Kertész Imre (író)

Kertész Imre (Budapest, 1929. november 9. – Budapest, 2016. március 31.) Nobel- és Kossuth-díjas magyar író, műfordító. Önéletrajzi ihletésű, a holokausztról és az önkényuralomról szóló műveiért 2002-ben irodalmi Nobel-díjjal tüntették ki. A Digitális Irodalmi Akadémia alapító tagja. A Magyar Szent István-rend kitüntetettje.

Élete 
1929. november 9-én született Budapesten Kertész László zsidó kereskedő és Jakab Aranka fiaként. 14 éves korában (1944) megjárta Auschwitzot, majd Buchenwaldot, ahonnan a lágerek felszabadítása után, 1945-ben tért haza. 1948-ban érettségizett Budapesten a Madách Imre Gimnáziumban. Felsőfokú iskolai végzettséget nem szerzett. 1948–1950 között a Világosság, majd az Esti Budapest munkatársa, 1951-ben gyári munkás, majd 1953-ig a Kohó- és Gépipari Minisztérium sajtóosztályának munkatársa, azután szabadfoglalkozású író és műfordító volt.

Az 1955 és 1960 között létrejött írásaiban született meg az 1960-tól 1973-ig írt első regénye, a Sorstalanság gondolati alapanyaga. A kéziratot a Kádár-korszak beli esztétika nevében a Magvető kiadó visszautasította, ennek a történetéről A kudarc című regényében ír. A Sorstalanság végül 1975-ben jelent meg először a budapesti Szépirodalmi Könyvkiadónál. Két kisregény, A nyomkereső és a Detektívtörténet után, 1988-ban jelent meg második regénye, a már említett A kudarc, rá két évre pedig a Kaddis a meg nem született gyermekért. Újabb 13 év munkája lett a negyedik regény, a Felszámolás – és ezzel az eddig kertészi életmű egyik része egy tetralógiává alakult, amelynek alapvető kérdése az élet és az emlékezés feszült viszonya. Az életmű másik ága a naplókat, esszéket tartalmazza: a Gályanapló (1992) a Sorstalanság műhelynaplója, esztétikai, filozófiai és misztikus följegyzések – ennek felel meg a Felszámolás párjaként felfogható Mentés másként (2011).

Kertész Imre esszéinek fő problematikája – az eddigi értelmezések tükrében – a totalitarizmus emberének szabadsága. Auschwitz, sőt a történelem lezárhatatlansága, jelesül: „az »Auschwitzon túli« tapasztalat horizontját nem engedi érvényesülni” (Szirák Péter) – a probléma centrális jellegére utal, hogy A száműzött nyelv (2001) című kötetben a Holocaust szót már nagy kezdőbetűvel írja. Ugyanígy fontos az írásaiban megjelenő emberek által képviselt gondolkodásmódok, különböző nyelvi világok kibékíthetetlensége.

Sorstalanság című regényéből maga írt forgatókönyvet, s Koltai Lajos rendezett népszerű filmet, amelyet azonban a kritika vegyesen fogadott.

Műveit számos nyelvre lefordították. Németül összegyűjtött műveit a Rowohlt kiadó gondozza, angolul a Random House, franciául pedig az Actes Sud adja ki.

1998 óta a darmstadti Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung, 2001-től a német Pour le Mérite rendjel tulajdonosa. 2000 májusában Herder-díjjal, novemberben a Die Welt irodalmi díjával tüntették ki. 2002. október 10-én a Svéd Királyi Akadémia irodalmi Nobel-díját vehette át. 2002-ben Budapest díszpolgárává avatták. 2005. március 10-én a Sorbonne díszdoktori címét vehette át. 2007-ben a Magyar Kultúra Nagykövete. 2009-től a Széchenyi Irodalmi és Művészeti Akadémia tagja volt.

