Árki (Horvátország)

Árki () falu Horvátországban, Bród-Szávamente megyében. Közigazgatásilag Sikirevcihez tartozik.

Fekvése 
Bród központjától légvonalban 32, közúton 38 km-re keletre, községközpontjától 3 km-re nyugatra, Szlavónia középső részén, a Szávamenti-síkságon, az A3-as (Zágráb-Lipovac) autópálya és a Száva folyó között, az Eszék-Slavonski Šamac vasútvonal mentén fekszik ott, ahol a Berova-patak a Szávába ömlik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint területén már ősidők óta éltek emberek. A „Gođevo” és a „Gođevo-Berava” régészeti lelőhelyek feltárására 2000-ben a Zágráb-Lipovac autópálya építésének előkészítő munkálatai során került sor. A feltárt régészeti lelőhelyek az őskor, a klasszikus ókor és a középkor korszakaiba tartoznak. A leletek többségét kerámia-, tégla- és kőtöredékek képezik. A legrégibb leletek a kőrézkori bádeni és kosztoláci kultúrához, valamint az újkőkorszaki Sopot- és Starčevo-kultúra kezdeteihez tartoztak, míg a késő bronz- és a korai vaskorban már a különféle kulturális eredetű csoportok egymással is érintkezésbe kerültek. A kelta törzsek által lakott Szávamente a vaskorra az intenzív transzeurópai kapcsolatok területévé vált. Végül Pannónia déli részét a római légiók foglalták el. A római korszakban itt vezetett át a fontos Siscia-Sirmium kereskedelmi és hadiút. 

A terület a középkorban is megőrizte jelentőségét, amint azt a sűrű népesség és a lelőhelyek száma is jelzi. A „Gođevo-Berava” lelőhely legkésőbbi leletei a 14. - 16. századból származnak. A középkorban a mai Šamac közelében fontos átkelőhely volt, melyet Mihaljevački brodnak, azaz Mihaljeváci révnek neveztek és amelyen át élénk forgalom folyt Szlavóniából Bosznia felé. Az átkelőhely megvédésére a terület akkori birtokosa a Beriszló család 1500 körül felépíttette Árki várát, melyet 1506-ban „Arky” néven említenek először, amikor már a Garaiak kosztormán-szentdénesi kastélyához tartozott. A térséget 1536-ban szállta meg a török. Ezután a várat már nem említik, így valószínűleg még 1550 előtt elpusztult. Árki 1572-ben „Yarki” néven kis faluként 10 házzal, mint a Szerémi szandzsák része szerepel a török defterben.

Árkit a szlavóniai települések 1698-as kamarai összeírásában nem említik. 1702-ben a határőrség szervezéskor 25 házzal és 24 határőrrel említik.  Az 1730-as egyházi vizitáció jelentése szerint 28 ház és egy Szent Márk fakápolna állt a településen. 1746-ban 29 házában 221 katolikus lakos élt. 1578-ben említik Keresztelő Szent János kápolnáját, mely a könnyebb megközelíthetőség miatt a kopanicai plébániához tartozott. A gyakori árvizek miatt a faluban nem volt temető, így lakói a kopanicai Gradac temetőbe temetkeztek. Az 1760-as jelentés szerint a faluban 34 ház volt, ahol 34 család és 246 katolikus lakos élt. A katonai közigazgatás megszervezése után a bródi határőrezredhez tartozott.

Az első katonai felmérés térképén „Jaruge” néven található. Lipszky János 1808-ban Budán kiadott repertóriumában „Jaruga” néven szerepel. Nagy Lajos 1829-ben kiadott művében „Jaruga” néven 78 házzal, 392 katolikus és 5 ortodox vallású lakossal találjuk.  A katonai közigazgatás megszüntetése után 1871-ben Szerém vármegyéhez csatolták. 

A településnek 1857-ben 320, 1910-ben 377 lakosa volt. Szerém vármegye Zsupanjai járásának része volt. Az 1910-es népszámlálás adatai szerint lakossága horvát anyanyelvű volt. Az első világháború után 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később (1929-ben) Jugoszlávia része lett. 
1991-től a független Horvátországhoz tartozik. 1991-ben lakosságának 97%-a horvát nemzetiségű volt. 2011-ben a településnek 695 lakosa volt.

Lakossága

Nevezetességei 
Urunk mennybemenetele tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1902-ben épült, a sikirevci Szent Miklós plébánia filiája.

Kultúra 
KUD „Savica” Jaruge kulturális és művészeti egyesület.

Oktatás 
A településen a nagykopanicai általános iskola alsó tagozatos területi iskolája működik.

Sport 
Az NK Sloga Jaruge labdarúgóklub a megyei 2. és 3. ligában szerepel.

Egyesületek 
DVD Jaruge önkéntes tűzoltóegyesület.

Jegyzetek

Források 
A község honlapja 
Csánki Dezső: Magyarország történelmi földrajza a Hunyadiak korában II. kötet – Valkó vármegye Bp. 1894.
 Andrija Zirdum: Počeci naselja i stanovništvo brodskog i gradiškog kraja 1698-1991. Slavonski Brod, 2001. 
Az első katonai felmérés térképe
A község kulturális emlékei

További információk 
A megye turisztikai irodájának honlapja  
Bród turisztikai irodájának honlapja 

Bród-Szávamente megye települései