alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Stanovništvo Mauricijusa

Stanovništvo:
1.179.368 (jul 2000.)

Starosna struktura:
0-14 godina:
26% (muškarci 153.385; žene 149.451)
15-64 godina:
68% (muškarci 401.032; žene 403.295)
65+ godina:
6% (muškarci 28.981; žene 43.224) (2000.)

Porast stanovništva:
0,89% (2000.)

Broj rođenih:
16,66 rođenih/1.000 stanovnika (2000.)

Broj umrlih:
6,83 umrlih/1.000 stanovnika (2000.)

Odnos prema polu:
rođeni:
1 muškarci/žene
ispod 125 godina:
1,03 muškarci/žene
15-64 godina:
0,99 muškarci/žene
65+ godina:
0,67 muškarci/žene
ukupno stanovništvo:
0,98 muškarci/žene (2000.)

Stopa smrtnosti dece:
17,73 smrti/1.000 živorođenih (procena iz 2000.)

Nacionalnost:
nominativ:
Mauritanci)

Etničke grupe:
Indo-auritanci 68%, Kreoli 27%, Sino-Mauritanci 3%, Franko-Mauritanci 2%

Religija:
Hindu 52%, Hrišćani 28,3% (katolici 26%, protestanti 2,3%), Muslimani 16,6%, ostali 3,1%

Pismenost:
definicija:
15 godina i više koji znaju čitati i pisati
ukupna populacija:
82,9%
muškarci:
87,1%
žene:
78,8% (1995.)

 Pogledaj : Mauricijus

Mauricijus
Historija Mauricijusa

Dok su arapski i malezijski mornari znali za Mauricijus još u desetom veku, Portugalci, prvi Evropljani koji su došli do ostrva, su ga otkrili tek u 16. veku. Ostrvo nije bilo naseljeno do 1638. kada su ga kolonizovali Holanđani. Mauricijus je naseljavan sledećih nekoliko vekova talasima trgovaca, farmera, i njihovih robova, radnika, i umetnika. Ostrvo je dobilo ime po Princu Morisu od Nasaua. Holanđani su napustili koloniju 1710. godine.

Francuzi su preuzeli Mauricijus 1715. godine i preimenovali ga u Ile de France. Ostrvo je postalo prosperitetna kolonija pod Francuskom Istočno Indijskom kompanijom. Francuska vlada je preuzela kontrolu 1767. godine, a ostrvo je korišćeno kao pomorska baza tokom Napoleonovih ratova. Uprkos francuskoj pomorskoj pobedi u Bitka kod Grand Porta 19. i 20. avgusta 1810. (francusku flotu je predvodio Pjer Buve), Mauricijus su 3. decembra 1810. godine osvojili Britanci. Francuske institucije na ostrvu su očuvane, a francuski jezik je i danas rasprostranjeniji od engleskog. 

Mauricijski Kreolski vodi svoje poreklo od vlasnika plantaža i robova koji su dovedeni da rade na plantažama šećera. Indo-Mauricijski potiče od indijskih imigranata koji su došli da rade u 19. veku, jer su svi robovi oslobođeni 1833. Franko-Mauricijska elita je kontrolisala gotovo sve plantaže šećera, i bila je aktivna u biznisu i bankarstvu. 

Izbori održani 1947. za novoosnovane zakonodavne organe su prvi koraci ka samoupravi ostrva. Kampanja za nezavisnost je intenzivirana 1961. godine, kada su se Britanci složili da se ostrvu odobri dodani elementi samouprave. Izbori održani 1967. su shvaćeni kao referendum za nezavisnost. Sir Sivusagur Ramgulam, je postao prvi premijer 12. marta 1968.

 
Mauricijus
Mauricijus
Mauricijus
Komori

Komori su otočna država u južnoj Africi. Nalaze se u Mozambičkom kanalu između otoka Madagaskara i afričkog kopna. Sastoje se od tri veća vulkanska otoka: Njazidja (Grande Comore, 1.148 km²), Nzwani (Anjouan, 425 km²) i Mwali (Mohéli, 290 km²) i nekoliko manjih. Obližnji otok Mayotte, na kojeg Komori polažu pravo, francuska je kolonija.

Od osamostaljenja Komori su izrazito politički nestabilni, s čak 19 državnih udara ili pokušaja udara. Godine 1997. otoci Anjouan i Mohéli proglasili su neovisnost na što je vlada odgovorila neuspjelim pokušajem oružanog zauzimanja otoka. Secesionistička kriza razriješena je 2001. prihvaćanjem novog ustava koji daje široku autonomiju pojedinim otocima, uključujući i pravo na biranje vlastitog predsjednika.

Od godine 1993. Komori su dio Arapske lige.

Komori se ubrajaju među najsiromašnije zemlje svijeta. Gospodarstvo se osniva na poljoprivredi i ribarstvu, stranoj pomoći i doznakama radnika iz inozemstva. BDP je u 2002. bio 700 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

Gradovi 
Veći gradovi: Popis gradova na Komorima

Eksterni linkovi 

 
Države u Africi
Male arhipelaške države u razvoju
Trinidad i Tobago

Trinidad i Tobago je država u južnom dijelu Karipskog mora, uz obalu Venecuele. Sastoji se od dva otoka, Trinidad (4828 km²) i Tobago (300 km²).

Povijest 
Glavni članak: Povijest Trinidada i Tobaga

Otok Trinidad otkrio je Kristofor Kolumbo 31. srpnja 1498. Nazvao ga je Trinidad prema Svetom trojstvu. Starosjedioci na otoku su bila indijanska plemena Arawak i Karibi. Od 1532 Španjolci su počeli indijance zarobljavati, pretvarati u robove i odvoditi na rad na druge otoke u Karipskom moru. Od 1592 Španjolci su trajno prisutni na otoku. Antonio de Berrio je iste godine otok Trinidad službeno proglasio posjedom Španjolske. Većinu stanovnika otoka su činili uglavnom domaći robovi i crnci iz Afrike. Na otoku Trinidad razvile su se velike plantaže šećerne trske. Nakon pobjede Britanaca nad udruženom francusko-španjolskom flotom, u bitci kod Sao Vicentea, 14. veljače 1797, Britanci su okupirali Trinidad. Francuzi su se odrekli Trinidada 1802 
(Amienski mir). Nakon ukidanja ropstva na otoku 1843, došlo je do uvoza jeftine radne snage iz Indije.

Tobago je otkrio Kolumbo 1498. Isprva se zvao Bella Forma, a kasnije je preimenovan u Tobago. Za razliku od Trinidada, Tobago je konstantno mijenjao vlasnika u ratovima između Francuske, Nizozemske i Engleske. Pariškim mirom 1763, Tobago je Francuska ustupila Velikoj Britaniji. Od 1814 (Pariški mir) Tobago je u stalnom britanskom posjedu.

Od 1889 Trinidad i Tobago je zajedničko ime kolonije u vlasništvu Velike Britanije. 1958 Trinidad i Tobago postaje član Zapadnoindijske Federacije, a 1962 je proglasio samostalnost. Stranka 
People's National Movement, PNM, je pobijedila na izborima a njen čelnik 
Eric Eustace Williams, postao prvi premijer 1962-1981. Trinidad i Tobago je 1962 pristupio Commonwealthu.

