alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Kron (Titan)

Kron ili Hron, ili Kronos ili Hronos (grč. Κρόνος [Krónos], lat. Cronus), bog je žetve u grčkoj mitologiji, a pandan mu je u rimskoj mitologiji Saturn. Kron je i bog sjemena. Miješa se s bogom vremena Kronom, koji nastaje iz Kaosa. U Ateni se na dvanaesti dan svakoga mjeseca održavao festival Kronia u čast Kronu.

Kastriranje Urana 

Kron je sin Geje, Majke Zemlje i Urana, boga neba, najmlađi od Titana. Braća su mu Kiklopi i Hekatonhiri, žena mu je najljepša Titanida, Reja. Vođa je Titana. Kad su Titani rođeni, bili su lijepi, za razliku od Kiklopa i Hekatonhira, koje je Uran zatvorio jer su ružni. Geja se naljutila i okupila Titane te dala Kronu srp da kastrira Urana. Okean je bio protiv toga. Kron je uzeo srp i kastrirao svog oca njime, bacajući njegove spolne organe u more iz kojih je nastala Afrodita, božica ljepote. Iz Uranove krvi rođeni su Giganti, potom Erinije i Melije. Također, Kron je svrgnuo titansku zmiju Ofiona koji je stezao svijet, a potom je nastupilo blagostanje. Ljudi, koji su djeca Geje i Ponta, živjeli su u miru pa je vladalo zlatno doba: ljudi tog vremena nisu imali potreba za vlašću i pravilima, jer su jednostavno svi sve činili ispravno, pa za time niti nije bilo potrebe.

Kronova djeca i njegov pad 
Kronu je Geja izrekla proročanstvo da će ga svrgnuti njegov sin. Kron se oženio Rejom i uplašio. Ona mu je rodila djecu - Demetru, Heru, Hada, Hestiju i Posejdona. Kad se rodio Zeus, Reja je zamolila majku da ga spasi, a ona je svog unuka sakrila u špilju na Kreti, ili je to učinila Admanteja, nimfa. Koza Amalteja je hranila Zeusa mlijekom, dok su plesači vikali kako bi sakrili plač. Kad je odrastao, Zeus je po nalogu svoje bake i djeda, rasporio Kronovu utrobu ili mu dao napitak pa je povratio svoje potomke. Nakon što ih je oslobodio, Zeus je u ratu Titanomahiji svrgnuo oca, ali je on pobjegao. Titani igraju važnu ulogu u pjesmama pripisanima Orfeju. Tamo Reja opije Krona medom, a Zeus ga okuje i kastrira, pa ga sakrije u špilju Noći - Nikte, gdje stalno proriče budućnost.

Eksterni linkovi 

 Kron u klasičnoj literaturi i umjetnosti

Grčki bogovi
Kronos

Kronos se može odnositi na: 
Kron (vreme), primordijalni bog iz grčke mitologije
Kron (Titan), titan iz grčke mitologije

Vidi još
Hronos (razvrstavanje)
Kron (razvrstavanje)
Hron (razvrstavanje)
Hron

Hron se može odnositi na: 
Kron (vreme), primordijalni bog iz grčke mitologije
Hron (Titan), titan iz grčke mitologije
Hron (reka), reka u Slovačkoj

Vidi još
Kron (razvrstavanje)
Hronos (razvrstavanje)
Kronos (razvrstavanje)
Hronos

Hronos se može odnositi na: 
Kron (vreme), primordijalni bog iz grčke mitologije
Kron (Titan), titan iz grčke mitologije

Vidi još
Kronos (razvrstavanje)
Hron (razvrstavanje)
Kron (razvrstavanje)
Uran (mitologija)

Uran (grč. Οὐρανός, Ouranós) je primordijalni grčki bog neba, Otac Nebo. On ima nekoliko pandana u drugim religijama.

