Bóly (Magyarország)

Bóly (, ) város Baranya vármegyében, a Bólyi járás székhelye.

Fekvése 
Bóly, régi nevén Németbóly Pécstől körülbelül 30 kilométerre kelet-délkeletre, Mohácstól mintegy 15 kilométerre nyugatra fekszik. A környék gazdasági központja.

A szomszédos települések: észak felől Versend, északkelet felől Szajk, délkelet felől Nagynyárád, dél felől Töttös, délnyugat felől Borjád, északnyugat felől pedig Szederkény és Monyoród.

A mezőgazdasági termelés szempontjából az átlagos hőmérséklet és a csapadékmennyiség kedvező, amely jó termőtalajjal párosul. Talaja mészben, humuszban gazdag, mélyrétegű, középkötött vályogtalaj. A kenyérgabona, a takarmány- és az ipari növények jól megteremnek itt, így a háziállatok tenyésztésének is megvannak a feltételei.

A város sík területen fekszik. Csupán kétszer három domb látható a település északi és déli határában. A várostól északra magasodik a Temető-domb, a Mária-hegy (Marienberg) és a Tukar. Az utóbbi két dombon vannak a szőlőterületek, az előbbin a Batthyány-Montenuovo mauzóleum és a temető tűnik szembe. A város déli területén emelkedik a Trischler-domb, a Szamárdomb és a Falu-dombja. Az utóbbi kettőn lakóházak vannak.

A város keleti határán egy kis patak, az úgynevezett Malom-patak folyik keresztül. Ha száraz az időjárás, víz alig-alig csörgedezik benne. Ma gazdasági szempontból teljesen jelentéktelen. A régi időktől kezdve a múlt század végéig viszont gazdasági szempontból is értékes lehetett. 1953-ban a pataktól nyugatra, régészeti leletmentés kapcsán egy Árpád-kori edényégető kemence került ki a földből. A kemence belsejét kitöltő földben rengeteg vízicsigaházat találtak. A kemence 38 méterre van a patak jelenlegi medrétől, tehát valamikor bővízűbb volt: hal, rák, egyaránt tanyázott benne és gyakran kiöntött, partján egykor malmok működhettek.

Megközelítése 
Két legfontosabb közúti megközelítési útvonala a Mohács–Pécs közt húzódó 57-es főút és az M60-as autópálya, ezeken könnyen megközelíthető az ország távolabbi részei, illetve a két említett város felől is, habár a területét egyik út sem érinti, mindkettő az északi határszéle közelében halad el; az 57-esről Szajknál, az M60-asról a versendi csomópontnál letérve érhető el.

A város központján az 5704-es és az 5714-es út halad keresztül, belterületét érinti még az 5703-as út is, az 5701-es út pedig lakott területeit elkerülve biztosít közúti kapcsolatokat Villány, Siklós és Harkány térsége irányában.

A hazai vasútvonalak közül a várost a Villány–Mohács-vasútvonal érinti, melynek egy megállási pontja van itt; Bóly vasútállomás a településtől mintegy 3,5 kilométerre délre található, közúti elérését az 5704-es útból kiágazó 57 301-es számú mellékút teszi lehetővé.

Története 
A település neve korábban Németbóly volt, 1950 óta Bóly.

Régészeti leletek bizonyítják, hogy ez a hely már a kőkorszakban is lakott volt. Az első írásos emlék 1093-ból, Szent László idejéből származik. Az adománylevél Bolok néven említi a települést, mely akkoriban egyházi birtok volt. 
A török uralom alatt a település szinte teljesen kihalt, majd a törökök kiűzése után újraindult az élet. 1703-ban Bóly Batthyány (II.) Ádám gróf, országbíró (1662–1703) tulajdonába került. Mária Terézia uralkodása alatt német jobbágyok népesítették be. A mai lakosok nagyrészt a betelepülő németek leszármazottai. 
A 19. század végétől egészen 1945-ig a falu a Montenuovo hercegi család birtokában volt. Erre az időre tehető a település mai arculatának kialakulása. A hercegi család 1770-ben svájci tehenészetet létesített. 1792-től a környező pusztákon „nagyüzemi” gazdálkodást vezettek be, és fejlesztették a szőlőművelést is. Fejlődésnek indult a kézműipar is.

A második világháború után a Németországba kitelepített lakosok pótlására a Csehszlovák–magyar lakosságcsere keretében felvidéki és bihari magyarokkal népesítették be a falut. A magyar–sváb falu 1997. augusztus 31-én kapta meg a városi rangot. A városban élők megélhetését a föld biztosítja, Magyarország egyik leghíresebb történelmi borvidéke itt található. Ezen kívül jelentősek a mezőgazdasági üzemek, a gabona- és vetőmagtermelés. 
Az 1980-as években uránércet kutatva termálvízre bukkantak 1300-1400 méter mélységben. A 2000-es évek elején elhatározták, hogy geotermikus energiával fogják fűteni a közintézményeket, amelyet 2005-re fejeztek be.

