alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Jetpac

A Jetpac videójátékot 1983-ban a Rare (akkoriban Ashby de la Zouch) készítette ZX Spectrumra. A játékban egy rakétahajtású hátizsákkal (jetpackkel) felszerelt űrhajóssal kellett először összerakni a szétesett űrhajót, majd feltölteni üzemanyaggal. A játék lényege (mint akkoriban szinte mindegyiké), hogy minél több pontot gyűjtsünk. Ez a program mérföldkőnek számított technika és játékmenet szempontjából is.

A játéknak sok átirata készült, hiszen az alapötlet oly zseniális és egyszerű, hogy jó kezdő munka az amatőr játékfejlesztők számára is.

Vannak újrakiadások is:
 1999-ben, a Donkey Kong 64 című platform játékban ismét játszhatóvá vált, mint megnyitható bónusz játékmód (bár a továbbjutáshoz is szükség volt rá).
 2007-ben jelent meg a játék átalakított, a kor követelményeinek megfelelő változata Xbox 360-ra, több mint 100 új pályával, az Xbox Live Arcade program keretein belül, Jetpac Refuelled címen. A 22 MB-os fájl az új verzió mellett tartalmazza az eredeti 1983-as változatot is. Az ára világszerte 400 Microsoft-pont.

További információk 
 A játék flash-változata

1983 videójátékai
Akciójátékok
BBC Micro- és Acorn Electron-játékok
Commodore VIC–20-játékok
Lövöldözős videójátékok
Sci-fi játékok
ZX Spectrum-játékok
Conker’s Bad Fur Day

A Conker's Bad Fur Day egy akció-platform videójáték, amit a Rareware (most Rare) fejlesztett és a Nintendo 64-re. A játék kiadója Észak-Amerikában a Rare, Európában a THQ. A Conker videójáték-sorozat részeként jelent meg, amiben Conker, egy iszákos mókus próbál hazatérni a barátnőjéhez, Berrihez.

Játékmenet

Cselekmény 
Stílusát tekintve ez egy platform játék rengeteg humorral. A játék szinte minden részletében van valami humoros, még akkor is ér valami meglepetés, amikor egy helyben állunk, ugyanis ilyenkor Conker a Mókus (a játék főszereplője) GameBoy-ozik, jojózik, szexlapot olvas, elkezdi mondani a magáét és még sok minden mást is csinál. A játékban sok váratlan és abszurd tűnik fel, ilyen például a kaki hegy és a benne lakó kaki szörny Sloprano is. Nem a játékmenet nemcsak ugrálásból áll, vannak benne lövöldözős részek is. Számos popkultúrális utalás, köztük sok filmre való utalás paródikus formában. Megjelenik a Drakula című film paródiája, a Ryan közlegény megmentése, Gladiátor.

Chris Seavor, a játék készítője  azt nyilatkozta egy interjúban, hogy elsősorban a South Park inspirálta őt, mikor kitalálta a játék stílusát. Eredetileg ez is egy kedves, aranyos platformjátéknak indult, de a piac telítettsége miatt új irányba kellett terelni a projectet. Mint az fentebb már elhangzott rengeteg paródia van a játékban, ezek közül az egyik legjelentősebb a Ryan közlegény megmentése, amin a film készítője is jót nevetett.

A játéknak 2005-ben jelent meg Xbox-ra a felújított változata, ami teljes audiovizuális átalakuláson esett át . Az ígéretekkel ellentétben, nem kerültek bele kivágott jelenetek, sőt még az enyhébb káromkodások is ki lettek cenzúrázva.

2001 videójátékai
Nintendo 64-játékok
Platformjátékok
Flavius Stilicho

Flavius Stilicho (359 körül – 408. augusztus 22.) a Nyugatrómai Birodalom vandál származású hadvezére, egyben legbefolyásosabb politikusa volt.

A Birodalom védelmezője 
A vandál származású hadvezér valahol Germania vagy Pannonia területén született, és itt csatlakozott a római hadsereghez. I. (Nagy) Theodosius idején emelkedett tábornoki rangba: feladata a határ védelme volt a nyugati gótokkal szemben, amit vagy húsz éven keresztül el is látott. Hogy megerősítse hűségében, a császár Stilichóhoz adta unokahúgát, Serenát, és kisebbik fia, Honorius nevelőjévé tette (Stilicho később saját lányát, Mariát adta az ifjú császárhoz feleségül).

Theodosius végrendeletében felosztotta a birodalmat két fia között: a keleti birodalomfelet Arcadius, a nyugatit a Stilicho pártfogolta, 10 éves Honorius örökölte. (A hadvezérről terjesztették, hogy nem csak a Nyugatrómai Birodalom császára, hanem a bizánci uralkodó helyett is gyakorolni akarta a hatalmat, ám Arcadiust más kegyencek (Rufinus, Eutropius majd Anthemius) irányították, akik sikeresen megakadályozták Stilicho térnyerését Konstantinápolyban).

Stilicho magister militumi minőségében eredményesen védelmezte meg a széthulló nyugati területeket a barbár betörésekkel szemben. 397-ben Macedoniában és Görögországban legyőzte az Alarik vezette nyugati gótokat, illetve Africában elfojtott egy felkelést. 401-től kezdve Raetia és Észak-Itália területén harcolt, és két nagy csatában (402 – Pollentia, 403 – Verona) állította meg ismét Alarik nyugati gótjait.
Utolsó nagy győzelmét 406. augusztusában Fiesole mellett aratta Radagaisus felett, de hadvezéri babérjai illetve az idegengyűlölet miatt a kegyvesztés őt is utolérte.

Stilicho bukása 

Látványos eredményei ellenére Stilicho helyzete nem volt teljesen biztos. 406. december 31-én vandálokból, alánokból és szvévekből álló germán tömeg áttörte a rajnai limest, majd átlépve a Rajnát ellepték Galliát. Ezt a támadást haderő híján már hadvezéri zsenije sem tudta megállítani. Barbár származása, ariánus hite, hatalmas vagyona és mindenhatósága miatt a római udvar mindig is ferde szemmel nézett rá: terjesztették róla, hogy a saját fiát akarja a trónra ültetni, és hogy lepaktált a barbárokkal. 408 augusztusában – feltehetően egy senatori körökben szerveződött puccs keretében – Ticinumban fellázadt a helyi legio, mire Stilicho Ravennába menekült, ahol fogságba esett, majd Honorius parancsára kivégezték. Halála után erős idegenellenes hangulat uralkodott el a birodalomban, és a hamarosan bekövetkező pogromok során a rómaiak kb. 10 000 gótot mészároltak le. Az Alarik vezette gótok ezt megbosszulandó törtek be Itáliába.

