)
 Parnó (Parchovany)
 Pelejte (Plechotice)
 Perbenyik (Pribeník)
 Rad
 Szécsegres (Egreš)
 Szécskeresztúr (Zemplínska Teplica)
 Szécsudvar (Dvorianky)
 Szilvásújfalu (Slivník)
 Szinyér (Svinice)
 Szolnocska (Soľnička)
 Szomotor (Somotor)
 Szőlőske (Viničky)
 Sztankóc (Stankovce)
 Szürnyeg (Sirník)
 Tarnóka (Trnávka)
 Tiszacsernyő (Čierna nad Tisou)
 Tőketerebes (Trebišov)
 Újhely (Slovenské Nové Mesto)
 Újruszka (Nový Ruskov)
 Velejte (Veľaty)
 Vécse (Vojčice)
 Véke (Vojka)
 Visnyó (Višňov)
 Zebegnyő (Zbehňov)
 Zemplén (Zemplín)
 Zemplénújfalu (Zemplínska Nová Ves)
 Zétény (Zatín)

Jegyzetek

Források 
T. Sápos Aranka 2003: A Tőketerebesi Járás népességfejlődése a dualizmus korában.

Tőketerebesi járás
Az Amerikai Egyesült Államok tagállamai hivatalos nyelveinek listája

Az Amerikai Egyesült Államokban nincs a szövetségi kormány által meghatározott hivatalos nyelv – az egyes tagállamok önállóan dönthetnek a kérdésről. Az 50 állam közül 28 az angolt nyilvánította hivatalos nyelvvé (illetve mellette Hawaii a hawaiit, a Dél-Dakota a sziút, Alaszka pedig huszonkét indián nyelvet), 22-ben pedig nincs hivatalos nyelv.

Lista

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 

 Nyelvek
Tagallamok hivatalos nyelvei
Amerikai Egyesult Allamok
Amr Dijáb

Amr Abd el-Bászet Dijáb, gyakran Amr Diab (arab betűkkel عمرو عبد الباسط دياب – ʿAmr ʿAbd al-Bāsiṭ Diyāb; Búr Szaíd, 1961. október 11. –) egyiptomi arab énekes.

A közel-keleti térség egyik leghíresebb énekese. 1986-ban szerezte diplomáját arab zenéből. Hatéves volt, amikor először énekel, a júliusi forradalom ünnepélyén. Port Szaíd kormányzója egy gitárt ajándékozott neki énekesi tehetsége miatt. 1982-ben Kairóba költözött Hani Shenoda zeneszerző kérésére és még abban az évben kiadta első albumát Sing from your heart címmel.

1992-ben az arab világ leghíresebb popénekesének tartják. Főbb albumai: Amarain, Awedoony és Welomony.

Sább Háleddel és Angela Dimitriuval közösen írt számai hatalmas slágerek voltak a Közel-Keleten. Leghíresebb dala a Núr el-ajn, („A szem fénye”) mellyel több zenei díjat nyert.

További információk 
 Hivatalos oldala
 The official Amr Diab's online community
 Amr Diab in musique.arabe
 Életrajz és képek
 Your link to the best of Amr Diab on the web 

Egyiptomi énekesek
Arab nyelvű énekesek
1961-ben született személyek
Élő személyek
Számítógépes féreg

Egy számítógépes féreg (worm) egy számítógépes vírushoz hasonló önsokszorosító számítógépes program.
Míg azonban a vírusok más végrehajtható programokhoz vagy dokumentumokhoz kapcsolódnak hozzá illetve válnak részeivé, addig a férgeknek nincs szükségük gazdaprogramra, önállóan fejtik ki működésüket.
A férgek gyakran a számítógép-hálózatokat használják fel terjedésükhöz.

Az első férget 1978-ban készítette el a Xerox PARC két kutatója. 

Az első széles körben is ismertté vált féreg a Morris-féreg volt, melyet a Cornell Egyetem egyik diákja, Robert Tappan Morris, Jr. készített el. 1988. november 2-án került ki a szabadba és a korabeli internetre kapcsolt számítógépek közül számosat megfertőzött. Terjedéséhez a BSD Unix-ban található programhibákat használta fel. Morrist az amerikai bíróság a három év felfüggesztett börtönbüntetésre, közmunkára,  és 10 000 dolláros pénzbírságra ítélte.

Az önsokszorosításon kívül a féreg sokféle dologra beprogramozható, például a fájlok törlésére a gazdarendszeren, vagy önmaga elküldésére e-mailben. Az újabban megfigyelt férgek több végrehajtható állományt is visznek magukkal. Még valódi ártó szándékú kód nélkül is súlyos fennakadásokat okozhatnak, csupán azzal, hogy sokszorozódásuk kiugróan magas hálózati forgalmat generálhat.
Például a Mydoom féreg terjedése csúcsán világszerte észrevehetően lelassította az internetet.

Szoftverek
Borsodbóta

Borsodbóta község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, az Ózdi járásban.

Fekvése 
A Bükk-vidék lankái között fekszik, Miskolctól közúton 45 kilométerre nyugatra, Ózdtól 8 kilométerre keletre. A környező települések közül Sáta és Uppony 4-4, Sajómercse 7 kilométerre fekszik; a legközelebbi város a 8 kilométerre fekvő Ózd.

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, Sáta érintésével a 2521-es, Putnok térsége felől a 2523-as, Ózd vagy Uppony felől pedig a 2524-es úton.

Története 
A terület már az ókorban is lakott volt, ezt bizonyítják a környéken talált bronzkori kardok. Írásos emlékeink 1494-ben említik először, Bolcha néven. 1954-ig Bóta volt a község neve, ekkor vette fel a Borsodbóta nevet.

A 14. században a Bélháromkúti Apátság birtoka volt, később több birtokos követte egymást, köztük az egri püspökség is. Az egyház befolyása miatt a reformáció nem honosodott meg Bótán.

A falu Borsod vármegye Ózdi járásába tartozott.

