alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Myra Hindley

Myra Hindley (23.7, 1942–15.11. 2002) je bila engleska žena-ubica poznata po svom učešću u zloglasnim Moors ubistvima.

Godine 1966. je zajedno sa svojim tadašnjim ljubavnikom Ianom Bradyjem osuđena na tri kazne doživotnog zatvora. Usprkos izražavanju kajanja za zločin i povratku katoličkoj vjeri, ostala je jedna od najomraženijih zatvorenica Velike Britanije i svi ministri unutrašnjih poslova su joj odbijali zahtjeve za uvjetni otpust. Godine 2002. je umrla od srčanog udara.

O Myri Hindley je napisano mnogo knjiga i snimljeno nekoliko filmova, a njena policijska fotografija se smatra jednom od najvećih ikona popularne kulture 20. vijeka. S druge strane, njena omraženost u Velikoj Britaniji je bila tolika, da je danas teško pronaći ijedno dijete kome bi roditelji dali ime Myra.

Eksterni linkovi 
 Brian Deer on Hindley's campaign for release
 Murder On The Moors: The Ian Brady and Myra Hindley Story 
 BBC News Search Results for Myra Hindley

Hyndley, Myra
David Waddington

David Charles Waddington, Baron Waddington, GCVO, PC, QC, DL (2.8, 1929) je advokat i konzervativni političar u Ujedinjenom Kraljevstvu.

Obrazovao se na oxfordskom Hertford koledžu gdje je vodio lokalnu organizaciju konzervativnih studenata. Od 1951. se profesionalno bavi pravom.

Od 1968. do 1974. je bio konzervativni član Parlamenta, a zatim od 1979. do 1990. kada je imenovan doživotnim perom, odnosno članom Doma Lordova. Za vrijeme svoje parlamentarne karijere je vršio niz važnih dužnosti u konzervativnim vladama uključujuću onu ministra unutrašnjih poslova. Od 1990. do 1992. je služio kao vođa Doma lordova i Lord čuvar tajnog pečata. Od 1992. do 1997. je služio kao guverner Bahama.

Baron Waddington danas predsjeda Evropskim reformskim formumom, organizacijom koja se zalaže za mijenjanje statusa Velike Britanije unutar Evropske unije.

Waddington, David
Morgan Stanley

Morgan Stanley () je investicijska banka, retail broker i pružatelj usluga kreditnih kartica sa sjedištem u New Yorku.

Eksterni linkovi 
 Morgan Stanley Homepage
 Discover Card
 (UK) Morgan Stanley Credit Card 
 Yahoo! - Morgan Stanley Company Profile
 Excite Company Profile 
 Morgan Stanley  at Cheatingculture.com - info on scandal, USD $50 million dollar fine, etc.
 Morgan Stanley CEO surrenders
 John Mack Elected Chairman and CEO of Morgan Stanley 
 "Group of Eight" Homepage 
 Morgan Stanley Global Economic Forum
 Morgan Stanley Global Economic Forum RSS Feed
 Morgan Stanley Global Strategy Bulletin
 Morgan Stanley Global Strategy Bulletin RSS Feed
 1997 merger discussion and analysis details
Dean Witter Reynolds

Dean Witter Reynolds je bila američka tvrtka za burzovno mešetarenje čiju je klijentelu sačinjavala uglavnom srednja klasa. Godine 1997. se spojila s tvrtkom Morgan Stanley Group u novi entitet pod imenom Morgan Stanley Dean Witter. Danas se ta firma zove Morgan Stanley.

Bivše kompanije
Horor

Horror (čiji naziv dolazi od engleske riječi horror = "užas") je naziv koji se danas koristi za žanr u fiktivnim djelima (kao što su književnost, likovna umjetnost, strip, film, video-igre), a čiji autori nastoje izazvati strah, uznemirenje i nelagodu kod njihovih konzumenata. Kao najčešći izvor neugodnih osjećaja jest uvođenje nekog zlog - a ponekad neobjašnjivog i nerazumljivog - elementa natprirodnog porijekla u "normalnu" ljudsku svakodnevnicu. Od 1960-ih se izraz horor koristi i za djela s morbidnim, neugodnim temama i snažnom emocionalnom napetošću. Horor se ponekad propliće s djelima naučne fantastike, kao i fantasyja, s kojima zajedno tvori poseban nad-žanr spekulativne fantastike. Za izraz horor se u prošlosti koristio izraz strava i užas, odnosno strava.

Vanjske veze 

 Twilight Tales. News, information, fiction, podcasts of original material, schedule of the public reading series -- Chicago
 New Horror Authors, film makers, and artists get free promotion at Feo Amante's Horror Thriller
 New Horror Authors Get A free page On Grimpuppy.com
 "Supernatural Horror in Literature" essay by H. P. Lovecraft on horror fiction antecendents 
 Most Honored Horror Books at Book Award Annals
 Horror Writers Association
 Horor Filmovi - Recenzije 

Vijesti vezane uz horor žanr
 Feo Amante's Horror Thriller
 Dread Central
 Horror Fiction News Network
 Horror News

Web-stranice s horor-prozom
  
 Devil's Work 
 The First Mile - Interactive horror fiction 
 Vault Of Evil
 Groovy Age Of Horror
 A Haunted Dolls House
 Horror Garage
 Twilight Tales
 HorrorMasters
 Fic Of The Dead 
 Horror Literature Quarterly 
 Ghostsandstories.com-A haunted website full of ghosts and stories.
 MicroHorror 

 
Žanrovi
Književni rodovi i vrste
Popis SF-pisaca

Ovo je abecedni popis književnika koji su pisali u žanru SF-a (naučne fantastike / znanstvene fantastike).

A 
Adams, Douglas Noël (1952. - 12001.) www.douglasadams.com
Alargić, Danilo (1925-1995)
Asimov, Isaac (1920. – 1992.)

B 
Banks, Iain M. (* 1954.) www.iainbanks.net

Baxter, Stephen (* 1957.) :en:Stephen Baxter
Bear, Greg (* 1951.) www.gregbear.com
Belan, Branko (1912. - 1986.)
Benford, Gregory (* 1941.) www.gregorybenford.com 
Bradbury, Ray (* 1920.) www.raybradbury.com
Bujold, Lois McMaster (* 1949.) :en:Lois McMaster Bujold, www.dendarii.com

C 
Card, Orson Scott (* 1951.) www.hatrack.com
Carroll, Lewis (1832. - 1898.)
Clarke, Arthur Charles (* 1917.) www.clarkefoundation.org

Č 
Čapek, Karel (1890. - 1938.)

Ć

D 
Devlić, Radovan (1950. - 2000.)
Dick, Philip K. (1928. - 1982.) www.philipkdick.com

Dž

Đ

E

F

G 
Gavran, Ivan (* 1953.)
Gibson, William (* 1948.) www.williamgibsonbooks.com
Gorše, Vesna (* 1961.)

H 
Heinlein, Robert Anson (1907. - 1988.) www.heinleinsociety.org
Herbert, Frank (1920. - 1986.) :en:Frank Herbert

Huxley, Aldous (1884. - 1963.)

I

J

K

L 
Lem, Stanisław (1921. - 2006.) www.lem.pl
Le Guin, Ursula K. (* 1929.) www.ursulakleguin.com

Lj

M 
Macan, Darko (* 1966.) darkomacan.com
Miller, Walter M. (1923. - 1996.)

