Nikola Tesla (feltaláló)

Nikola Tesla (szerbül: Никола Тесла)  szerb-amerikai fizikus, feltaláló, villamosmérnök, gépészmérnök, filozófus.
Életében 146 szabadalmat jegyeztek be a neve alatt (ebből 112-t az USA-ban). Róla nevezték el a mágneses indukció SI-mértékegységét (lásd: Tesla).

A világ egyik legjelentősebb és leghíresebb tudósa és feltalálója, tevékenységét elsősorban az elektromosság, mágnesség és gépészet területén fejtette ki. Több fontos elméleti és gyakorlati részecskefizikai és gravitációs kutatáson kívül a nevéhez kötődik a többfázisú villamos hálózat, a váltakozóáramú motor, az energia vezeték nélküli továbbítása, az energiatakarékos világítás, a távirányítás, a nagyfrekvenciás elektroterápiás készülékek, a napenergia-erőmű és más megújuló energiaforrással működő berendezések, valamint a rádió feltalálása is. Munkássága jelentősen hozzájárult a második ipari forradalomhoz, és döntő mértékben meghatározza jelenkori gazdasági és társadalmi életünket.

Életútja

Életpályájának kezdete 
1856. július 10-én Smiljanban született, a katonai határőrvidéken, a jelenleg Horvátországhoz tartozó Lika vidékén. Édesapja, Milutin Tesla európai műveltségű ortodox pap, édesanyja, Georgina (Đuka) Mandić szintén szerb lelkészi család sarja: egyik fivére, Petar a Tuzla-zvorniki Ortodox Egyházmegye metropolitája volt, míg másik testvére, Pavle (Paja) Mandić az Osztrák–Magyar Monarchia ezredeseként vonult nyugállományba. (Paja Mandić egyébként a pomázi Luppa szerb földbirtokos családba nősült, és az ifjú Tesla életében fontos szerepet játszott.)

Nikola Tesla tanulmányait a Gospić közeli Smiljanban kezdte, majd Károlyvárosban járt iskolába. Ezután 1875-ben az Osztrák Politechnikumban tanult Grazban. Grazi tanulmányai alatt foglalkozott a váltakozó árammal és a dinamóval. Nehéz anyagi körülményei miatt Nikola kénytelen volt megszakítani tanulmányait. 1878 novemberében az újvidéki Matica Srpskához (Szerb Irodalmi és Tudós Társaság) intézett egy levelet, amelyben anyagi támogatásért folyamodott, de sikertelenül. Ezután útja Mariborba és Prágába vezetett. Édesapja 1879-ben meghalt, így őt végül anyai nagybátyja, Paja Mandić segítette ki az anyagi gondokból, s összeköttetéseinek köszönhetően az ifjú Tesla Budapesten megismerkedhetett Puskás Tivadarral.

Képességeiről legendák keringtek, teljes könyveket képes volt fejből megtanulni, és kivételes vizuális memóriája volt. A Scientific American сímű folyóirat 1915. június 5-i számában megjelent visszaemlékezésében Jósika Abafiját gyerekkorának nagy élményeként említi. A regényt szerb fordításban olvasta „hét vagy nyolc évesen”.

Magyarországon és Párizsban 
1881-ben Pomázra költözött, hogy a Puskás Tivadar-féle American Telephone Companynek dolgozhasson. Pomázi lakhatásáról anyai nagybátyja, Mandics Pál gondoskodott, aki a helyi földbirtokos család tagjának, Luppa Paulinának a férje volt. Szintén Mandics révén kapcsolódhatott be a telefonközpont munkájába.

A budapesti telefonközpont átadásán, 1881-ben Tesla lett a cég főmérnöke. Hamarosan feltalált egy telefonkihangosítót, ami tulajdonképpen nem más, mint az első hangszóró. Önéletrajzi írása szerint Tesla a pesti Városligetben barátjával, Szigeti Antallal sétálgatott, és Goethe Faustját eredetiben idézte. Tesla a porba egy bottal megrajzolta a váltakozóáramú motor működését, amelyen már öt éve gondolkozott. 1882-ben Párizsba költözött, hogy Puskás Tivadar ajánlásával a Continental Edison Companynál dolgozhasson, elektromos készülékek javításán és fejlesztésén. 1883-ban a strassburgi kiküldetése alatt megépítette a Városligetben feltalált váltakozóáramú motorjának első kísérleti példányát, ebben forgó mágneses teret használt a motor meghajtásához (erre később 1888-ban kapott szabadalmat az USA-ban).