Politika 
Glavni članak: Politika Trinidada i Tobaga

Savezne države i općine 
Glavni članak: Savezne države i općine Trinidada i Tobaga

Zemljopis 
Glavni članak: Zemljopis Trinidada i Tobaga

Ekonomija 
Glavni članak: Ekonomija Trinidada i Tobaga

Stanovništvo 
Glavni članak: Stanovništvo Trinidada i Tobaga

Dobna struktura: 
 0-14 godina: 25% (muški 151,736; žene 146,135) 
 15-64 godina: 68% (muški 410,668; žene 389,303) 
 65 godina i više: 7% (muški 34,559; žene 43,122) (2000, procjena)

 Prirodni prirast: -0.49% (2000, procjena)
 Etničke skupine: Istočni indijci (emigranti iz istočne Indije) 40,3%, potomci afričkih crnaca-robova 39,5%, mješanci 18,5%, bijelci 0,6%, ostali 1,2% ( to su Kinezi i potomci starosjedioca (Karibi))
 Religije: Rimokatolička crkva 29,4%, hinduizam 23,8%, Anglikanska crkva 10,9%, muslimani 5,8%, prezbiterijanci 3,4%, ostali 26,7%

Uz službeni engleski jezik, govori se i hindi jezik, španjolski jezik, 
francuski jezik i kineski jezik.

Gradovi 
Popis gradova na Trinidadu i Tobagu

Kultura 
Glavni članak: Kultura Trinidada i Tobaga

Razno 

 Komunikacije u Trinidadu i Tobagu
 Vanjski poslovi Trinidada i Tobaga
 Oružane snage Trinidada i Tobaga
 Glazba Trinidada i Tobaga

Vanjske poveznice 

 National emblems of Trinidad and Tobago

  
Države u Sjevernoj Americi
Male arhipelaške države u razvoju
Brunej

Brunej, službeno Brunej Darussalam (arapski Brunej, dom mira) je država u jugoistočnoj Aziji. Nalazi se na sjeveru otoka Borneo, na obali Južnog kineskog mora. Na kopnu graniči s Malezijom. Istočni okrug Bruneja, Temburong, je eksklava odvojena od ostatka zemlje malezijskim teritorijem.

Proizvodnja nafte i plina glavna je gospodarska aktivnost Bruneja. BDP po glavi stanovnika je značajno viši od prosjeka regije, ali gospodarstvo Bruneja osjetljivo je na fluktuacije na svjetskom tržištu nafte.

Političke podjele 
Brunej je podijeljen na četiri distrikta:
 Belait
 Brunej i Muara
 Temburong
 Tutong

 
Države u Aziji
Gambija

Gambija je država u zapadnoj Africi. Na zapadu izlazi na Atlantski ocean, dok je na kopnu potpuno okružena teritorijem Senegala. Zemlja prati tok rijeke Gambije i proteže se oko 320 km u smjeru istok-zapad, a širina u smjeru sjever-jug ne prelazi 50 km, te je površinom najmanja država kontinentalne Afrike.

Gambija je nastala kao britansko kolonijalno uporište na atlantskoj obali zapadne Afrike kojom je dominirala Francuska. Iako se nakon neovisnosti očekivalo zbližavanje, pa i ujedinjenje zemlje s bivšim francuskim Senegalom, planirana konfederacija nije zaživjela. Etnički je Gambija zajednica više naroda među kojima su najbrojniji Mandinka, Fula i Wolof.

Gospodarstvo se još uvijek temelji na poljoprivredi s kikirikijem kao glavnim izvoznim proizvodom. BDP je u 2004. bio 1.800 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

Gradovi 
Veći gradovi: Popis gradova u Gambiji

 
Države u Africi
Katar

Katar je država na Аrapskom poluotoku u jugozapadnoj Aziji. Obuhvaća mali poluotok na zapadnoj obali Perzijskog zaljeva i nekoliko susjednih otočića. Graniči na jugu sa Saudijskom Arabijom, a na zapadu morskom granicom s Bahreinom. Po državnom uređenju je apsolutna monarhija – emirat, a službeni naziv je Država Katar.

U posljednjih 150-ak godina politikom Katara dominira obitelj Al-Tani iz koje potječe i trenutni emir. Nakon kraja britanskog protektorata 1971. zemlja se nije pridružila Ujedinjenim Arapskim Emiratima, odabravši umjesto toga potpunu neovisnost.

Islam je najzastupljenija religija. Arapski odnosno njegov lokalni dijalekt je jezik većine stanovništva. Velik broj stanovnika su strani državljani na radu u industriji nafte.

Gospodarstvom Katara dominira naftna industrija. Prihodi od prodaje nafte omogućili su povećanje životnog standarda i uvođenje socijalne države nalik na one u Europi. BDP je u 2003. bio 21.500 USD po glavi stanovnika, mjereno po PPP-u.

Katar je sjedište poznate arapske TV-postaje Al-Jazeera. Lokalni izbori provedeni su po prvi put 1999., a izbori za zakonodavnu skupštinu predviđeni su za 2016.

Naselja 
 Popis naselja u Kataru

 

 
Države u Aziji
Poluotoci u Aziji
Poluotoci Indijskog oceana
Svazi

Svazi ima više značenja:

 Svazi, bantuski narod nastanjen pretežno u Esvatiniju (Svazi) i sjeveroistočnom dijelu Južne Afrike (pokrajina Mpumalanga)
 svazi, ngunijski jezik iz bantuske grupe nigersko-kordofanskih jezika
 Svazi, država u južnoj Africi, između Južne Afrike i Mozambika; od 2018. Esvatini.
Kuvajt

Kuvajt je država u jugozapadnoj Aziji. Na istoku izlazi na Perzijski zaljev. Graniči na sjeveru s Irakom, a na jugu sa Saudijskom Arabijom. Većinu zemlje čini ravna pustinja. Službeni naziv je Država Kuvajt.

Povijest i politika 
Najpoznatiji događaj nedavne povijesti Kuvajta je sukob sa susjednim Irakom. Irak i Kuvajt bili su saveznici tijekom iračko-iranskog rata u osamdesetima, ali u kolovozu 1990. Irak je pod vodstvom Saddama Huseina napao i okupirao Kuvajt. U veljači 1991. međunarodna koalicija na čelu s SAD-om oslobodila je zemlju koja je od tada jedan od glavnih saveznika Sjedinjenih Država u regiji. Tijekom američke invazije Iraka 2003. Kuvajt je bio jedina arapska država koja je javno podržala intervenciju.

U politici Kuvajta od sredine 18. stoljeća dominantnu ulogu ima obitelj al-Sabah, iz koje je i trenutni emir. Nakon oslobođenja od iračke okupacije zemlja se donekle demokratizirala, iako je biračko pravo ograničeno na trećinu muške populacije.

Stanovništvo 
Velika većina stanovništva su Arapi, ostatak čine doseljenici iz Indije, Bangladeša, Pakistana i Filipina. Islam je najzastupljenija religija, a omjer Sunita i Šijita je otprilike 70:30.

Gospodarstvo 
Gospodarstvom Kuvajta dominira nafta koja čini 90% vrijednosti izvoza i 50% BDP-a. Prihodi od nafte omogućili su nastanak socijalne države po europskom uzoru, ali i privukli brojne legalne i ilegalne imigrante iz šire regije.

Gradovi 
 Popis gradova u Kuvajtu

 

 
Države u Aziji
Salvador

Salvador (španj. El Salvador = spasitelj) je država u Srednjoj Americi. Graniči sa Gvatemalom na zapadu i Hondurasom na sjeveru i istoku. Na jugu izlazi na Tihi ocean.