2009-ben nyilatkozott egy párizsi lapnak, és elmondta, hogy Parkinson-kórt diagnosztizáltak nála, emiatt képtelen lesz írni. Még egy utolsó könyvre szánja magát, amely a halál elfogadásáról szól. Ugyanebben az évben, november 5-én a Die Welt című lapnak adott interjújában így fogalmazott: „Ich bin ein Produkt der europäischen Kultur, ein Décadent, wenn Sie so wollen, ein Entwurzelter, stempeln Sie mich nicht zum Ungarn”, amit az MTI első fordítása alapján több magyarországi újság és hírportál a következő magyar szöveggel közölt: „Az európai kultúra terméke vagyok, egy dekadens, ha akarja, egy gyökértelen. Ne minősítsen engem magyarnak”. Kertész négy nap múlva a Duna Televízióban kijelentette, hogy félremagyarázták szavait, hiszen az idézet második része pontosan: „Ne címkézzen engem Magyarországhoz.” (A német eredetiben Ungarn, azaz Magyarország szerepel, a „stempeln zu” pedig címkéz, minősít értelmű kifejezés). Az eredeti német interjúban az újságíróhoz szólva Kertész Imre hozzátette: „Elég az, hogy a honfitársai engem zsidóvá tettek. Faji vagy nemzeti hovatartozás rám nem érvényes”.

2014-ben megkapta a legmagasabb magyar állami kitüntetést, a Szent István-rendet. Ezzel kapcsolatban Havasi Bertalan, a miniszterelnöki sajtóiroda vezetője elmondta: „az elismerést olyan személyiségek kaphatják, akiknek nemzetközi elismertsége vitathatatlan, és szerte a világban öregbítik Magyarország hírnevét.”

2016. március 31-én budapesti otthonában halt meg, felesége, Kertész Magda 2016. szeptember 9-én hunyt el.

Temetésére 2016. április 22-én került sor a Fiumei Úti Sírkertben, ahol Esterházy Péter és Spiró György mondott búcsúbeszédet. Kertész és felesége síremlékét, amelyet Kertész Magda elképzelései alapján Czakó Rita és Takács Máté szobrászművészek készítettek, születésének 90. évfordulójára avatták fel, 2019. november 8-án. Az avató ünnepségen Hegedűs D. Géza és Kelemen Barnabás működtek közre. A síremléken A szeretet megvált. felirat olvasható Kertész egyik feljegyzéséből.

Író és fordító 
Első regénye, a Sorstalanság, amit 13 évig írt, többévi várakozás és visszautasítások után jelenhetett csak meg, 1975-ben. Sikert előbb külföldön aratott a mű, itthon csak a rendszerváltás után, de főként az irodalmi Nobel-díj átvételekor. A regény főhőse egy kamasz fiú, akit a náci haláltábor szörnyű tapasztalatai érleltek felnőtté, és aki ezért képtelen visszatérni korábbi életéhez. A regény tárgyszerű, már-már dokumentarista stílusa a holokauszt újszerű irodalmi megközelítését tette lehetővé.

A Kaddis a meg nem született gyermekért (1990) folytatás is, válasz is az első regényre. Későbbi műveiben a kelet-európai történelem és társadalom csapdáiba szorított, kiszolgáltatott, tragikus sorsra ítélt egyén sorselemzését adja.

Műveit több nyelvre lefordították. Ő maga németből fordított – többek között Sigmund Freud, Hugo von Hofmannsthal, Friedrich Nietzsche, Friedrich Dürrenmatt, Arthur Schnitzler, Tankred Dorst és Ludwig Wittgenstein műveit ültette át magyar nyelvre.

Kertész Imre ars poeticájából 
„A legnagyobb problémát persze az első regényem okozta, a Sorstalanság, ahol azzal kellett szembesülnöm, hogy sokan megírták már, amelyek között nagyon sok rossz változat volt, és egy-két jó. De a lényeg az volt, hogy nem szabad azonosulni. Jól kellett ismerni a nyelv határait. Nagyon világosan kellett tudni azt, hogy az, aki itten beszél, nem egy valódi hús-vér, hanem egy regényfigura, akinek nyelve van. Tehát csak nyelv és semmi más. És ez az a törvény, amely fegyelemben tart, és amelyet átlépve idegen szövegek keletkeznek. Ez jó és világos kontroll, csak nehéz. Úgyhogy a Sorstalanság megírása közben néha évek teltek el két fejezet között. Nem tudtam beilleszkedni abba a stílusba. Mondom, az elsődleges az, hogy aki beszél, az irodalmi figura, az csak egy nyelv, nem hús-vér valóság. És ahogy hús-vér valósággá próbáljuk tenni, elfuserálódik az egész.”

„Nyolcvankét éves vagyok. Beteg. Az én reakcióm az, hogy Berlinbe költöztem. Cselekedni? Csak az íráson keresztül tudok. És amikor megteszem, akkor semmilyen hatása nincsen, vagy pedig elítélnek miatta.”

