Bodrogkeresztúr

Bodrogkeresztúr egy község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Tokaji járásában.

Fekvése 
A Bodrog jobb partján fekszik, a vármegye székhelyétől, Miskolctól légvonalban 43, közúton 48 kilométerre keletre.

A környező települések közül Bodrogkisfaluddal szinte teljesen összenőtt - egy utca választja el a két települést 1,2 kilométeren át, ezért lényegében nincs is távolság közöttük. Tarcal 2, Szegi 3 kilométerre található; a legközelebbi városok: Tokaj 6, Rakamaz 10, Szerencs 14, Sárospatak pedig 25 kilométerre.

Megközelítése 
Legfontosabb közúti megközelítési útvonala a 37-es főút, ezen érhető el Miskolc és Sárospatak felől is, Bodrogkisfaludnál letérve. Korábban érintette a 38-as főút is, de az ma már a községet elkerülve halad, a régi nyomvonal mellékútként a 3838-as útszámozást viseli. Északi határszélén indul a Bodrog-parti településeket összekötő 3801-es út.

Vasúton a Hatvan–Miskolc–Szerencs–Sátoraljaújhely-vasútvonalon érhető el. Bodrogkeresztúr vasútállomás valójában a szomszédos község Bodrogkisfalud déli részén helyezkedik el, nem messze a névadó Bodrogkeresztúr lakott területeinek északi szélétől; a 3838-as és a 3801-es utak szétágazása közelében terül el, közúti elérését ez utóbbi út biztosítja.

Története 
A terület az őskor óta lakott, ezt jelentős neolit kori leletek tanúsítják, többek között a „Dereszla kincse” néven ismert, i. e. 1200-ból származó arany ékszerek.

A község nevének pontos eredete nem ismert, lehetséges, hogy keresztes lovagokról kapta. Először 1239-ben említik a települést és várát, mely feltehetőleg a tatárjárás során pusztult el. 1411-től a község a tokaji uradalom része. A 16. században már mezővárosként említik, a század végétől a 17. század közepéig nyomda is működött a településen.

A Rákóczi-szabadságharc megviselte a községet, de sikerült újra megerősödnie, főként a szőlőtermesztésnek köszönhetően, amelynek korszerűsítésében nagy szerepet játszottak az 1726-ban érkezett haszid zsidó telepesek. Az 1848–49-es szabadságharc során a települést kifosztották. A zsidó közösség kiemelkedő tagja volt Reb Steiner Saje (1851–1925), a csodarabbi, aki 1925-ben hunyt el Bodrogkeresztúron. Egykori lakhelye ma emlékház és zarándokhely.

Közélete

Polgármesterei 
 1990-1994: Májer József (független)
 1994-1998: Májer József (független)
 1998-2002: Májer József (Zempléni Településszövetség)
 2002-2006: Májer József (Zempléni Településszövetség)
 2006-2010: Májer József (Zempléni Településszövetség)
 2010-2014: Májer József (független)
 2014-2019: Májer József (független)
 2019-től: Rozgonyi István (független)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a lakosság döntő többségét magyar nemzetiségűek alkották, de a településen 4, magát cigánynak valló lakos is élt.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 87,4-a magyarnak, 0,7% cigánynak, 0,5% németnek mondta magát (12,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 44,8%, református 17,7%, görögkatolikus 11%, felekezeten kívüli 4,9% (20,9% nem válaszolt).

Neves személyek 
 Itt született 1589-ben Keresztúri Bíró Pál református prédikátor, hitvitázó, jeles pedagógus.
 Itt született 1752 körül Barczafalvi Szabó Dávid magyar tanár, író, nyelvújító, műfordító, lapszerkesztő.
 Itt született 1755-ben Keresztury József Alajos történész, bölcsészeti doktor, egyetemi tanár.
 Itt született 1948-ban Monyók Ildikó magyar színésznő, énekesnő. 
 Itt született 1952-ben Monyók Gabi magyar énekesnő.

 Itt hunyt el 1610-ben Ujfalvi Katona Imre református lelkész.

 Itt élt az 1920-as években Máriássy Mihály magyar földbirtokos, jogász, országgyűlési képviselő (1878–1953)

Képek

Jegyzetek

További információk 
 Bodrogkeresztúr Önkormányzatának honlapja
 A bodrogkeresztúri csodarabbi emlékezete

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Zemplén vármegye települései