N 
Niven, Larry (* 1938.) www.larryniven.org

Nj

O 
Orvell, George (1903. - 1950.)

P 
Perković, Dalibor (* 1974.) 
Pratchett, Terry (* 1948.) 
Pihač, Branko (* 1956.)

Q

R 
Raos, Predrag (* 1951.)
Reynolds, Alastair (* 1966.) www.alastairreynolds.com
Robinson, Kim Stanley (* 1952.)

S 
Sagan, Carl (1934. - 1996.)
Shelley, Mary (1797. - 1851.)
Spirin, Vanja (* 1963.) free-zg.htnet.hr/VanjaSpirin 
Stephenson, Neal (* 1959.) www.nealstephenson.com
Sterling, Bruce (* 1954.) blog.wired.com/sterling
Strugacki, Arkadij i Boris (Струга́цкий, Арка́дий: 1925. – 1991.; Бори́с: * 1933.)

Š 
Šufflay, Milan (1879. - 1931.)

T

U

V 
Verne, Jules (1828. – 1905.)
Vinge, Vernor (* 1944.)

W 
Wells, Herbert George (1866. - 1946.)

X

Y

Z 
Zamjatin, Jevgenij (Евгений Иванович Замятин, 1884. - 1937.)
Zelazny, Roger (1937. - 1995.)

Ž 
Žiljak, Aleksandar (* 1963.)
Živković, Zoran (*1948.)

Vidi također 
Popis književnih SF-djela

 Popis SF-pisaca
SF
Jules Verne

Jules Verne (Nantes, 8. veljače 1828. - Amiens, 24. ožujka 1905.) francuski je pisac romana za djecu i odrasle, pionir znanstvene fantastike.

U mladosti ga je privlačilo kazalište i napisao je niz operetnih libreta. Zatim su njegovu maštu zaokupila znanstvena otkrića, daleke zemlje, smione plovidbe, istraživački podvizi. Znanstveno-fantastičnim romanom "Pet tjedana u balonu" stvorio je novu vrstu proze i osvojio milijune mladih čitatelja. Uskoro je napisao roman "Pustolovine kapetana Hatersa", čiji su doživljaji odveli čitatelje u polarnu pustinju, a potom "Putovanje u središte Zemlje". Preveden je na sve europske jezike. Svoje je junake Verne ispalio na Mjesec, pustio da plove pod morem u podmornici i natjerao da put oko svijeta prevale za samo osamdeset dana, što je u ono vrijeme bio fantastičan pothvat. Najzanimljivije je bilo to da je Jules Verne sam bio uvjeren da će se prije ili kasnije njegova maštanja ostvariti.

Njegovi likovi - kapetan Nemo i Phileas Fogg poznati su djeci širom svijeta, i danas se pojavljuju u djelima drugih autora, npr. filmu League of Extraordinary Gentlemen (2003).

Nelogičnosti 
U djelima Julesa Vernea ima i nekih vremenskih nedosljednosti. Radnja romana "20.000 milja pod morem" zbiva se 1868., tri godine nakon završetka Američkog građanskog rata i tom prilikom se čitatelji prvi put susreću sa kapetanom Nemom. Slijedeće pojavljivanje kapetana Nema se zbiva u romanu "Tajanstveni otok" na čijem početku američki građanski rat još traje (1864.) i kada kapetan Nemo umire pred završetak romana godina je 1866. Isto tako, radnja romana "Djeca kapetana Granta" zbiva se nakon američkog građanskog rata što se izričito naglašava kada se u jednoj rećenici spominje američkog predsjednika Abrahama Lincolna "koji je ubijen u atentatu jednog luđaka". Na završetku romana odmetnik Ayerton biva ostavljen na pustom otočiću Tabor u Tihom oceanu. Ayerton se slijedeći put ponovno pojavljuje u romanu "Tajanstveni otok" pred kraj američkog građanskog rata kada ga pronalaze glavni likovi romana.

Djela 
 "Pet tjedana u balonu" (1863)
 "Put u središte Zemlje" (1864.)
 "Djeca kapetana Granta" (1866-68)
 "20.000 milja pod morem" (1869.)
 "Put na Mjesec" (1870.)
 "Put oko svijeta u 80 dana" (1872.)
 "Tajanstveni otok" (1874.)
 "Carev glasnik" (1876.)
 "Crna Indija" (1877.)
 "Petnaestogodišnji kapetan" (1878.)
 "Škola za Robinsone" (1882.)
 "Arhipelag u plamenu" (1884.)
 "Putovanje na kometu"

Eksterni linkovi 

 Jules Verne mobile ebooks

 
Francuski pisci
Francuski esejisti
Francuski dramski pisci
Francuski libretisti
SF-pisci
Karel Čapek

Karel Čapek (Male Svatonjovice, 9. siječnja 1890. - Prag, 25. prosinca 1938.) bio je češki pisac.

Školovao se u Brnu, Pragu, Berlinu i Parizu. Bio je doktor filozofije, novinar i pisac. Najznačajniji je prozaik izmedu dva svjetska rata i najpoznatiji češki pisac izvan granica Češke. Prve književne radove pisao je i objavljivao zajedno s bratom Josefom. Samostalno je pisao priče, romane, drame, putopise, eseje, kozerije i feljtone.

Svjetsku slavu postigao je dramom "R. U. R." (Rossumovi univerzální roboti, 1920.) kojom je uveo riječ robot i započeo niz utopističkih djela posvećenih problemu opasnosti od naglog razvitka tehničke civilizacije: »Tvornica Apsolutnoga«, »Krakatit« i »Rat daždevnjaka«. Tim se djelima nametnuo se kao tvorac moderne znanstveno-fantastične književnosti. Bajke je počeo pisati za vrijeme Prvoga svjetskog rata, crpeći građu za njih iz narodnih predaja svoga rodnog kraja.

Napisao je jedanaest priča kojima se svrstao u osnivače moderne bajke. Za djecu je još napisao i knjigu "Dašenjka ili Život šteneta", "Imao sam psa i mačku", "Devet bajki" - najpoznatija u našim krajevima je »Poštarska bajka« za djecu.

U periodu od 1932. do 1938., Čapek je svake godine bio predložen za Nobela za književnost, međutim, nagradu nikada nije dobio, mahom zbog političkih razloga.

Predstave 
 1920 – R.U.R. - Rossumovi univerzalni roboti (Rossumovi univerzální roboti) 
 1921 – Slike iz života kukaca (Ze života hmyzu)
 1922 – Afera Makropulos (Věc Makropulos).
 1927 –Adam stvoritelj (Adam stvořitel)
 1937 – Bijela bolest (Bílá nemoc)
 1938 – Majka (Matka)

Romani 
 1922 –  Fabrika Absolutnog 
 1922 – Krakatit –
 1933 - Hordubal - prvi dio tzv. "Noetic trilogije"
 1934 - Meteor (Povětroň)
 1934 - Običan život (Obyčejný život)
 1936 – Rat s daždevnjacima (Válka s mloky)
 1939 – Život i djelo skladatelja Foltýna (Život a dílo skladatele Foltýna) - nedovršeno

Vanjske poveznice 
 Kratka biografija 
 Sabrana djela na projektu Gutenberg
 Website posvećen Čapeku  (na češkom)

Češki pisci
SF-pisci
Češki dramski pisci
Authority control
Branko Pihač

Branko Pihač (Zagreb, 1956) je hrvatski pisac znanstvene fantastike. Diplomirao je radiokomunikacije na Elektrotehničkom fakultetu u Zagrebu, a od 1988. živi u Kanadi.

