Lijevi centar

Lijevi centar ili umjerena ljevica, u političkoj teoriji, je naziv za poziciju na političkom spektru.

Označava političke ideje, političke stranke i političke pokrete koji po svojim temeljnim programskim određenjima pripadaju političkoj ljevici, ali u svojoj praktičnoj platformi imaju dosta kompromisnih sadržaja što ih približava političkom centru, te ih se zbog toga ne može nazvati političkom ljevicom u klasičnom smislu.

Političke stranke i organizacije koje se smatraju lijevim centrom najčešće nastoje pronaći kompromis između socijalno-odgovornih i pragmatičnih sadržaja u svojim programima. Od njih su najpoznatije stranke, organizacije i pokreti socijaldemokratske orijentacije, koji se najčešće nazivaju lijevim centrom.

Pojam lijevog centra se često koristi i za opis koalicije koju čine stranke ljevice i centra.

Lijevi centar na političkom spektru predstavlja ljevicu okrenutu političkom pragmatizmu. Pragmatična politika lijevog centra se usmjerava samo na minimalni program, kojim u okviru ustanova predstavničke, parlamentarne demokracije i tržišne kapitalističke ekonomije nastoji sprovesti djelimičnu promjenu putem aktivne ekonomske uloge javnog sektora, javnih institucija i servisa koji bi trebalo da rade na ublažavanju nepravdi koje nanosi neregulirani, liberalni model kapitalizma. Praktično ostvarenje takve djelimične promjene u okviru ustanova parlamentarne demokracije i tržišne kapitalističke ekonomije uobičajeno se naziva socijalno odgovornom državom ili državom blagostanja. Lijevi centar se smatra umjerenom strujom u suvremenom ljevičarskom pokretu.

Karakteristike
Obilježja lijevog centra:

 ostvarenje, poštivanje, zaštita i unapređenje temeljnih ljudskih prava i sloboda, bez diskriminacije na bilo kojoj osnovi, kao što su: rasa, boja kože, društveno podrijetlo, nacionalno podrijetlo, etnička pripadnost, veza sa manjinskim narodom ili manjinskom zajednicom, jezik, vjeroispovijest ili uvjerenje, političko ili drugo mišljenje, članstvo u političkoj, sindikalnoj ili drugoj organizaciji, spol, rodni identitet, seksualna orijentacija, spolne karakteristike, bračni ili obiteljski status, rođenje, starosna dob, društveni status, imovinsko stanje, genetičke karakteristike, zdravstveno stanje, invaliditet ili drugo osobno svojstvo;
 ostvarenje i razvijanje demokratskih institucija, vladavine zakona i socijalne odgovornosti;
 razvijanje prava i sloboda zapostavljenih i obespravljenih pojedinaca, društvenih skupina i slojeva;
 razvijanje prava ljudi na rad, sindikalno organiziranje, zdravstvenu skrb, obrazovanje i socijalnu skrb;
 održivi ekonomski razvoj, uz razvijanje ravnomjernog razvoja urbanih i ruralnih područja;
 afirmiranje rodne ravnopravnosti;
 razvijanje pluralističkog i solidarnog društva koje unapređuje kvalitet života za radnice i radnike, ugrožene slojeve i cjelokupno društvo;
 ubrzavanje društvenog i znanstveno-tehnološkog napretka;
 afirmiranje načela svjetovnosti;
 unapređenje uravnoteženosti lokalnog i regionalnog razvoja;
 zaštita kulturnog i prirodnog nasljeđa, te okoliša i životinja;
 promoviranje mirnog i diplomatskog načina rješavanja sporova i sukoba;
 korištenje demokratskih i nenasilnih parlamentarnih i izvanparlamentarnih oblika djelovanja i opiranje svim nedemokratskim, autoritarnim i totalitarnim oblicima djelovanja.

Umjerena progresivna stranka u matičnom toku zemlje koja je zasnovana na parlamentarnoj demokraciji i tržišnoj kapitalističkoj ekonomiji, sa glasačkim tijelom kako u nižoj klasi tako i u srednjoj klasi, mogla bi biti opisana kao politička stranka lijevog centra. Dok bi stranka sa većim zahtjevima i ciljevima, koja ima glasačko tijelo među onim dijelom malobrojnije, ali svjesnije srednje i niže klase, fizičke i intelektualne, te sa historijom podrške i učešća u emancipacijskim i progresivnim pokretima, mogla biti opisana kao stranka radikalnije, nove ljevice.