Povijest 
Prije španjolskog osvajanja, prostor današnjeg Salvadora naseljavali su Indijanci organizirani u dvije veće države i nekoliko manjih. Domoroci su pripadali plemenu Pipil, dijelu nomadskog naroda Nahua, jednom od rijekih srednjoameričkih plemena koja su rano prekinula obredno prinošenje ljudskih žrtava. U drugim detaljima je njihova kultura bila slična susjedima: Astecima i Majama.

Prvi pokušaj Španjolaca pod vodstvom Pedra de Alvarada da osvoje ovo područje završio je 1524. neuspjehom. 1525. se vraćaju i uspijevaju nametnuti svoju vlast koja traje sve do 1821. Alvarado daje području ime Salvador ("spasitelj"). Do 1842. Salvador je dio Ujedinjenih pokrajina Srednje Amerike, a nakon toga stječe potpunu samostalnost.

1980. počinje dvanaestogodišnji građanski rat koji odnosi 75 000 života. Rat završava 1992. kada vlada i ljevičarski pobunjenici potpisuju sporazum o političkim reformama.

Ekonomija 
Zbog unutrašnjih nemira, dugotrajnog građanskog rata, ali i prirodnih nepogoda, ekonomija Salvadora je slaba i polako se oporavlja. Zahvaljujući vanjskoj pomoći i pomoći iseljenika koji su za vrijeme rata napustili državu, stanje se popravlja, izvoz je u porastu, a inflacija u zadnjih nekoliko godina smanjena.

Stanovništvo 

Veliku većinu stanovništva, oko 90%, čine miješani potomci američkih Indijanaca i Španjolaca. Vrlo malo Indijanaca je zadržalo običaje i tradiciju. Tek oko 20 ljudi govori jedinim preživjelim autohtonim indijanskim jezikom pipil, a nešto doseljenika iz Gvatemale govori poqomam majanskim. Prema vjeroispovijesti, većinu čine katolici, a broj protestanata je u porastu.

Izvori

 
Države u Sjevernoj Americi
Džibuti

Džibuti je država u istočnoj Africi. Na istoku izlazi na Crveno more i Adenski zaljev, dijelove Indijskog oceana. Graniči na jugoistoku sa Somalijom, na jugu i zapadu s Etiopijom te na sjeveru s Eritrejom. Odvojena je od Jemena na Arapskom poluotoku 20 km širokim morskim prolazom Bab el-Mandeb.

Dvije trećine stanovnika zemlje živi u glavnom gradu. Odnos većinskih Somalijaca i manjinskih Afara u nedavnoj je povijesti često bio neprijateljski. Glavnina gospodarske aktivnosti vezana je uz pomorstvo – Djibouti je izlazna luka Etiopije, a zbog strateškog položaja ovdje se nalazi i jedina američka vojna baza u subsaharskoj Africi. BDP je u 2002. bio 1.300 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

 
Države u Africi
Zapadna obala

Zapadna obala je naziv za kopneni teritorij u jugozapadnoj Aziji koji trenutno nije de jure priznat kao dio nijedne suverene zemlje. Prema mišljenju UN i većine država u svijetu, Zapadna obala je pod nominalnom kontrolom Izraela, iako ga sami Izraelci pa i mnoge druge skupine u svijetu nazivaju "spornim područjem".

Ime joj dolazi od desne, odnosno zapadne obale rijeke Jordan koju su zaposjele jordanske snage za vrijeme prvog arapsko-izraelskog rata godine 1948. Nad tim područjem je Jordan imao međunarodno priznati suverenitet od godine 1948. do 1967, da bi ga se formalno odrekao godine 1988. Izrael ju je okupirao godine 1967. za vrijeme Šestodnevnog rata, ali, za razliku od Istočnog Jeruzalema, nije formalno anektirana.

Prije svih tih događaja Zapadna obala nije postojala kao posebni entitet, odnosno predstavljala je integralni dio britanskog mandata u Palestini, stvorenog nakon nestanka Otomanskog imperija.

Zapadna obala se nalazi zapadno i jugozapadno od rijeke Jordan te graniči s Izraelom na zapadnu, sjeveru i jugu, odnosno Jordanom na istoku.

Trenutno se 40 % područja (i većina stanovništva) nalazi pod ograničenom civilnom nadležnošću Palestinske samouprave, dok Izrael održava vojnu kontrolu (uključujući židovska naselja, ruralna područja i granice). Većinu stanovništva Zapadne obale čine Palestinci (84 %) dok ostatak uglavnom čine židovski doseljenici.

U hebrejskom jeziku se za Zapadnu obalu koristi naziv Yehuda i Shomron, pa je ponekad, pogotovo među izvorima sklonim Izraelu, koristi izraz Judeja i Samarija. U nekim starijim izvorima se koristi izraz Cisjordanija. 

Uz pitanje Zapadne obale je vezan status Istočnog Jeruzalema, iako ga Izrael, s obzirom na aneksiju, ne smatra dijelom Zapadne obale. Ta aneksija nije priznata od UN niti od jedne druge države u svijetu. Ipak, s obzirom na njegovu važnost, tretira ga se odvojeno, uključujući i Sporazume iz Osla.

 
Geografija Palestine
Sporna područja
Belize

Belize je mala srednjoamerička država na obali Karipskog mora. Graniči s Meksikom na sjeveru i Gvatemalom na zapadu i jugu.

Povijest 
U Belizeu se razvila civilizacija Maja. Njeni počeci sežu 1500 g. prije Krista, a maksimum dostiže oko 900. Prvi Europljani dolaze početkom 16. stoljeća. Nakon razdoblja piratstva Belize postaje kolonijom Ujedinjenog Kraljevstva krajem 18. stoljeća. Ostaje kolonijom sve do 1981., a i danas je članica Commonwealtha. Do 1973. nosio je ime Britanski Honduras.
U više navrata je dolazilo do teritorijalnih nesuglasica sa Gvatemalom koja je priznala Belize tek 1992.

Ekonomija 
Ekonomija Belizea temelji se na poljoprivredi, a u novije vrijeme važno mjesto dobiva turizam (ronjenje). Proizvode se uglavnom šećer, limun i banane.

Demografija 
Većina stanovništva su potomci mješanaca Maja i europskih doseljenika (mestici), 25% afričkog i kreolskog porijekla, 10% Maja, te nešto Europljana, Indijaca, Kineza i dr. 44 519 državljana Belizea govori nekim od indijanskih jezika kao materinskim (15.2%), a najrasprostranjeniji je q'eqchi' majanski (17 581).

Izvori 

 
Države u Sjevernoj Americi
Male arhipelaške države u razvoju
Berta (narod)

Berta je naziv za afričku etničku skupinu koja živi u Benishangul-Gumuz provinciji Etiopije te Sudanu. 

Ima ih oko 120.000 te govore berta jezikom iz nilo-saharske jezične skupine.

Etničke grupe Etiopije
Etničke grupe Sudana
Sara (narod)

Sara je ime za etničku grupu u Centralnoj Africi.

U Čadu 
Sare predstavljaju najveću etničku grupu u Čadu i uključuju plemena Ngambaye, Mbaye i Goulaye. Po vjeri su kršćani ili animisti i žive uglavnom na krajnje južnom dijelu države. Na Sare su teške posljedice ostavili mnogi vijekovi arapskog ropstva. Zbog toga su Sara žene počeke nositi usne tanjure kako bi sebe učinile što manje privlačnima lovcima na robove. Kasnije, za vrijeme francuske vladavine, mnogi Sare su bili prisiljeni graditi the Kongo-oceansku željeznicu. Francuzi su također prisilili Sare da uzgajaju pamuk kako bi mogli plaćati poreze. Mnogi Sare su, s druge strane, profitirali od francuskog obrazovanja te danas drže većinu službeničkih položaja u Čadu, kao i mnoge oficirske činove u čadskoj vojsci.