Jegyzetek

Források 
 Illustrated History of the Roman Empire
 De Imperatoribus Romanis

Római politikusok
Római hadvezérek, katonák
Consulok a 4. században
Consulok az 5. században
359-ben született személyek
408-ban elhunyt személyek
Rufinus bizánci miniszter

Rufinus (? – 395. november 27.) római politikus, korának egyik legtehetségesebb, de egyben leggyűlöltebb embere, Arcadius keletrómai császár mindenható minisztere volt.

Aquitaniában, Elusium városában született (ma Eause, Gascogne, Franciaország). Az ő nővére volt Szent Szilvia. Alacsony származása ellenére szép karriert futott be a császári rangig emelkedő Theodosius mellett, akinek valóságos kegyence lett, és aki eltekintett minden bűnétől és ármánykodásától. 390-ben magister officiorum (a palota ügyeit és a külügyeket irányító tisztviselő) volt, és nagy szerepe volt abban, hogy Theodosius brutális mészárlást rendezett a lázadó Szaloniki városában. 392-ben consul volt, és 395-ben megszerezte magának a praefectus praetoriói rangot azzal, hogy elődjét, Tatianust száműzette, fiát, a Konstantinápoly praefectusaként ténykedő Proculust pedig kivégeztette.

I. (Nagy) Theodosius halála után teljhatalmú ura lett a hivatalosan Arcadius császár által irányított Keletrómai Birodalomnak. Harácsolásai a keleti birodalomfél egész lakosságával meggyűlöltették. Hamarosan ellenfelei is akadtak: a nyugati birodalmat Honorius helyett igazgató Flavius Stilicho, valamint a konstantinápolyi udvarban tevékenykedő tehetséges eunuch, Eutropius.

Hogy helyzetét megerősítse, a hunoktól és a gótoktól kért segítséget. Az előbbiek Szkítiából érkeztek a Fekete-tengeren Kis-Ázsiába, és egészen Antiochiáig jutottak feldúlva a vidéket. Az Alarich vezette nyugati gótok ellen segítséget nyújtva – és valószínűleg az Arcadius feletti befolyás megszerzésének szándékával – Stilicho átkelt a Balkánra, ám döntő győzelmet nem tudott kivívni, mivel Rufinus minden igyekezetével azon volt, hogy hátráltassa. Végül kisebb sikerek után szövetkezett Arcadius egyik magas rangú, gót parancsnokával, Gainasszal, hogy megdöntsék a miniszter hatalmát.

Rufinus időközben az akaratgyenge császárhoz erősebb szálakkal kívánt kötődni, ezért hozzá akarta adni a lányát feleségül, ám ebben megakadályozta Eutropius közbeavatkozása. Stilicho távozását azonban sikerült elérnie, így a praefectus praetorio abban a hiszemben indulhatott Arcadiusszal seregszemlére 395. november 27-én, hogy hamarosan tárcsászárként vezetheti a birodalom ügyeit. Állítólag ekkor már előre veretett pénzt a saját képmásával, hogy kioszthassa a Gainas parancsnoksága alatt álló katonáknak. A szemle kezdetén azonban néhány katona megrohanta és halálra kaszabolta. Fejét levágták, és lándzsára tűzve hordozták körbe a táborban, hasonlóan kezéhez, mely – mint állítólag a katonák kiabálták gúnyosan – sosem tudott betelni.

Az ifjú Arcadius elmenekült a tett színhelyéről. Rufinus helyét Eutropius vette át az udvarban, aki meggyőzte az uralkodót, hogy a felkoncolt miniszter hatalmas vagyonát konfiskálja, mivel ellenségei hozzáláttak a harácsolásból szerzett gazdagság széthordásához.

Rufinus feleségét és lányát Jeruzsálembe száműzték, ahol békében élték le hátralévő életüket.

Források 
Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Szerk.: William Smith (1873)
Illustrated History of the Roman Empire
De Imperatoribus Romanis

Bizánci politikusok
395-ben elhunyt személyek
Meggyilkolt politikusok
Eutropius bizánci miniszter

Eutropius (? – 399) római politikus, eunuch, Arcadius császár befolyásos kegyence.

Életpályája 
Eutropius I. Theodosius római császár udvarának egyik eunuchja volt, aki a Római Birodalom felosztása után a konstantinápolyi császári udvarban gyakorolt nagy befolyást Arcadius kamarásaként. Első nagy sikere az volt, hogy Rufinus lánya helyett a saját támogatóját, Aelia Eudoxiát adták a császárhoz feleségül. Rufinust nem sokkal ezután meggyilkolták, így Eutropius rövidesen a császár legbelsőbb tanácsadójává vált. Meglehetősen népszerűtlen volt: kegyetlen és kapzsi hírében állt, de ez feltehetően rabszolga származásának és eunuch voltának volt köszönhető.

397-ben I. Alarich nyugati gót királyt, a Peloponnészoszi-félszigetre 396-ban betört nyugati gótok fejedelmét – Gainas gót hadvezér és Aelia Eudoxia császárné egyetértésével – a császár Illyricum keleti részének főparancsnokává tette. Ez nyilvánvalóan azt a célt szolgálta, hogy Stilichót, aki a nyugati birodalomfélben hasonló szerepet töltött be a császár mellett, mint ő Konstantinápolyban, távol tartsák a keleti birodalomféltől. (Ugyanis 396-ban segítséget nyújtva átkelt Hellaszba, és majdnem sikerült csapdába ejtenie a gótokat az Iszthmosz elzárásával, azonban azok gyorsan átszelték a Korinthoszi-öblöt, és minden zsákmányukkal együtt biztonságba kerültek Épeiroszban.) Stilicho vagyonát is elkobozták. Sőt mi több, Eutropius 398-ban meggyőzte az Africa provinciában fellázadt Gildót, hogy Róma helyett Konstantinápoly fennhatósága alá helyezze területét.

398-ban sikeresen megállított egy hun betörést, így jelentősen megerősödött a pozíciója. Mindazonáltal nagy felháborodást keltett, amikor a következő évre a császár consulnak jelölte eunuch létére, és hadseregfőparancsnokká tette. Azonban hiába választották meg, még abban az évben megbuktatta Aelia Eudoxia császárné és Gainas, a gót zsoldosok vezére által vezetett összeesküvés. (A Phrügia területén állomásozó gót csapatok Tribigild vezetésével fellázadtak, és fő követelésük a miniszter menesztése volt. Arcadius végül a császárnéra és Gainasra hallgatva feláldozta kegyencét.) Eutropius Ciprusra menekült, ám visszahívták, és Aranyszájú Szent János sorozatos kérései ellenére még 399 folyamán kivégezték. Arcadius új bizalmasa Anthemius, a praefectus praetorio lett élete végéig.