A 20. században a lakosságnak főként az ózdi kohászat és a putnoki bánya adott munkát. A rendszerváltás utáni gazdasági válság a községet súlyosan érintette. Jelenleg a turizmusra támaszkodva igyekszik talpra állni.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Gulyás János (Munkáspárt)
 1994–1998: Gulyás János (Munkáspárt)
 1998–2002: Gulyás János (Munkáspárt)
 2002–2005: Gulyás János (Munkáspárt)
 2005–2006: Gulyás János (Munkáspárt)
 2006–2010: Gulyás János (Munkáspárt)
 2010–2014: Gulyás János (Munkáspárt)
 2014–2019: Gulyás János (Munkáspárt)
 2019-től: Gulyás János (Munkáspárt)

A településen 2005. április 10-én időközi polgármester-választást kellett tartani, mert az előző faluvezetőnek – még tisztázást igénylő okból – megszűnt a polgármesteri tisztsége.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a településen a lakosság mintegy 50%-át magyar, 50%-át cigány nemzetiségű emberek alkották.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 87,4%-a magyarnak, 19,3% cigánynak mondta magát (12,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 61,5%, református 3,5%, görögkatolikus 0,2%, felekezeten kívüli 6,1% (27,1% nem válaszolt).

Látnivalók 
 Kastély: Borbély-Maczky Emil tulajdona volt. Jelenleg óvoda működik benne.
 Elly forrás
 Római katolikus templom: 1938. október 20-án szentelték fel Jézus Szent Neve tiszteletére. Neo-román stílusú. Oltárképe: Mária a kis Jézussal. Molnár C. Pál festette. A falakat szolíd, magyaros növényi díszítőelemekkel festették.
 Őrhegy: Borsodbóta és Sáta határán, a község fölé magasodó hegy. 401 méter magas, kúp alakú, ahonnan látni a Kékestetőt.
 Vashegy: amelyben kisebb-nagyobb mennyiségű vas található.
 Veres
 Halatvén: gombázó- és vadászhely.
 Emlékmű a világháborúkban elesett magyarok emlékére.
Kilátó

Testvértelepülés 

  Dernő, Szlovákia

Irodalom 
 Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára (Pest, 1851)
 Ózd és térsége (Budapest, 2003 )
 Nagy Károly: Ózd város és környéke (Ózd, 1999 )
 Az ózdi kistérség (Ózd, 2007 )

Jegyzetek

További információk 
 Borsodbóta a Gyalogló.hu weboldalon

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsodgeszt

Borsodgeszt község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Mezőkövesdi járásában.

Fekvése 
Mezőkövesd és Miskolc között fekszik, a Bükk-vidék déli részén, a megyeszékhely Miskolctól mintegy 20 kilométerre délre. A környező települések közül Sály és Vatta 6-6, Bükkábrány 10 kilométerre fekszik, a legközelebbi város, Emőd 12 kilométerre található.

Megközelítése 
Zsáktelepülés, közúton csak egy útvonalon érhető el, a Miskolc-Vatta közt húzódó 2515-ös út vattai szakaszán kiágazó 25 116-os számú mellékúton.

Története 
A terület az őskor óta lakott, a honfoglaló magyarság is korán megtelepedett itt. Először 1292-ben említik. A lakosság évszázadokon át szőlőtermesztéssel foglalkozott, ma ennek nincs gazdasági jelentősége. 1973-ban közös tanács irányította Sály községgel, de 1990 után ismét szétváltak.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Vályi Gábor (független)
 1994-1998: Vályi Gábor (független)
 1998-2002: Vályi Gábor (független)
 2002-2006: Vályi Gábor (független)
 2006-2010: Tóth Lajos Zoltán (Kossuth utca; független)
 2010-2014: Boncsér Zoltán (független)
 2014-2019: Tóth Lajos Zoltán (független)
 2019-től: Tóth Lajos Zoltán (Fidesz-KDNP)

A településen 2006. október 1-jén megtartott önkormányzati választáson két közel egyforma nevű polgármesterjelölt indult (illetve mindketten elindultak az egyéni listás képviselő-testületi választáson is), ez volt az oka annak, hogy a választáson végső soron polgármesterré megválasztott jelöltet a választási dokumentumokban a lakcímének feltüntetésével különítették el a névrokonától.

Népesség 
A település népességének változása:

A 2001-es népszámlálás adatai szerint a településnek csak magyar lakossága volt.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 98,8%-a magyarnak mondta magát (0,8% nem nyilatkozott). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 73,8%, református 14,7%, görögkatolikus 1,6%, felekezeten kívüli 3,2% (5,6% nem válaszolt).

Jegyzetek

További információk 
 Borsodgeszt község honlapja

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései
Borsodszentgyörgy

Borsodszentgyörgy község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, az Ózdi járásban. A falu korábbi neve Disznósd volt, 1935. április 1-jétől nevezik Borsodszentgyörgynek.

Fekvése
Miskolctól közúton körülbelül 70 kilométerre nyugatra, Ózdtól 9 kilométerre délnyugatra terül el; a legközelebbi település a 6 kilométerre fekvő Arló. Zsáktelepülés, az országos úthálózatba a 25-ös főútból, annak 62+300-as kilométerszelvényénél, Arlón északnyugat felé kiágazó 23 114-es út köti be. Területe: 124 hektár belterület, 2028 hektár külterület.

Története 
A település a tatárjárás után jött létre, először 1371-ben említik. Ekkor még Disznós a neve, később Alsó- és Felsődisznós néven is említik. Eger ostromakor a török sereg feldúlta a falut, majd az egri vár eleste után a település török megszállás alá került. A magas adók miatt sok lakó elhagyta a falut.

Egy 1629-ből származó feljegyzésen már Szentgyörgyfalu a település neve, védőszentje, Szent György után. A 18. századtól Disznósd a neve, majd 1935. április 1-jétől Borsodszentgyörgy.

A 20. század első felében a lakosság mezőgazdaságból, bányászatból és iparból élt.

Nevének eredete 
Disznósd település neve valamivel ellátottat, valamiben bővelkedőt jelentett. Itt: jó vadászterületet, vaddisznókban bővelkedő helyet jelentett.

