Dévaványa

Dévaványa város Békés vármegyében, a Gyomaendrődi járásban.

Neve a szláv „Iván” keresztnév becézéséből (Ványa), és a „dívánkozni” (mai szóval: „tanácskozni”) szóból ered.

Éghajlata 
Dévaványa területének éghajlata mérsékelten meleg, száraz, kontinentális jellegű. Az éves napsütéses órák száma 2000 óra körüli. Dévaványa évi középhőmérséklete 10,3-10,4 °C, az évi abszolút hőmérsékleti maximumok adatok átlaga 34,1-34,4 °C, a minimumoké -16,7 °C. Dévaványát szélsőséges hőmérsékleti ingadozás jellemzi. Az évi 540-570 milliméternyi lehullott csapadék mennyiség eloszlása egyenletlen. Dévaványán az uralkodó szélirány az északi, északkeleti és a déli. Az átlagos szélsebesség 2,5–3 m/s. 2023. augusztus 27-én itt dőlt meg az országos napi melegrekord: 39,5°C fokot mértek.

Fekvése 
A vármegye északi részén, a Dévaványai-sík déli peremén terül el. Szomszédai: észak felől Ecsegfalva, északkelet felől Kertészsziget, kelet felől Szeghalom, délkelet felől Körösladány, délnyugat és nyugat felől Gyomaendrőd, északnyugat felől pedig Túrkeve.

Megközelítése 
Közúton a legfontosabb megközelítési útvonala a Kisújszállás-Körösladány közti 4205-ös út, ezen érhető el a 4-es főút és a 47-es főút, illetve a megyeszékhely, Békéscsaba felől is. Gyomaendrőddel és a 46-os főúttal a 4231-es út köti össze. Közigazgatási határszélét délen érinti még a Körösladány-Gyomaendrőd közti 4232-es út is. Állami közútnak számít még a településen a központ keleti részét feltáró 42 134-es út és egy mellékút a város északi külterületein, a 4205-ös útból nyugati irányban (Túrkeve felé) kiágazóan.

Vasúton a MÁV 127-es számú Körösnagyharsány–Vésztő–Gyoma-vasútvonalán érhető el. A vasútnak három megállási pontja létesült Dévaványa területén, Gyoma vasútállomás felől sorrendben előbb Kősziget megállóhely, majd Dévaványa vasútállomás, végül Kéthalom megállóhely. A vasútállomás a központ nyugati részén helyezkedik el, közúti elérését a 4205-ös útból kiágazó 42 332-es számú mellékút biztosítja. A két megállóhely a névadó településrészek közvetlen közelében létesült, Kősziget közvetlenül a 4231-es út mellett, Kéthalom pedig ott, ahol a 4205-ös út a település déli külterületén keresztezi a vasutat; ma már egyik megállóhely sem üzemel.

Korábban érintette a települést a Kisújszállás–Dévaványa–Gyoma-vasútvonal is, de annak Kisújszállás vasútállomás és Dévaványa közti szakaszát 1971-ben bezárták, a következő évben a pályát is felszedték, 2007-ben még a Hortobágy-Berettyó főcsatorna közti hídját is elbontották.

