Breznóbánya

Breznóbánya (, ) város Szlovákiában. Ősi bányászváros, amely egykor arany, ezüst és vasbányászatáról volt híres. Ma a Besztercebányai kerület Breznóbányai járásának székhelye. Bikás (Bujakovo), Előhalni (Predné Halny), Földművesiskola (Mazorníkovo), Rohožna, Vrchdolinka és Hátsóhalni (Zadné Halny) városrészek tartoznak hozzá.

Fekvése 
Besztercebányától 43 km-re keletre, a Garam partján fekszik; a Felső-Garam-medence központja.

Nevének eredete 
A szlovák brezno főnév magyarul nyírfást jelent. Nevének utótagja az itteni ércbányászatra utal.

Története 
Területe ősidők óta lakott, a város határában késő bronzkori leletekre bukkantak.

A mai települést a tatárjárás után ide telepített németek alapították. 1265-ben említik először IV. Béla oklevelében. Kiváltságait 1380-ban Nagy Lajos királytól kapta, ekkor „Brizna” néven említik. 1488-ban vásártartási jogot kapott. 1517-ben a zólyomlipcsei Dóczyak felégették. Fejlődését különösen a bányászat segítette elő. 1655-ben szabad királyi város lett, de ezt a címét 1770-ben elveszítette. A 17. században sorra alakultak iparos céhei, majd a 18. századtól vasipara indult fejlődésnek. 1779-ben nagy tűzvész pusztította, melyben a belváros épületeinek nagy része leégett.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „BREZNOBÁNYA. Briesen, Brezno. Szabad Királyi Bánya Város Zólyom Vármegyében, Schelmecz Bányától négy mértföldnyire, első LAJOS Király szabadította fel 1380. esztendőben, ’s 1588. esztendőben vétete körűl köfalakkal, mellyeknek öt kapui vagynak, szabad Királyi Várossá lett 1655. Hajdan jó bányái valának, és némelly bányászoknak házai még ma is szemléltethetnek a’ Városon kivül, mellyek a’ külső Városhoz tartoznak; lakosai katolikusok, és evangelikusok, nevezetes oskolájokat a’ Piarista Szerzetbéli Atyák taníttyák, a’ lakosok rész szerént Mester emberek, rész szerént gazdáskodnak mind föld miveléssel, mindpedig juhoknak tartásával, és azoknak javaival kereskednek, nevezetes sajtyok, és túrójok, mellyeket a’ kedvellők meszsze földekre vitetnek, határja középszerű, második Osztálybéli.”

A 19. században a város a szlovák nemzeti mozgalom egyik fontos központja volt. A trianoni diktátumig Zólyom vármegye Breznóbányai járásához tartozott.

Népessége
1880-ban 3733-an lakták, ebből 99 német, 107 magyar és 3356 szlovák anyanyelvű; illetve 1367 római katolikus, 2306 evangélikus, 58 izraelita és 1-1 református és görögkatolikus vallású volt.

1890-ben 3783 lakosából 164 magyar és 3426 szlovák anyanyelvű volt.

1900-ban 3942-en lakták: 406 magyar és 3361 szlovák anyanyelvű.

1910-ben 4179 lakosából 73 német, 1010 magyar és 3081 szlovák anyanyelvű; illetve 2059 római katolikus, 1892 evangélikus, 184 izraelita, 31 református és 13 görögkatolikus vallású volt.

1921-ben 4041-en lakták, ebből 55 magyar és 3825 csehszlovák.

1930-ban 4664 lakosából 1 ruszin, 31 német, 38 zsidó, 65 magyar, 4478 csehszlovák, 7 egyéb nemzetiségű és 44 állampolgárság nélküli; illetve 2712 római katolikus, 1676 evangélikus, 159 izraelita, 28 görögkatolikus, 15 református és 74 egyéb vallású volt.

1970-ben 12843-an lakták: 39 magyar és 12569 szlovák.

1980-ban 17872 lakosából 30 magyar és 17538 szlovák volt.

1991-ben 22469-en lakták, ebből 35 morva, 55 magyar, 204 cseh, 590 cigány és 21527 szlovák.

2001-ben 22875 lakosából 50 magyar, 183 cseh, 1060 cigány, 21239 szlovák és 274 ismeretlen nemzetiségű volt.

2011-ben 21 894-en lakták: 11 ruszin, 17 morva, 35 magyar, 111 cseh, 697 cigány, 18 219 szlovák, 20 egyéb és 2751 ismeretlen nemzetiségű, illetve 12189 római katolikus, 1482 evangélikus és 185 görögkatolikus vallású volt.

2021-ben 20 061 lakosából 32 (+18) magyar, 18560 (+83) szlovák, 88 (+242) cigány, 6 (+13) ruszin, 200 (+25) egyéb és 1175 ismeretlen nemzetiségű volt.

Nevezetességei 
 A város főterét körülvevő házakat egykor erődfal vette körül, melynek maradványai ma is látszanak.
 Plébániatemploma gótikus eredetű, a 18. században klasszicista stílusban átépítették.
 A városháza eredetileg 16. századi reneszánsz, 1779-ben klasszicista stílusban átépítették, várostornya 1830-ban lett készen. Az épületben működik a Felsőgarami Múzeum. 
 Római katolikus temploma 1785-ben épült klasszicizáló barokk stílusban a leégett régi templom helyén. Hajója még a régi gótikus templomból maradt meg.
 Evangélikus temploma 1787-ben épült klasszicista stílusban.
 Piarista kolostorát 1694 és 1713 között építették, kápolnájában egy 15. századi Madonna-szobor látható.
 A főtéren a járványok elleni engesztelésül 1741-ben készített oszlop áll.
 Főterén számos reneszánsz eredetű, de később átalakított polgárház látható.

Híres személyek 
 Itt született 1562-ben Berger Illés magyar királyi történetíró.
 Itt született 1806-ban Karol Kuzmány evangélikus püspök, szlovák költő.
 Itt született 1835-ben Herman Ottó, a híres magyar polihisztor.
 Itt született 1964-ben Ivan Bella ezredes, az első szlovák űrhajós, aki 385. emberként járt a világűrben.
 Itt volt lelkész Ján Chalupka szlovák regény- és drámaíró.
 Itt hunut el 1620-ban Melik Sámuel a Bányai evangélikus egyházkerület püspöke.
 Itt halt meg 1937. augusztus 8-án Martin Rázus szlovák politikus, író, evangélikus lelkész.
 Itt tanult Božena Bobáková (1929-2020) szlovák író.

Gazdasága 
 Korábban a város egyik legjelentősebb vállalata a Híd és darugyár (Mostáreň) volt. Az 1980-as években még megközelítőleg 3800 alkalmazottja volt. A vállalat elsődlegesen a KGST országokba szállította gyártmányait, így annak megszűnése egyúttal a vállalat eladósodásához és megszűnéséhez vezetett.

Jegyzetek

További információk 

 Breznóbánya város hivatalos honlapja
 Az Alacsony-Tátra honlapján
 Tourist-channel.sk
 Településinfó
 Breznóbánya Szlovákia térképén
 E-obce

Lásd még 
 Bikás

Breznóbánya
 
Zólyom vármegye települései