A Borsodszentgyörgy nevet egyháza védőszentjéről, Szent György vértanúról kapta, a Borsod előtag pedig a vármegyének a neve, ahová tartozik.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Kovács Géza Cene (FKgP)
 1994–1998: Kovács Géza Cene (független)
 1998–2002: Kriston Sándor (független)
 2002–2005: Kriston Sándor (független)
 2006–2006: Németh Gyula (független)
 2006–2010: Németh Gyula (független)
 2010–2014: Németh Gyula (Fidesz-KDNP)
 2014–2019: Németh Gyula (Fidesz-KDNP)
 2019-től: Nikodém Kornél (független)

A településen 2006. február 19-én időközi polgármester-választást kellett tartani, mert az előző faluvezetőnek – még tisztázást igénylő okból – megszűnt a polgármesteri tisztsége. A választáson ennek ellenére ő is elindult, de 17,92 %-os eredményével, négy jelölt közül csak a harmadik helyet érte el.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a településen a lakosságnak 95%-át magyar, az 5%-át cigány nemzetiségű emberek alkották.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 88,3%-a magyarnak, 8% cigánynak, 0,3% németnek mondta magát (11,7% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 72,5%, református 1,5%, görögkatolikus 0,8%, felekezeten kívüli 6,3% (18,1% nem válaszolt).

Nevezetességek 
 Római katolikus templom. Szent György vértanú a védőszentje.
 Tájház
 Hősi emlékmű
 Magas-hegy (Hármas Kereszt) Kilátópont

Ismert szülőttek 

 Fehér Dezső 1896-ig Fecher Dávid (1869. december 21. – Nagyvárad, 1935. február 22.) magyar író, újságíró.

Testvértelepülések 
  Pat, Felvidék
  Balogfala, Felvidék

Jegyzetek

További információk 
 Gyalogló
 Földhivatalok

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Szent György nevét viselő települések
Bózsva

Bózsva község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Sátoraljaújhelyi járásban.

Fekvése 
A megyeszékhely Miskolctól 84 kilométerre északkeletre, a legközelebbi nagyobb várostól, Sátoraljaújhelytől 20 kilométerre északnyugatra található, a Zempléni-hegység északi részén.

Belterülete két, egymástól nem túl távol fekvő, de markánsan elkülönülő településrészből, Nagy- és Kisbózsvából áll.

A szomszédos települések: északkelet felől Filkeháza, kelet felől Pálháza, délkelet felől Kishuta, dél felől Nagyhuta, északnyugat felől pedig Nyíri. A legközelebbi város, Pálháza mindössze 3 kilométerre fekszik, a többi környező településtől 5~9 kilométer választja el.

Megközelítése 
Nagybózsva – ahol a település legfontosabb intézményei is találhatók – Pálháza és Gönc-Telkibánya felől is a 3708-as úton érhető el. A településrészt Nyírivel a 3726-os út, Kisbózsvával pedig egy számozatlan, alsóbbrendű önkormányzati út köti össze. Kisbózsva főutcája ellenben a 3725-ös út, mely a település délkeleti külterületeitől Füzérkomlósig vezet.

Közvetlenül a déli határvonala közelében húzódik a 332-es számú Pálházi Állami Erdei Vasút, de annak vonala érdemben nem lép be Bózsva határai közé, megállási pontja pedig a községhatár közelében sincsen.

Története 
Bózsva (Borsva) Árpád-kori település. Nevét az oklevelek 1264-ben említették először Borsua néven.

Bózsva két különálló településből, Kis- és Nagybózsvából jött létre:

Kisbózsva az abaúji várhoz tartozott. A török időkben elpusztult, majd a 18. században újra benépesült.

Nagybózsva a 15. századig királyi birtok volt, a török időkben és a Rákóczi-szabadságharc idején elnéptelenedett, és a 18. században népesült be újra.

A 20. század elején Kis- és Nagybózsva Abaúj-Torna vármegye Kassai járásához tartozott.

Az 1910-es népszámláláskor Kisbózsvának 139 lakosa volt, melyből 138 magyar. Ebből 86 római katolikus, 22 görögkatolikus, 28 református volt.

Nagybózsvának 1910-ben 247 lakosa volt, melyből 245 magyar volt, ebből 102 római katolikus, 11 görögkatolikus, 127 református volt.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Gönczi Ernő (független)
 1994-1998: Gönczi Ernő (független)
 1998-2002: Gönczi Ernő (független)
 2002-2006: Gönczi Ernő Tibor (független)
 2006-2010: Kovács Krisztina Mária (független)
 2010-2014: Kovács Krisztina Mária (független)
 2014-2019: Kovács Krisztina Mária (független)
 2019-től: Kovács Krisztina Mária (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2001-es népszámlálás adatai szerint a településnek csak magyar lakossága volt.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 97,1%-a magyarnak, 0,6% szlováknak mondta magát (2,9% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 43,9%, református 37%, görögkatolikus 4%, felekezeten kívüli 2,9% (9,8% nem válaszolt).

Nevezetességei 
 Bózsvai-szikla
 Bombelles-kastély

Jegyzetek

Források 
 Györffy György: Abaújvármegye.

További információk 
 Bózsva község hivatalos honlapja
 Bózsva az Észak-magyarországi kastélyút honlapján

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Aranyláz

Aranyláznak nevezzük azt a vándorlási hullámot, amely egy jelentős mennyiségű aranylelet felfedezésének hírére indul meg. A fogalom leginkább a 19. századi Észak-Amerikához kötődik, de Ausztrália és Dél-Afrika is volt már az arany után kutató tömegek célpontja, illetve az Újvilág felfedezését követő időkben megindult kivándorlásban is volt szerepe az ezüstnek-aranynak.

Az aranylázak általában kedvező hatással vannak az adott terület infrastruktúrájára (közlekedés, települések, kommunikáció), valamint a helyi társadalom szerkezete is átalakulhat az aranyásók (sokszor végleges) letelepedésével. Ezek következtében az addig elzárt terület kapcsolata a külvilággal megváltozik.

Az aranyat keresők közül csak kevesek gazdagodtak meg, náluk általában jobban jártak az őket kiszolgáló kereskedők.

A kaliforniai aranyláz idején fellendült az Észak-Amerika keleti partjairól induló, Dél-Amerikát megkerülő hajózás, mely sokszor 4 hónapig is tartott és a Horn-fok miatt nem volt veszélytelen, mégis sokan ezt választották, mert az észak-amerikai szárazföldi utak ellenséges bennszülött indiánok földjén vezettek keresztül, és az utazás ott is legalább ennyi ideig tartott.