Pihač je bio jedno od najprominentnijih domaćih imena u Vjesnikovu časopisu za znanstvenu fantastiku Sirius, u kojemu je objavio dvadesetak novela i kratkih priča. Njegovo znanstvenofantastično pisanje pripada tvrdoj znanstvenoj fantastici, katkad staromodnog kova, no na svojim najboljim stranicama on uspješno ostvaruje intrigantan spoj filozofske problematizacije i logičke analize, utemeljene u hegelijanskom duhu klasične njemačke filozofije, sa znanstvenim premisama koje često posežu za pseudoznanstvenim i alkemičarskim motivima, katkad i u ironijskom tonu. Njegov je stil klasično pripovijedanje s elementima avanturističkog i kriminalističkog žanra, koje obrađuje poznate žanrovske motive.

Važnije novele: 
 "Fombos, dar zvijezda", Sirius, 41, 1979.
 "Đavolji vrtovi doktora Hirnemiusa", Sirius, 53, 1980.
 "Perpetuum mobile", Sirius, 64, 1981.
 "Prometheus", Sirius, 76, 1982.
 "Čovjek iz Vučjeg Dola", RS magazin, zima 1982.
 "Maggemoniusov most", Sirius, 79, 1983.
 "Posljednja poruka", Sirius, 83, 1983.
 "Poziv", Sirius, 87, 1983.
 "Bumerang", Sirius, 100, 1984.
 "Mačje oko", Sirius, 119, 1986.
 "Eksperiment doktora Kühlgrubera", Alef, 9, 1988.

Prijevodi na strane jezike: 
 zbirka priča Perpetuum mobile (poljski, 1986) - hrvatski rukopis nikad nije objavljen
 njemačka SF antologija Venice 2 (1985)
 njemačka SF antologija Das digitale Dachau (1985)
 njemačka SF antologija Entropie (1986)
 poljski časopis Fantastyka u češkoj antologiji jugoslavenske fantastike Duhová křídla'' (1985)

Hrvatski pisci
SF-pisci
Authority control
Roger Zelazny

Roger Zelazny (Cleveland, Ohio, 13. svibnja 1937. - Santa Fe, New Mexico 14. lipnja 1995.) američki je pisac spekulativne fikcije (uglavnom fantastike i znanstvene fantastike)

Nepotpun popis djela

Amberske kronike 
 Nine Princes in Amber (Devet prinčeva u Amberu) 1970.
 The Guns of Avalon (Puške Avalona) 1972.
 Sign of the Unicorn (Znak jednoroga) 1975.
 The Hand of Oberon (Oberonova ruka) 1976.
 The Courts of Chaos (Dvori Kaosa) 1978.

Nastavak:
 Trumps of Doom (Arkana propasti) 1985.
 Blood of Amber (Krv Ambera) 1986.
 Sign of Chaos (Znak kaosa) 1987.
 Knight of Shadows (Vitez sjena) 1989.
 Prince of Chaos (Princ Kaosa) 1991.

Ostala djela 
 The Dream Master 1966.
 …And Call Me Conrad 1966. - nagrađen nagradom Hugo
 Lord of Light (Gospodar svjetlosti) 1967. - nagrađen nagradom Hugo
 This Immortal 1968. (na temelju novele …And Call Me Conrad)
 Creatures of Light and Darkness 1969.
 Isle of the Dead 1969.
 Damnation Alley 1969.
 Jack of Shadows 1971.
 Today We Choose Faces 1973.
 To Die in Italbar 1973.
 Doorways in the Sand 1976.
 Bridge of Ashes 1976.
 Roadmarks 1979.
 Changeling 1981.
 Madwand 1981.
 The Changing Land 1981.
 Dilvish, the Damned 1982.
 Eye of Cat 1982.
 A Dark Traveling 1987.
 Bring me the Head of Prince Charming (Donesite mi glavu dražesnog princa) 1991.
 Here There Be Dragons and Way Up High 1992.
 A Night in the Lonesome October 1993.
 If at Faust You Don’t Succeed (Frka s Faustom) 1993.

Vanjske poveznice 
www.roger-zelazny.com

SF-pisci
Američki pisci
Authority control
Matrijarhat

Matrijarhat je oblik društva u kome se vlast drže žene, a posebno majke. Riječ matrijarhat dolazi od latinske riječi mater za majku i grčke riječi archein što znači vladati. Postoji i poseban izraz za žensku vlast - ginekokracija, koja se ponekad naziva ginokracija.

Matrijarhat se razlikuj od matrilinearnosti, gdje se djeca svoje porijeklo identificiraju po majci umjesto po svom ocu, te gdje se šire porodice i plemenski savezi stvaraju po ženskim linijama. Na primjer, u židovskim halaškim tradicijama se samo osoba kojoj je majka Židovka automatski smatra Židovom. Tako se židovsko porijeklo prenosi s majke na dijete (v.: Tko je Židov).

Matrijarhat se također razlikuje od matrilokaliteta, koje neki antropolozi koriste kako bi opisali društva gdje je autoritet majke važan u domaćim odnosima, odnosno gdje se suprug priključuje obitelji svoje supruge, umjesto da se supruga priključuje selu ili plemenu svog supruga, pa tako suprugu podržava njena šira porodica, dok su supruzi više izolirani.

Eksterni linkovi 
 www.hagia.de
 www.goettner-abendroth.de
 www.second-congress-matriarchal-studies.com
 Matriarchy.Info : ancient and contemporary matriarchal societies
 Cattle ownership makes it a man's world New Scientist (1. October 2003): A new study claims to demonstrate that early female-dominated societies lost their power to men when they started herding cattle.
 Radical Goddess Thealogy A blog discussing the Goddess and the ancient Matriarchy
 The Goddess web site dedicated to the Goddess, featuring instruction and political blogs
 Matriarchy Planet (Science fiction trope on SF wiki)

Antropologija
Sociologija
Feminizam
Patrijarhat

Patrijarhat (od grčkog: patér, odnosno patris, genitiva riječi koji potječe od korijena riječi patr- otac; i arché što znači starost, početak ili, metaforički, vladavina) je riječ kojom se označava stav da očevi imaju najvažniju ulogu u brigi za dobrobiti porodica. Riječ se, nadalje, koristi i za društva gdje se od muškaraca očekuje da brinu o dobrobiti cijele zajednice, odnosno drže javne službe. Riječi partrijarhalno i patrijarhalnost se koriste i za praksu i za stavove kojima se brani patrijarhat.

Izraz patrijarhat treba razlikovati od izraza patrilinarnost i patrilokalitet. Patrilinealna su društva gdje nasljedstvo (imovinsko i drugo) dolazi od očeve linije, a patrilokalitet se odnosi na društva gdje se supruge priključuju porodici svog supruga. Većina današnjih društava u svijetu su patrilinearna i patrilokalitetna.