U Centralnoafričkoj Republici 
Sare sačinjavaju 10% stanovništva Centralnoafričke Republike, čineći je četvrtom najvećom etničkom skupinom u zemlji.

Povezano 
 Demografija Čada
 Demografija Centralnoafričke Republike
 Sara jezik

Etničke grupe Čada
Etničke grupe Kameruna
Etničke grupe Srednjoafričke Republike
Etničke grupe Sudana
Lugbara

Lugbara je naziv za afričku etničku skupinu koja živi u DR Kongu i Ugandi, području između rijeke Kongo i rijeke Nil.

Govore lugbara jezikom.

Literatura 

 Middleton, J. (1965). The Lugbara of Uganda. Case studies in cultural anthropology. New York: Holt, Rinehart and Winston. (2. izd. 1992), Fort Worth: Harcourt Brace Jovanovich College Publishers, 

Etničke grupe DR Kongo
Etničke grupe Južnog Sudana
Etničke grupe Ugande
Burundi

Burundi je država u istočnoj Africi bez izlaza na more. Graniči s Ruandom na sjeveru, Tanzanijom na istoku i DR Kongom na zapadu.

Prema nekim podacima, Burundi je najsiromašnija zemlja na svijetu. Opterećuju ga, kao i susjednu Ruandu, etnički sukobi većinskih Hutua i manjinskih, ali povijesno dominantnih Tutsija. Glavni izvozni proizvodi su kava i čaj. BDP je u 2004. bio 600 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

 
Države u Africi
Lesoto

Lesoto je država-enklava u južnoj Africi u potpunosti okružena teritorijem Južnoafričke Republike. Članica je Commonwealtha.

Od 1868. do 1966. područje Lesota, tada zvanog Basutoland, bilo je britanski protektorat izdvojen od okolnog teritorija Južnoafričke Republike. Poslije stjecanja neovisnosti ponovno je uspostavljena tradicionalna monarhija. Nakon duge jednopartijske, a zatim i vojne vladavine prvi slobodni izbori održani su 1993. U devedestima se gospodarska situacija u zemlji pogoršala, pa su protesti nakon izbora 1998. prerasli u široke nemire praćene pljačkom i uništavanjem poslovne četvrti glavnog grada, koji su zaustavljeni tek intervencijom snaga JAR i Bocvane. Od tada se stanje u zemlji smirilo, a gospodarski oporavak ubrzan je nakon stjecanja trgovinskih pogodnosti SAD-a namijenjenih siromašnim afričkim zemljama.

Lesotsko gospodarstvo uvelike je ovisno o susjednoj Južnoafričkoj Republici, gdje je zaposlen velik dio muškaraca. Značaj industrije u gospodarstvu raste, a poljoprivredna proizvodnja pada.
BDP za 2004. procijenjen je na 3.200 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

Prevalencija infekcije virusom HIV je među najvišima u svijetu; virusom je zaraženo oko 29% stanovništva.

Gradovi 
 Popis gradova u Lesotu

 
Države u Africi
Enklave
Gvineja Bisau

Gvineja Bisau je država u zapadnoj Africi. Na zapadu izlazi na Atlantski ocean, a graniči sa Senegalom na sjeveru i Gvinejom na istoku i jugu.

Zemlja je, za razliku od svojih susjeda, od 1963. do 1974. vodila rat za neovisnost, a poslije odlaska Portugalaca oslobodilački pokret PAIGC (Afrička stranka za neovisnost Gvineje i Zelenortskih Otoka) zadržao je politički monopol sve do 1999. s povremenim uplitanjem vojske. Od planova za ujedinjenje sa Zelenortskom Republikom odustalo se 1980. nakon što je mirnim državnim udarom vlast preuzeo João Bernardo Vieira koji je i pobijedio na prvim slobodnim predsjedničkim izborima 1994. Vieira je smijenjen 1999. poslije jednogodišnjeg krvavog građanskog rata u kojem mu je protivnik bio načelnik glavnog stožera vojske Ansumane Mané. Drugi, u siječnju 2000. slobodno izabrani predsjednik Kumba Iala također je smijenjen u državnom udaru 2003.

Gvineja Bisau je jedna od najsiromašnijih zemalja Afrike i svijeta. Poljoprivreda je glavna gospodarska grana, a izvozi se kešu orah i kikiriki. BDP je u 2004. bio 700 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

 
Države u Africi
Male arhipelaške države u razvoju
Aruba

Aruba je otok u Karipskom moru koji se nalazi u blizini venezuelanskog poluotoka Paraguaná te pripada Nizozemskom Kraljevstvu. Za razliku od ostatka karipske regije, krasi ga suha klima i pejzaž koji se sastoji od kaktusa. Klima je, s druge strane, pomogla razvitku turizma jer posjetitelji mogu stalno očekivati toplo, sunčano vrijeme.

Historija 
Španci su stigli na Arubu 1499. i naselili je. 1636. su je kupili Holanđani. Tokom 19. vijeka Aruba postaje u kontekstu zlatne groznice privredno zanimljiva. Zadnje decenije 20. vijeka donose ostrvu ponovo privredni zalet razvojem turističke industrije. Aruba se službeno odvojila od Holandskih Antila, čiji su dijelovi i danas ostrva Bonaire i Curacao, i 1986 postala autonomna država unutar Holandije. Nastojanja za potpuno odvajanje od Holandije su zamrznuta na molbu države Aruba 1990.

Geografija 
Aruba je najzapadniji i najmanji od tri ABC ostrva. Pretežno je nizak, dug najviše 30 km a širok najviše 9 km. Najviše brdo je Jamanota sa 188 m. Zapadni dio ostrva obilježavaju pješčane plaže, dok na istočnom dijelu dominiraju ponekad bizarne stijene oblikovane kroz milenije uticajem vjetra i valova.

Aruba spada u Ostrva zavjetrine pa time leži izvan područja orkana. Stoga ima tokom čitave godine prekrasno sunčano vrijeme uz osvježavajuće pasate. Među najljepše strane Arube svakako spada njena izvorna vegetacija. Posebnu čar ostrvu daju bujni kaktus, biljke iz porodice aloe i prepoznatljivi obrisi drveća Divi-Divi. Uvid u vegetaciju ostrva daje nacionalni park Arikok.

Privreda 
U razdoblju od 1915. do oko 1955. je na Arubi dobijanje zlata bilo najvažnija privredna grana. Drugi po veličini grad St. Nicolas se upravo u tom razdoblju razvio do te veličine. Tek 1990. se počelo s rafiniranjem nafte. Danas je to najvažnija proizvodnja na Arubi. 

Ostala industrija se naslanja prije svega na duhan i proizvodnju pića. 

Pored toga, na Arubi ima puno Offshore-banaka i firmi za obradu podataka. Od kada je Aruba svrstana na spisak OECDa kao porezna oaza jer su financijske strukture Arube bile pogodne za utaju poreza i "pranje novca" u velikom stilu, Vlada Arube je poduzela niz mjera da to spriječi i udovolji mjerilima OECD-a. 

Poljoprivreda na Arubi nema neku značajnu ulogu, jer klima s puno sunca ali nedovoljno kiše ostavlja za sobom prilično loš kvalitet tla.