Források 
 Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Szerk.: William Smith (1873)
 Illustrated History of the Roman Empire
 De Imperatoribus Romanis

Bizánci politikusok
Híres eunuchok
Consulok a 4. században
L.A. Woman

Az 1971-es L.A. Woman Jim Morrison halála előtt megjelent utolsó The Doors nagylemez. A zenekar repertoárjában ez a leginkább blues-os hangzású összeállítás. Szerepel az 1001 lemez, amit hallanod kell, mielőtt meghalsz című könyvben.

A lemez újrakevert verziója DVD-Audió-n is megjelent.

Az album dalai

Közreműködők

Zenészek 
The Doors
John Densmore – dob
Robby Krieger – gitár
Ray Manzarek – orgona, zongora, billentyű, ének
Jim Morrison – ének

Külső tagok
Curtis Amy – szaxofon
Marc Benno – gitár
Jerry Scheff – basszusgitár

Produkció 
Producerek: The Doors, Bruce Botnick
Hangmérnök: Steve Hoffman
Keverés: Bruce Botnick, Paul Rothchild
Újrakeverés: Bruce Botnick
Design, ötlet: Carl Cossick
Fotográfus: Wendell Hamick

Helyezések

Album

Kislemezek

Külső hivatkozások 
L.A. Woman dalszövegek

The Doors-albumok
1970 nagylemezei
Other Voices

Jim Morrison 1971-es halála után a zenekar három maradék tagja folytatta a zenélést és októberben kiadták az Other Voices (=más hangok) című nagylemezt. Ray Manzarek (billentyű) és Robby Krieger (gitár) vették át az énekesi szerepet.

Számlista 
minden dalt Robby Krieger, John Densmore és Ray Manzarek írtak

 In the Eye of the Sun – 4:48
 Variety Is the Spice of Life – 2:50
 Ships w/ Sails – 7:38
 Tightrope Ride – 4:15
 Down on the Farm – 4:15
 I'm Horny, I'm Stoned – 3:55
 Wandering Musician – 6:25
 Hang on to Your Life – 5:36

Tagok 
 John Densmore – dob
 Robbie Krieger – gitár, ének
 Ray Manzarek – billentyű, ének

Külső tagok
 Francisco Aguabella – ütősök a "Ships w/ Sails" és a  "Hang on to Your Life" című számokban
 Jack Conrad – basszusgitár az "In the Eye of the Sun", "Variety Is the Spice of Life" és a "Tightrope Ride" című számokban
 Wolfgang Melz – bőgő a "Hang on to Your Life" -ban
 Ray Neapolitan – bőgő a "Ships w/ Sails" -ban
 Emil Richards – marimba, kickshaws és whimwhams a "Down on the Farm" -ban
 Willie Ruff – bőgő a "Ships w/ Sails" -ben
 Jerry Scheff – bőgő az "I'm Horny, I'm Stoned" és a "Wandering Musician" -ben

Gyártás 
 Producerek: The Doors, Bruce Botnick
 Hangmérnök: Bruce Botnick
 Fotográfus: Ron Raffaelli

Listák 
Nagylemez

Kislemez

The Doors-albumok
1971 nagylemezei
Anthemius bizánci miniszter

Anthemius (?–414?) keletrómai politikus, az ifjú II. Theodosius uralkodásának első éveiben idején a kormányzat irányítója volt. Hasonló nevű unokája, Anthemius később a Nyugatrómai Birodalom császára lett.

Az előkelő családból származó Anthemius (nagyapja, Philippus Constantinus uralkodása idején volt miniszter) a Keletrómai Birodalom praefectus praetorio volt Flavius Arcadius és II. Theodosius császársága idején. Ilyen minőségében nagy munkát vitt végbe: igyekezett kiegyezni a nyugati birodalomfelet irányító Stilichóval, és ezt jelzendő 405-ben mindkettőjüket consullá választották. Anthemius sokat tett a kereszténység terjesztéséért és a pogányság visszaszorításáért is: több törvényt hoztak a pogányok, zsidók és eretnekek ellen.

A praefectus praetorio nagy általánosságban sikertelenül próbálta megállítani a Kis-Ázsiát dúló iszauri törzseket és a Balkánt fosztogató germán csoportokat. A 408-ban visszavert hun támadás után Konstantinápoly körül maradandó védműveket emeltetett már II. Theodosius idején (a munkálatok 413-ban fejeződtek be). Stilicho halála után érezhetően javult a két birodalomfél viszonya, és szorosabbra fűződtek a kapcsolatok: 409-ben Honorius unokaöccsével, a keleti császárral együtt lett konzul.

Anthemius 414-ben tűnt el a politikai palettáról: lehet, hogy meghalt, de az is előfordulhat, hogy Theodosius menesztette miniszterét, hiszen ekkor hivatalosan is nővére, az energikus Pulcheria vette át a császár és a birodalom ügyei feletti irányítást.

Források 
 Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Szerk.: William Smith (1873)
 Illustrated History of the Roman Empire
 De Imperatoribus Romanis

Bizánci politikusok
Hámortó

Hámortó (németül Hammerteich) Léka településrésze  Ausztriában Burgenland tartományban a Felsőpulyai járásban.

Fekvése 
A kőszegi határátkelőtől 5 km-re nyugatra, a Kőszegi-hegység északi lábánál fekszik.

Nevének eredete 
Hámor neve régi vaskohóra utal. Tó neve a német Teich magyarosításával keletkezett és a Gyöngyös patak vízének felduzzasztásával próbálták magyarázni.

Története 
A falu az egykori "Hámor" és "Tó" falvak egyesítéséből keletkezett. Hámor neve régi vaskohóra utal, egyesek szerint ez volt a múltban említett "Vasverőszék" nevű település. Határában papírmalom és fűrészmalom is működött, melyről "Alsó-Fűrész" néven is emlegették. Határában feküdt a 15 éves háborúban elpusztult "Sáfrányfalva" nevű település.

Vályi András szerint " HÁMOR. vagy Hamer, Hamisdorf. Német falu Vas Várm. földes Ura H. Eszterházy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Borostyánkőhöz mint egy mértföldnyire, Lokenhausznak szomszédságában, mellynek filiája. Határja néhol sovány, ’s egy részét a’ víz áradás is járja. TAJCH. Vas Várm. földes Ura Hg. Eszterházy Uraság. " 

Fényes Elek szerint " Hammer, német falu, Vas vármegyében, Léka mellett, 200 kath. lak. F. u. h. Eszterházy. Ut. p. Kőszeg. Teucht, német falu, Vas vgyében, Léka mellett, 95 kath. lak. F. u. h. Eszterházy. Ut. p. Kőszeg. " 

Vas vármegye monográfiája szerint „Hámor és Tó a Gyöngyös patak mellett, a tervezett kőszeg-aspangi vasútvonal mentén fekszik, 61 házzal és 327 németajkú r. kath. lakossal. Postája és távírója Léka. Kath. temploma 1885-ben épült. Lakosai a földmívelésen kívül fakereskedéssel foglalkoznak. A lékai uradalomhoz tartozott.”