Története 
 Írásos formában először az 1330-as évek elején említik. A település neve Jana falu,
 1334-ben Vana néven szerepel. Ekkor Dévaványa Békés vármegyéhez tartozik.
 1422-ben Luxemburgi Zsigmond király Heves vármegyéhez csatolta.
 1523-ban - egy II. Lajos király által kiállított bizonyságlevél - már mezővárosként (opidum Wanya) említi.
 1528-ban kiadott, Magyarországot ábrázoló térképen is megtaláljuk Wama névalakkal (Lázár deák térképe).
 1621-től kezdődően vannak adatok a ványai nemességről.
 1647-ben Heves és Külső-Szolnok vármegye adóösszeírásában a 67 nemesből 14 Ványán lakott, akik az egész kettős vármegye legnépesebb együtt élő nemesi tömbjét alkották.
 1659-ből fennmaradt pecsétjének körirata: DEVA VANIA PEOCETI.
 1693-ban egy tatár sereg kifosztotta a községet, lakóinak egy része 1694-ben a Borsod vármegyei Tiszabábolnára menekült.
 1711. évi Heves vármegye összeírása a községet ismét "Oppidum Ványa", azaz Ványa mezőváros címmel illeti.
 1753-ban az elzálogosított határ megváltása következtében a ványaiak csupán házaikat és szőlőiket tarthatták meg, minden más javadalmuk visszaszállt az uraságokra. Ezzel "mint taxás nemesek" maguk is földesúri befolyás alá kerültek, s a határ további használatáért évente megújított szerződés értelmében bérleti díj (taxa) fizetéssel tartoztak.
 Bár már a 17. században is illették oppidum névvel, Dévaványa hivatalosan csak 1774-ben kapott mezővárosi rangot, s azt 1872-ig meg is őrizte.
 1793-tól a római katolikus egyház helyi közösségének megalakulásával megszűnt a református egyház kizárólagossága.
 Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc ideje alatt néhány hétre Dévaványa lett Heves vármegye "székhelye", ugyanis a menekülő vármegyei adminisztráció itt talált menedéket.
 1854-ben a járási összeírás szerint Dévaványa 8165 lakosú.
 1867-ben egy éven át volt vándortanító a községben Kiss József.
 1872 áprilisában az addigi mezőváros e rang megszűnése nyomán nagyközséggé alakult.
 Az 1876. évi XXXIII. törvény értelmében Heves és Külső-Szolnok vármegye déli részéből, valamint a Jász és Nagykun kerületekből Szolnok székhellyel megalakult Jász-Nagykun-Szolnok vármegye, s Dévaványát ezen új vármegyéhez csatolták.
 Az új vármegye 1879. évi kiadványában a község területe 54370 kat. hold, lakosainak száma 10626 fő.
 Az 1950-es megyerendezéssel Békés megyéhez került.
 1970-ben nagyközségi rangot kapott.
 1989 – 1999 A dévaványai középfokú oktatás megvalósítása.
 2000. július 1.: Dévaványa ünnepélyes keretek között városi címet kapott.

Dévaványa zsidóságának története 

Dévaványán a mai Békés vármegye egyik legnagyobb múlttal rendelkező zsidó hitközsége működött. Az első zsidók az 1700-as évek végén telepedtek le a községben. Rövidesen megkezdődött a nagyobb arányú letelepedés és 1822-ben megalakult a zsidó hitközség. Ebben az időben hozták létre a zsidó temetőt. 1828-ban 18 zsidó családfőt regisztráltak, akik közül 4-en házas zsellérnek, 14-en pedig háztalan zsellérnek minősültek. Az 1836-os népösszeírás idején 200 zsidó élt Dévaványán. Ebben az időben már jelentős zsidó hitközség működött a településen, zsinagógájukat 1848-ban építették fel.

1850-es években Dévaványa lett a környék zsidó hitéleti központja.

1866-ban megépült a zsidó iskola. A zsidó családok a kisebb kereskedések mellett létrehoznak néhány nagykereskedést is. A századfordulón már néhány vagyonosabb gabonakereskedő, fatelepes is élt Dévaványán, a helyi mértékekben viszonylag jelentős gazdasági-társadalmi felemelkedést a temetőben található kevés korabeli gránit síremlék is prezentálja. Híres rabbijai voltak Maisner Juda és Fischer Czvi.

1910-ben 269 tagja volt a hitközségnek.

Az 1938-tól hatályba léptek a zsidótörvények, melyek következtében többen kereskedéseik bezárására, házuk eladására kényszerültek, a második világháború idején pedig a dévaványai zsidóság szinte teljesen elpusztult.

1942-ben megkezdődött a férfiak behívása munkaszolgálatra. 1944-ben a hitközségnek 123 tagja volt. 1944. május közepén a Dévaványán és külterületén élő családokat összeszedték és a vasútállomás közelében lévő munkástelep házaiba zsúfolták.

A ványai családok ezután a szolnoki gyűjtőtáborba kerültek, ahol kb. egy hétig tartózkodtak. A szolnoki gyűjtőtáborból két szerelvény indult, a dévaványai zsidók 90%-a a másodikra került, amely 1944. június 28-án délután 4 órakor indult Szolnokról és másnap, június 29-én 2038 fővel haladt át a kassai állomáson, végállomása Auschwitz volt. Néhány család került az ausztriai transzportba.