Etimologija 
Etimologija Uranovog imena: Uranovo ime znači "nebo", a potječe od grčke riječi "kapati" ili "vlažiti". Ime Uranovog rimskog pandana Cela također znači "nebo", a od njegovog je imena izvedena talijanska riječ za nebo. Po Uranu je nazvan planet Uran i element uranij.

Stvaranje svemira

Teogonija 
Grčki pjesnik Heziod opisuje u svojoj Teogoniji stvaranje svemira i bogova. Tako kaže da je na početku nastala prelijepa Geja, Majka Zemlja, božica plodnosti. Ona je "bez slatkog saveza ljubavi" sama rodila Urana, zvjezdano nebo, koji joj je jednak da pokriva nju, brda i jalovu dubinu Mora, Ponta. Geja i Uran su bili vrlo zaljubljeni i dobili su mnogo djece – lijepe Titane i Titanide, ali i ružne jednooke Kiklope i storuke Hekatonhire. Kad ih je Uran vidio, razbjesnio se. Zatvorio je Kiklope i Hekatonhire u podzemlje, Gejinu utrobu. Ali Geja je zavoljela Kiklope i Hekatonhire unatoč izgledu pa se naljutila. Naredila je najmlađem Titanu Kronu da svrgne svog oca. Stvorila je za njega srp. On je uzeo srp i čekao da Uran dođe spavati s Gejom. Kron je tada izašao iz zasjede i srpom odsjekao Uranove testise i bacio ih u more, a iz njih je nastala prelijepa Afrodita. Nakon toga, Uran više nema nikakvu ulogu, a drži ga Titan Atlant, po Zeusovoj zapovijedi. Zeus je Uranov unuk. Uran i dalje može proricati. Uranova su djeca i Melije, Erinije i Giganti.

Ostali zapisi 
Kod Orfeja su Uran i Geja brat i sestra. Rodila ih je božica noći – Nikta. Odgajala ih je u jednoj pećini. Ciceron tvrdi da je Uran sin Etera i Hemere, koji su nastali iz Kaosa.

Potomstvo 
Uran ima potomke s Gejom i morskom božicom Talasom, koja mu je rodila Afroditu, dok je u drugom mitu Afrodita nastala iz Uranovih spolnih organa.

 S Gejom:
 Kiklopi
 Arg
 Bront
 Sterop
 Hekatonhiri
 Briarej
 Kot
 Gig
 Titani
 Kej
 Krij
 Kron
 Hiperion
 Japet
 Mnemozina
 Okean
 Feba
 Reja
 Tetija
 Teja
 Temida
 Giganti
 Erinije
 Melije

Pandani 

Uranovi pandani:

 Rimska mitologija
 Cel
 Hinduizam
 Varuna 
 Maorska mitologija
 Ranginuji (Otac Nebo)

Vanjske poveznice 
 Uran u klasičnoj literaturi i umjetnosti
 Uran u grčkoj mitologiji

Grčki bogovi
Reja (mitologija)

Reja ili Rea (grč. Ῥέα) Uranova je i Gejina kći, Titanida. Kronova je sestra i žena te Demetrina, Hadova, Herina, Hestijina, Posejdonova i Zeusova majka. U rimskoj mitologiji njezin je pandan božica Ops, a u frigijskoj/anatolijskoj božica Kibela.

Karakteristike 
U grčkoj mitologiji njezin je simbol Mjesec. Ali u rimskoj mitologiji njezin je simbol znan kao lunar koji također označava Mjesec. Drugi je simbol bio labud, a također je prikazivana i sa dva lava koja su vukla njezinu kočiju. Na glavi je često imala krunu, a u rukama je držala ćup, posudu, grč. pithos koja je predstavljala izvor svih stvari na zemlji.

Kult 
Homer Reju opisuje kao majku bogova. Štovana je na Kreti gdje je, prema mitu, spasila Zeusa od njegova oca i svoga muža Krona. Ovdje su se održavale proslave u njezinu čast. Poslije je povezivana s anatolijskom božicom Kibelom, a i rimskom božicom Ops.