1910-ben 359, túlnyomórészt német lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Kőszegi járásához tartozott.

Nevezetességei 
Római katolikus temploma a hámori falurészen 1746-ban Szent Péter és Pál tiszteletére épült, 1885-ben megújították.

Jegyzetek 

Burgenland települései
Vas vármegye települései
A&M Records

Az A&M Records lemezkiadó vállalatot 1961-ben alapította Jerry Moss és Herb Alpert Carnival Records néven, amit – miután ilyen néven már létezett egy társaság – 1962-ben A&M-re változtattak családnevük kezdőbetűit felhasználva.

A cég az Egyesült Királyságban 1967-ben jelent meg, addig a Pye Records jelentette meg a lemezeiket. Az A&M Canada 1970-ben, az A&M Europe pedig 1977-ben alakult. Két leányvállalatot is létrehoztak, a Vendetta Records-ot és a Perspective Records-ot.

Az A&M-et 1989-ben közel félmilliárd dollárért megvette a PolyGram. 1998-tól beolvadt az Interscope Recordsba, amely a Universal Music Grouphoz tartozik. 2007-ben az Octone Recordsszal közös vállalkozásban indították újra az A&M-et, mint önálló kiadót.

1966-tól 1999-ig az A&M Records központja a hollywoodi Charlie Chaplin Stúdióban volt, közel a Sunset és a La Brea sugárutak találkozásához.

A kiadó többek között a következő zenészek, zenekarok albumait jelentette meg: Bryan Adams, Burt Bacharach, Joan Baez, Black Eyed Peas, The Carpenters, Joe Cocker, Rita Coolidge, Stewart Copeland, Sheryl Crow, Amy Grant, The Human League, Janet Jackson, Chris Montez, The Police, Simple Minds, Soundgarden, Status Quo, Sting, Styx, Andy Summers, Supertramp, Ike, Vesta Williams & Tina Turner, Suzanne Vega.

További információk 
A&M Records hivatalos honlapja 
On A&M Records  – az A&M Records története 
Kiállítás az A&M történetéről (UCLA) 

Lemezkiadók
Hosszúszeg

Hosszúszeg (németül Langeck im Burgenland) Léka településrésze  Ausztriában Burgenland (magyarul Felsőőrvidék) tartományban a Felsőpulyai járásban.

Fekvése 
A kőszegi határátkelőtől 10 km-re nyugatra Kőszegi-hegység északi lábánál a Gyöngyös patak völgyében fekszik.

Története 
1390-ben "Langerth" néven említik először abban az oklevélben, melyben Luxemburgi Zsigmond király a lékai uradalmat a Kanizsay családnak adja. 1397-ben „Lomnyk”, 1492-ben „Longek”, 1519-ben „Londeek”, 1538-ban „Londek” alakban szerepel a korabeli forrásokban. 1532-ben elpusztította a Kőszeg várát ostromló török. 1535-ben házasság révén a Nádasdy család lett a birtokosa. 1605-ben Bocskai hadai felégették, lakosait rabságba hurcolták, sokan járványokban haltak meg. 1676-ban az Esterházy család birtoka lett. Római katolikus  temploma 1809-ben épült.

Vályi András szerint „LANGEK. vagy Landek. Elegyes falu Vas Várm. földes Ura H. Eszterházy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Lockenhauznak szomszédságában, mellynek filiája, határja is hozzá hasonlító, földgyeit az áradások járják.”

Fényes Elek szerint „Landeck, német falu, Vas vmegyében, Lékához 1/2 órányira, 311 kath. lak. Sovány vizmosásos határ. F. u. h. Eszterházy.”

Vas vármegye monográfiája szerint „Hosszúszeg. Házszám 54, lélekszám 289. A lakosok németajkúak, vallásuk r. kath. Postája és távírója Léka. R. kath. temploma 1809-ben épült. Lakosai a szőllő-karó-faragást mint jövedelmező háziipart gyakorolják.”

1910-ben 296, túlnyomóan német lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Kőszegi járásához tartozott.

Nevezetességei 

 Római katolikus temploma 1809-ben épült.
 Iskolatörténeti múzeuma van számos magyar vonatkozású tárggyal.

Jegyzetek 

Burgenland települései
Vas vármegye települései
Harkabúz

Harkabúz (lengyelül Harkabuz; kiejtése: [xarˈkabus], korábban Horna Orawka [ˈxɔrna ɔˈrafka]) falu Lengyelországban, a Kis-lengyelországi vajdaság Nowy Targ-i járásához tartozó Czarny Dunajec községben.

Fekvése 
Jablonkától 12 km-re északkeletre fekszik.

Nevének eredete 
Neve egy középkori gyalogsági fegyver, az arkabúza nevéből származik.

Története 
Árva vármegye legősibb, már 1111-ben említett települése, Turdossin, 1265-től magyar vámállomásként működött a Közép-Magyarországról Lengyelországba, Krakkóba vezető kereskedelmi útvonalon. Ekkoriban a településtől északra fekvő területek Lengyelországhoz tartoztak, amit az is bizonyít, hogy Jablonka területén Nagy Kázmér lengyel király 1368-ban vámhivatalt létesített, amely a turdossini magyar vámállomás lengyel megfelelője volt.

A falut Lanckorona és Kalwaria Zebrzydowska környékéről ide menekült lengyelek alapították. Fa haranglába 18. századi. 1910-ben 317, túlnyomórészt lengyel lakosa volt, és Árva vármegye Trsztenai járásához tartozott.

1918 után az újonnan megalakult Csehszlovák és Lengyel állam egyaránt igényt tartott rá, végül az utóbbi kapta meg, ahol a Krakkói, illetve Kis-lengyelországi vajdasághoz tartozott, 1975 és 1998 között pedig, amikor a vajdaságok sokkal kisebbek voltak, az Újszandeci (Nowy Sącz-i) vajdasághoz. A második világháború alatt, amikor Lengyelország nagy része német megszállás alatt állt, Szlovákiához tartozott (1939 és 1944 között). 

Ma 500 lengyel lakosa van.

Jegyzetek 

Kis-lengyelországi vajdaság települései
Árva vármegye települései
Hetyen

Hetyen (ukránul Гетен (Heten), korábban Ліпове (Lipove)): falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Beregszászi járásban.