A holokausztot Dévaványa másfélszáz főnyi zsidóságából mintegy 40 ember élte túl. Auschwitzból csak néhány fiatal lány tért vissza. A háború után a hitközség kántora nem maradt Dévaványán. A zsinagógát az 1950-es évek környékén lebontották. A túlélők néhány éven belül elköltöztek. Napjainkban az egykori dévaványai zsidóságból már csak néhány személy él.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Pap Tibor (független)
 1994–1998: Pap Tibor (független)
 1998–2002: Pap Tibor (független)
 2002–2006: Pap Tibor (független)
 2006–2010: Pap Tibor (független)
 2010–2013: Pap Tibor (független)
 2013–2014: Valánszki Miklós Róbert (független)
 2014–2019: Valánszki Miklós Róbert (független)
 2019-től: Valánszki Miklós Róbert (független)

A településen 2013. november 10-én időközi polgármester-választást tartottak, mert az előző polgármester 45 év szolgálati idő után, augusztusban lemondott tisztségéről és nyugdíjba vonult.

Népesség 

2001-ben a város lakosságának 99%-a magyar és 1%-a egyéb (cigány) nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 83,1%-a magyarnak, 0,7% cigánynak mondta magát (16,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 11,3%, református 28%, felekezeten kívüli 31,9% (27,6% nem nyilatkozott).

Kultúra és sport 
A Dévaványa Felemelkedéséért Közalapítvány rendszeresen szervez „Ismerd meg városunk határát!” néven kerékpártúrákat Dévaványa környékére.

Ladányi Mihály Könyvtár 
Dévaványa Ladányi Mihály Könyvtárát 1950-ben alapították. A könyvtárban 1961-ben vezették be a szabadpolcos rendszert. 1972. október 25-én Ványai Ambrus tiszteletére emléktáblát lepleztek le a könyvtár utcai falán. 1990 decemberétől a könyvtár a Dévaványai Hírlap szerkesztőségeként is működik. A könyvtárban 1991-ben korszerűsítették a vizesblokkot és a fűtést. 1992. április elsejétől a könyvtár önálló gazdálkodási és munkáltatói jogkörű intézményé szerveződött. 1994. december 24-én a közoktatási miniszter Dévaványa Önkormányzatának adományozta a „Könyvtárpártoló önkormányzat-1997” címet. 1996. szeptember 20-án a könyvtár felveszi Ladányi Mihály író nevét a halálának tizedik évfordulója alkalmából. A olvasók számára 1997. október 20-a óta internetes elérhetőség áll a rendelkezésükre, illetve 1998 márciusa óta számítógépes kölcsönzés van a könyvtárban. 2000. június 16-án a Ladányi Mihály Könyvtár a nyilvános könyvtárak jegyzékébe kerül és július 1-jén városi könyvtárrá nyilvánítják. 2004. június 1-jén Informatikai és Hírközlési Minisztérium meghirdetett pályázatának köszönhetően eMagyarország pont létesült a Ladányi Mihály Könyvtárban. 2012. április elsején a könyvtár épületében felújították, a nyílászárókat kicserélték, a külső szigetelést felújították, a fűtést korszerűsítéstették.

Látnivalók, nevezetességek 

A település városképi jelentőségű épületei a református és katolikus templom. Ezek a város főterén állnak. A katolikus templom műemlékjellegű épület, 1908-ban épült késő barokk, klasszicizáló stílusban. A református templomot 1887-ben építették újjá. Uralkodó stílusa a neoklasszicizmus. Az épület tornya 63 m magas, a Tiszántúl egyik legmagasabb temploma. Kiváló az akusztikája, ez templomi hangversenyek rendezését teszi lehetővé. A Bereczki Imre Helytörténeti Gyűjtemény 2000 óta tárja az érdeklődők elé a település gazdag történeti, néprajzi értékeit, írásos és tárgyi hagyatékát.
A Dévaványai Tájvédelmi Körzetben (Sterbetz István Túzokvédelmi Látogatóközpont) él Közép-Európa legnagyobb túzokállománya, de több más védett növény- és állatfaj is természetes közegében figyelhető meg.
Az országos viszonylatban is jelentős apróvadállomány ide vonzza a vadászatot kedvelőket is.
A most korszerűsített termál- és strandfürdő többféle szolgáltatással várja a vendégeket.