Jelentősebb aranylázak
 a gyarmati Brazília, Minas Gerais területe (1690–1750)
 az Appalache-hegység déli része: Atlantától északra (1830-as évek vége) és Charlotte-tól nyugatra (1848 körül)
 Kalifornia (kezdete: 1848. január 24.)
 Colorado (az 1850-es évek vége)
 Ausztrália (1851), az ún. viktoriánus aranyláz
 Észak-Nevada (1850-es évek)
 Brit Columbiában a Fraser Canyontól a Caribooig (Barkerville) (1858–1860)
 Otago, Új-Zéland (1861 után), a Central Otago aranyláz
 Kelet-Oregon (1860-as és 1870-es évek)
 a Black Hills és Montana állam más területei (1863 után)
 Transvaal, Dél-Afrika (1886), az angol-búr háború egyik kiváltó oka
 Klondike, Yukon, Kanada (1896): klondike-i aranyláz
 Alaszka (1898)
 Alaszka (2011)

Jegyzetek

További információk

Hangos fotósorozat

Gazdaságtörténet
Tarkan (egyértelműsítő lap)

tarkan (méltóság) – régi török méltóságnév a sztyeppei korszakban
 Tarkan – török popénekes
 Tarkan (album) – Tarkan negyedik albuma
Gothic rock

A gothic rock (vagy más néven goth rock) egy rockzenei stílus, amely az 1970-es évek végén a post-punk stílusból fejlődött ki. Az első post-punk együttesek, melyek a gótikus, sötét hangulatú zene felé mozdultak el a Siouxsie and the Banshees, a Joy Division, a Bauhaus és a The Cure.

Maga a műfaj a post-punktól elhatárolt önálló mozgalom lett köszönhetően a sötétebb atmoszférájú zenének, a befelé forduló és romantikus szövegvilágnak. A gothic rock egy szélesebb goth szubkultúrának is teret adott az 1980-as években, beleértve az öltözködést, a klubokat és egyéb kiadványokat. Az eredeti goth rock hangzást a The Sisters of Mercy felbukkanása vitte közelebb a hard rockhoz. Az 1990-es években számos előadó, mint PJ Harvey, Marilyn Manson, a Manic Street Preachers, vagy a Nine Inch Nails alkalmazott goth stílusjegyeket zenéjében anélkül, hogy beolvadt volna a műfajba.

Fordítás

Források 

Goth Rock (AllMusic)

Külső hivatkozások 
 gothic.hu (magyarul)
 gothic.ru (oroszul és angolul)
 Wave-Gotik-Treffen (németül)
 Gothica Fesztivál facebook oldal

Rockzenei stílusok
Neofolk (stílus)

A neofolk egy posztindusztriális műfaj. A neofolk elnevezésen kívül gyakran használják az apocalyptic folk, illetve dark folk megnevezést is. A neofolk az ipari (indusztriális) zenékből és az eredeti népzenéből származtatható, ezen kívül érték behatások a komolyzenéből és más post-industrial műfajokból (például martial industrial) is. Az első neofolk zenekarok a 80-as évek post-punk zenekaraiból alakultak ki. A dalszövegek általában az adott ország mitológiájával, hagyományaival foglalkoznak, továbbá sok zenekarra nagy hatást gyakorolt a tradicionalista filozófia is, így több zenekar foglalkozik távol-keleti filozófiával, vallásokkal (például buddhizmus).

Elektronikus zenei stílusok
Zenei stílusok
Dióshalom

Dióshalom (1890-ig Szürgyefalu, románul Șurdești) falu Romániában, Máramaros megyében.

Fekvése 
Nagybányától 19 km-re délkeletre fekszik, Lacfaluhoz tartozik, melytől 5 km-re délkeletre van.

Története 
Az erdőkkel, hegyekkel körülvett településa Pyatu Rosi hegy alatti völgyven fekszik, és a Kapnik patak folyik át rajta. Régi neve Sürgyefalu volt 1411-ben Swrgyanfalwa néven említik először, 1491-ben pedig nevét Swryanfalva néven írták.

Az ősi telepítésű község régen a nagybányai és a felsőbányai kincstári uradalomhoz tartozott, s még a 20. század elején is oda számították.

A 18. század elején itt folyt harcokban a falu majdnem elpusztult, de nem sokkal újjáépülése után 1738-ban már görögkatolikus templomot is épített.

A község Sólyomkő nevű dűlőjéhez egy legenda fűződik.

Ugyancsak az itteni határban találhatók azok az érdekes alakú kősziklák, melyeket a helyi lakosság kőkazlaknak tart, és érdekes legendát is tud róluk: „…Mikor Szent Péter itt járt, azzal büntette meg a falu egyik gazdálkodóját, aki vasárnap is szénát rakott kazalba, hogy összes kazlát kővé változtatta…”

1910-ben 934, túlnyomórészt román lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Szatmár vármegye Nagybányai járásához tartozott.

Látnivalók 
 Szent Mihály és Gábriel arkangyaloknak szentelt görögkatolikus temploma 1721-ben épült. 54 m-es fatornya 1996-ig (ekkor épül Barcánfalván 62 m-es tornyú, később pedig Szaploncán 75 m-es toronnyal fatemplom) Európa legmagasabb fatornya volt. Egyike annak a nyolc építménynek, amelyek közösen kerültek a világörökség listájára Máramaros fatemplomai néven.
 Kőkazlak.

Híres szülöttei 
 Constantin Dipșe festő

Képgaléria

Jegyzetek

Források

További információk 
 A templom leírása a www.romanianmonasteries.org lapon

Máramaros megye települései
Szatmár vármegye települései
Domahida

Domahida (románul Domănești) falu Romániában Szatmár megyében.

Fekvése
Nagykárolytól 13 km-re északkeletre a Kraszna jobb partján fekszik, Kismajtényhoz tartozik, melytől 4 km-re északra van.

Nevének eredete
A település névadója a Balogsemjén nemzetséghez tartozó Domán (Domianus) volt, kinek birtoka a Kraszna két partján feküdt, s mivel a folyón 
hidat építtetett, a helység Domahida-nak, családja pedig Dománhidy-nak, később pedig Domahidy-nek neveztetett.

Története
Domahida és környéke már ősidők óta lakott helynek számított.
Területén a késő bronzkorból származó leletek; fegyverek, szerszámok, ékszerek kerültek napvilágra.