Zanimljivosti
Patrijarhat podrazumjeva, u starija vremena više, lošiji društveni položaj žena. Tako je biskup Đuro Patačić 1706. u Đakovu održao biskupijsku sinodu i u svojim zaključcima, pored ostalih (pobačaj, trovanje, ubojstva, loš postupak s roditeljima, uporaba lažnih mjera), naveo i dva tadašnja učestala poroka katolika u Slavoniji, otimanje djevojaka i kupovinu žena. Neka crnogorska plemena su u gladnim godinama, za žito, davali svoje žene i kćeri nikšićkim Turcima, kako bi spasili sebe i mušku djecu od gladi i smrti.

V. također 

 Matrijarhat
 Patrijaršija
 Patrijarh

Vanjski linkovi 
 Cattle ownership makes it a man's world New Scientist (1. October 2003): Early matrilineal societies became patrilineal when they started herding cattle, a new study demonstrates
 Debate Between Mark Ridley and Stephen Goldberg on the Inevitability of Patriarchy (archive.org)
 The Return of Patriarchy  by By Phillip Longman

Antropologija
Sociologija
Feminizam
Grecizmi
Inokosno preduzeće

Inokosno preduzeće je izraz koji se koristi za male porodične radnje (trgovine, kiosci) u kojima rade članovi porodice. Brzo se registruju, zahtjevaju mala početna finansijska sredstva, a vlasnik odgovara neograničeno solidarno ličnom imovinom. Kada osnivač izađe iz preduzeća, ono se gasi.

Ekonomija
Trgovačko društvo

Trgovačka društva predstavljaju udruživanja trgovaca u cilju efikasnijeg i kvalitetnijeg poslovanja.

Da bi olakšali način ulaganja i realiziranja trgovačkih poslova trgovci se udružuju u trgovačka društva u koja ulažu kapital i radnu snagu te dijele dobit i rizik u poslovanju. Više je trgovaca time bilo u prilici da u jednom zajedničkom poslu sa manjim ulaganjem više zarade, ali i u slučaju da posao propadne taj rizik lakše podnesu. 

Obično su trgovačka društva pravljena od dva člana i obično je jedan član ulagao kapital a drugi je obavljao sav ostali posao do ostvarivanja zarade, koju su zajednički dijelili. Prvi član se zvao socius stans, a drugi socius tractans.

Vidi još 
 Preduzeće

Ekonomija
bs:Trgovačka društva
Ortačko društvo

Ortačko društvo je tip preduzeća koje osnivaju dva ili više pravnih ili fizičkih lica radi obavljanja određene delatnosti pod zajedničkim poslovnim imenom i čiji je zajednički cilj sticanje profita. Ortačka društva su sva privredna društva u kojima članovi imaju neograničenu solidarnu odgovornost za obaveze društva. Ortaci u ortačkom društvu svoje međusobne odnose regulišu i uređuju slobodno, takođe je slobodno i raspolaganje udelom među ortacima u ortačkom društvu. O ovom tipu preduzeća po pravilu ne postojiminimalni ulog kapitala. 
Ortačko društvo je slično inokosnim društvima (društva sa jednim vasnikom), od kojih se razlikuje samo po broju članova. Ortačka društva se pretežno osnivaju u oblastima trgovine na veliko i malo, uslužnim delatnostima, zanatstvu, osiguranju itd.

Vrste ortačkih društava 
U praksi razvijenih zemalja javljaju se uglavnom dve vrste ortačkih društava:
 javno ortačko društvo,
 tajno ortačko društvo.

Oba društva čine ortaci koji su u javnim ortačkim društvima poznati javnosti, a u tajnim ortačkim društvima oni su najčešće poznati samo ostalim članovima društva.

Vrste preduzeća
Komanditno društvo

Komanditno društvo je društvo više lica koja mogu biti komanditori i komplementari koji obavljaju određenu delatnost pod zajedničkim poslovnim imenom i čiji je cilj sticanje profita. U ovom društvu barem jedan ortak odgovara neograničeno i solidarno za obaveze prema poveriocima društva, a bar jedan odgovara ograničeno do visine svog uloga u društvu. Ovo je ključno obeležje ovog tipa preduzeća koje ga čini različitim od ortačkog društva.
Komanditno društvo za svoje obaveze odgovara svojom celokupnom imovinom.

Sa stanovništa odgovornosti prema trećim licima komanditno društvo ima dve vrste članova, to su komplementari i komanditori.
 Komplementari vode poslovanje društva i odgovaraju za njegove obaveze neograničeno solidarno, tačnije celokupnom svojom imovinom. 
 Komanditori ne učestvuju u vođenju poslovanja društva i ograničeno, u visini svog uloga, odgovaraju za obaveze društva. 

Članovi ovog društva mogu da budu pravna i fizička lica, bez obzira na to da li se radi o komplementarima ili komanditorima.
Komplementari imaju isti status kao i ortaci u ortačkom društvu, što znači da rade u društvu, vode društvo i odgovaraju neograničeno solidarno za obaveze društva.
Ovo nije slučaj sa komanditorima koji nemaju obavezu da rade u društvu, a nemaju obavezu ni da odgovarju za obaveze društva, oni su obavezni samo da unesu određeni ulog u društvo na osnovu koga učestvuju u raspodeli ostvarene dobiti ili pokrivaju gubitke. 
Za sticanje članstva u ovom tipu društva nije potrebna saglasnost komanditora.

Prednosti komanditnog društva 
Postoji dosta prednosti koje upućuju preduzeća da se organizuju u ovakvu pravnu formu, neke od njih su:
 ograničenje odgovornosti,
 poreske pogodnosti i olakšice,
 nezavisnost menadžmenta od promene ortaka itd.

Vrste preduzeća
Društva lica

Društva lica ili društva osoba je izraz koji se u privrednom, odnosno trgovačkom zakonodavstvu koristi za:
 komanditno društvo i
 ortačko društvo.

Društva lica - ortakluk je odnos između lica koja obavljaju delatnost pod zajednički poslovnim imenom u cilju sticanja profita.

Društva lica se još nazivaju i partnerska ili ortačka društva. Njih čine i osnivaju partneri, koji se udružuju radi zajedničkog posla, a ne pojedinačni vlasnici. Oni partnerstvom obezbeđuju neophodan kapital za osnivanje i funkcionisanje preduzeća, učestvuju u raspodeli profita ili gubitka srazmerno svom ulogu.

Sva imovina uložena u ovakvu vrstu preduzeća, pre njihovog osnivanja, odnosno koja je stečena putem kupovine ili na drugi način, za potrebe preduzeća predstavlja zajedničku imovinu. Ovu imovinu partneri društva moraju da koriste isključivo u svrhu obavljanja zajedničke delatnosti, što ne mora da bude obavezno ukoliko je partnerskim ugovorom definisano drugačije.

Vrste preduzeća
Zadruga

Zadruga je seoska zajednica dobara, koja je bila prisutna među mnogim slovenskim plemenima, a najviše među Južnim Slovenima. 

Zadrugu je najčešće sačinjavalo nekoliko generacija, jedne ili više porodica, sa najstarijim članom na čelu (djed ili starac), čije mišljenje su svi uvažavali. Važnija pitanja su se rešavala na zajedničkim okupljanjima, koja su se nazivala sabor, zbor, savet, veće (staroslovenski: vetьe, ruski: veče, u Zagorju: skupčina). 