Fekvése
Beregszásztól 21 km-re északnyugatra fekszik. Közigazgatásilag a mezőkaszonyi kistérséghez tartozik.

Nevének eredete
Neve puszta személynévből keletkezett magyar névadással. Az alapjául szolgáló Hetény személynév eredete vitatott. Egyes vélekedések szerint ez a magyar hét számnévnek a származéka. Más feltevés szerint a Hetény valamilyen népcsoport, törzs neve is lehet (l. Kiss Lajos: FNESz. I: 610-11).

Története

1270-ben említik először Heytin néven a lónyai uradalom határjárásában, mint Angelus birtoka.

1566-ban feldúlták a tatárok és sokat szenvedett a Micze-patak és a Tisza áradásaitól is.

1607-től lett református a falu.

1910-ben 751, túlnyomórészt magyar lakosa volt.

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Mezőkaszonyi járásához tartozott.

Ma 885 lakosából 867 (98%) a magyar.

Látnivalók
 Református temploma 14. századi eredetű, 1566-ban a tatárok felégették. Mai kőtemploma 1793-ban épült klasszicista stílusban. Fa harangtornya 18. századi.

A Beregszászi járás települései
Bereg vármegye települései
Ilonca

Ilonca (, ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése
Nagyszőlőstől 23 km-re északkeletre, az Ilnyicka-patak partján fekszik.

Története
1450-ben Ilonca néven említik.

1910-ben 4313 lakosából 3325 ruszin és 973 magyar volt, akik a 19. században telepedtek le az addig tiszta ruszin faluba.

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Felvidéki járásához tartozott.

Népesség 
Ma 9000 lakosából mintegy 300 (3%) magyar.

Nevezetességek
Görögkatolikus temploma 1797-ben épült egy korábbi fatemplom helyén késő barokk és klasszicista stílusban.

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

A Huszti járás települései
Bereg vármegye települései
Kiscsécs

Kiscsécs község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Tiszaújvárosi járásban.

Fekvése
A Sajó partján fekszik, Miskolctól közúton körülbelül 30 kilométerre délkeletre. A környező települések Girincs és Kesznyéten, a legközelebbi város Tiszaújváros.

Csak közúton érhető el, Kesznyéten vagy Girincs érintésével, a 3607-es úton.

Története 
Kiscsécset 1319-ben említik először, Chech alakban. A török időkben elpusztult, csak a 17. században települt újra. A lakók nagy része halászattal és mezőgazdasággal foglalkozott.

Ma a település közművesítés szempontjából meglehetősen elmaradott. Friderikusz Sándor két alkalommal is (2007. május 29. és május 30.) ott készítette műsorát (Friderikusz most!).

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Balogh Mihály (független)
 1994–1998: Balogh Tibor Gyula (független)
 1998–2002: Balogh Tibor Gyula (független)
 2002–200?: Balogh Tibor Gyula (független)
 2003–2006: Balogh Tibor Gyula (független)
 2006–2010: Balogh Tibor Gyula (független)
 2010–2014: Balogh Tibor Gyula (független)
 2014–2019: Balogh Mihály (független)
 2019-től: Balogh Mihály (független)

A településen 2003. április 27-én időközi polgármester-választást kellett tartani, mert az előző faluvezetőnek – még tisztázást igénylő okból – megszűnt a polgármesteri tisztsége. Ennek ellenére a tisztségért ő is elindult, és újra el is nyerte azt.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 80%-a magyar, 20%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 89,2%-a magyarnak, 82,6% cigánynak mondta magát (10,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 8,7%, görögkatolikus 39,5%, felekezeten kívüli 43,6% (8,2% nem válaszolt).

Jegyzetek

További információk 
 Kiscsécs a Tiszaújvárosi Kistérség honlapján

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Zemplén vármegye települései
Ilosva

Ilosva () város Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése 
Nagyszőlőstől 18 km-re északra, a Borzsa folyó jobb partján, az Ilosva-patak mentén fekvő település.

Nevének eredete 
Neve a szláv jelsa (= égerfa) főnévből származik.

Története 
Ilosva és környéke már az őskorban lakott hely volt.

Nevét 1341-ben említették először az oklevelekben Makszemháza néven, mint Ilosvai Oláh Tihamér fiának Makszemnek birtokát.

Határában a Sztremtura-hegyen honfoglalás előtti földvár nyomai láthatók. A földvár kapcsolatban volt az az ugyanaz időkből származó Bagaszlov és Selesztó Háthegységben levő várakkal.

Ilosva Szombati felőli egyik magaslatán állnak Bodoló várának romjai, anyagát nagyrészt az új templom építéséhez használták fel.

A település az Ilosvay család ősi fészke. Az Árpád-kori eredetű család egyik őse 1200 körül kapott új adományt itteni birtokaira. Öt fia az egymással határos öt helységben: Ilosva, Bilke, Komlós, Dolha, és Lipcse településeken alapította meg az Ilosvay, Bilkey, Komlósy, Dolhay és Lipcsey családokat. A család Mátyás királytól még pallosjogot is nyert.

A 19. században az Ilosvay családnak itt több kastélya is volt, itt székelt a királyi járásbíróság.

A 19. században az Ilosvayakon kívül birtokosok voltak itt a Bessenyei, Komoróczi, Ajtai családok is.

1910-ben 1919 lakosából 969 ruszin és 947 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Felvidéki járásához tartozott.

Népesség 
Ma 7200 lakosából csak 200 a magyar.

Nevezetességek
 Református temploma 1781-ben épült egy korábbi templom helyén, ma elhagyott.
 Görögkatolikus temploma 1839-ben épült egy korábbi fatemplom helyén.

Jegyzetek

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Bereg vármegye települései
A Huszti járás települései
Iványi

Iványi (, , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban.

Fekvése
Munkácstól 6 km-re északnyugatra fekszik.

Története
Iványi már a 13. században templomos hely volt, neve 1333-ban szerepelt a pápai tizedjegyzékben is.

1391-ben  mint királynéi birtokot említették.

A 14. században népes faluként említették, ahol jelentős szőlőművelés folyt.

Középkori templomának maradványait 1869-ben tárták fel a Latorca kiszáradt egykori medrének partján. Valószínűleg 1650 után pusztult el. 

A falu már a 19. században híres volt vasas fürdőjéről, 1881-ben a falu délkeleti részén fürdőház épült. 

1910-ben 858 lakosából 18 magyar, 61 német, 779 ruszin volt. Ebből 10 római katolikus, 787 görögkatolikus, 57 izraelita volt. 

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Latorcai járásához tartozott.