Mitologija

Potomstvo 
Rejin muž i brat, Kron kastrirao je svoga oca Urana. Nakon toga, zatvorio je Hekatonhire, Gigante i Kiklope te je postavio čudovišnog Kampa da ih čuva. Potom su on i Reja zauzeli prijestolje kao kraljevi bogova. Ovo je doba nazvano zlatnim dobom, jer ljudi nisu imali potrebe za zakonima i pravilima te su svi činili ono što je trebalo.

Reja je s Kronom imala nekoliko djece - Hestiju, Demetru, Heru, Hada i Posejdona, ali ih je Kron sve progutao, budući da je od Geje i Urana naučio da će i njega svrgnuti njegov sin, kao što je i on svoga oca. Kad se Zeus trebao roditi, Reja je Uranu i Geji izložila svoj plan te ga je sakrila, a Kronu predala smotuljak s kamenom koji je Kron progutao. Potom ga je odnijela na goru Idu na Kreti. Prema različitim inačicama mita, ondje je odgojen od različitih osoba - Geja ili koza Amalteja ili pak nimfa Adamanteja.

Kad je odrastao, Zeus je prisilio Krona da povrati Rejinu djecu, prvo kamen, a potom knjih. U drugoj inačici mita, Metida je Kronu dala napitak koji ga je tjerao na povraćanje. Zatim je Zeus pustio Gigante, Hekatonhire i Kiklope te je s njima svrgnuo Krona i druge Titane.

Vanjski linkovi 
 Reja u klasičnoj literaturi i umjetnosti
 Reja u grčkoj mitologiji

Grčka mitologija
Titani

Titani (grč. Τiτᾶνες [Tītânes]) su bogovi koji su vladali zlatnim dobom. Bilo ih je dvanaest - šest Titana i šest Titanida.

Grčko ime samih Titana dolazi od riječi τιτανος, titanos = bijela zemlja, glina, gips. Znači, Titani su bijeli ljudi - u starim se ritualima koža prekriva prašinom ili glinom. Moderna etimologija donosi da je riječ starija od Grka.

Prvi naraštaj Titana 
Heziod kaže da su Titani, Kiklopi, Hekatonhiri djeca Urana - neba i Geje - Zemlje. Prvi su Titani bili: Okean, Hiperion, Japet, Teja, Reja, Temida, Mnemozina, Feba, Tetija, Kej i Krij te Kron. Kron je ponekad najmlađi, a ponekad najstariji Titan. Djeca prvih Titana su drugi Titani i nimfe, a također i olimpski bogovi. Prvi su Titani bili prekrasni te su njihovi roditelji bili zadovoljni.

Svrgavanje Urana i Krona 

Uran je zatvorio Kiklope i Hekatonhire, jer su ružni, ili jer su zli, a možda ih se i bojao. Zato je zatvorio Kiklope i Hekatonhire u podzemlje, Gejinu utrobu. Geja se naljutila i naredila Kronu da kastrira Urana srpom kojeg je napravila. Kron je to i učinio, ali ga Okean nije podržavao. U drugoj inačici mita, Kron je svrgnuo titansku zmiju Ofiona. Kron se ženi najljepšom Titanidom, Rejom, te zajedno vladaju svemirom.

Reja i Kron su čuli proročanstvo koje je rekla Geja: da će ih svrgnuti njihov sin. Reja rađa Hestiju, Demetru, Heru, Hada i Posejdona, ali ih je Kron sve progutao. Ipak, Zeus je preživio. Geja ga je sakrila i čuvala u špilji na Kreti. Kad je odrastao, Zeus je prisilio Krona da povrati Rejinu djecu. Pomogla mu je Metida.

Titanomahija 

Titanomahija (grč. Τιτανομαχία) je jedanaestogodišnji rat Titana i bogova. Na Kronovoj su strani Koj, Krij, Hiperion, Japet, Atlant i Menotije, a na Zeusovoj njegova braća i sestre. Kiklopi su iskovali Zeusove munje, Hadovu kacigu nevidljivosti i Posejdonov trozub.