Svi članovi zadruge, najčešće oko 30 osoba, su živeli zajedno i obrađivali zajedničku zemlju, koju niko nije mogao samostalno naslediti. Zadruga se sastojala od nekoliko kuća, jedne glavne i nekoliko okolnih u kojima su živeli mlađi bračni parovi. Pošto je zadruga bila zasnovna na patrilinearnom sistemu, devojka koja bi se udala, napuštala je očevu zadrugu i prelazila u zadrugu svoga muža. 

Zadruge su bile ujedinjene u župu, a nekoliko župa je sačinjavalo slovensko pleme. Na čelu plemena je stajao vrhovni knez, koji se u Južnih Slovena nazivao župan. 

Zadruge su nestale krajem 19. veka, a od nekih većih zadruga su nastala sela. Mnogo današnjih sela na Balkanu ima koren u zadrugama, a veliki broj ih nosi ime osnivača. Naselja koja potiču iz zadruga se mogu prepoznati po nazivima koji imaju nastavke poput: -ivci, -evci, -inci, -ci, -ane, -ene, itd.

U Srbiji, Bosni i Bugarskoj su se zadruge najduže održale, najverovatnije zbog turske vlasti. Sloveni su imali veće izglede da opstanu ujedinjeni u zadruge, nego pojedinačne porodice. U Srbiji su zadruge opstale sve do početka 20. veka, a u zapadnoj Bugarskoj do kraja 19. veka.

Smatra se da su prodor novčane privrede i razvoj individualizma najviše uticali na raspad slovenskih zadruga.

Spoljašnje veze 

 Zadruge u bugarskom društvu
 Kućna zadruga u Hrvata 

Sociologija
Javno preduzeće

Javno preduzeće (JP, J.P., J. P.), ili državno poduzeće, je preduzeće čiji je većinski vlasnik država. Formiraju se u oblastima interesantnim za državu (elektroprivreda, telekomunikacije, željeznica). Često javna preduzeća imaju monopolski položaj na tržištu, što odmah poskupljuje uslugu i prouzrokuje niži kvalitet. Organi upravljanja su nadzorni odbor i odbor za reviziju.

Cilj osnivanja javnih preduzeca je obezbedjivanje i zastita interesa drzave u funkcionisanju vitalnih sektora privredne delatnosti koje su od velikog znacaja za drzavu i zivot gradjana.Zbog znacaja i uloge ovih preduzeca njihove organe upravljanja biraju organi drzave.
Cesto se postavlja pitanje efikasnosti javnih preduzeca zbog sukobljavanja trzisnih i drzavnih interesa tj. ciljeva koje drzava zeli da ostvari putem funkcionksanja i postojanja javnih preduzeca. Obicno se odgovor nametne sam, javno preduzece je komparativno neefikasnije od privatnog upravo iz razloga sto je privatnom preduzecu jedini cilj maksimizacija profita.
Pored preduzeca ciji je cilj ostvarivanje ciljeva drzave javna preduzeca se javljaju i u oblastima u kojima je neophodno odrzati kvalitet proizvoda odnosno umerene cene, kao sto su proizvodnja elektricne energije kao i distribubucija iste,vodovod itd.Sredstvima u drzavnoj svojini,sto uslovljava njihov specifican polozaj kako u pogledu osnivanja,upravljanja,poslovanja i pokrica gubitka.Javna preduzeca su zbog prirodne delatnosti koje vrse i vaznosti koju ta delatnost ima za drzavu,gradjane pod posebnim pravnim rezimom.Na njihovo osnivanje,upravljanje i poslovanje primenjuje se u zakonu o javnim preduzecima.

Vrste preduzeća
Društva kapitala

Društva kapitala je izraz koji se u privrednom, odnosno trgovačkom pravu koristi za sljedeća trgovačka društva:
 akcionarsko društvo,
 društvo sa ograničenom odgovornošću.

Vrste preduzeća
Društvo sa ograničenom odgovornošću

Društvo sa ograničenom odgovornošću je društvo kapitala koje se najčešće bira prilikom organizovanja malih i srednjih preduzeća. Ono predstavlja prelazni oblik između ortakluka i akcionarskog društva. Prednost ovog oblika organizovanja je znatno manji nivo formalnosti procedura i unutrašnje organizacije u funkcionisanju društva u odnosu na akcionarsko društvo.

Društva sa ograničenom odgovornošću osnivaju pravna i fizička lica ulaganjem svojih novčanih ili nenovčanih sredstava radi obavljanja zajedničke delatnosti i radi ostvarivanja profita. Ulozi članova predstavljaju početni kapital.

Upravljačka prava u društvu srazmerna su visini uloga članova. Članovi društva odgovaraju za obaveze društva samo do visine svojih uloga, a ne i sopstvenom privatnom imovinom. Udelima članova može da se trguje, ali obično postoje ograničenja kao što je prednost ostalih članova pred drugim kupcima i slično. Udelima se ne trguje na berzi.

Društva sa ograničenom odgovornošću u nazivu preduzeća imaju sufiks d.o.o.

Vrste preduzeća
Holding

Holding je izraz koji u privredi označava preduzeće koje u svom vlasništvu, ili pod svom kontrolom drži jedno ili više manjih, zavisnih preduzeća, najčešće putem vlasništva nad većinom dionica ili vlasničkih udjela.

U užem smislu se izraz holding koristi za preduzeće čija je osnovna djelatnost odnosno svrha postojanja kontrola nad drugim preduzećima.

Najveće holding poduzeće na svijetu je Berkshire Hathaway, na čijem se čelu nalazi poznati investitor Warren Buffet.

Vrste preduzeća
Fizičko lice

Fizičko lice ili osoba je je izraz koji u pravu označava individualno, samostalno ljudsko biće.

U pravnoj nauci, fizičko lice je samosvesno ljudsko biće podložno fizičkim zakonima, za razliku od patvornog, pravnog lica. Dakle, ljudi postaju fizički subjekti samim svojim rođenjem i takvi ostaju do svoje smrti.

Atributi fizičkih lica 
Osnovni atributi fizičkih lica su:

a) Lično ime fizičkog lica je oznaka pomoću koje se jedno lice razlikuje od drugog. Ono se sastoji od imena i prezimena. Lično ime je pravo građanina ali i dužnost jer je svako dužan da se služi svojim ličnim imenom. Građaninu je po zakonu dato pravo da može da promeni svoje lično ime. Evidencija statusnih podataka za fizička lica vodi se u matičnim knjigama.

b) Prebivalište i boravište- Svako fizičko lice mora da bude vezano za jedno mesto gde je stalno nastanjeno.

c) Državljanstvo- predstavlja pripadnost određenoj državnoj zajednici.

Pravo
Pravno lice

Pravno lice, pravna osoba ili pravni subjekt je pravna tvorevina, virtuelno fizičko lice, koja ima zakonsko pravo i obaveze kao što su zakonske mogućnosti da se prave ugovori, te da se tuži ili bude tužen. To je lice (ili telo), najčešće u formi organizacije, korporacije (preduzeća) ili vlade koje je sačinjeno od više fizičkih lica, a koje zakon, iz praktičnih razloga tretira kao jedno.