A település nevét az oklevelek 1320-ban említik először, ekkor éltek a családból Domahidáról nevezett gróf (vagy ispán=comes) Miklósnak fiai István és Péter, akik Szatmár megyei Beltöki birtokukat eladták a várdai káptalan előtt.

1369-ben a település a Domahidy család birtoka.

1453-ban Domahidy György fiai Mihály, András, Gergely, Zsigmond és Miklós osztoznak Domahidán, valamint Ököreitó helységen is.

1467-ben András határjárást eszközöltet.

Egy nevezetes történelmi esemény játszódott itt. 1711. április 30-án Domahida határában a nagymajtényi síkon tette le a fegyvert gr. Károlyi Sándor kuruc generális a császári hadak előtt. A szatmári béke emlékoszlopa és a fegyverletétel emlékműve a vasútállomás mögött áll.

Az 1800-as években a település birtokosai voltak Domahidy József, László, Zsigmond, Gábor, Dániel, és Terézia  (Buday Józsefné).

A falunak 1910-ben 1197, többségben magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Szatmár vármegye Nagykárolyi járásához tartozott.

Közlekedés 
A települést érinti a Nagyvárad–Székelyhíd–Érmihályfalva–Nagykároly–Szatmárnémeti–Halmi–Királyháza-vasútvonal.

Jegyzetek

Források
  Szirmay: Szatmár vármegye I.
 

Szatmár megye települései
Szatmár vármegye települései
Egeres

Egeres (románul Aghireș, németül Erldorf) település Romániában Kolozs megyében, az azonos nevű község központja.

Fekvése 
Kolozsvártól 32 km-re északnyugatra a Nádas bal partján fekszik.

Története 
A község határában, Kaproncavölgyben, római kori régészeti leleteket tártak fel.
A település 1263-ban már mezőváros. Várkastélyát 1570-ben Bocskai György építtette. Templomában temették el 1573-ban Bocskai István erdélyi fejedelem Gábor nevű bátyját.
1910-ben 1374, többségben román lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Nádasmenti járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 7120 lakosából 3934 román, 2908 magyar, 272 cigány, 4 ukrán és 2 német volt.

1944 október 21-én Maniu-gárda vérengzése következtében „Egeresben olyan antifasisztákat lőttek agyon, akik a visszavonuló németekkel szemben fegyverrel védték meg a villanyfejlesztő központot" írta Csatári Dániel. 13 ember vesztette életét.

Látnivalók 
 15. századi református templomában Bocskai István Gábor nevű bátyjának síremléke látható 1573-ból.
 A Kalotaszegi várak egyike, Egeres vára, a Bocskai várkastély ma romos állapotban van, falai helyenként emeletnyi magasságban állnak.
 1780-ban épült Szent Mihály és Gábriel fatemplom, melyet 1931-ben szállítottak át Magyarvalkóról.

Ismert emberek 

Itt született 1947. október 20-án Miklósi-Sikes Csaba népművelő, újságíró, helytörténész, muzeológus.

Testvérvárosok
 Nagyvenyim, Magyarország

Hivatkozások 

Kalotaszeg
Kolozs megye települései
Kolozs vármegye települései
Egerpatak

Egerpatak (románul Aninoasa) falu Romániában Kovászna megyében. Közigazgatásilag Réty községhez tartozik.

Fekvése
A Szacsva-patak völgyében, a rétyi Nyír északkeleti részén fekszik.

Története
Területe ősidők óta lakott. A falutól délkeletre a Borosnyó-patak és a Kurta-patak közötti Fergettyüvár nevű hegycsúcson egykor őrtorony állott, csekély maradványai még láthatók. A hegy lábánál őskori telep nyomait tárták fel.

A falunak valószínűleg már a középkorban volt temploma, melyről 1643-ból van említés. Mai református temploma és iskolája a 18. században épült.

1910-ben 505 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott.

2007-ben elkészült az első, a falut (Szacsva fele) átszelő aszfaltút, hossza kb. 1 km. 2007. szeptember 15-től megszűnt az iskola felső tagozata.

2017-ben a református templomot felújították. 2017 óta az egerpataki és böhönyei református gyülekezetek testvérgyülekekezeti kapcsolatban állnak.

Hivatkozások

Kovászna megye települései
Háromszék települései
Egrestő (Maros megye)

Egrestő (románul Agrișteu, németül Agreschteln, szászul Ajerschteln) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Balavásárhoz tartozik.

Fekvése 
Marosvásárhelytől 19 km-re délkeletre a Kis-Küküllő bal partján a Szénaverős- (egykor Egres-) patak beömlésénél fekszik, Balavásárhoz tartozik, melytől 3 km-re délnyugatra van.

Nevének eredete 
Nevét onnan kapta, hogy az Egres-patak Kis-Küküllői torkolatánál épült.

Története 
1325-ben Egrusthw alakban említik először. Középkori román stílusú református templomát a Szalók nemzetség 
építette, a harangláb 13. századi. 1910-ben 731, többségben magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kis-Küküllő vármegye Erzsébetvárosi járásához tartozott. 1992-ben 733 lakosából 454 magyar, 174 cigány, 101 román, 3 német volt, közülük 294 református, 224 ortodox, 180 római katolikus volt.

Hivatkozások 

Maros megye települései
Kis-Küküllő vármegye települései
Énlaka

Énlaka (románul Inlăceni) falu Romániában, Hargita megyében. Közigazgatásilag Etédhez tartozik.

Fekvése 
Székelykeresztúrtól 18 km-re északkeletre a Gagy-patak völgyfőjében a Firtos-tető nyugati lábánál, Székelyudvarhelytől északnyugatra 20 km-re, a Sóvidéktől délre 6-8 km-re fekszik.

Nevének eredete 
Nevének legkorábbi alakja Jandlaka volt, a Jenő törzsnévből ered. Ebből hasonult a nép ajkán a mai magyar alakra. A román név is a magyarból való.

Története 
Már a rómaiak korában fontos határerőd állt a mai Várkertnek nevezett helyen, ettől délnyugatra pedig római polgári település alakult ki, melyet Praetoria Augusta településsel azonosítanak.