Najvažniji trgovački partneri Arube su Holandija, SAD kao i Kolumbija i Venecuela.

Turizam 

Aruba se u Evropi smatra odredištem o kojem se, osim u krugovima ljubitelja, ne govori puno kako bi se izbjeglo pojavljivanje masovnog turizma. Ostrvo je pošteđeno velikih oluja (npr. uragani) i ima krasne plaže i jako ugodnu tropsku klimu. Većina turista dolazi iz SAD-a, ali su u zadnje vrijeme i turisti iz Evrope sve češći. Osim toga, područje je poznato i kao izraženo povoljno za "surfanje".

Izvori 

 
Otoci u Nizozemskoj
Otoci Karipskog mora
Administrativna podjela Nizozemske
Nizozemski Karibi
Nizozemski Antili
Specijalne teritorije Evropske unije
Male arhipelaške države u razvoju
Nizozemski Antili

Nizozemski ili Holandski Antili (nizozemski Nederlandse Antillen), ranije poznati kao Nizozemska Zapadna Indija, bili su država Malih Antila i sastojali su se od dvije grupe otoka u Karipskom moru koje su tvorile autonomni dio Kraljevine Nizozemske (nijedan drugi dio Antila nije koristio to ime za sebe). Privreda otoka se bazirala uglavnom na turizmu i nafti, kao i na ilegalnoj trgovini narkoticima.

Nizozemskim Antilima pripadaju sljedeći otoci:
 Otoci privjetrine :
 Curaçao
 Bonaire
 Otoci zavjetrine :
 Saba
 Sveti Eustahije (ili, kako ga zove domaće stanovništvo, Statia)
 Sveti Martin (Samo južni dio. Sjeverni dio pripada francuskom prekomorskom teritoriju Gvadalupa, vidi Popis podijeljenih otoka).

Nizozemski Antili su 1954. dobili punu samostalnost u unutarnjim pitanja. Za pitanja vanjske politike kao i za obranu i dalje je nadležna Nizozemska. Do 1986. je i otok Aruba bio dio područja Nizozemskih Antila, kada je postao treći ravnopravno sastavni dio Nizozemske uz Nizozemsku i Nizozemske Antile. Zbog toga se još i danas ponekad koristi pojam ABC-otoci. Nakon niza referenduma održanih između 2000. i 2009. na svim otocima, odlučeno je da se Nizozemski Antili podijele, odnosno prestanu postojati kao administrativna cjelina na dan 10.10. 2010. Nakon toga će Curaçao i Sveti Martin dobiti status konstitutivne zemlje u Kraljevini Nizozemskoj nalik na Arubu, dok će preostali otoci postati posebne općine pod neposrednom nizozemskom upravom.

Osobito je vrijedna spomena međunarodna zračna luka princeze Julijane na Svetom Martinu. Njen neobičan položaj privlači i oduševljava niz gledatelja; prilaz zrakoplova, do pred samo slijetanje, odvija se iznad vode. Neposredno prije same sletne staze nalazi se plaža na koju rado dolaze znatiželjnici i promatraju slijetanje usprkos strašnoj buci i jakim zračnim strujanjima koje uzrokuju avioni.

Geografija 
Površina teritorije je 800 km², gde živi oko 183.000 stanovnika. Glavni grad je Vilemstad. Najviša tačka teritorije na 862 metra na ostrvu Saba, što je najviša tačka Kraljevine Holandije.

Jezici koje koristi stanovništvo su papjamento, engleski i holandski. Većina stanovništva je afričkog porekla.

Glavne privredne aktivnosti su transport i rafinisanje nafte, turizam i finansijske usluge. Zvanična valuta teritorije je antilski gulden, iako je i američki dolar u širokoj upotrebi.

Postoje planovi da se teritorija rasformira u skladu sa rezultatima referenduma iz 2005. Kurasao i Sveti Martin bi postali novi autonomni delovi Kraljevine, dok bi preostala 3 ostrva postali „Kraljevski posedi“. Ovaj proces je danas u zakonskoj proceduri.

Jezici 
Nizozemski Antili za službeni jezik imaju nizozemski. Broj jezika koji se govore na otocima je 4. ostala tri su papiamentu, engleski i nizozemskoantilski kreolski engleski (ili djevičansko-otočni kreolski engleski)

Povezano 
 Nizozemski Karibi

Izvori 

 
Nizozemski Karibi
Bivše države u Sjevernoj Americi
Male arhipelaške države u razvoju
Anina

Anina (, , ) je grad u Rumuniji. On se nalazi u zapadnom delu zemlje, u istorijskoj pokrajini Banat i blizu granice sa Srbijom. Anina se nalazi u okviru okruga Karaš-Severin.

Anina je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 9.167 stanovnika.

Grad Anina je poslednjih godina privukao svetsku pažnju po najstarijim ostacima praistorijskog čoveka na tlu Evrope koji su do sada nađeni. Ovi ostaci, stari 40.000 godina, nađeni su obližnjoj pećini Peštera ću Oaze.

Prirodni uslovi 
Grad Anina nalazi se u istočnom delu istorijske pokrajine Banat, oko 140 -{km}- južno do Temišvara.

Anina se nalazi u istočnom, planinskom delu istorijske pokrajine Banat. Grad je smešten u uzanoj dolini, iznad koje se strmo izdižu planine iz sistema Karpata.

Stanovništvo 
Matični Rumuni čine većinu gradskog stanovništva Anine, a od manjina prisutni su Mađari i Romi. Do sredine 20. veka u gradu su bili znatno brojniji Jevreji i Nemci.

Vanjske veze 

 Country Profile from BBC News.
 Romania Article and Country Profile from Encyclopaedia Britannica
 Romania Profile from Balkan Insight.
 
 Romania information from the United States Department of State.
 Portals to the World from the United States Library of Congress.www\.loc\.gov
 Romania  at UCB Libraries GovPubs.
 
 
 Key Development Forecasts for Romania from International Futures.
 Romanian Law and Miscellaneous – English
 Službene stranice okruga 
 Istoria numelor județelor din România 
 www.anina.ro Zvanična stranica grada Anine 

Gradovi u Rumunjskoj
Banat
Dohod

Riječ dohod (dijalekatski: dovod, dod) može značiti:
 (zast.) dolazak;
 (pokr.) a. put kojim se dolazi, prilaz, pristup; svršetak puta, neposredna blizina mjesta u koje se ide; b. ugovoreno mjesto, mjesto sastanka;
 (zast.) dohodak.

Izvor 
 RSANU
Dovod

Riječ dovod može značiti:
 dovođenje, privođenje;
 dopremanje, doturanje (onoga što se kreće kroz cijevi, kroz specijalne uređaje);
 uređaj za dovođenje, dopremanje nečega (cijev, sprava, sistem kanala i sl.);
 (zastarjelo prema ruskom) činjenica koja nešto potvrđuje, dokaz, argument; razlog;
 dijalekatski oblik riječi dohod, dod.

Sintagmatski izrazi 
Riječ dovod tvori i neke sintagmatske izraze:
 dovod električne energije
 dovod zraka
 prekinuti dovod struje / pare.

Izvori 
 RSANU
 Bujas

Tehnika
Eoarhaik

U geološkoj kronologiji izraz eoarhej se koristi za eru koja je trajala od prije 3800 Ma to 3600 Ma (miliona godina). To je prvi dio Arhejskog eona. Smatra se da su tokom te ere nastale prokariote (jednostavni jednostanični život). Hadski eon je prethodio eoarheju. U kronostratigrafiji prostor njegove zone je eratem.