Lakosainak száma 2001-ben 1222 volt.

2020-ig Klacsanó tartozott hozzá.

Nevezetességek
Görögkatolikus temploma a hagyomány szerint a római katolikus templom köveiből épült fel, a 19. század elején.

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (1991)  

A Munkácsi járás települései
Bereg vármegye települései
Iváskófalva

Iváskófalva (, ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése
Munkácstól 23 km-re keletre fekszik, Hátmegtől 6 km-re északra van.

Története
A falut 1612-ben alapította az Ivaskó család, akik ekkor kapták a területet beépítésre Mágocsi Ferenctől. A volt görögkatolikus Szent Mihály templom a 18. században épült. 1910-ben 348, túlnyomórészt ruszin lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Felvidéki járásához tartozott. 

2020-ig Hátmeghez tartozott.

Népesség 

Mintegy 500 ruszin lakosa van.

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 
 Magyar Katolikus Lexikon

A Huszti járás települései
Bereg vármegye települései
Iza (település)

Iza () falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése
Huszttól 5 km-re északkeletre, a Nagy-ág bal partján fekszik.

Története
1387-ben említik először. Területe ősidők óta lakott. Határában két, 3. – 4. századi halomsírra bukkantak. 1786-ban a lakosok harmada pusztul el az éhínségben. A falu kosárfonóiról volt híres.

1910-ben 2842 lakosából 2503 ruszin és 252 német volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Huszti járásához tartozott. 

Szent Miklós kolostorát és templomát 1921-ben alapították. 1924-től a Szűzanya Születésének szentelt apácazárda is működik itt.

Népesség 
Ma 4400 ukrán-ruszin lakosa van.

Gazdaság 
A település lakói közül sokan foglalkoznak kézművességgel, vesszőből font tárgyai (bútorok, kosarak) Ukrajna-szerte ismertek.

Nevezetességek
 Szent Miklós templomát és kolostorát 1921-ben alapították.

Huszt község települései
Máramaros vármegye települései
Kishuta

Kishuta () község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Sátoraljaújhelyi járásában.

Fekvése 
A Zempléni-hegység középső részén helyezkedik el, a megyeszékhely Miskolctól közúton mintegy 90 kilométerre északkeletre, Sátoraljaújhelytől 20 kilométerre nyugatra.

A közvetlenül szomszédos települések: északkelet felől Pálháza, kelet felől Kovácsvágás, dél felől Nagyhuta, északnyugat felől pedig Bózsva.

Megközelítése 
Közúton Pálháza nyugati része felől érhető el, a 3708-as útból kiágazó 37 125-ös számú mellékúton.

Érinti a Pálházi Állami Erdei Vasút is, melynek két megállója van a határai között: Kishuta megállóhely, a belterületének északi széle közelében, valamint Kemencepatak megállóhely, a nyugati határszélén.

Története 
Mint a hutákról elnevezett települések többsége, Kishuta is a 18. században jött létre szlovák nemzetiségű üveghuta-munkások településeként. Elsőként 1792-ben említik Nova Huta néven. Nevét a Som-patak mellett épült üveghutáról kapta.1863-ban Sompatak-Kishuta a neve, 1905 óta hivatalosan Kishuta.

Az itteni üveghuta és a település alapítása Bretzenheim herceg nevéhez és a regéci uradalomhoz fűződik. Az Abaúj és Zemplén vármegye határán lévő nagy erdők irtványain alakult ki a falu. Az első lakosok az üveghuta szlovák származású munkásai voltak.

Kemencepatak 
A községhez tartozik a tőle közúton kb. 2 km-re fekvő Kemencepatak, melynek 2011-es adatok szerint lakónépessége 30 fő, a lakások száma 20. Kemencepataknak önálló vasúti megállója van a Hegyközi Erdei Vasút vonalán.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Behina István (független)
 1994–1998: Behina István (független)
 1998–2002: Behina István (független)
 2002–2006: Behina István (független)
 2006–2010: Kurtos Sándor (független)
 2010–2014: Kurtos Sándor (független)
 2014–2019: Kurtos Sándor (független)
 2019-től: Kurtos Sándor (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2001-es népszámlálás adatai szerint a település lakosságának 19%-a szlovák.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 100%-a magyarnak, 39,9% szlováknak, 0,4% szlovénnek mondta magát (a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 84,2%, református 5,1%, görögkatolikus 5,9%, felekezeten kívüli 1,5% (3,3% nem válaszolt).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom
 Zempléni Tájvédelmi Körzet nem messze; Lackó-hegyi kőszikla
 Hegyközi Erdei Kisvasút, Kemencepatakon halad át
 Kőkapu 5 km-re
 Kemence-patak
 
 Édesanyánk Öröksége Népművészeti Kiállítás

Környező települések 
Bózsva, Nagyhuta, a legközelebbi város: Pálháza.

Jegyzetek

További információk 
 Kishuta honlapja

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Abaúj-Torna vármegye települései
Komlóska

Komlóska község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Sárospataki járásában.

Fekvése 
A Zempléni-hegység egyik völgyében fekszik, a vármegyeszékhely Miskolctól közúton mintegy 70 kilométerre északkeletre.

A szomszédos települések: északkelet felől Makkoshotyka, kelet felől Hercegkút, délkelet felől Sárospatak, dél felől Bodrogolaszi és Tolcsva, délnyugat felől Erdőhorváti, északnyugat felől pedig Háromhuta.

Megközelítése 
Zsáktelepülés, közúton csak Erdőhorváti felől közelíthető meg, a 3716-os útból kiágazó 37 134-es számú mellékúton.

Története 
A település várát 1379-ben említik először, mikor is a birtokos Tolcsva nemzetség tagjai megosztoztak rajta. A második és jelen tudásunk szerint egyben az utolsó említése 1398-ból származik. Borovszky Samu Zemplén vármegye című műve szerint a Pusztavár nevű hegyen husziták emeltek „váracsot”, melynek azonban már az 1900-as évek elején is kevés nyoma látszott.

Komlóska nevét az oklevelek 1396-ban említették először Komlós néven, ekkor birtokosául Csirke Margitot írták, majd nem sokkal később 1397-ben Komlóstelek néven is említették.

A község 1884-ig Abaúj vármegyéhez tartozott, akkor Zemplénhez csatolták.

A település a mai napig őrzi 18. századi ruszin telepeseinek nyelvét, kisebbségi kultúráját. A falu a magyarországi ruszinok egyik központja.

Közélete

Polgármesterei

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 80%-a magyar, 18%-a ruszin és 2%-a szlovák nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 96,6%-a magyarnak, 0,4% bolgárnak, 0,4% románnak, 67,4% ruszinnak, 0,4% szerbnek mondta magát (3,4% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 5,5%, református 0,8%, görögkatolikus 85,6%, felekezeten kívüli 0,8% (4,2% nem válaszolt).