Političke stranke lijevog centra, kao i druge suvremene ljevičarske stranke, uobičajeno ističu sljedeće vrijednosti:

 sloboda — ne samo ljudske slobode, nego i sloboda od diskriminacije, sloboda demokratskog sudjelovanja i sloboda od zavisnosti, ekstremnog siromaštva, straha i zlouporabe političke, ekonomske i druge moći i položaja;
 jednakost — ne samo pred zakonom, nego i jednake šanse i mogućnosti za sve ljude u raznim oblastima života, bez obzira na identitetske različitosti, uključujući i one osobe sa poteškoćama bilo koje vrste;
 solidarnost — pokazivanje razumijevanja i saosjećanja prema osobama koje su žrtve nekog oblika diskriminacije, nepravde, neravnopravnosti ili nezgodnog sticaja okolnosti, te osobna spremnost zajedničkog djelovanja sa drugima na pronalaženju načina za umanjivanje i sprječavanje takvih pojava. Ovo načelo podrazumijeva i razvijanje institucionalnih oblika solidarnosti, te internacionalne solidarnosti.

Lijevi centar se opire svakom obliku autoritarizma i jednopartizma. Stoga, lijevi centar se opire konceptima jednopartijske vladavine takozvanih komunističkih partija 20. stoljeća.

Popis političkih stranaka lijevog centra i umjerene ljevice 
 Laburistička stranka (Velika Britanija)
 Laburistička stranka (Norveška)
 Laburistička stranka (Irska)
 Australijska laburistička stranka
 Socijaldemokratska stranka Njemačke
 Socijaldemokratska stranka Austrije
 Socijaldemokratska stranka Švicarske
 Socijaldemokratska stranka Finske
 Socijaldemokratska stranka Švedske
 Socijaldemokrati (Danska)
 Smjer — socijaldemokracija (Slovačka)
 Češka socijaldemokratska stranka
 Demokratska stranka (Srbija)
 Socijaldemokratski savez Makedonije
 Socijaldemokratska partija Hrvatske
 Socijaldemokrati (Slovenija)
 Socijaldemokratska partija Crne Gore
 Socijaldemokratska partija Bosne i Hercegovine
 Socijalistička stranka (Belgija)
 Panhelenski socijalistički pokret (Grčka)
 Španska socijalistička radnička stranka
 Socijalistička stranka (Francuska)
 Demokratska stranka (Italija)
 Socijalistička stranka (Portugal)
 Stranka europskih socijalista
 Radnička stranka (Brazil)

Popis političara lijevog centra i umjerene ljevice 
 Martti Ahtisaari
 Raúl Alfonsín
 Clement Attlee
 Pavel Axelrod
 Otto Bauer
 Eduard Bernstein
 Rubén Berríos
 Hermes Binner
 Léon Blum
 Rodrigo Borja Cevallos
 Willy Brandt
 Hjalmar Branting
 Leonel Brizola
 Ed Broadbent
 Walt Brown
 Gro Harlem Brundtland
 Fernando Henrique Cardoso
 Ingvar Carlsson
 Helen Clark
 Major James Coldwell
 Gilberto Concepción de Gracia
 Mário Covas
 Juan Dalmau Ramírez 
 Fedor Dan
 Luiz Inácio Lula da Silva
 Kemal Derviş
 Tommy Douglas
 Ruth Dreifuss
 Bülent Ecevit
 Tage Erlander
 Carlos Garaikoetxea
 Einar Gerhardsen
 Felipe Gonzalez
 Mikhail Gorbachev
 Per Albin Hansson
 Bob Hawke
 L. T. Hobhouse
 J. A. Hobson
 Toomas H. Ilves
 Erdal Inonu
 Jean Jaurès
 Paul Keating
 Friedrich Kellner
 Norman Kirk
 Wim Kok
 Etbin Kristan
 Dennis Kucinich
 Robert Kuttner
 Oskar Lafontaine
 Ricardo Lagos
 Mark Latham
 Jack Layton
 Julius Leber
 René Lévesque
 David Lewis
 Stephen Lewis
 Trygve Lie
 Wilhelm Liebknecht
 Anna Lindh
 Paavo Lipponen
 Ramsay Macdonald
 Nelson Mandela
 Julius Martov
 Walter Nash
 Obafemi Awolowo
 Olof Palme
 Andreas Papandreou
 Göran Persson
 Louis Pio
 Georgi Plekhanov
 Karl Polanyi
 Jože Pučnik
 Ivica Račan
 Ivo Josipović
 Poul Nyrup Rasmussen
 Ségolène Royal
 Kevin Rudd
 August Rei
 Manuel Rosales
 Alex Salmond
 Giuseppe Saragat
 Michael Joseph Savage
 Max Shachtman
 Lim Kit Siang
 Karpal Singh
 Thorvald Stauning
 Norman Thomas
 Gough Whitlam
 J. S. Woodsworth
 Jose Luis Rodriguez Zapatero
 Vera Zasulich

Povezano 
 Ljevica
 Krajnja ljevica
 Progresivizam
 Socijaldemokracija
 Socijalizam
 Demokratski socijalizam
 Progresivna alijansa
 Socijalistička internacionala