 Épületek, régiségek
 Kopjafa a Körösladányi út mellett
 Kopjafa Dévaványa határában, Gabonáspusztában, Vitéz Bilkei Lipcsey Márton emlékére
 Tőkerészi iskola és kút
 Állomási "iskola"
 Kossuth úti iskola
 Hajós úti iskola és kút
 Eötvös úti óvoda épülete
 Református templom, stílusa neoklasszicista
 Katolikus templom műemlékjellegű épület, késő barokk, klasszicizáló stílusban
 Parókia épülete, plébánia
 Vágóhíd épülete
 Jéggyár
 Állomás - víztorony
 Kéthalom - iskola
 Szőnyegszövő
 a régi malom épülete
 Világháborús Hősök Emlékműve
 Kádár Ferenc a Népművészet Mestere népművész szobra 2003.
 Természeti értékek
 Öreg tölgyek a vasútnál (Kisújszállási úton, állomással szemben)
 Zrínyi utcai gesztenyefák
 Kossuth utcai hársfák az iskola előtt
 Polgármesteri Hivatal udvarán lévő fenyőfák a baglyokkal
 Templomkertek
 Szérüskert és Vágásszél közötti „bágergödrök” (szerkők költőhelye, a nádasban más vízimadarak)
 Túréri-tó
 Tókert-régészet
 Turisztikai adottságok
 Református Templom - a Tiszántúl egyik legmagasabb temploma
 Az Alföldi Kék Túra (Szekszárd - Sátoraljaújhely) útvonala áthalad Dévaványán (https://www.kektura.hu/ak-szakasz/ak-06)
 Dévaványai Strandfürdő- és Gyógyászat
 Ifjúsági Tábor
 Bereczki Imre Helytörténeti Gyűjtemény
 Körös-Maros Nemzeti Park Sterbetz István Túzokvédelmi Látogatóközpont (Túzokrezervátum)
 Lógató Horgásztó