Atributi pravnih lica 

a) Naziv pravnog lica predstavlja ono što lično ime predstavlja kod fizičkih lica tj. služi za identifikaciju. Svaka privredna organizacija ima svoju firmu pod kojom istupa na tržištu i po kojoj se razlikuje od drugih organizacija koje se bave istom ili sličnom delatnošću.

b) Sedište pravnog lica je mesto za koje je pravno lice pravno vezano tj. u kome ostvaruje svoja prava i obaveze. Ono mora da bude određeno statutom preduzeća.

c) Državljanstvo pravnog lica određeuje se prema tome u kojoj zemlji se nalazi sedište pravnog lica.

Pravo
Komonveltska kraljevstva

Komonveltska kraljevstva (eng. Commonwealth realms) je zajedničko ime za šesnaest suvernih država koje priznaju britansku kraljicu Elizabetu II kao svoju kraljicu i šefa države. Elizabeta II je kraljica i šef države svake od ovih država zasebno, tako da nijedna od tih država nema primat nad bilo kojom drugom državom. U svakoj od njih ona postavlja, nezvanično po predlogu šefa vlade, generalnog guvernera, koji je njen predstavnik u datoj državi. Komonveltska kraljevstva ne treba mešati sa Komonveltom, čiji su članovi i države sa republikanskim uređenjem.

Istorijski gledano, tihim rasformiranjem Britanske imperije nastaje veći broj nezavisnih država koji su do tada bili britanske kolonije ili protektorati. Po sticanju nezavisnosti većina ovih država je inicijalno prihvatila vladajućeg britanskog monarha za šefa svojih novostvorenih država. Međutim, neke države su već tada, a neke u kasnijem periodu, odlučile proglase republiku i samostalno imenuju šefove svojih država. Funkcija kraljice u ovim državama je uglavnom ceremonijalna i simbolična, premda ona zadržava svoja "rezervna ovlašćenja" u svakoj od njih. 

Komonveltska kraljevstva čini sledećih šesnaest država:
 Antigva i Barbuda 
 Australija 
 Bahami 
 Barbados 
 Belize 
 Grenada 
 Jamajka 
 Kanada 
 Novi Zeland 
 Papua Nova Gvineja 
 Sveti Kits i Nevis
 Sveta Lucija 
 Sveti Vinsent i Grenadini 
 Solomonski Otoci
 Tuvalu 
 Ujedinjeno Kraljevstvo

Povezano 
 Komonvelt
 Prekomorske teritorije

Politika Antigve i Barbude
Politika Australije
Politika Bahama
Politika Barbadosa
Politika Belizea
Politika Grenade
Politika Jamajke
Politika Kanade
Politika Novog Zelanda
Politika Papue Nove Gvineje
Politika Svetog Kristofora i Nevisa
Politika Svete Lucije
Politika Svetog Vincenta i Grenadina
Politika Solomonskih Otoka
Politika Tuvalua
Međunarodni odnosi Ujedinjenog Kraljevstva
Ivica Račan

Ivica Račan (24.2. 1944. - 29.4. 2007.) je hrvatski i bivši jugoslavenski političar, koji je bio dugogodišnji vođa Saveza komunista Hrvatske, odnosno Socijaldemokratske partije Hrvatske, a od 2000. do 2003. i hrvatski premijer. Njegov mandat je poznat pod nazivom Trećesiječanjska vlast.

31.1. 2007. je najavio privremeno povlačenje iz politike zbog zdravstvenih razloga. Na mjestu čelnika SDPH ga je kao v.d. predsjednika stranke zamijenila Željka Antunović. 11.4. 2007. je podnio ostavku na mjesto stranke. Preminuo je 29.4. u 3 sata ujutro.

Ivica Račan je u historiji višestranačke demokratske Hrvatske postigao rekord po dugovječnosti na čelu jedne veće političke stranke. 
Nakon bolesti preminuo je 29.4.2007. u Zagrebu

Vanjske veze 

 Biographies in Croatian: SDP.hr: Profil, Net.hr, TPortal.hr: Odlazak oca tranzicije , TPortal.hr: Preminuo Ivica Račan, SDP.hr: Ivica Račan - otac Hrvatske demokracije, Jutarnji.hr , Moljac.hr 

Premijeri Hrvatske
Hrvatski političari
Jugoslavenski političari
Komunisti
Hrvatski političari
Članovi Socijaldemokratske partije Hrvatske
Jugoslavenski političari
Komunisti
Premijeri
Trnjaci

Naselja u BiH:
 Trnjaci (distrikt Brčko), naselje u distriktu Brčko
 Trnjaci (Bijeljina, BiH), naselje u općini Bijeljina

Naselja u Srbiji:
 Trnjaci (Ub, Srbija), naselje u općini Ub
Istopolni brak u Belgiji

Istopolni brakovi u Belgiji su legalizovani 30. januara, 2003. Belgija je time postala druga država u svetu, posle Holandije, koja je zakonski priznala istopolne brakove. Kao i u Holandiji, legalizacija istopolnih brakova se i u Belgiji dogodila u periodu kada hrišćanski demokrati nisu bili na vlasti.

Pre legalizacije istopolnih brakova Belgija je legalizovala istopolne zajednice, dajući im neki nivo privilegija i prava koja uživaju venčani parovi.

Belgija je najpre dozovlila sklapanje istopolnih brakova strancima i strankinjama samo iz onih zemalja koje priznaju istopolne brakove. Ovaj zakon je promenjen oktobra 2004. tako da Belgija dozvoljava venčanja svim parovima pod uslovom da bar jedan parter, odnosno jedna partnerka živi u Belgiji duže od tri meseca.

Belgijski službeni glasnik (fr: Le moniteur Belge; nl: Belisch Staatsblad) objavio je da je oko 300 parova venčano u periodu između juna 2003. i aprila 2004. (245 u toku 2003. i 55 u toku 2004). Belgijska vlada je 22. jula, 2005. saopštila da su u periodu od dve i po godine sklopljena 2442 braka.

Usvajanje dece 
Zakon o braku nije dozvoljavao usvajanje dece i partner, odnosno parterka nije nikako mogao/la da postane ko-otac, odnosno ko-majka deteta svo partera, odnosno partnerke. Godine 2005. pokrenuta je inicijativa za donošenje zakona kojim bi se omogućilo usvajnaje dece od strane istopolnih parova. Donji dom belgijskog Parlamenta je podržao zakon na glasanju 1. decembra, 2005., a Senat je konačno usvojio zakon 20. aprila, 2006. Zakon je dobio kraljevski pristanak 18. maja, a stupio je na snagu 30. juna, 2006.

Vidi dalje 
 LGBT prava u Belgiji
 Registrovano partnerstvo u Belgiji

Vanjske veze 
  (tekst zakona o braku na francuskom)

Izvori 

Problemi
Belgija
LGBT u Belgiji
Nacionalni mehanizmi zaštite manjinskih prava
Veštački radioaktivni izotopi

Veštački radioaktivni izotopi su radioaktivni izotopi koji se ne javljaju u prirodnim uslovima na Zemlji.
Najčešće se dobijaju bombardovanjem atomskih jezgara elementarnim česticama ili drugim atomskim jezgrima i raspadom ili cepanjem tako dobijenih jezgara.
Veštački radioaktivni izotopi mogu biti veoma kratkog veka (manje od jedne sekunde) a mogu biti i dugoživeći, do nekoliko stotina godina. Kratkoživeći izotopi imaju izvanredno veliku primenu. Nukearna medicina najvećim delom se bavi primenom kratkoživećih radioaktivnih izotopa u lečenju i dijagnostici. Recimo pozitron emisiona tomografija koristi izotope ugljenika 11-C (~20 min), azota 13-N (~10 min), kiseonika 15-O (~2 min) i fluora 18-F (~110 min).