A hagyomány szerint az itt letelepedett Jenő vezérről először Jenőlaka volt a neve. Egykori várát már a gótok, az avarok és a dákok is birtokolták, Jenő vezér ostrommal vette be.
1910-ben 643, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A Trianonig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott. 1992-ben 226 magyar lakosa volt.

Látnivalók 
 Unitárius templomában egy Orbán Balázs által felfedezett ősi székely rovásírású felirat látható („Egy az Isten. Georgyius Musnai diakon.”). A templom a 15. század második felében épülhetett a helyén állt római Jupiter-templom köveinek felhasználásával. 1661-ben a tatárok felégették, 1668-ban állították helyre, a felirat is ekkori. Kazettás mennyezete 1668-ban, kerítésfala 1745-ben készült. Tornya 1830 és 1833 között épült, 1927-ben restaurálták. Az 1976. évi javításkor a padlózat alól római sír, épületromok és két fogadalmi oltárkő került elő.

Képgaléria 
 Képek Farkaslakáról és Énlakáról a www.erdely-szep.hu honlapon

Híres emberek 
 Itt született Toró Tibor (1931–2010) fizikus, az MTA tagja.
 Itt él id. Szávai Márton nyugalmazott tanító, aki őshonos magyar gyümölcsfák gyarapításával, szaporításával foglalkozik, közben pedig a hely történetét írja.

Jegyzetek

Források 
 Visy Zsolt (Szerk.) 2008: Tanulmányok Énlaka történetéről és kultúrájáról. Énlaka – Pécs.

További információk 
 Énlaki Unitárius Egyházközség
 erdelyiturizmus.hu
 Képek
 www.rejtekhely.ro
 www.tetra.ro
 Énlaka képekben

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Csellisták listája

A csellista vagy gordonkás az az ember, aki csellón játszik.

Külföldi csellisták 

Diran Alexanian
Franz Bartolomey
Felix Battanchon
Charles Baudiot
Paul Bazelaire
Hugo Becker
Luigi Boccherini
Matthew Brubeck
Anner Bylsma
Pablo Casals
Gaspar Cassado
Han-Na Chang
Natalie Clein
Robert Cohen
Tom Cora
Bernhard Cossmann
Melora Creager a Rasputina-ból
Charles Curtis
Valter Despalj
Roel Dieltens
Johann Justus Friedrich Dotzauer
Jean-Louis Duport
Jean-Pierre Duport
Emanuel Feuermann
Rocco Filippini
Pierre Fournier
Auguste Franchomme
Maurice Gendron
David Geringas
Georg Goltermann
Leonid Gorokhov
Friedrich Grützmacher
Natalia Gutman
Lynn Harrell
Ulrich Heinen
Frans Helmerson
Guillaume Hesse
Adam Hurst
Steven Isserlis
Antonio Janigro
Joan Jeanrenaud
Carolyn Kelly
Ralph Kirshbaum
Perttu Kivilaakso
Julius Klengel
Maria Kliegel
Jeffrey Krieger
Joel Krosnick
Friedrich August Kummer
Sebastian Lee
Julian Lloyd Webber
Paavo Lötjönen
Yo-Yo Ma
Mischa Maisky
Gerhard Mantel
Maurice Maréchal
Dmitri Markevitch
Angelica May
Charlotte Moorman
Aaron Minsky
Miloš Mlejnik
Truls Mørk
Daniel Müller-Schott
Fanny Nemeth-Weiss
Siegfried Palm
Vito Paternoster
Boris Pergamenschikow
Gregor Piatigorsky
Alfredo Piatti
William Pleeth
David Popper
Jacqueline du Pré
Andrei Pricope
Jean-Guihen Queyras
Gustav Rivinius
Ernst Reijseger
Hank Roberts
Hannah Roberts
Bernhard Romberg
Leonard Rose
Mstislav Rostropovich
Martin Rummel
Arthur Russell
Daniil Shafran
Heinrich Schiff
Carl Schröder
Giovanni Sollima
Ciril Škerjanec
Werner Thomas-Mifune
Fiona Thompson
Auguste Tolbecque
Eicca Toppinen – a cselló-rock „feltalálója”
Paul Tortelier
Frances-Marie Uitti
Eduardo Vasallo
Raphael Wallfisch
Pieter Wispelwey

Magyar csellóművészek 

Banda Ede
Bánzi Richárd
Bényi Tibor
Czakó Éva
Csáka Emese
 Dénes Vera
 Devich Gergely
 Faludi Judit
Fenyő László
Földesy Arnold
Friss Antal
Gárdián Gábor
Janzsó Ildikó
Jávorkai Ádám
Kerpely Jenő
Kertész Ottó
Machula Tibor
Magyar Gábor (1914–2011)
Ifj. Mező László
Id. Mező László
Oláh Ernő
Onczay Csaba
Perényi Miklós
 Rohmann Ditta
Rózsa Richárd (1974-)
Schiffer Adolf
Somodari Péter
Starker János
Szabó Ildikó
Szabó Péter    
Unger Emőke (1936–)                       
Váray Péter
Várdai István
Varga István
Varga László
Varga Tamás
Virizlay Mihály
Záborszky Kálmán
Zétényi Tamás (1985-)
Zsámboki Miklós

Személyek listái
 

it:Violoncellisti
Erdőd (Románia)

Erdőd (románul Ardud, németül Erdeed) kisváros Romániában, a Partiumban, Szatmár megyében.

Fekvése
Szatmárnémetitől 17 km-re délre fekszik.

Története

1215-ben Herdeud néven említik először. Egykori várát Drágffy Bertalan építtette 1481-ben. 1545-ben itt fogalmazták meg a protestánsok hitvallásukat 12 cikkelyben, 1555-ben újabb zsinatot tartottak itt. 1565-ben János Zsigmond megostromolta és leromboltatta.

1727 és 1730 között Károlyi Sándor a romok felhasználásával építette fel várkastélyát. 1847. szeptember 8-án Petőfi Sándor itt kötött házasságot Szendrey Júliával. A várkastély a második világháborúban elpusztult, ma csak romjai láthatók. 1910-ben 3602 lakosából 3434 magyar és 133 román volt. A trianoni békeszerződésig Szatmár vármegye Erdődi járásának székhelye volt.

2004-ben nyilvánították várossá.