Híres emberek 
 Makra Dávid - 
 MMA Magyar Bajnok Amatőr [2013]
 IKF Kempo Világkupa MMA II. helyezett [2014]
 Amatőr MMA Világbajnokság I. helyezett [2015]
 IKF Kempo Európabajnokság: submission III. helyezett [2016]
 IKF Kempo Világbajnokság: submission III. helyezett [2018]
 IKF Kempo Világbajnokság: kempo MMA III. helyezett [2018]
 Dévaványáért kitüntetésben részesültek
U. Nagy László - nyugalmazott református lelkipásztor [1995]
 Dr. Bereczki Imre - nyugalmazott régész, néprajzkutató [1995]
 Dr. Pallaghy Sándor - nyugalmazott állatorvos [1996]
 Seres István - nyugalmazott ÁFÉSZ elnök [posztumusz] [1996]
 Dr. Pallaghy Sándorné - nyugalmazott könyvtárvezető [1997]
 Nagy József - nyugalmazott termelőszövetkezeti elnök [1997]
 Ugrai Sándorné - a Borostyánkert Szociális Otthon igazgatója [1998]
 Vizéli József - nyugalmazott tanár [1998]
 Epres József - nyugalmazott tanár [1999]
 Mesterházy Jenő - nyugalmazott tanító [1999]
 Dr. Gaál József - orvos [posztumusz] [2000]
 Havancsák Ferenc - nyugalmazott ÁFÉSZ elnök [2000]
 Manyák Lajos - nyugalmazott iskolaigazgató [2001]
 Dr. Puskás György - háziorvos [2002]
 Schwalm Gyula - nyugalmazott Művelődési Ház igazgató [2002]
 Dr. Lengyel Sándor - nyugalmazott tanár [2003]
 Kondacs György - nyugalmazott tanár [2003]
 Valánszkiné Tóth Erzsébet - könyvtárvezető [posztumusz] [2004]
 Kántor János - órásmester [2004]
 Saly Erika - tanítónő [2005]
 Gellai Béla és felesége Gellai Béláné - pedagógusok [posztumusz] [2005]
 Kiss Ferenc - lakos [2006]
 Dr. Szilágyi István - volt alpolgármester [posztumusz] [2006]
 Szél Antal - lakos [2007]
 Dr. Szilágyi Gézáné - volt önkormányzati képviselő, óvodavezető [posztumusz] [2007]
 Tóth Istvánné - nyugdíjas pedagógus [2008]
 Oláh Pál és felesége Oláh Pálné - volt pedagógusok [posztumusz] [2008]
 Dr. Pallaghy Ádám  - állatorvos [posztumusz] [2009]
 Hajdú József - történész [2009]
 Berczi Lajos Benedek [2010]
 Havancsák László [2010]
 Somogyi-Tóth Dániel [2011]
 Árkus Péter [2011]
 Dr. Bagi Károly - háziorvos [2012]
 L. Papp Zsigmondné [2012]
 Erdős Csaba [2012]
 Papp József János [2012]
 Tóth Auguszta - színművésznő [2013]
 Szűcsné Horváth Margit - Polgármesteri hivatal gazdasági irodavezetője [2013]
 Pap Tibor - nyugalmazott polgármester [2014]
 Kádár Ferenc - népzenész [2015]
 Szalai Károly - Vízközmű Társulat elnöke, Dévaványa Közszolgálatáért cím [2011]
 A városban élő művészek, népi iparművészek, ismert emberek
 Kádár Ferenc – 1891–1983 - pásztor – juhász, kanász; Népművészet Mestere 1958., nádsíp, furulya, klarinét, tárogató, hegedű; fafaragó, festő; Lehel kürtje első megszólaltatója, ugyanis a jászberényi múzeumban az idős népzenész ezt is megszólaltatta. Korábban ez senkinek sem sikerült, mivel a becses történelmi ereklye megsérült. Kádár Ferenc a repedést kályha samottal és méhviasszal tömítette el, így kerülhetett annak hangja szalagra.
 Nácsa János - (1908–1986) Földműves, a Népművészet Mestere (1978), Citerakészítő, citerás-énekes és híres vőfély. Külföldi szerepléseivel több országban bemutatta szülőhelye népi kultúráját. 1970-ben meghívást kapott a Röpülj páva népdalverseny margitszigeti gálaműsorába, ahol nagy sikerrel szerepelt. Tanítványai 1972-ben bejutottak a televízió KI MIT TUD elődöntőjébe.
 Erdős Csaba - újságíró, MÚOSZ-tag
 Faragó Imre - festő
 Giriczné Gyányi Mária - költő
 Gyányi Mariann - író, költő
 Hajdú Ildikó - fazekas, népművész
 K. Nagy Imre - festő
 Kovács Zsolt - festmények, rajzok
 Kovács Gyuláné - pergelt torta
 Kónya András - fémmegmunkálás, restaurálás, másolatkészítés, kertépítés, öntözőrendszerek
 Ladányi Mihály - író, költő
 Laskai Tibor - festő
 Mályi Sándor - író, költő
 Molnár Antal - festő
 Papp Erzsébet - író, költő
 Pappné Kulcsár Ilona - festő
 Sándor László - festő
 Simon Christopher Metcalfe - művész
 Tóth Bálintné - kosárfonó
 Tóth Auguszta- színművész
 Tóth Róbert - bőrdíszműves
 Vad Zsigmond - költő
 Dr. Ágoston Sándor történész – tanár
 Vitéz Bilkei Lipcsey Márton

Itt született 
 1899. szeptember 2-án – Z. Nagy Ferenc agrárpolitikus
 1901. december 22-én Gejza Vámoš, szlovák író, orvos
 1934. február 12-én Ladányi Mihály, József Attila-díjas költő
 1927. november 9-én Berényi Ferenc, Munkácsy Mihály-díjas festőművész
 1946. Cs. Schwalm Edit etnográfus, (Dobó István Vármúzeum, Eger)
 1958. Szabó Magdolna képzőművész, (Malmö). 1985-től él Svédországban.

Itt halt meg 
 1878-ban Maisner Juda rabbi.
 1902-ben Fischer Czvi rabbi.