Dugoživeći radioaktivni izotopi nastali sagorevanjem nukearnog goriva u atomskim cetralama predstavljaju najveći problem u skladištenju istrošenog nuklearnog goriva.

Radiohemija
Prirodni priraštaj

Prirodni priraštaj po definiciji predstavlja promenu broja jedinki neke populacije po jedinici vremena. Izraz prirodni priraštaj može se odnositi na bilo koju životinjsku vrstu ali se najčešće koristi za ljudsku populaciju. Još češća je primena tog termina u demografskom smislu, kao merilo promene broja stanovnika jedne države, regije, pripadnika neke grupe ili ljudi na celom svetu.

Rast svetske populacije 

U svetskim razmerama, stopa rasta prirodnog priraštaja već duže vreme konstantno opada. I dalje je međutim visoka na Bliskom istoku i subsaharskoj Africi.
U nekim državama (uključujući Srbiju) ova stopa je negativna. Ovo je posebno tačno za centralnu Evropu, istočnu Evropu (prvenstveno zbog niske stope nataliteta) i za jug afričkog kontinenta (većinom zbog visoke smrtnosti prouzrokovane virusom HIV-a). Očekuje se da će negativna stopa priraštaja postati veliki problem tokom sledeće decenije i u Japanu i zapadnoj Evropi . Prema podacima CIA-e broj ljudi u svetu svakodnevno se povećava za oko 200 000.  IZRAZAVA SE U PROMILIMA.

Reference

Spoljašnje veze 
 Stope rasta svetskog stanovništva 1950-2050
 Posledice visokog prirodnog priraštaja 
 Engleska Vikipedija o ovome

Demografija
Ime

Ime je oznaka (riječ) koja označava, osobu, stvar, mjesto ili proizvod, a koristi se za razlikovanje jednog od drugog.

Vrste imena:
 osobno ime - ime koje uz prezime određuje neku osobu
 zajednička imena (eng. Common name) - imena koja znanstvenici daju biljnjim i životinjskim vrstama
 imena biljnih i životinjskih vrsta
 imena stvari i pojava (npr. automobil, vjetar)
 ostala imena

Ime
Germanski jezici

Germanski jezici su podgrupa indoevropskih jezika iz Centum grupe jezika. Jedna su od najproširenijih podskupina indoeuropskih jezika, ponajviše zahvaljujući kolonijalnim širenjima Engleza, tj. njihova jezika i kulture.

Smatra se da svi današnji germanski jezici potječu od zajedničkog proto-germanskog jezika s područja Sjeverne Evrope iz 1. st. pne.

Najmnogoljudniji germanski jezici su engleski i njemački s 380, t.j. 120 milijuna govornika. Ostali veći germanski jezici su nizozemski jezik (s afrikaanskim) s 48 milijuna govornika i skandinavski jezici (danski, švedski, norveški, islandski i farski jezik) koji zajedno imaju oko 25 milijuna govornika.
Maslina

Maslina ili ulika (Olea europaea), suptropska zimzelena biljka iz porodice maslina (Oleaceae).

Opis izgleda

Maslina u književnosti i povijesti 
U Bibliji spominje se više od tisuću puta. U kršćanstvu je simbol Božje providnosti i brige za ljude. Mojsije je oslobađao ratovanja muškarce, koji su uzgajali masline. Golubica koja se nakon potopa vratila na Noinu arku u kljunu je nosila maslinovu grančicu kao simbol pomirenja Boga i ljudi. Na slikama s prikazom ukazanja anđela Gabrijela Djevici Mariji, vidi se kako anđeo u ruci ima maslinovu grančicu. S mnogo takvih grančica, narod je proslavio Isusov ulazak u Jeruzalem. Isus se znojio krvavim znojem na Maslinskoj gori, okružen mnoštvom maslina, a Isusov križ, bio je po predaji od maslinova i cedrova drva.

Zbog čvrstoće i otpornosti, maslina je simbol snage. Tako je Herkul imao toljagu od maslinova drva, a Odisej je maslinovim kolcem oslijepio Kiklopa. Maslina je simbol odanosti i vjernosti pa je Odisejev i Penelopin bračni krevet bio od panja masline. Homer je maslinovo ulje zvao tekućim zlatom. Hipokrat je maslinovo ulje prepisivao za više od 60 raznih bolesti. Pobjednicima na Olimpijskim igrama, na glave su stavljali maslinove vijence, a za nagradu su dobivali amfore s maslinovim uljem, koje je bilo tada vrlo skupo.

Uzgoj maslina u svijetu

Eksterni linkovi 

Lamiales
Ljekovito bilje
Cinq semaines en ballon

Roman Pet tjedana u balonu (francuski: Cinq semaines en ballon) iz godine 1863. je prvo djelo Julesa Vernea i smatra se prvim djelom moderne znanstvene fantastike. U ovom djelu dvojica ljudi, kako i samo ime kaže, provode pet nedjelja u balonu, ali ne bilo gdje, već je njihov zadatak da prelete cijelu Afriku od zapada do istoka i istraže je (u to vrijeme Afrika nije bila sasvim istražena, ona je bila u potpunsti istražena tek krajem XIX. st.).

V. također 
 
 tekst 

Romani 1863.
Djela Julesa Vernea
Authority control 2
Voyage au centre de la Terre

Put u središte zemlje (francuski: Voyage au centre de la Terre) je klasični naučnofantastični roman Julesa Vernea iz 1864. koji govori o dječaku i njegovom ujaku kako putuju u središte planete Zemlje. Oni u središte zemlje ulaze na Islandu, dok na kraju romana oni izlaze na vulkanu u Italiji. Oni su u ovaj poduhvat krenuli po sljedeći upute iz jedne stare knjige.

Romani 1864.
SF-romani
Djela Julesa Vernea
Authority control 2
Rodos

Rodos () najveće je od dodekaneških ostrva i najistočnije od velikih grčkih ostrva u Egejskom moru. Ostrvo se nalazi 18 kilometara zapadno od Turske, između grčkog kopna i ostrva Kipar. Površina ostrva je oko 1,4 hiljada km².

Procenjuje se da je Rodos 2004. imao 130.000 stanovnika, od kojih je većina živela u gradu Rodosu, glavnom ekonomskom i kulturnom centru. Rodos je glavni grad Distrikta Dodekanezi i Provincije Rodos, koja takođe obuhvata i obližnja ostrva Symi, Tilos, Halki i Kastellorizo.

Istorijski gledajući, grad je poznat po Kolosu sa Rodosa, jednom od Sedam svetskih čuda. Srednjevekovni grad Rodos je pod zaštitom Svjetske baštine.