Népesség 
Társtelepüléseivel együtt 2011-ben 6231 lakosából 3480 volt román és 2284 magyar anyanyelvű, ugyanez a mutató az 1992-es népszámlálásnál 6572 lakosból 4398 román és 2053 magyar. A magyarság arányának közelmúltbeli növekedése a magyar nyelvű cigányok számának gyarapodásához köthető a románság gyors ütemű fogyása mellett.

1992-ben társtelepüléseivel együtt 6572 lakosából 4379 fő román, 1011 magyar (15,38%), 935 német és 247 cigány etnikumúnak vallotta magát. 2011-ben 6231 lakosából 3449 volt román, 1092 magyar, 956 cigány és 279 német etnikumú.

A 2002-es népszámláláskor Erdőd város társtelepülések nélküli 4219 lakosa közül 2082 fő (49,3%) román, 1161 (27,5%) magyar, 591 (14,0%) cigány, 373 (8,8%) német, 9 (0,2%) ukrán és 3 ismeretlen nemzetiségű volt.

A 2011-es népszámláláskor 4070 lakosa közül 1716 román, 987 magyar, 803 cigány és 248 német etnikumú volt. Mivel a magukat cigány illetve német nemzetiségűnek valló polgárok túlnyomórészt magyar anyanyelvűek a társtelepülések nélküli városban a magyar anyanyelvűek vannak többségben.

Nevezetességei
 Az erdődi vár 1481-ben, Drágffy Bertalan parancsára épült fel. Az erőd köveiből húzta fel négytornyos barokk várkastélyát gróf Károlyi Sándor. A várkastély kápolnájában tartotta esküvőjét Petőfi Sándor Szendrey Júliával, 1847. szeptember 8-án.

Híres emberek

 Itt született 1442-ben Bakócz Tamás esztergomi érsek.
 Itt született 1851. május 24-én  Bartók Lajos költő, író.
 Itt hunyt el 1743. szeptember 8-án gróf Károlyi Sándor kuruc, majd császári generális, Szatmár vármegye főispánja.
 Itt született 1903. június 13-án Farkas Endre magyar színművész.
 Itt született 1906. június 26-án Mészáros János magyar katolikus pap, magyar költő.
 Itt született 1921. december 23-án Nagy Lajos geológus, geológiai szakíró.
 Itt született 1928. június 10-én Czier Antal mezőgazdasági szakíró.

Testvértelepülései
 Trévoux, Franciaország (1990)
 La Martyre, Franciaország (1992)
 Szakoly, Magyarország (2004)
 Napkor, Magyarország (2005)
 Nagybereg, Ukrajna (2005)

Jegyzetek

További információk
 Honlap

Szatmár megye települései
Szatmár vármegye települései
Erdőfüle

Erdőfüle (1899-ig Füle, románul Filia) falu Romániában, Kovászna megyében.

Fekvése
Az erdős hegyektől körülzárt Kormos völgyének legfelső faluja Erdőfüle (532 m), a Kerektető (617 m) és Kúttető (750 m) lábánál. Székelyudvarhelytől 30 km-re délkeletre fekszik, a Kormos-patak mentén.Google Maps

Nevének eredete
Magyar nevének előtagját Erdővidékről kapta, ahol fekszik.
A hagyomány szerint nevét onnan kapta, hogy a Kormos-patak völgyébe
mintegy fülként ékelődik be.

Története
A falutól északkeletre felfelé feküdt a középkori Dobó falu, 14. századi templomának és a Kápolnabércen állott 1594-ben Dobai András által építtetett kápolnájának romjai ma is láthatók.
A falut valószínűleg a 17. században a tatár pusztította el lakói Erdőfülére és Székelyszáldobosra települtek. Erdőfüle régi temploma 13. századi volt, a mai 1897-ben épített református templom helyén állott. Az idők során többször átalakították, majd 1897-ben lebontották. A faluban 1842 és 1886 között vasgyár működött. 1848-ban itt öntette Gábor Áron az ágyúgolyókat, 1859-ben itt öntötték a szebeni vashidat.

Benkő József szerint az Erdőfüle határában lévő Boroszlányos erdőben 1790-es években  még lőttek bölényt.

1910-ben 1231 lakosa volt, 1228 magyar, 2 román (oláh) és 1 egyéb anyanyelvű. Felekezetileg a falu túlnyomó többsége, 1178 fő (95,7%) vallotta magát reformátusnak. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.
1992-ben 1312 lakosából 4 román kivételével mind magyarok voltak.

Látnivalók

 Millennium 2000 emlékmű
 Református temploma 1897-ben épült, tornya a régi templom gótikus tornya maradt, 1758-ban és 1971-ben újították
 A dupla tetejű, oromfalas, reneszánsz stílusban épült Boda-udvarház, amely 1713-ban épült
 Az egykori Dobó falu templomának és kápolnájának romjai a 14., 15. századból
 Magyarhermány felé a Kuvaszótöve nevű helyen kis tavasbarlang található
 Erdővidék leggazdagabb kopjafás temetője
 A falu északkeleti dombján, a Fok alatt található nárcisz kert
 A falutól 13 km-re a Kovácsok patak mentén van a '80-as években épült Ceausescu-vadászvilla
 Kuvaszó patak völgyében látható egy 4 m magas vízesés
 A falutól 25 km-re van a Kormos forrásvidéke, a Lucs

Híres emberek 
Itt született 1897. december 17-én Sallai Imre kommunista politikus.

Hivatkozások

További információk
Erdőfüle honlapja
Erdőfüle 2009
Erdőfüle képekben
Kopjafás temetője
Falukép a YouTube-on
Temető, 2005
Vashámor a YouTube-on
Szüreti bálok:
Felvonulás 2007
Képek 2007
Képek 2009

Kovászna megye települései
Udvarhely vármegye települései
Eresztevény

Eresztevény (románul Eresteghin) falu Romániában Kovászna megyében. 1964 óta Maksához tartozik.

Fekvése 
Sepsiszentgyörgytől 14 km-re keletre a Bodoki-hegység déli végénél a Besenyő-patak mentén fekszik.

Nevének eredete 
Neve a régi magyar eresztény főnévből való, mely fiatal sarjerdőt jelent.