Könyvek 
 Gaál József (szerk.): Dévaványa nagyközség története
 Bereczki Imre: Hagyományos helynevek Dévaványa belterületén
 Szügyi Dániel: A dévaványai református templom építése 1887–1891 (Sajtó alá rendezte: Bereczki Imre)
 Nácsa László: AHOL ÉN SZÜLETTEM - Nácsa János népművész életét bemutató kötet
 Ványai helyismereti füzetek (Kiadó: Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület)
 Hajdú József: Sárgult lapok üzenete - Olvasókönyv Dévaványa történetéhez;
 Szűcs Sándor: A ványai juhbehajtás és más históriák - Rajzok a régi Sárrét életéből;
 Hajdú József: Dévaványa címere és pecsétje - Három és fél évszázad a pecsétek tükrében;
 Dokumentumok Dévaványa történetéhez (Kiadó: Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület)
 Benedek Gyula: Dévaványai oklevelek 1332–1523;
 Benedek Gyula - Hajdú József: Dévaványai iratok 1548–1809;
 Dr. Bereczki Imre gyűjteményéből került kiválogatásra."Dévaványa régen és ma - Fotóalbum, a Millenniumi év kiadványa"
 Szarkáné Bíró Piroska: Épületek fadíszei öt sárréti településen
 Nácsa László: Diákemlékek - A dévaványai gimnázium emlékkönyve
 Dr. Ágoston Sándor: Dévaványai önkéntesek és honvédek az 1848-49-es szabadságharcban
 Dr. Ágoston Sándor: Ványai Ambrus és a dévaványaiak az 1514-es Dózsa-féle népfelkelésben - parasztfelkelésben.
 Dr. Ágoston Sándor: Szarajevótól a trianoni békediktátumig * Román katonai megszállás Gyomán, Endrődön és Dévaványán 1919–1920
 Dr. Ágoston Sándor: A dévaványai középfokú oktatás megvalósítása 1989 - 1999
 Kasza Sándor (főszerk.): MAGYARORSZÁG KISRÉGIÓI - Békés megye: Körös-Sárrét
 Nácsa László: Téli Gazdasági Tanfolyam - A 100 éves Dévaványai Gazdasági Iskola és az ott tanuló parasztemberek emlékére
 Tolnay Gábor: Föld - ember - törvény - Adatok, tények, következtetések Dévaványa mezőgazdaságának és mezőgazdasági népességének történetéből a XX. sz. első felében, 1895–1950 (Szerk.: Hajdú József - A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Múzeumok Közleményei, 59.)
 Nácsa László: Sárréti Tej - A szeghalom környéki települések által alapított vállalkozás története

Testvérvárosa 

  Székelykeresztúr, Románia (1994)

Jegyzetek

Források 
 Erdei Aranka: Békés megye társadalma és gazdasága 1828-ban. Békés Megyei Levéltár, Gyula, 1986.
 Hajdú József: Sárgult lapok üzenete - Olvasókönyv Dévaványa történetéhez (Ványai helyismereti füzetek 1.) Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület, Dévaványa, 1996.
 Hajdú József: Dévaványa címere és pecsétje - Három és fél évszázad a pecsétek tükrében (Ványai helyismereti füzetek 2.) Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület, Dévaványa, 1998.
 Benedek Gyula: Dévaványai oklevelek 1332–1523 (Dokumentumok Dévaványa történetéhez 1.) Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület, Dévaványa, 2000.
 Benedek Gyula - Hajdú József: Dévaványai iratok 1548–1809 (Dokumentumok Dévaványa történetéhez 2.) Dévaványai Kulturális és Hagyományőrző Egyesület, Dévaványa, 2002.
 Tolnay Gábor: Föld-Ember-Törvény. Adatok, tények, következtetések Dévaványa mezőgazdaságának és mezőgazdasági népességének történetéből a 20. század első felében. (1895–1950) Jász-Nagykun-Szolnok megyei múzeumok igazgatósága, Szolnok, 2004.
 
 Balogh István: A dévaványai zsidók története. (Kézirat) Bp., 2006–2007.

További információk
 Dévaványa önkormányzatának honlapja
 Dévaványa Város Közéleti Lapja
 Térkép Kalauz – Dévaványa

Kapcsolódó szócikkek 

Békés megye települései
Jász-Nagykun-Szolnok vármegye települései
Magyarország városai