Geografija 

Ostrvo Rodos je u obliku vrha strele, 79,7 km dug i 38 km širok sa ukupnom površinom od 1398 km² i obalnom dužinom od 220 km. Grad Rodos se nalazi na najsevernijoj tački ostrva, uključujući mesto antičke i današnje komercijalne luke. Glavni aeorodrom je Diagoras Međunarodni aerodrom koji se nalazi 14 km jugozapadno od grada. 

Flora i fauna su bliže povezane sa Turskm florom i faunom nego sa Grčkom. Unutrašnjost ostrva je planinska i slabo naseljena, prekrivena šumom turskog bora (Pinus brutia) i obilnim životinjskim svetom uključujući i rodoškog jelena. U središtu ostrva se nalazi dolina Petaludes, ili Dolina leptirova, gde se tigrasti leptirovi skupljaju tokom leta. U neposrednoj blizini je i planina Attavyros, na kojoj je najviša tačka ostrva (1215 m). Dok su obale kamenite, postoje obradivi pojasi gde se uzgaja limun, vinova loza, povrće ...

Osim grada Rodos, vredne atrakcije su i sela Faliraki, Lindos, Arhangelos, Afandou, Koskinou, Embona i Trianta. Ekonomija celog ostrva je okrenuta turizmu, glavnom izvoru prihoda.

 
Dodekanez
Otoci u Grčkoj
Otoci Egejskog mora
Prodik

Prodik sa Keosa (grč. Πρόδικος, oko 465–415. god. st. e.) bio je antički grčki filozof, koji je pripadao prvoj generaciji sofista, odnosno tzv. starijim sofistima.

Prodik je došao u Atinu kao deo izaslanstva sa ostrva Keosa koje se nalazi u Egejskom moru. Za stanovnike toga ostrva govorilo se da su skloni tmurnom raspoloženju, a takve sklonosti pripisivale su se i Prodiku, s obzirom na to da mu se u pseudoplatonovskom dijalogu Aksioh pripisuje mišljenje da je smrt poželjna kako bi se ljudi oslobodili svih zala života. Prema Prodiku, strah od smrti je besmislen, jer smrt se ne dotiče živih, jer dok god je neko živ, njega smrt ne dotiče, ali se ne dotiče ni mrtvih, zbog toga što su mrtvi i više ništa ne osećaju (366c sq). Međutim, autentičnost ovih navoda još uvek je predmet sporenja.

Prodik je možda značajniji po svojoj teoriji o nastanku religije. Smarao je da su ljudi u početku kao božanstva poštovali Sunce, Mesec, reke, jezera itd., drugim rečima, ono što im je bilo korisno i što im je donosilo hranu. Kao primer Prodik navodi kult Nila u Egiptu. Nakon ovog prvobitnog oblika obožavanja, usledio je drugi u kome su pronalazači raznih veština – poljoprivrede, vinogradarstva, obrade metala itd. – stekli božansko poštovanje: Demetra, Dionis, Hefest i drugi. Stoga je Prodik smatrao da je molitva izlišna, zbog čega je – kako se čini – imao i problema s atinskim vlastima (fr. 5). 

Slično Protagori, Prodik se posebno bavio lingvističkim proučavanjima. U nekoliko Platonovih dijaloga spominju se Prodikove lingvističke teorije i važnost koju je pridavao ispravnom imenovanju predmeta.

Vidi također 

 Antička filozofija
 Presokratovci
 Gorgija

Presokratovci
Ateisti
Miltijad (razvrstavanje)

Miltijad se može odnositi na sledeće istorijske ličnosti:
 Miltijad Stariji (umro oko 524. god. st. e.), bogati Atinjanin, tiranin Hersoneza Tračkog i ujak Miltijada Mlađeg;
 Miltijad Mlađi (oko 550–489. god. st. e.), atinski državniik i vojskođa, učesnik maratonske bitke;
 Papa Miltijad (umro 314. n. e.), afrički svetac i papa.
Aristid

Aristid (grč. Ἀριστείδης, oko 530–468. god. st. e.) bio je atinski državnik, poznat i pod nadimkom "Pravedni". Platon ga je nazvao jedinim Atinjaninom kome se vredi diviti. Aristid je rođen kao sin Lizimaha, u srednje imućnoj porodici. O njegovom ranom životu nemamo mnogo podataka: znamo tek toliko da je u mladosti bio Klistenov pristalica, ali se zatim svrstao uz aristokratsku stranku u Atini. 

Tokom grčko-persijskih ratova Aristid je pružao jednu od najsnažnijih opozicija Temistoklovom planu koji je predviđao izgradnju jake flote, uzdizanje atinskih pomorskih snaga i njihovo jačanje na uštrb kopnene vojske. U tom sporu Aristid nije istupao samo kao jedan od predstavnika najbogatijih slojeva gradskog stanovništva i zemljopsednika aristokratskog porekla, već je uz njega pristajao i znatan deo atičkog seljaštva, koje se plašilo neprijateljskog napada s kopna i, naravno, zahtevalo da se utvrdi kopnena granica. Aristid je u maratonskoj bici učestvovao kao jedan od atinskih stratega i izgleda da se istakao u borbi, ako je suditi po tome što je bio izabran za jednog od arhonta u narednoj godini (489–488). 

Međutim, sukob između Temistokla i Aristida nastavljen je i tokom narednih godina, i Aristid je konačno proteran ostrakizmom 483. godine, a nesporedni povod je možda predstavljalo njegovo protivljenje Temistoklovom predlogu da se srebro iz laurijskih rudnika upotrebi za izgradnju flote. Neposredno pred bitku kod Salamine (480) u Atini je bila proglašena opšta amnestija i svima koji su bili kažnjeni ostrakizmom bilo je dozvoljeno da se vrate u domovinu: jedan od povratnika bio je i Aristid, koji je odmah izabran za jednog od stratega za 480–479. godinu. U bici kod Salamine odano se borio pod Temistoklovim zapovedništvom i predvodio jedan odred atinske pešadije koji je zauzeo ostrvce Psitaliju i isterao odande persijski garnizon.

Godine 479. bio je ponovo izabran za stratega i postavljen za zapovednika atinskih snaga koje su se borile u bici kod Plateje. Tom je prilikom navodno učestvovao i u gušenju zavere koju su u vojsci kovali neki oligarhijski elementi.

Nakon grčko-persijskih ratova Aristid je igrao važnu ulogu u organizovanju Delskog pomorskog saveza i prvi je odredio da ukupan iznos forosa (svojevrsnog poreza koji su članovi saveza morali plaćati Atini) treba da iznosi 460 talenata. Ta njegova procena bila je opšteprihvaćena kao pravična i gotovo tokom celog perioda trajanja Delskog saveza predstavljala je osnovu za izračunavanje godišnjeg iznosa forosa. Izgleda da je Aristid upravo zbog toga dobio nadimak "Pravedni".

Aristid je nastavio da igra važnu ulogu u atinskom političkom životu. Prema nekim izvorima, umro je u Atini, a prema drugima, tokom puta ka Crnom moru. Kornelije Nepot kaže da je umro 468. godine. U svakom slučaju, doživeo je Temistoklovo progonstvo iz Atine putem ostrakizma, ali je umro pre uspona Perikla na vlast.

Vidi također 
 Pentekontaetija

Starogrčke vojskovođe