Međunarodna komisija za stratigrafiju ne priznaje donju granicu ere kao ni prethodni hadski eon.

Nakon eoarheja je došla Paleoarhejska era.

Ime dolazi od dvije grčke riječi: eos (zora) i archios (drevni).

Vanjske veze 
 The Archaean Eon 
 A short fact sheet 

Arhaik
Butan (razvrstavanje)

Butan - država u Aziji
 Butan - organski spoj iz grupe alkana
Damad

DAMAD
 rijetko muslimansko muško ime orijentalnog porijekla, nastalo od perzijske riječi damad = mladoženja; zet; hipokoristik Damo (Muslimanska imena);
 (zast., pokr.) turcizam u značenju: sestrin ili kćerkin muž, zet; sultanovog zet. - Docnije je [Jakub-aga] postao kube vezir i dobio zvanje paše i damada, pošto je dobio za ženu kćer sultanovu (RSANU, Klaić - samo: zet). 
 toponimi u Saudijskoj Arabiji (mjesto u Asiru, na krajnjem jugozapadu zemlje; početno D piše se s kvačicom dolje) i Siriji.
  
U križaljkama riječ bi se mogla opisivati kao zvanje sultanovog zeta.
Dibid

Dibid je drugo ime mjesta Dibia u krajnjem jugoistočnom dijelu Sijera Leonea, na obali zaljeva Atlantskog okeana u koji se ulijeva rijeka Moa.

U srpskohrvatskom jeziku etnik za to ime glasi: Dibiđanin.

Izvor 
 CD-atlas

Gradovi u Sijera Leoneu
Ujedinjeni Arapski Emirati

Ujedinjeni Arapski Emirati (skraćeno UAE; ponekad kratko Emirati) je federativna država na obali Perzijskog zaljeva i Omanskog zaljeva. Nalaze se na istoku Аrapskog poluotoka u jugozapadnoj Aziji. Graniče na jugu i zapadu sa Saudijskom Arabijom, te na istoku s Omanom. Sastoje se od sedam emirata: Abu Dabija, Adžmana, Dubaija, Fudžaire, Ras al-Kajme, Šardže i Um al-Kuvaina.

Geografija 
Pješčana pustinja zauzima većinu zemlje, s planinama na sjeveroistoku (najviši vrh Jibir u masivu Hadžar od 1527 m). Duž obale se nalaze slane ravnice (sabka).

Historija 
Stanovnici područja današnjih UAE krajem 18. i početkom 19. vijeka napadali su kao pirati na britanske brodove po Perzijskom zaljevu i Indijskom oceanu. Britanska flota uspjela je 1820. poraziti zaljevske pirate, i razorila im uporište Ras al-Kajmu. Nakon tog poraza Britanci su uspjeli natjerati zaljevske šeike da potpišu Ugovor o miru i suradnji 1820., a nakon tog Pomorsko primirje 1835., te 1853. Ugovor o slobodnoj plovidbi. Vrhunac tog procesa došao je 1892. kad su svi zaljevski šeici, potpisali ekskluzivni ugovor, kojim su vanjsku politiku i obranu prepustili britanskoj vladi, i time postali britanski protektorati.

Nakon britanskog povlačenja 1971. Katar i Bahrein odlučili su se za potpunu nezavisnost, a ostalih sedam emirata za ujedinjenje.

Prva dekada nezavisnosti protekla je u znaku rivalstva i trzavica između dva najveća emirata, Abu Dabija i Dubaija oko stupnja centralizacije i podjele moći. Konačni dogovor postignut je 1979. i to je bio kompromis o podjeli najviših funkcija u zemlji, po kojem je mjesto predsjednika rezervirano za emira Abu Dabija odnosno pozicija premijera za emira Dubaija.

Nakon zaoštravanja političkih prilika u regiji početkom 1980-ih Emirati su se približili zemljama Zapada, osobito SAD-u, iako nisu bezrezervno podržali napad na Irak 2003. godine.

Stanovništvo 
Samo oko 25% stanovnika su državljani UAE, a ostatak čine strani radnici privučeni naftnim bogatstvom. Državljani su uglavnom Arapi, muslimani Suniti, iako ima i Šijita.

Privreda 
Od 1960-ih godina temelj ekonomije Emirata čini proizvodnja nafte. Najvećim rezervama raspolaže Abu Dabi, a pretpostavlja se da su rezerve Dubaija pri kraju. U posljednje dvije dekade porastao je značaj nenaftnog sektora, osobito trgovine, financija, industrije i turizma. BDP je u 2004. bio 25.200 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

Izvori 

 
Države u Aziji
Eritreja

Eritreja je država u sjeveroistočnoj Africi na obali Crvenog mora. Graniči sa Sudanom na sjeverozapadu, Etiopijom na jugu te Džibutijem na jugoistoku.

Obala Eritreje je kroz historiju bila pod kontrolom Otomanskog imperija, dok je unutrašnjost bila sastavljena od niza nezavisnih država i plemena. U drugoj polovici 19. vijeka je Otomanski imperij Eritreju prepustio svojoj de facto nezavisnoj provinciji Egiptu, ali do uspostavljanja vlasti nije došlo zbog mahdističke pobune u Sudanu. Prazninu je pokušala iskoristiti Etiopija kako bi dobila izlaz na more, ali ju je preduhitrila Italija koja je 1885. godine Eritreju uspostavila kao svoj prekomorski posjed.
Nakon izbijanja drugog svjetskog rata su godine 1941. Eritreju okupirale britanske snage, a Eritreja je nakon rata, nakon posredovanja UN, ušla u federaciju s Etiopijom. Etiopski car Haile Selassie je godine 1960. federaciju razvrgnuo i ustanovio unitarnu etiopsku državu. To je dovelo do gerilskog rata u kome će Istočni blok prvo podržavati gerilce, a nakon 1973. godine etiopsku vladu. 

Nakon prestanka sovjetske vojne pomoći Etiopiji eritrejski gerilci uspjeli su početkom devedesetih pobijediti etiopske snage i izvojevati neovisnost. Mlada je država bila dodatno opterećena dvogodišnjim ratom s Etiopijom oko granične crte koji je izbio 1998. Obećana demokratizacija zemlje nije provedena i Eritreja je još uvijek jednopartijska država kojom vlada Narodni front za demokraciju i pravdu (PFDJ), nasljednik oslobodilačkog pokreta EPLF, i njegov vođa Isaias Afewerki. Svi su javni mediji u državnom vlasništvu.

Eritreja je među siromašnijim afričkim državama, BDP je u 2004. bio 900 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

Gradovi 
Veći gradovi: Popis gradova u Eritreji

 
Države u Africi
Nikaragva

Republika Nikaragva je država u Srednjoj Americi. Graniči s Hondurasom na sjeveru i Kostarikom na jugu. Na zapadu izlazi na Tihi ocean, a na istoku na Karipsko more.

Povijest 
Prije dolaska Europljana na području Nikaragve živjela su indijanska plemena. Prema najbrojnijem među njima, plemenu Nicarao država je i dobila ime (nicarao + agua, španj. "voda").

Španjolci su je kolonizirali 1524. a neovisnost je dobila 1821. Priključuje se Ujedinjenim pokrajinama Srednje Amerike u razdoblju do 1838. nakon čega postaje samostalna republika 1854.