Amerikai élete 
A fiatal Tesla „szervizmérnökként” bejárta Európát; mielőtt 1884-ben áthajózott volna Amerikába. Előtte a párizsi Edison Társaságnál volt alkalmazott; de az európai lehetőségei beszűkültek, ezért Amerikában, személyesen Edisonnal akart dolgozni.

Tesla Edison legszorgalmasabb munkatársa volt, de „nem ismerte az amerikai humort”. Ami alatt azt kell érteni, hogy Edison az egyenáramú gépek fejlesztése után nem fizette ki Teslának a tréfából felajánlott ötvenezer dolláros munkadíjat. Tesla a pénzügyi viták miatt elhagyta Edisont, és váltakozó áramú rendszerének találmányi jogát eladta George Westinghouse-nak. Az úgynevezett „áramok harca” során a gyakorlatban is bebizonyosodott, hogy Tesla váltakozóáramú rendszerének és gépeinek használata előnyösebb az egyenáramúaknál. Ma már az egy-, illetve többfázisú váltakozóáramú elektromos rendszert és az indukciós motort az ipari és háztartási eszközökben világszerte alkalmazzák. Nem beszélve arról, hogy az egyenáramnál az áramfejlesztőnek a fogyasztó közelében kellett lennie a vezetéken kis feszültségen fellépő nagy veszteségek miatt. Végül az egyenáramot még a villamosszékben sem alkalmazták. Ezután Colorado Springsben saját laboratóriumában dolgozott tovább az elektromos energia és információ vezeték nélküli továbbításán.
Edison – nem ritkán – nemtelen propagandahadjáratot folytatott a váltakozó áram lejáratására, sikertelenül. Még életveszélyességével is példálózott kisebb-nagyobb állatok kísérleti elpusztításának naturális bemutatásával.

Tesla kísérletekre alapozott gravitációs elméletének (Dynamic Theory of Gravity) birtokában élesen kritizálta Einstein relativitáselméletét, annak is elsősorban a szerinte logikailag hibás alapfeltevéseit.

Halála 
Utolsó 10 évében elszegényedve élt. A manhattani New Yorker Hotel 33. emeletén, a 3327-es szobában galambok között lakott, őket tekintette egyedüli barátjának.

Tesla 1943. január 7-én, 86 éves korában a hotelszobájában halt meg egyedül. Holttestét Alice Monaghan szobalány találta meg, amikor a két nappal korábban az ajtóra tett "Ne zavarj" táblát figyelmen kívül hagyva bement a szobájába. Halálának oka koszorúér trombózis volt.

Találmányai, kutatásai 
 automatikus szabályozású ívfénylámpa
 egy- és többfázisú váltakozóáramú villamos hálózat
 többfázisú váltakozóáramú motor és generátor
 termomágneses motor
 piromágneses villamos generátor
 nagyfrekvenciás váltakozóáramú generátor (mechanikus)
 szabaddugattyús elektromos generátor és motor
 nagyfrekvenciás nagyfeszültségű elektromos generátor
 ózonfejlesztő generátor és sterilizálási eljárás
 nagyfeszültségű nagyfrekvenciás Tesla-transzformátor
 kis fogyasztású világításra szolgáló vákuum és gáztöltésű kisülési csövek
 vákuumimpregnálási eljárás nagyfeszültségű alkatrészek szigetelésére
 nagyfeszültségű nagyfrekvenciás áramkapcsolók
 robbanómotorok gyújtási rendszere
 távirányítás
 koncentrált napenergia erőmű feltalálása
 magasfeszültségű áram (100 000 V) segítségével Tesla-áram állítható elő
 reaktív motorok működési elve
 repülőgépek helyből indulásának módszere
 kutatásai az elektromágnesesség területén
 energiatovábbítás vezeték nélkül
 radar előli álcázás (Philadelphia-kísérlet)

A Tesla-tekercs 

A Tesla-tekercs általánosan fogalmazva egy olyan légmagos tekercs, amelynek primer és szekunder tekercse egymással rezonanciában van.

Tesla számtalan különböző rendeltetésű és működésű Tesla-tekercset épített, így ezek mindegyike egy-egy új felhasználási terület alapjait hozta létre. Tesla volt az első, aki az elektromos rezonancia jelenségét a gyakorlatban is megvalósította és felhasználta. Ennek következtében a Tesla-tekercs, vagyis az egymással induktív módon rezonanciában lévő tekercsek a nagyfrekvenciás generátoroknak, az elektromos áram vezeték nélküli továbbításának, az elektroterápiás készülékeknek, valamint az összes ma használatos hírközlő berendezésnek az alapvető alkatrészévé vált.

