Mányai Lajos

Mányai Lajos, született Mandl  Jászai Mari-díjas színész, érdemes művész.

Élete 
Édesapja Mányai Zsigmond operaénekes, édesanyja Krausz Flóra volt. Fia inkább a prózát választotta. 1933-ban végzett a Színművészeti Akadémián. Pályáját Pozsonyban, Kaposvárott kezdte. Színészi fejlődésében meghatározó volt a Horváth Árpád igazgatósága idején, 1937-től Debrecenben töltött időszak.

1939-től a második zsidótörvény következtében hivatásos társulatnak nem lehetett tagja. Éveken át csak a Goldmark Színházban szerepelhetett az OMIKE Művészakciójában és csak zsidó közönség előtt. 1940-ben feleségül vette Simon Zsuzsa színésznőt, aki zsidó származása miatt szintén a „száműzöttek” társulatában, illetve az OMIKE Művészakciójában játszhatott, rendezhetett. 1945-ben, a háború után, együtt mentek Nagyváradra, ahol Simon Zsuzsa a Magyar Színház igazgatója, Mányai Lajos színésze lett. Sok darabban közösen játszottak. Honvágya miatt 1947-ben feleségével visszatért Budapestre. Mányait a Nemzeti Színház szerződtette. 1949-ben született leánya, Mányai Zsuzsa. 1950-től a Magyar Néphadsereg Színháza tagja volt, de 1954-ben visszatért a Nemzetibe, s haláláig itt játszott. Utolsó éveiben gyakran szerepelt a Vidám Színpadon is.

1953-ban kapott Jászai Mari-díjat. 1960-ban érdemes művész címmel tüntették ki. A színpadon kitűnt jellemábrázoló erejével és szatirizáló humorával. Leghíresebb szerepei Biedermann (Max Frisch: Biedermann és a gyújtogatók) és Szabó igazgató (Gádor Béla: Lyuk az életrajzon) voltak. A magánéletben „bohém” társasági ember volt, sok cigarettát és kávét fogyasztott, ami szívbetegsége mellett korai halálát okozhatta.

Színpadi szerepei 
 Chrysalde (Molière: Nők iskolája)
 Szabó igazgató (Gádor Béla: Lyuk az életrajzon)
 Biedermann (Max Frisch: Biedermann és a gyújtogatók)
 Sir Crofts (G. B. Shaw: Warrenné mestersége)
 Burgess (G. B. Shaw: Candida)
 Baptista (Shakespeare: A makrancos hölgy)
 Lord Hastings (Shakespeare: III. Richard)
 Pantalone (Goldoni: Két úr szolgája)
 Jourdain (Molière: Úrhatnám polgár)
 Orgon (Molière: Tartuffe)
 Gessler (Schiller: Tell Vilmos)
 Maculano páter (Németh László: Galilei)
 Lenin (Gorbatov: Az apák ifjúsága)

Filmjei

Játékfilmek 

 Talpalatnyi föld (1948)
 Szabóné (1949)
 Ludas Matyi (1949)
 Dalolva szép az élet (1950)
 Gyarmat a föld alatt (1951)
 Teljes gőzzel (1951)
 Civil a pályán (1952)
 Erkel (1952)
 A harag napja (1953)
 Állami Áruház (1953)
 Föltámadott a tenger (1953)
 Fel a fejjel (1954)
 Dollárpapa (1956)
 Az élet hídja (1956)
 A csodacsatár (1956)
 Éjfélkor (1957)
 Két vallomás (1957)
 A nagyrozsdási eset (1957)
 Micsoda éjszaka (1958)
 Férjhez menni tilos (1964)

Tévéfilmek 
 Tanya a viharban (1958)
 Ne éljek, ha nem igaz! (1962)
 Gömböc (1962)
 Vízivárosi nyár (1964)

Hangjátékok 
Török Tamás: Őrszem a sátor előtt (1948)
Fischer, Ernst: Megtalált ifjúság (1952)
Gergely Sándor: Vitézek és hősök (1955)
Molnár Ferenc: Egy, kettő, három (1958)
Zola, Emile: Tisztes úriház (1959)
Flesarowa-Muskat, Stanislawa: Menekülés (1962)
 A piros oroszlán (1962) .... kocsmáros
 Molnár Ferenc: Liliom (1962)
Balássy László: Dal a folyó felett (1963)

Jegyzetek

Források 
 Kővári Orsolya: Mányai Lajos  = Terasz.hu
 Az OMIKE oldalán 
 
 [ Magyar életrajzi lexikon]
 Színházi kislexikon. Főszerk: Hont Ferenc. Budapest, 1969. Gondolat K.

További információk 

 Magyar filmlexikon. Szerk. Veress József. Budapest, Magyar Nemzeti Filmarchivum, 2005.
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
 

Magyar színészek
Jászai Mari-díjasok
Az OMIKE Művészakció résztvevői
Zsidó származású magyarok
1912-ben született személyek
1964-ben elhunyt személyek
A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok
Budapesten született személyek
Magyar szinkronszínészek
Családi nevüket magyarosított személyek