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Hárs József (SZDSZ-MDF-Kolping-Községvédők-...)
 1994–1998: Hárs József (Kulturális Egyesület)
 1998–2002: Hárs József (Bólyi Kulturális Egyesület)
 2002–2006: Hárs József (Bólyi Kulturális Egyesület)
 2006–2010: Hárs József (független)
 2010–2014: Hárs József (független)
 2014–2019: Hárs József (független)
 2019-től: Hárs József (független)

Népesség 
2011-ben lakosságának 82,4%-a magyar, 22,5%-a német, 0,8%-a horvát, 0,3%-a cigány, 0,1%-a szlovák nemzetiségűnek vallotta magát (17,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 56,7%, református 7,6%, evangélikus 1,1%, görögkatolikus 0,4%, felekezeten kívüli 5,9% (27,5% nem nyilatkozott).

 
A népesség alakulása
1990.01.01.: 3748 fő
1991.01.01.: 3801 fő
1992.01.01.: 3803 fő
1993.01.01.: 3815 fő
1994.01.01.: 3828 fő
1995.01.01.: 3939 fő
1996.01.01.: 3953 fő
1997.01.01.: 3980 fő

1998.01.01.: 3957 fő
1999.01.01.: 3982 fő
2000.01.01.: 3958 fő
2001.02.01.: 3712 fő
2002.01.01.: 3715 fő
2003.01.01.: 3770 fő
2004.01.01.: 3809 fő
2005.01.01.: 3851 fő
2006.01.01.: 3840 fő

2007.01.01.: 3885 fő
2008.01.01.: 3954 fő
2009.01.01.: 3970 fő
2010.01.01.: 4002 fő
2011.10.01.: 3992 fő
2012.01.01.: 4009 fő
2013.01.01.: 3974 fő

Nevezetességei 

 1746-ban épült késő barokk katolikus templom
 Szent Vendel-kápolna 1771-ből
 1771-ben épült Szent Bálint barokk stílusú kápolna, mely az egyetlen Szent Bálintnak szentelt kápolna Magyarországon
 1805–1807 között épült klasszicista stílusú Batthyány–Montenuovo-kastély
 1840-ből származó lóistálló, tervezte Gyenes János mérnök. Ma helytörténeti kiállítás található benne
 1843-ból a Kálvária-domb stációi
 a 19. század végén épült békáspusztai Szent József-kápolna
 1879–1894, a Montenuovo hercegek neoromán családi mauzóleuma
 1880, Montenuovo-féle nagy istálló posztromantikus stílusban

Egyéb látnivalók 
 Csikós-rét, Karasica patak
 Uradalmi Magtár
 42 000 kötetes Városi Könyvtár
 Helytörténeti Múzeum
 A városközpontban 11 hektáros kastélypark (természetvédelmi terület)
 Bólytól 1,5 km-re, Békás-pusztán Agrártörténeti Múzeum
 34 000 hektáros vadászterület és vadászpanzió
 Zsidó temető

Hagyományok 
 Emmausz-járás (húsvéthétfő) 
 Motoros találkozó (június)
 Szüreti Csirkepaprikás-főző Fesztivál (szeptember)
 Márton-napi újborünnep (november)

Híres emberek 
 Amtmann Prosper fuvolaművész
 Bérces Tibor akadémikus, vegyész
 Dittrich Tamás atléta
 Engel Adolf, a komlói-mecseki szénbányászat megalapozója
 Id. Manninger Gusztáv Adolf mezőgazdász, egyetemi tanár, a mezőgazdasági tudományok kandidátusa
 Manninger Gusztáv Adolf mezőgazdász, egyetemi tanár.
 Meszlényi János szobrász
 Alfred von Montenuovo herceg (1854–1927), császári főudvarmester, Alfred Ferdinand apja, a Batthyány-Montenuovo-kriptában nyugszik 
 Montenuovo Nándor herceg, azaz Alfred Ferdinand von Montenuovo (1888–1951)
 id. Ripszám Henrik, magyar tájfutó és alkotóművész, kőművessegéd
 ifj. Ripszám Henrik, olimpikon, festőművész
 Szabó Mátyás (agronómus) agronómus, országgyűlési képviselő
 Szabó Mihály református lelkész
 Strázsay János volt jószágkormányzó, író, könyvgyűjtő
 Székely Károly Nándor mennyiségtan- és természettan szakos cisztercita tanár
 Trischler Ferenc szobrász
 Nagy Dominik válogatott labdarúgó
 Amtmann Károly (Németbóly, 1821–1907) színműíró, levéltárnok

Testvérvárosai 
  Semriach, Ausztria
  Heroldsberg, Németország
  Csernáton, Románia
  Negyed, Szlovákia

Jegyzetek

Források 
 
 
 Bóly

További információk 
 Link-gyűjtemény Bólyról
 Panorámakép a kálváriáról
 Panorámakép a Hősök teréről
 Panorámakép a községházról
 Térképkalauz – Bóly

Bóly
Baranya megye települései