Művei 
 Sorstalanság (1975) Szépirodalmi, Bp.
 A nyomkereső. Két regény / A nyomkereső / Detektívtörténet (1977) Szépirodalmi, Bp.
 A kudarc (1988) Magvető, Budapest
 Kaddis a meg nem született gyermekért (1990) Magvető, Budapest
 Az angol lobogó (1991) elbeszélés, Magvető, Budapest
 Gályanapló (1992) Magvető, Budapest
 Jegyzőkönyv (1993) Magvető, Budapest
 A holocaust mint kultúra. Három előadás (1993) Századvég, Budapest
 Valaki más. A változás krónikája (1997) Magvető, Budapest
 A gondolatnyi csend, amíg a kivégzőosztag újratölt. Monológok és dialógok (1998) Magvető, Budapest
 Sorstalanság (filmforgatókönyv) (2001) Magvető, Budapest
 A száműzött nyelv (2001) Magvető, Budapest
 A stockholmi beszéd. Elhangzott 2002. december 7-én, a Svéd Akadémia ünnepi ülésén (2002) Magvető, Budapest
 Felszámolás (2003) Magvető, Budapest
Esterházy Péter–Kertész Imre–Nádas Péter: Kalauz; tan. Bojtár Endre (2003) Magvető, Budapest
Marx József: Sorstalanság – filmkönyv. Koltai Lajos filmje a Nobel-díjas Kertész Imre regénye alapján (2005) Vince, Budapest
 K. dosszié (2006) Magvető, Budapest
 Világpolgár és zarándok (Káin és Ábel) (2007) Magvető, Budapest
 Európa nyomasztó öröksége (2008) Magvető, Budapest
 A megfogalmazás kalandja (Vigilia esszék) (2009), Vigilia, Budapest
 A boldogtalan 20. század. Részlet (2009) (Füredi fordítói füzetek), Magyar Fordítóház, Balatonfüred
 Haldimann-levelek (levelezése Eva Haldimann-nal; 2010) Magvető, Budapest
 Mentés másként. Feljegyzések, 2001–2003 (2011) Magvető, Budapest
 A végső kocsma (2014) Magvető, Budapest
 A néző (Feljegyzések 1991–2001) (2016) Magvető, Budapest
 Világvég-történetek (2020) KKETTK Közalapítvány, Budapest

Művei alapján készült filmek 
 1984 – Csacsifogat, rendező: Petrik József
 2005 – Sorstalanság, rendező: Koltai Lajos
 2006 – Emelet, rendező: Vecsernyés János

Irodalmi Nobel-díj 
2002. december 10-én irodalmi Nobel-díjjal tüntették ki. Stockholmban kapta meg első magyarként, „írói munkásságáért, amely az egyén sérülékeny tapasztalatának szószólója a történelem barbár önkényével szemben”.

Díjai, elismerései

Emlékezete 

Az író 2001-ben kéziratainak egy részét a berlini Művészeti Akadémia rendelkezésére bocsátotta, melynek 2003-tól tagja is lett. 2012-ben további  oldal kézirat, napló és levelezés egészítette ki a 2001-ben átadott anyagot.

2017 óta az író hagyatékának egy részét a Kertész Imre Intézet gondozza, 2020-tól a budapesti, a Benczúr utca 46. szám alatti szecessziós villában.

Bibliográfia 
 
 
 
 
 