Izvori

Literatura 

 Barbieri, Pierpaolo (25 April 2017). "The Death and Life of Social Democracy". Foreign Affairs. 
 Anderson, Gary L.; Herr, Kathryn G. (2007). Encyclopedia of Activism and Social Justice. SAGE Publications. p. 448. 
 Eatwell, Roger; Wright, Anthony (1 March 1999). Contemporary Political Ideologies: Second Edition. Bloomsbury Academic. p. 80. . 
 Curian, George Thomas; Alt, James E.; Chambers, Simone; Garrett, Geoffrey; Levi, Margaret; McClain, Paula D (12 October 2010). The Encyclopedia of Political Science Set. CQ Press. p. 401. . 
 Sargent Tower, Lyman (2009). Contemporary Political Ideologies: A Comparative Analysis (14th ed.). Wadsworth Publishing.
 Draper, Hal (1966). "The Two Souls of Socialism". New Politics.
 Hain, Peter (1995). Ayes to the Left. Lawrence and Wishart.
  Bernstein, Eduard (1899). "Evolutionary Socialism". Marxists Internet Archive. 
 Bevan, Aneurin (1952). In Place of Fear. 
 Tarnoff, Ben (12 July 2017). "How social media saved socialism". The Guardian.
 Batson, Andrew (March 2017). "The State of the State Sector". Gavekal Dragonomics.
 Morley, James W. (1993). Driven by Growth: Political Change in the Asia-Pacific Region.
 Kerr, Roger (9 December 1999). "Optimism for the New Millennium".
 Jackson, Samuel (6 January 2012). "The failure of American political speech". The Economist.
 Zimmerman, Klaus (19 February 2010). "Social Democracy in America?". The Atlantic.
 Lerer, Lisa (16 July 2009). "Where's the outrage over AIG bonuses?". Politico. 
 Powell, Michael (6 November 2006). "Exceedingly Social But Doesn't Like Parties". The Washington Post.
 Carlock, Greg; McElwee, Sean (18 September 2018). "Why the Best New Deal Is a Green New Deal". The Nation. ISSN 0027-8378.
 "Resolution: Recognizing the duty of the Federal Government to create a Green New Deal" (PDF). U.S. House of Representatives. 
 Rizzo, Salvador (11 February 2019). "Fact Checker: What's actually in the 'Green New Deal' from Democrats?". The Washington Post.
 "An Open Call to All Progressive Forces". Progressive International. 30 November 2018.
 Engels, Friedrich (1885). England in 1845 and in 1885. Cited in Hollander 2011
 Luxemburg, Rosa. Reform or Revolution.
 Engels, Friedrich (2004). Collected Works, Volume 50. New York: International Publishers.
 Springer, Simon; Birch, Kean; MacLeavy, Julie, eds. (2016). The Handbook of Neoliberalism. Routledge. .
 "Declaration of principles". Socialist International. 22 June 1989. 
 Arora, N.D. (2010). Political Science for Civil Services Main Examination. Tata McGraw-Hill Education.
 Gregory, Paul; Stuart, Robert (2003). Comparing Economic Systems in the Twenty-First. South-Western College Pub. p. 152. .
 Tom Angier (8 February 2017). "What French philosophy can tell us about the EU, nationhood, and the decline of social democracy". 
 Jörg Michael Dostal (19 December 2016). "The Crisis of German Social Democracy Revisited". The Political Quarterly.
 Espen Goffeng (12 September 2017). "En venstreside på villspor".
 G. R. Searle (2004). A New England?: Peace and War, 1886–1918. .
 Lewis, Jane; Surender, Rebecca (2004). Welfare State Change: Towards a Third Way?. Oxford University Press.
 Gregoire, Carolyn (10 September 2013). "The Happiest Countries In The World". The Huffington Post.
 Conley, Julia (20 March 2019). "Social Democratic Nations Rank Happiest on Global Index (Again).". Common Dreams.
 Radcliff, Benjamin (25 September 2013). "Western nations with social safety net happier". CNN.
 "Hjalmar Branting: The Nobel Peace Prize 1921".
 "Encyclopædia Britannica: Wilhelm Liebknecht".

Vanjske veze 

 Socialdemocrat.org 
 Radovi na temu budućnosti kanadske socijaldemokracije
 Socialdemocracia.org (na španjolskom)
 Canadian Encylopedia: Social democracy 
 Socijaldemokracija u nedovršenoj globalnoj revoluciji (engleski)
 Kriza Socijaldemokracije od Rose Luxemburg (engleski)
 Novi Plamen - lijevi list koji iznosi i socijaldemokratske stavove

Socijaldemokracija
 
Političke ideologije
Ekonomske ideologije
Socijalna filozofija
Demokracija
Politički spektar