August Strindberg

August Strindberg () a fost un dramaturg suedez. Teatrul său, prin originalitatea personajelor, este un reper important în literatura universală a secolului al XX-lea. În prefața piesei de teatru Domnișoara Iulia, Strindberg își prezintă „sufletele” (personajele) ca fiind „conglomerate, făcute din stadii trecute sau prezente ale civilizației, fragmente de umanitate, haine de duminică peticite, toate strânse la un loc, așa cum este ființa umană”. Strindberg spune mai departe despre personajele sale că a oferit posibilitatea „celui slab să repete cuvintele celui puternic” și a lăsat „diferite suflete să accepte sugestii, unul de la celălalt”.

De asemenea, Strindberg a fost un pasionat pictor și fotograf.

Repere biografice 
 22 ianuarie 1849 - Se naște la Stockholm. Pe tatăl său l-a considerat ca fiind un aristocrat prin naștere și educație, spre deosebire de mama sa, cu o origine socială inferioară. Nașterea sa a fost însoțită și de falimentul financiar al familiei și, în consecință, primii ani din viață au fost plini de lipsuri materiale.
 1867 - După ce a trecut de la o școală la altă, devine student la Upsala. Sărăcia, care l-a determinat să își câștige existențe în slujbe de educator, și firea sa rebelă, ce nu accepta supunerea în fața autorității, l-au făcut să-și întrerupă des studiile, astfel că nu a absolvit niciodată. O perioadă de întrerupere a studiilor a fost generată de dorința de a deveni actor, tentativă care a eșuat. Din această perioadă, datează și primele sale două piese, care nu au avut succes, totuși.
 1874 - Urmând câtorva încercări jurnalistice la Stockholm, Strindberg obține un post de bibliotecar la „Biblioteca regală”, ceea ce i-a permis un scurt interludiu de calm, în care și-a putut construi o reputație de cărturar, înaintea întâlnirii cu Siri, soția baronului Wrangel. După o perioadă inițială de prietenie triunghiulară, în urma căreia Strindberg și Siri devin amanți, baronul obține divorțul și ei se pot căsători în anul 1877. Siri își poate îndeplini o veche ambiție de actriță, iar Strindberg își lansează romanul Camera roșie. Aprecierea sa literară este determinată de fluctuațiile sentimentale ale relației sale cu Siri.
 1883 - Situația devine pentru cuplu atât de inconfortabilă în Suedia încât decid să locuiască în străinătate, Strindberg abandonându-și postul de bibliotecar, singura sa sursă regulată de venit. Relația lor nu se îmbunătățește în exil și după ani tumultuoși, divorțează în anul 1891. Dezastrul personal al dramaturgului a constituit și vârful creației sale, piesele Domnișoara Iulia (în ) și Tatăl (în ) fiind scrise între anii 1887 și 1888.
 1893 - Se căsătorește cu Frida Uhl, o jurnalistă având jumătate din vârsta sa, pe care o cunoaște la Berlin, producându-i o impresie puternică. Trecutul se repetă dar într-un mod mai accelerat. După 18 luni de peregrinări are loc separarea. Strindberg își petrece din ce în ce mai mult timp cu teoriile sale de alchimist întârziat. Și-a găsit alinare alături de mama Fridei, care s-a îngrijit de sănătatea sa mentală. Revine la Stockholm și reîncepe să scrie teatru.
 1901 - Se căsătorește cu o actriță norvegiană, Harriet Bosse, care îl acceptă fiind într-o stare de spirit similară celei a Fridei în urmă cu 8 ani. Căsătoria lor nu a avut mai mult succes decât precedentele, separarea producându-se după 3 ani.
 14 mai 1912 - Strindberg moare puțin timp după ce, cu ocazia aniversării a 63 de ani de viață, fusese celebrat peste tot în Suedia.

Piese de teatru
 Pelicanul
 The Outlaw
 Master Olof
 Tatăl
 Domnișoara Iulia
 Creditors
 Pariah
 Cea mai puternică
 To Damascus
 De Paști. Săptămâna Patimilor
 Dansul morții (Dödsdansen)
 Un joc al visului
 The Ghost Sonata
 The Great Highway

Romane
 En haxa (1890) - Vrăjitoarea, traducere de Nora Iuga, colecția Romanului istoric, Ed. Univers 1979
 Răzbunarea, traducere de Nora Iuga
 Insula fericiților, traducere de Nora Iuga

Note

Legături externe 

    Texte online la Project Gutenberg

   Muzeu Strindberg 
 Articole biografice
 August Strindberg: „Visez, deci exist“, 27 ianuarie 2012, Dana G. Ionescu, Adevărul

Nașteri în 1849
Decese în 1912
Dramaturgi suedezi
Scriitori suedezi
Eponime ale craterelor de pe planeta Mercur