Od samih početaka nacionalne povijesti prostor Nikaragve je bio područje strateških, političkih i komercijalnih interesa Sjedinjenih Američkih Država. Država je preživjela vojne intervencije SAD-a i dulje periode vojne diktature. 1979. vlast je preuzela višestranačka koalicija. Sukobi unutar koalicije doveli su do stanja u kojem je moć prigrabio Daniel Ortega, izabran za predsjednika 1984. Ortega i njegovi sljedbenici sandinisti poduzeli su niz ambicioznih socijalnih reformi. Izbija građanski rat u kojem su Sjedinjene Američke Države pomagale pobunjenike zvane "kontraši".

1990. su održani višestranački izbori, nakon kojih počinje uglavnom mirno razdoblje.

Ekonomija 
Nikaragvanska ekonomija je bila orijentirana na izvoz tropskih biljaka i proizvoda: banana, kave i duhana. Proizvodio se i kvalitetan rum i uzgajala goveda. Tijekom građanskog rata veliki dio infrastrukture je oštećen ili uništen, a ekonomska blokada koju su nametnule SAD dovela je do kolapsa ekonomije i ogromne inflacije. Nakon rata privatizirani su mnogi industrijski pogoni koji su bili u vlasništvu države, a inflacija svedena na podnošljivu mjeru. Posljednjih godina privreda bilježi brz porast.

Stanovništvo 
Oko 69% populacije čine mestici, potomci Europljana i domorodačkog stanovništva. Potomaka doseljenih Europljana ima oko 17%, uglavnom španjolskog podrijetla. Tijekom 19. stoljeća dolazilo je do malih valova migracije iz zemalja Sredozemlja. Oko 5% ostalih su čisti potomci autohtonog stanovništva. 162 624 nikaragvanskih državljana govori nekim od indijanskih jezika kao materinskim, a najrasprostranjeniji je miskito (154 400).

Gradovi 
Popis gradova u Nikaragvi

  
Države u Sjevernoj Americi
Nepal

Nepal, službeno Savezna Demokratska Republika Nepal, je država u južnoj Aziji bez izlaza na more. Sa 147,181 km2, i odprilike 27 mil. stanovnika, Nepal je 93 najveća zemlja na svjetu po zemljištu, a 41 po populaciji. Graniči na jugu s Indijom i na sjeveru s Kinom. Katmandu je glavni grad Nepala.

Sjeverni dio Nepala zauzima Himalaja, najviši planinski lanac na svijetu, a njegov najviši vrh, Mount Everest na granici s Kinom ujedno je i najviša tačka na Zemlji. Južni dio je plodan i vlažan. Grad gdje je Gautama Buddha rodio, Lumbini, nalazi se tuda. Lumbini je jedan od najsvetijih gradova na svjetu. Dokaz Budovom hodočašću se jos uvjek nalazi u Lumbini. 

Stanovnici Nepala pripadaju brojnim etničkim zajednicama od kojih su neke povezane s tradicionalnim kastinskim sustavom. Najbrojniji su Chetri (trad. Kšatrije, oko 16%), Brahmani (oko 13%), Magar (7%) i Tharu (6,75%). Etnički Šerpe, poznati kao vodiči alpinističkih ekspedicija čine 0.68% stanovništva. Hinduizam je najbrojnija religija (80%), slijedi Budizam (11%). Nepalskim govori oko polovice stanovnika, a služi i kao lingua franca za govornike drugih jezika.

U vrijeme britanske kolonijalne vlasti u Indiji Nepal je ostao neovisan, ali izoliran od vanjskog svijeta, plativši cijenu kroz gospodarsku nerazvijenost i zaostalost. Gospodarske i političke reforme te djelomično otvaranje prema susjednoj Indiji u posljednjih nekoliko godina dovele su do promjena nabolje, ali izbijanje građanskog rata u kojem se maoistički pobunjenici bore protiv središnjih vlasti 1996. pogoršalo je izglede za budućnost i ozbiljno nagrizlo nacionalnu ekonomiju. Nakon što je godine 2006. zbog uličnih protesta kralj Gyanendra prisiljen na pregovore s maoistima i ozbiljno se lišiti svojih dotada apsolutnih ovlasti, budućnost nepalske monarhije je dovedena u pitanje.

Glavna gospodarska djelatnost i dalje je poljoprivreda, ali raste udio uslužnih djelatnosti (turizam).

Nepalska zastava jedina je državna zastava koja nema pravokutni oblik.

Gradovi 
 Popis gradova u Nepalu

 
Države u Aziji
Anuak

Anuak je naziv za riječni narod čija su sela raširena po obalama rijeka istočnog Južnog Sudana i zapadne Etiopije u regiji Gambeli. Južnosudanski Anuaci žive u travnatom području koje je ravno i u kome gotovo nema drveća. Tokom kišne sezone ovo područje je poplavljeno te postaje močvara s nešto kanala duboke vode. Anuaci govore nilotskim jezikom zvanim anyua. Njime govori 78.000 ljudi, od čega 52.000 u Južnom Sudanu i 26.000 u Etiopiji. 

Za razliku od drugih nilotskih naroda čija se ekonomija bazira na uzgajanju stoke, Anuaci su i stočari i ratari. Smatra se da imaju zajedničko porijeklo sa svojim sjevernim susjedima Šilucima. Također dijele sličan jezik sa svojim južnim susjedima Ačolijima.

Vanjske veze 

 http://www.ksafe.com/profiles/p_code3/1867.html 
 http://www.joshuaproject.net/peopctry.php?rop3=100395&rog3=SU
 http://www.rosettaproject.org/live/search/detailedlanguagerecord?ethnocode=ANU 

Etničke grupe Južnog Sudana
Etničke grupe Etiopije
Ačoli

Ačoli, Acholi (također Acoli) je naziv za narod koji živi u oblastima Gulu, Kitgum i Pader, poznatim po zajedničkom nazivu Acholiland, koja se nalaze u sjevernoj Ugandi te u okrugu Magwe u Južnom Sudanu. Ima ih izmežu trideset do pedeset tisuća. 

Govore Acholi jezikom, jezikom iz zapadnonilotske skupine jezika. Po vjeri su uglavnom protestanti i katolici, ali ima i nešto muslimana, pri čemu treba uzeti u obzir da ispovijedanje vjere u skoro svim slučajevima uključuje elemente tradicionalnog animizma.

Ačoli su tokom britanske kolonijalne vlasti nad Ugandom počeli dominirati oružanim snagama, a nakon državnog udara Tita Okela i samom zemljom. Njihova dominacija je završila uspostavljanjem režima sadašnjeg predsjednika Yowerija Musewenija. Danas Ačoli trpe velike demografske gubitke uslijed gerilskog rata kojeg protiv Musewenijevog režima vodi Vojska božjeg otpora.

Etničke grupe Južnog Sudana
Etničke grupe Ugande
Lango

Lango (ponekad zvani i Langi) je narod koji živi u centralnom dijelu Ugande, sjeverno od jezera Kyoga. Oblast Lango zauzima oblasti Lira i Apac. Langa ima oko 1,5 miliona prema popisu iz 2002. godine.

Njihov jezik - Leb Lango ili Luo - je takav da ga mogu razumjeti oni koji govore Acholi, Kumam i drugim Luo jezicima u Ugandi i Keniji.

Lango su teško stradali za vrijeme strahovlade Idi Amina, a danas trpe zbog gerilskog djelovanja Vojske božjeg otpora.

Etničke grupe Ugande
Scenarist

Scenarist je pisac filmskog scenarija, tj. osoba koja radi jednu od slijedeće dvije stvari:

 adaptaciju postojećeg djela (romana, priče, kazališnog komada) za film, ili
 stvaranje scenarija iz glave, iz ideje

Za oba posla je potrebno znanje filma, tj. scenarij mora sadržavati ono što je moguće filmom reći, dakle dijaloge likova (prema kojima se onda odvija casting) i opcionalni govor naratora.

 
Pisci
Filmska zanimanja
Televizijska zanimanja
Casting

Casting je engleska riječ kojom se najčešće opisuje odabir sudionika u nekoj predstavi ili scenskom djelu (igrani film). Pod time se obično podrazumijeva biranje glumaca za kazališne predstave ili igrane filmove, ali se također može odnositi i na izbor plesača ili manekena za modne revije, odnosno fotomodela za propagandne kampanje. 

Casting može, ali ne mora uključivati audiciju, odnosno demonstraciju glumačkih ili drugih vještina osobe podvrgnute castingu.

V. također 
 Casting couch

Scenska umjetnost
Anglicizmi
Producent

Producent je osoba koja vodi računa o "proizvodnji" umetničkog dela. Kod njega se nalazi budžet i on vodi računa da se ne naprave preveliki troškovi.

Reč producent može da se odnosi na sledeće pojmove:
 Izvršni producent, nadgleda jednog ili više producenata
 Muzički producent, producent u muzičkoj industriji
 Pozorišni producent, nadzornik scene u pozorišnoj produkciji
 Filmski producent, nadgleda proces pravljenja filmova
 Televizijski producent, nadgleda proces pravljenja televizijskog programa
 Radijski producent, nadgleda proces izrade radio emisija
 Onlajn producent, nadgleda izradu internet sajtova
 Producent igara, u industriji kompjuterskih video igara

 
Zanimanja
Teso

Teso ili Iteso su druga po veličini etnička grupa u Ugandi. Teritorij im se pruža od Karamodže prema jugu do jezera Kjoga.

Etničke grupe Kenije
Etničke grupe Ugande
Nuer

Nuer je naziv za konfederaciju plemena koja žive u Južnom Sudanu i zapadnoj Etiopiji. Zajedno predstavljaju jednu od najvećih etničkih skupina u Istočnoj Africi. Nueri govore nuerskim jezikom, koji pripada nilo-saharskoj jezičnoj skupini. Jedan su od rijetkih afričkih naroda koji se s uspjehom suprotstavljao prodoru evropskih kolonijalnih sila početkom 20. vijeka.

Način života im je nomadski i ovisan o uzgoju krava. Nueri su također poznati kao izuzetno vješti ratnici te su često voljeli poduzimati pohode protiv susjednih plemena i naroda u svrhu otimanja stoke. Najčešće žrtve su im Dinke, a dodatni motiv je bio i u sklonosti Dinka da surađuju s britanskim kolonijalnim vlastima. Taj sukob traje i do današnjih dana. Zbog građanskog rata u Južnom Sudanu (1983–2005) mnogi Nueri su emigrirali u Keniju, pa i u zapadne zemlje.

Etničke grupe Etiopije
Etničke grupe Južnog Sudana
Etničke grupe Sudana
Nubijci

Nubijci (arap. نوبي, Nuubi) etnička su grupa koja vuče korijene iz sjevernog Sudana, dok danas uglavnom žive na području istočne i sjeverne Afrike, poput južnog Egipta.

Nubijski narod u Sudanu živi na području grada Vadi Halfa na sjeveru, odnosno oko grada Aldaba na jugu. Glavne nubijske podgrupe od sjevera prema jugu su Halfaweyen, Sikut (Sickkout), Mahas i Danagla, a svaka podskupina govori različitim dijalektima nubijskog jezika (Nobiin).

U starom vijeku Nubijce su Egipćani opisivali kao vrlo tamnopute, često s velikim okruglim naušnicama, te sa pletenicama ili dugom kosom. Drevni Nubijci bili su poznati po golemom bogatstvu, budući da su živjeli na trgovačkom sjecištu između centralne Afrike i civilizacija uz rijeku Nil, poput Egipta. Osim toga, poznati su kao i vrsni strijelci koji su koristili otrov u šiljcima strijela. Nubijska civilizacija bila je vrlo razvijena; koristili su pismo od 23 slova, a gotovo cijelo stoljeće vladali su gornjim i donjim egipatskim kraljevstvima.

Izvori

Vanjske veze 
 „Nubijci u Egitu: Prošlost i sadašnjost“ (Johanna Granville)
 Nubijci
 Nubians Use Hip-hop to Preserve Culture (Sudan Tribune)

Etničke grupe Egipta
Etničke grupe Sudana
Narodi
Dinka

Dinka može značiti:
 žensko ime popularno u Hrvatskoj i drugim dijelovima bivše Jugoslavije;
 narod u Sudanu.
Dinka (narod)

Dinka je naziv za afričku etničku grupu koja živi u močvarnoj oblasti Bahr el Gazal u dolini Nila. S tri miliona pripadnika predstavljaju najveću etničku grupu Južnog Sudana.

Istorija 
U prošlosti, njihov način života je bio polunomadski. U sušnoj sezoni su se bavili uzgojem stoke, a u kišnoj sezoni uzgojem prosa. Ranije nisu imali posebnu državnu organizaciju, a danas predstavljaju najdominantniju etničku zajednicu u Južnom Sudanu. Nekada su bili poznati i po svojoj miroljubivosti, što je svakako promenio Sudanski građanski rat. 
Godine 1982. je Džon Garang (John Garang de Mabior), rodom Dinka, osnovao Sudansku narodnooslobodilačku armiju i započeo Drugi sudanski građanski rat protiv islamističke sudanske vlade u Kartumu. U sledeće dve decenije je veliki broj Dinka masakriran od strane vladinih snaga, a deo je stradao u obnovljenom sukobu s tradicionalnim neprijateljima Nuerima.

Osobine 
Po veri su uglavnom hrišćani ili animisti. Dinke se ističu po neobičnoj visini, zbog čega su Dinka žene dugo vremena bile prilično cenjene u orijentalnim haremima, a sami Dinke vekovima su trpeli napade od strane trgovaca robljem.

Poznate osobe 
Supermodel Alek Vek (Alek Wek) je jedna od najpoznatijih Dinka u današnjem svetu.

Povezano 
 Niloti
 Stanovništvo Južnog Sudana

Vanjske veze 

 Narod Dinke  

Etničke grupe Južnog Sudana
Etničke grupe Sudana
Kalendžin

Kalendžin ili Kalenjin je naziv za skupinu srodnih istočnoafričkih plemena nilotskog porijekla koja obitava u Velikoj dolini rasjeda u Keniji. Smatra se da ih ima oko tri miliona.

Naziv je relativno novog porijekla i počeo se upotrebljavati tek od 1960. godine. Dolazi od fraze "Govorim ti" na nandi jeziku, jednom iz skupine kalendžinskih jezika. 

Smatra se da su se Kalendžini doselili u područje Kenije iz Sudana prije 2000 godina.

Kalendžini se odlikuju velikom fizičkom izdrljivošću, a često ih nazivaju "trkaćim plemenom" zbog velike nadarenosti za atletiku, odnosno dugoprugaške discipline. Od 1980. godine do danas oko 40 % svih pobjednika u međunarodnim trkama iznad 800 m su Kalendžini, a taj postotak raste i među ženskim natjecateljima.

Etničke grupe Kenije