Története 
Ősidők óta lakott hely. A Besenyő-patak jobb oldali teraszán vaskori település nyomait találták. A határában emelkedő óriás nevű magaslaton várnyomok látszanak. A reformáció előtt a Kápolna nevű helyen kápolna állott, amely búcsújáró hely volt. Református temploma 1818-ban épült. 1910-ben 221 lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott.
Eresztevény egybenőtt a községközpont Maksával.

Látnivalók 
 A falu templomának kertjében van eltemetve Gábor Áron, aki 1849. július 2-án a kökösi hídnál halt hősi halált. Emlékművét 1892. július 31-én avatták fel. Az emlékmű felirata:

GÁBOR ÁRONa hős ágyúöntő székely 1848-49-i honvéd őrnagy,Született 1814. november 7-én elesetta kökösi csatatéren 1849. július 2-án''

Kovászna megye
Háromszék települései
Településrészek
Erked

Erked (románul Archita, németül Arkeden, szászul Ärkeden) falu Romániában, Maros megyében.

Fekvése
Segesvártól 24 km-re DK-re az Erked-patak mellett fekszik.

Története
1238-ban Erkud néven említik először. A falunak 13. századi eredetű, 1404-ben bővített szász evangélikus temploma van. A templomot négytornyos, kettős falú erődrendszer övezi. Kapubástyáján 1529-es évszám olvasható. 1910-ben 1270, többségben német lakosa volt, jelentős román, cigány és magyar kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig  Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott.

1941-ben még 553, 1977-ben 281 szász lakott a faluban.

A falut elhagyó szászok gazdasági épületeiket a székelyderzsieknek adták el, akik ebből építették korszerű házaikat. 1992-ben 760 lakosából 467 román, 218 cigány, 52 magyar, 23 szász volt.

Európában egyedülálló toronyórával rendelkezik.

Hivatkozások

Források

További információk
 Képek

Maros megye települései
Udvarhely vármegye települései
Érmindszent

Érmindszent (gyakran helytelenül Érdmindszent) vagy Adyfalva (románul Ady Endre, korábban Eriu-Mețenț) falu Romániában, Szatmár megyében.

Fekvése
Nagykárolytól 21 km-re délkeletre fekszik, Érkávástól 6 km-re keletre van.

Története

Érmindszent (ma Adyfalva) nevét 1320-ban említette először oklevél Mendzenth néven.

1414-ben Mindszent, 1430-ban, 1458-ban és 1475-ben Mendzenth, 1733-ban Mint-Szent, 1760-ban Mind-Szent, 1913-ban Érmindszent, 1957-től Adyfalva néven írták. 

Első ismert birtokosai az 1400-as években a Mendzenthi család tagjai voltak. Később a Becsky, Gencsy, Pelei családok és azok leszármazottai, 1779-től pedig Károlyi Antal voltak a település főbb birtokosai. 

1660 nyarán, mikor Várad is a törökök kezére került, a környező településekkel együtt elpusztult Mindszent is, mivel a fennmaradt iratokban már csak mint pusztát tartották számon.

Az 1797 évi hadi összeíráskor főbb birtokosai Pelei Imre és gróf Andrási Károly voltak.

1910-ben 789, lakosa közül 413 magyar, 369 román. 1992-ben 175 lakosból 92 magyar 83 román. A trianoni békeszerződésig Szilágy vármegye Tasnádi járásához tartozott.

Mindszent régi határrészeit: (Nagy-Koltó, Iléd (elpusztult falu), Halom köre, Bencze) és vizeit: (Ér folyó) Ady Endre Séta bölcső-helyem körül című versében örökítette meg.

1957-ben az Adyfalva nevet onnan kapta, hogy Ady Endre egyik híres költőnk 1877. november 22-én itt látott napvilágot. Gyerekkorát itt töltötte Ady, de amikor már tehetősebbek voltak, a telken építettek még egy házat. Ma Romániában megtekinthető a szülőház és az emlékház is, amely Ady Endre életét mutatja be nekünk.

Ady család kúriája
Az 1900-ban épített Ady-kúria a falu végén áll, 1957 óta emlékmúzeum van benne. Az udvar másik végében található a régi parasztház jellegű épület, melyben Ady született. Ebben a család régi bútorai láthatók.

Itt született
 Ady Endre 1877. november 22-én.

Nevezetességei
Ady Endre szülőháza.

Képgaléria

Jegyzetek

Források

További információk
WikiMapia
Antos Árpád: Érmindszent - Hetedhéthatár
Értől az Óceánig - Ady Endréről és Érmindszentről

Szatmár megye települései
Szilágy vármegye települései
Erősd

Erősd () falu Romániában, Erdélyben, Kovászna megyében. Közigazgatásilag Előpatak községhez tartozik.

Fekvése
A Brassói-medencében, Sepsiszentgyörgytől 21 km-re délnyugatra, az Olt folyó jobb partján elterülő síkságon fekszik.

Története
Területe ősidők óta lakott. A falu területén a Tyiszk-hegyen virágzó őskori erődített település volt, az erősdi kultúra néven ismert festett kerámiás műveltség névadója. A falutól negyedórányira az Olt és a Várpatak által körülölelt Csókás nevű hegycsúcson egykor vár állott, melynek azonban csak sáncai látszanak. A közeli Veczertetőn egykori erődre utaló leleteket és sáncnyomokat találtak. A falut 1520-ban Erewsd néven említik. Református temploma a 17. században épült. A települést 1876-ban csatolták Felsőfehér vármegyétől Háromszékhez. 1910-ben 480 román és magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Miklósvári járásához tartozott.

Népesség 
1992-ben 498 lakosából 315 fő román, 172 magyar, 10 cigány, 1 német volt.

A 2002-es népszámláláskor 514 lakosa közül 216 fő (42,0%) román, 152 (29,6%) magyar, 145 (28,2%) cigány és 1 (0,2%) német volt.

Nevezetességek 
 Csókás-Veczer természetvédelmi terület

Jegyzetek

További információk 

Kovászna megye települései
Háromszék vármegye települései
Aninoasa (egyértelműsítő lap)

Aninoasa több romániai település román neve:
 Aninósza, város Hunyad megyében
 Aninoasa (Argeș megye)
 Aninoasa (Dâmbovița megye)
 Aninoasa (Gorj megye)
 Aninoasa (Vâlcea megye)
 Egerpatak, Kovászna megye