Oktatás 
Az település általános iskolája a Ruszin Nemzetiségi Általános Művelődési Központ, mely Magyarország legkisebb tanulói létszámú általános iskolája. 2011-ben 7 gyermek kezdte meg itt a tanévet, köztük 1 első osztályos tanuló.

Látnivalók 

 Görögkatolikus temploma - 1820-ban épült.
 Tájház
 Népi építészet remekei
 Solymos vára – várrom
 Telér Tanösvény

Képgaléria

Jegyzetek

További információk 
 Adóparadicsom - Heti Válasz 
 Adóparadicsom - a Hír Tv riporja
 Halál Komlóskán – megnéztük, mi lett a sikerfaluval, Válasz Online  

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Zemplén vármegye települései
Kondó

Kondó község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Miskolci járásában.

Fekvése 
Miskolctól közúton 17 kilométerre északnyugatra fekszik; a környező települések: Parasznya (kb. 4 km), Radostyán (3 km), Sajókápolna (4 km), Sajólászlófalva (kb. 2 km), Varbó (kb. 5 km), a legközelebbi város: Sajószentpéter (7 km).

Megközelítése 
Zsáktelepülés, közúton csak egy útvonalon érhető el, a 2517-es útból Radostyán külterületén kiágazó 25 133-as számú mellékúton.

Története

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Tőzsér Miklós (független)
 1994–1998: Tözsér Miklós (független)
 1998–2002: Tőzsér Miklós (független)
 2002–2006: Soltész Kálmán Dezsőné (független)
 2006–2010: Lovas Bertalan (független)
 2010–2014: Lovas Bertalan (független)
 2014–2019: Fajder Gábor (független)
 2019-től: Fajder Gábor (független)

Népesség 
A település népességének változása:

A 2001-es népszámlálás adatai szerint a településnek csak magyar lakossága van.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 91,8%-a magyarnak, 0,5% cigánynak, 0,2% németnek, 0,2% ruszinnak mondta magát (8,2% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 19%, református 53,7%, görögkatolikus 4,9%, evangélikus 0,2%, felekezeten kívüli 8,5% (12,9% nem válaszolt).

Látnivalók 
 Református templom
 Bányató

Jegyzetek

Források 
 Kiss Lajos: Sajószentpéter a középkorban. 1988. I–II. kötet, Lásd meg Györffy György,1987. 736. p.)
 Rupp Jakab: Magyarország helyrajzi története
 Borovszky Samu: Borsod vármegye története a legrégibb időktől a jelenkorig. 1909
 Dobrossy István (főszerk.): Miskolc története 6 kötetben. 1966

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései
Kovácsvágás

Kovácsvágás község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Sátoraljaújhelyi járásában.

Fekvése 
A Zempléni-hegység középső részén helyezkedik el, a vármegyeszékhely Miskolctól közúton körülbelül 100 kilométerre északkeletre.

A közvetlenül szomszédos települések: észak felől Füzérradvány, északkelet felől Vilyvitány, kelet felől Mikóháza, dél felől Sárospatak, délnyugat felől Nagyhuta, nyugat felől Kishuta, északnyugat felől pedig Pálháza. Délkelet felől határos még Vágáshutával is, amely szinte enklávéként ékelődik be a határai közé.

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, a 3719-es útból Pálháza lakott területének keleti peremén dél felé kiágazó 37 127-es számú mellékúton.

Története 
A települést 1427-ben említik először, a füzéri várhoz tartozott és a Perényiek birtoka volt. Ahogy a falu neve (és a szomszédos Vágáshuta településé) mutatja, erdőirtványon jött létre. A török időkben elpusztult, csak a 18. század második felében települt be újra.

Lakói főleg favágással, szénégetéssel foglalkoztak.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Bodnár Ernő (független)
 1994–1998: Bodnár Ernő (független)
 1998–2002: Nagy Géza (független)
 2002–2006: Sándor Endre (független)
 2006–2010: Sándor Endre (független)
 2010–2014: Sándor Endre (független)
 2014–2019: Sándor Endre (független)
 2019-től: Sándor Endre (független)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 80%-a magyar, 20%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 76,1%-a magyarnak, 0,2% bolgárnak, 39,1% cigánynak, 0,3% németnek, 0,3% szlováknak mondta magát (23,3% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 24,8%, református 34,6%, görögkatolikus 2,3%, felekezeten kívüli 2% (32% nem válaszolt).

Látnivalók 
 Református templom (1807–1815 között épült, késő barokk)
 Református temető műemlék sírkövekkel
 János vára-kilátó
Csontképek kiállítása a tájházban (lásd még: Rozványi Dávid: Csontképek)
Hét vezér fa szoborcsoport
Kéményesi pincesor
Tájház

Környező települések 
Vágáshuta (7 km), a legközelebbi város: Pálháza (kb. 5 km).

Díszpolgárai 
 Bárczay János

Jegyzetek

További információk 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Abaúj-Torna vármegye települései
Köröm (település)

Köröm község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Miskolci járásában.

Fekvése
A Sajó bal partján fekszik, Miskolctól közúton mintegy 16 kilométerre délkeletre; határában folyik a Hernád a Sajóba. A környező települések Girincs, Muhi és Sajóhídvég, a legközelebbi város a 9 kilométerre lévő Nyékládháza.

Északi és déli szomszédaival a 3607-es út, Muhival (a Sajót komppal átszelve) a 3601-es út, Tiszalúccal és azon keresztül Szerencs térségével pedig a 3611-es út köti össze.

Története 
A települést az ismert források 1387-ből említik először, de már valószínűleg a XIII. században is létezett, mivel a muhi csata idejében a Sajón itt híd állt. Fontos átkelőhely volt a Sajón, bár később csak komp járt át rajta. 1378-tól részben a sajóládi pálosok birtoka volt, itt rendezték be uradalmi központjukat is. Vendégfogadót is fenntartottak itt, ez ma a plébánia épülete.

Az ónodi országgyűlés résztvevői a Sajó áradása miatt két táborban szálltak meg, az egyik a Sajó jobb, a másik a bal partján feküdt. A jobb parton lévő tábor Borsod vármegyében, Ónod Község területén állt, a bal parton lévő tábor pedig Sajóköröm (a mai Köröm) településen, Zemplén vármegye területén. Az ország sátra, ahol az országgyűlést tartották, az Ónodi oldalon állt, itt zajlottak le az országgyűlés legfontosabb eseményei.