Tesla és Marconi 
Marconi 1901-ben sikeresen bemutatta a rádióhullámok vezeték nélküli sugárzását és vételét, velük információ továbbítását. A rádió feltalálásáért 1909-ben fizikai Nobel-díjat kapott. Tesla beperelte, azzal a váddal, hogy Marconi ellopta a találmányát. A tárgyalások többször megszakadtak és elhúzódtak, végül 1943-ban, Tesla halála után Az Amerikai Egyesült Államok Legfelsőbb Bírósága hivatalosan is neki tulajdonította a rádió feltalálását.

A jelentés alapján Tesla a szabadalmát már 1896-ban (tehát 5 évvel Marconi előtt) bemutatta, továbbá a rádió más feltalálók eredményeit is tartalmazza, ezért Marconitól megvonták a rádió feltalálásának érdemét.

Díjai, elismerései 
 a Brit Királyi Intézet tiszteletbeli tagja
 a New York-i Tudományos Akadémia tiszteletbeli tagja
 a Szerb Tudományos Akadémia tiszteletbeli tagja
 Edison-, Scott- és Crason-éremmel tüntették ki

Emlékezete 
 1960-ban Párizsban teslának nevezték el a mágneses indukció SI-mértékegységét. Jele: T.
Képlete: 
 Nevére utal a Tesla, Inc. (korábban: Tesla Motors) nevű cég, amely elektromos autókat gyárt, valamint a Nikola Motor Company, amely üzemanyagcellás kamionokat tervez és gyárt Amerikában.
 Tesla képe szerepel a Time Magazin 1931. július 20-i számának címlapján (TIME-címlap Teslával)
 Strasbourgban a „tudósok” épületének homlokzatára került emléktáblája
 Pomázon utcát és az egyik helyi iskolában termet is neveztek el róla
 2022-ben Pomázon a Teleki-Wattay kastélyban a helyi önkormányzat mellszobrot emelt tiszteletére

Jegyzetek

Források 
 Nikola Tesla élete és munkássága
 Milutin Tasić: Srpski velikani nauke Beograd (2002) 
 Tesla's Wardenclyffe Science Center Plaque
 Halálsugarakkal kísérletezett az elfeledett feltaláló
 Nikola Tesla Museum
 Tesla Science Center – Wardenclyffe, Tesla egyik leghíresebb laboratóriuma helyén épülő új múzeum és tudományos centrum
 Nikola Tesla élete
 Nikola Tesla élete
 Nikola Tesla és az Univerzum titkai
 Nikola Teslával kapcsolatos dokumentumok gyűjteménye 
 Why Nikola Tesla was the greatest geek who ever lived – az Oatmeal karikatúralap tisztelgése Tesla előtt, számtalan félreismert tényt javítva és pontosítva.

További információk 
 Grész Leó: Tesla kisérletei; Szt. István Társulat, Bp., 1921 (Technikai zsebkönyvtár)
 Nikola Tesla, 1856–1943; szerk. Lásztity Péter; Szerb Demokratikus Szövetség–Magyar Elektrotechnikai Múzeum–COPM-Press Kft., Bp., 1993
 Nikola Tesla, 1856–1943; szerk. Lásztity Péró; Zuglói Szerb Önkormányzat, Bp., 2004
 Rezonancia, elektromágneses testek / Resonance, electromagnetic bodies. Ludwig Múzeum–Kortárs Művészeti Múzeum, 2006. június 22–augusztus 27.; szerk. Dózsai Rita, Üveges Krisztina; Ludwig Múzeum–Kortárs Művészeti Múzeum, Bp., 2006
 Kocsis G. István: Nikola Tesla és az univerzum titkai; szerzői, Érd, 2008
 Kocsis G. István: Nikola Tesla és az univerzum titkai; 2. bőv. kiad.; szerzői, Érd, 2009
 Havasi Ferenc: Tesla – egy brilliáns elme és egy kivételes ember; Új Akropolisz, Bp., 2009 (Fortuna füzetek)
 Kocsis G. István: Nikola Tesla és az univerzum titkai; 4. bőv. kiad.; szerzői, Érd, 2014
 W. Bernard Carlson: Tesla. Az elektromosság korának feltalálója; Angyali Menedék, Bp., 2014
 Tesla és az eltitkolt találmányok; összeáll. Miskolci László; Angyali Menedék, Bp., 2017 (Összeesküvés elméletek sorozat)

1856-ban született személyek
1943-ban elhunyt személyek
Amerikai feltalálók
Fizikusok
Szerb tudósok
Horvátországi szerbek
Vegetáriánusok
Villamosmérnökök
Szerb származású amerikaiak