 
 Székely András: Kertész Imre. Válogatott bibliográfia, 1975-1998; szerzői, Bp., 1999 
 Vári György: Kertész Imre. Buchenwald fölött az ég; Kijárat, Bp., 2003 (Kritikai zsebkönyvtár)
 Szirák Péter: Kertész Imre; Kalligram, Pozsony, 2003 (Tegnap és ma)
 Vincze Attila Tamás: A Sorstalanság doktora. Kertész Imre Nobel-díjas regényének valós szereplője; Pallas, Gyöngyös, 2004
 Marx József: Sorstalanság – filmkönyv. Koltai Lajos filmje a Nobel-díjas Kertész Imre regénye alapján; Vince, Bp., 2005
 Molnár Sára: Ugyanegy téma variációi. Irónia és megszólítás Kertész Imre prózájában; Koinónia, Kolozsvár, 2005
 Újvári Katalin: Kézfogás az irodalomban. Kertész Imre Jegyzőkönyv és Esterházy Péter Élet és irodalom című művének szövegtani-stilisztikai összehasonlítása; Bibó István Gimnázium, Kiskunhalas, 2006 (Fejjel)
 Földényi F. László: "Az irodalom gyanúba keveredett". Kertész Imre-szótár; Magvető, Bp., 2007
 Erdődy Edit: Kertész Imre; Balassi, Bp., 2008
 Heller Ágnes: Kertész Imre. Négy töredék; Múlt és Jövő, Bp., 2009
 Czeizel Endre–Bárdossy Péter: Kertész Imre és a sors. Mit adtak a magyar zsidó-géniuszok kultúránknak?; Galenus, Bp., 2014
Nagy Edit: A világba vetett bizalom és az idiotikus honvágy – Párhuzamok Ottlik Géza és Kertész Imre regényvilágában; in: „… száz év múlva is emlékezett dolgokra …” szerk.: Finta Gábor és Fűzfa Balázs, Savaria University Press, Szombathely, 2015, 129-141  
 Salánki Ágnes: Nobel-díjasok műveinek „újraalkotása”. Kertész Imre és Herta Müller művei fordításainak egybevetése; Eötvös, Bp., 2015
 Lengyel Zoltán: A sors kritikájáról. Vizsgálódások Walter Benjamin sorsfogalma mentén; Tiszatáj Alapítvány, Szeged, 2016 (Tiszatáj könyvek)
 Kőbányai János: Kertésznapló / Saul fia-napló; Múlt és Jövő, Bp., 2016
 Clara Royer: Kertész Imre élete és halálai. Életrajzi esszé; ford. Marczisovszky Anna; Magvető, Bp., 2019
Nagy Edit: Élet az amorális időben, írás a néző/idegen idejében – Párhuzamok Ottlik Géza és Kertész Imre (regény)világában; in: A mindenség ernyőjére kivetítve, szerk. Osztroluczky Sarolta, Kortárs Kiadó, Bp., 2021, 265-278 
Identitás, nyelv, trauma. Tanulmányok Kertész Imréről; szerk. György Péter; Magvető, Bp., 2021

Jegyzetek

Források 
 
 MTI ki kicsoda 2009. Kortársaink életrajzi lexikona. Főszerk. Hermann Péter, összeáll., vál. Ambrus Gábor et al. Bp., MTI, 2008

További információk 

 A Kertész Imre Intézet honlapja
 Kertész Imre honlapja
 A Svéd Akadémia sajtónyilatkozata 
 Kertész Imre a Digitális Irodalmi Akadémia honlapján
 Pelle János: Kertész Imre és a „mélyzsidó” irodalmi hagyomány, Árgus 2005/12, 3.-27. old
 Kertész beszéde a Nobel-díj átvételekor 
 Kertész Imre, Schweitzer József és Jutta Hausmann az Asztali beszélgetéseken. Téma: Az Auschwitz utáni kor A teljes beszélgetés könyvben is megjelent: „Asztali beszélgetések… 3 – Közös örökségünk” – szerk: Galambos Ádám; Luther Kiadó (2009)
 Ebből lett a botrány: a teljes Kertész-interjú magyarul! – a magyar fordítás a Népszabadságban.
Asztali beszélgetések… – Keresztény-zsidó párbeszéd Kertész Imre életművéről (videóval), Tiszatáj, 2018. Beszélgetőtársak: Fabiny Tamás evangélikus püspök, Darvas István rabbi és Galambos Ádám evangélikus teológus
Szarvas István: Kertész: Az emberi élet értéke nem vitatható fogalom, Hetedhéthatár, 2007. május 11. Online hozzáférés

Magyar írók
Magyar műfordítók
Magyar újságírók
Digitális Irodalmi Akadémia-tagok
A Széchenyi Irodalmi és Művészeti Akadémia tagjai
József Attila-díjasok
Kossuth-díjasok
Déry Tibor-díjasok
Füst Milán-díjasok
Márai Sándor-díjasok
Hieronymus-díjasok
Herder-díjasok
Budapest Nagydíjasok
A Magyar Szent István Rend kitüntetettjei
Irodalmi Nobel-díjasok
Budapest díszpolgárai
Zsidó származású magyarok
Emigráns magyarok
A holokauszt túlélői
Berliniek
1929-ben született személyek
2016-ban elhunyt személyek
Budapesten született személyek
Magyar Nobel-díjasok