A II. Rákóczi Ferenc emlékpark ennek tiszteletére készült. A benne 1997-ben felállított 14 méter ma­gas, ba­rokk szel­le­mű kő em­lék­osz­lop Be­ne­dek Györ­gy szob­rász­művész al­ko­tása. Az emlékparkban elhelyezett tűzzománc idézetek Zsuffa Péter ötvösművész munkáját dicsérik.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Tóth Tibor (független)
 1994–1998: Tóth Tibor (független)
 1998–2002: Tóth Tibor (független)
 2002–2006: Jablonkai Bertalan (független)
 2006–2010: Jablonkai Bertalan (független)
 2010–2014: Tóth Tibor (Fidesz–KDNP)
 2014–2019: Tóth Tibor (Fidesz–KDNP)
 2019-től: Tóth Tibor (Fidesz–KDNP)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben település lakosságának 52%-a cigány, 48%-a magyar nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 96,1%-a magyarnak, 43,4% cigánynak mondta magát (3,7% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 82,9%, református 4,3%, görögkatolikus 2,7%, felekezeten kívüli 4,4% (5,5% nem válaszolt).

Nevezetességek 
 A volt pálos vendégfogadó épülete
 Tájház
 Körömi-tó

Jegyzetek

További információk 
 A körömi pálos vendégfogadó

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Zemplén vármegye települései
Kupa (település)

Kupa község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Szikszói járásában.

Fekvése 
A Cserehát közepén helyezkedik el, Szikszótól északra. A környező települések közül Felsővadász és Monaj 5-5, Homrogd 6, Tomor (földúton) 3 kilométerre fekszik, a legközelebbi város a 17 kilométerre lévő Szikszó.

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, Homrogd vagy Felsővadász érintésével, a 2621-es úton. Az ország távolabbi részei felől a legegyszerűbben a 3-as, illetve a 27-es főút felől közelíthető meg, szikszói vagy edelényi letéréssel.

Története 

A 13. században említik először, miszerint 1279 előtt 15 kupai nemes perlekedett egy kupai földrész felett, melyet Selk fia Mortun s ennek fia Konrád bírt vétel jogán s rajta laktak, végül 1279-ben Mortunék 7 márka ellenében átengedték e földet a Kupaiaknak, mint öröklött jogú birtokukat. 1283-ban a király Wyd fia Sengének adta Kupa birtokot. 1298-ban Bolok fia Gaal ispán magának kérte Kupa földet mint tornai várföldet, de 7 Kupai nemes ellentmondott maga, testvérei és rokonsága nevében azzal, hogy öröklött földjük. Előmutatták az egri káptalan és Beud fia Albert királyi ember megállapítását tartalmazó levelet, mely szerint Kupai Heym és rokonsága igazi nemesek, s így a király Gaal-t elutasítva a Kupaiaknak ítélte e földet. 1319-ben Tyba fia Zous és Márk birtokos Kupán s pereskedik Horváti föld felett, melyet szerinte Kupának neveznek.
A 17. században a csetneki uradalom része, főbb birtokosai a Báthory, Lórántffy, Apaffy, majd a Rákóczi-családok.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Nagy Lajos (független)
 1994–1998: Nagy Lajos (MSZP)
 1998–2002: Lukács László (független)
 2002–2006: Lukács László (független)
 2006–2010: Lukács László (független)
 2010–2012: Bakó László (Fidesz-KDNP)
 2012–2014: Lipusz Csaba (független)
 2014–2019: Lipusz Csaba (független)
 2019-től: Sipos István (független)

A településen 2012. augusztus 5-én időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak, az előző képviselő-testület önfeloszlatása miatt. A választáson a hivatalban lévő polgármester is elindult (ezúttal függetlenként), de alulmaradt egyetlen kihívójával szemben.

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 91%-a magyar, 9%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 98,7%-a magyarnak, 20,4% cigánynak mondta magát (1,3% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 28%, református 44,6%, görögkatolikus 14,6%, felekezeten kívüli 3,2% (9,6% nem válaszolt).

Látnivalók 

 I. világháborús emlékmű
 Mezőgazdasági és Erdészeti Múzeum

Jegyzetek

További információk 
 Kupa honlapja

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Abaúj-Torna vármegye települései
Lak (település)

Lak község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, az Edelényi járásban.

Fekvése 
Edelénytől 13 kilométerre északkeletre, Szikszótól 18 kilométerre északra, Miskolctól pedig (közúton) 32 kilométerre északra található. 

A legközelebbi települések Hegymeg (2 kilométerre), Tomor (3 kilométerre), Szakácsi (5 kilométerre) és Irota (6 kilométerre); a legközelebbi város Edelény.

Megközelítése 
A 27-es főútból Edelénynél kelet felé kiágazó 2616-os út mentén fekszik, ez utóbbi a település főutcája, s ezen érhető el Hegymeg vagy Tomor érintésével. Központjában ágazik ki az előbbi útból északi irányban a 26 134-es mellékút, Szakácsi és a zsákfalunak számító Irota felé. Határszélét északnyugaton érinti még a 2615-ös út is.

Története 
Lak nevét először 1222-ben említették az oklevelek Loch alakban írva. Neve ekkor a Tomoriak által vádolt ember nevében tűnt fel. 1273-ban IV. László király visszaadta a birtokot Thekus fiának, akitől V. István király vette el 1311 előtt. 1333-ban már említették Szent Máriáról elnevezett egyházát is, melynek papja ekkor a pápai tizedjegyzék szerint 10 garas pápai tizedet fizetett.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Berzeviczi Zsolt (független)
 1994–1998: Berzeviczi Zsolt (független)
 1998–2002: Berzeviczi Zsolt (független)
 2002–2006: Berzeviczi Zsolt (független)
 2006–2010: Berzeviczi Zsolt (független)
 2010–2014: Garai Bertalan (Fidesz–KDNP)
 2014–2019: Garai Bertalan (Fidesz–KDNP)
 2019-től: Garai Bertalan (Fidesz–KDNP)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának 51%-a magyar, 49%-a cigány nemzetiségűnek vallotta magát. 

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 88,8%-a magyarnak, 55,4% cigánynak mondta magát (10,3% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 57,4%, református 23,4%, görögkatolikus 3,3%, felekezeten kívüli 1,9% (13,7% nem válaszolt).

A cigány lakosság többsége a falutól elkülönülten, egy vezetékes vízzel, gázzal, csatornázással és aszfaltúttal ellátatlan cigánytelepen él.

Lakon a helyi, felújított iskolába már csak cigány nemzetiségű diákok járnak.

Források 
 Győrffy György: Borsodvármegye.

Jegyzetek

További információk 
 [ Tanulmányok Lak történetéből]

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései