Szóhasadás

A szóhasadás (más néven párhuzamos alak- és jelentésmegoszlás) a paronímia (hasonlóalakúság) egyik fajtája, amikor egyazon szó akár alap-, akár toldalékos formájában két vagy több alakváltozatra bomlik, és az egyes alakváltozatok között részleges vagy teljes jelentésmegoszlás vagy jelentéselkülönülés áll be (a stílusbeli és a használatbeli különbséget is ideértve). A szóhasadás a szóalkotási módok közé tartozik.

Létrejötte

Szóhasadás során két redundáns alak létezik egymás mellett, s ezek egymástól eltérő, önálló új jelentést kapnak.  Szóhasadásról szemantikailag a hasonló alakú szavak esetén beszélünk, amikor egyes alakváltozatok megszilárdulnak.

A szóhasadást inkább történelmi folyamatnak tekintjük, mert a példák többsége régen, különféle hangváltozások (nyíltabbá válás, palatalizáció és depalatalizáció stb.) következményeként alakult ki. Az újabb keletű példák elsősorban tőváltakozáson alapulnak.

Típusai

A szóalakok alaktani szempontból lehetnek tőváltozatok (ha egyazon tőből erednek), különbözhetnek hangrendben, ajakkerekítésben, egy magánhangzó meglétében vagy hiányában, egy mássalhangzó zöngésségében stb.

A szóalakok jelentés szempontjából lehetnek egyjelentésűek (alakváltozat, például fel ~ föl, csoda ~ csuda), hasonló jelentésűek (jelentésmegoszlás, például csekély ~ sekély), vagy különböző jelentésűek (jelentéselkülönülés, például időtlen ~ idétlen). Alakváltozatok esetén a két szó jelentése megegyezik; jelentésmegoszlás esetén különbözik, de rokon egymással; jelentéselkülönülés esetén különbözik, és egymással nem áll (közvetlenül belátható) jelentéstani kapcsolatban. (Ezek áttekintését l. az Alak-jelentés viszony oldalon.)

A szóalakhasadás a szóhasadás altípusa; ez a legújabb időkben is gyakori. A jelentésmegoszlás ilyenkor egyazon szó ragozott alakjánál figyelhető meg. Ezek között megkülönböztethetünk tőváltozatokon alapulókat (a hagyományosan megszilárdult tőalak és a szabályosan képzett alak is megjelenik más-más jelentésben), valamint a toldalékok hasadásán alapulókat (például kétféle többesszám-jel fordul elő). A szóalakhasadás példáit lásd lent.

Megkülönböztetése a homonímiától

A szóhasadás megkülönböztetendő a homonímiától, ugyanis olykor a homonim alakok is eltérő módon ragozódnak, például kara ~ karja. Az ilyen esetek azért nem tartoznak a szóhasadás körébe, mert nem egy alak hasadt ketté, hanem két, különböző eredetű alak esett egybe (a kar mint testrész ótörök eredetű, a kar mint kórus vagy testület pedig latin).

Példák

Szóhasadás

Alakváltozat
 csoda ~ csuda
 fel ~ föl
 kever ~ kavar
 setét ~ sötét
 szí ~ szív
 veres ~ vörös

Jelentésmegoszlás
 bozót ~ bozont
 csekély ~ sekély
 fő ~ fej
 keserű ~ keserves
 lobog ~ lebeg
 magános ~ magányos (palatalizáció útján)
 makog ~ mekeg
 mell ~ mál
 nő ~ nej
 ó ~ agg ~ avas
 ördög ~ ördöng(ös)
 merít ~ márt
 nevel ~ növel
 paskol ~ pacskol
 szaru ~ szarv
 talán ~ talány (palatalizáció útján)

Jelentéselkülönülés
 dobban ~ döbben
 család ~ cseléd
 forgatag ~ fergeteg/förgeteg
 helység (település) ~ helyiség (szoba)
 időtlen ~ idétlen
 kamra ~ kamara
 só ~ sav
 teke ~ tőke
 toboz ~ doboz
 vacok ~ vacak

Szóalakhasadás
 daruk (gépek) ~ darvak (madarak)
 fia (gyermeke) ~ fiúja (kedvese); (bárány) gyapja ~ (kereskedő) gyapjúja; (egy ember) anyja ~ (csavar) anyája
 vonalazó (aki vonalaz) ~ vonalzó (szerkesztéshez használatos eszköz)
 szőlője ~ szőleje, mezeje ~ (mágneses/elektromos) mezője
 gyorsak ~ gyorsok, objektívek ~ objektívok, vörösek ~ vörösök, kalaposak ~ kalaposok (az előbbi melléknév, az utóbbi főnév többes száma; az eredeti melléknévi alakok nyíltabb hangzós többesszám-jelet kapnak, a főnevesült alakok pedig zártabbat)
  üdítők ~ üdítőek (az első főnevesült, a második az eredeti melléknévi alak)
 tárgytalan ~ tárgyatlan, gondtalan ~ gondatlan, lélektelen ~ lelketlen

Kapcsolódó szócikkek 
 Alak-jelentés viszony
 Homonímia
 Szóalkotás

Szóalkotásmódok