Olimpski su bogovi zatvorili poražene Titane u Tartar. Budući da su za vrijeme rata Titanide i Okean ostali neutralni, Zeus ih nije kaznio. A također u Tartar nisu poslani Atlant, Kron, Epimetej, Menetije i Prometej. Atlantu je dao drugu kaznu, a Kron je uspio pobjeći u neki raj, iako Orfej tvrdi da ga je Zeus kastrirao kako bi osvetio Urana.

Vanjski linkovi 

 Titani u klasičnoj literaturi i umjetnosti

Grčka mitologija
Leta (mitologija)

Leta (grč. Λητώ, Lêtố) kći je Titana Keja i njegove žene Febe, majka Zeusove djece - Apolona i Artemide. Letin je pandan u rimskoj mitologiji Latona.

Etimologija 
Letino grčko ime moglo bi dolaziti od glagola lanthanein = prikriti, tajiti, zaboraviti. Druga je mogućnost da ima iste korijene kao i Leda ("žena") u antičkoj Lidiji.

Karakteristike 
Iz antike sačuvalo se razmjerno malo Letinih slika i kipova. Njezin izvanredno oblikovan lik na istočnom zabatu Partenona zatečen je u takvom stanju da je istraživači dugo nisu mogli identificirati. Kip se danas, uz mnogo drugih torza koji su nekoć ukrašavali Partenon, nalazi u britanskom muzeju u Londonu, kamo ga je 1802. godine dopremio lord Elgin.

Mitologija

Apolonovo i Artemidino rođenje 
Kad je božica Hera saznala da Leta nosi djecu njena muža Zeusa, bila je bijesna i ljubomorna te se odlučila osvetiti tako što nije dopustila Leti da ostane na čvrstoj zemlji (kopnu ili otoku) i Leta je bila prisiljena tražiti gdje će roditi. Dok ju je gonila zmija Piton s glavom zmaja koju je na nj poslala Hera, Leta je naišla na novostvoreni otok Del koji je plutao na vodi i nije bio ni kopno niti otok, a bješe okružen labudovima. Kad je kročila na nj, dvije su stijene izronile iz morskih dubina; jedna je zaustavila kretanje otoka, a druga stala zmiji na put. Zatim je Leta na gori Kint rodila blizance - sina Apolona i kćer Artemidu. Poslije je Zeus prikovao Del za dno oceana da više ne pluta, a sam je otok postao posvećen Apolonu.

Hera je otela Ilitiju, božicu rađanja da bi spriječila Letu od porođaja. Ostali su bogovi prevarili Heru tako što su joj ponudili ogrlicu od jantara dugačku 8 metara, a božica je uspjela pobjeći. Legenda kaže da je Artemida rođena prva, a potom je pomogla majci da porodi njezina brata Apolona. Apolon je rođen na sedmi dan mjeseca Targeliona te su sedmi i dvanaesti dan toga mjeseca poslije bili njemu posvećeni.

Nioba i Leta 
Nioba je bilja kraljica Tebe i Amfionova žena koja se hvalisala pred Letom jer je imala četrnaestero djece (Niobide), sedam dječaka i sedam djevojčica, dok je Leta imala samo dvoje - Artemidu i Apolona. Apolon joj je ubio sinove dok su trenirali atletiku, a Artemida je ubila njezine kćeri otrovnim strijelama, kao i Apolon. U nekim je inačicama priče poneki potomak spašen. Amfion se, vidjevši mrtve sinove, prema nekim legendama ubio, a prema drugima ubio ga je Apolon nakon što je bijesnio i pokušavao se osvetiti. Shrvana je Nioba otišla u Malu Aziju gdje se plačući pretvorila u kamen, a njene su suze stvorile rijeku Ahel. Zeus je pretvorio sve Tebance u kamen te nitko nije mogao pokopati Niobu sve dok je devetoga dana nisu pokopali sami bogovi.

Eksterni linkovi 

 Leta u klasičnoj literaturi i umjetnosti
 Leta u grčkoj mitologiji

Grčka mitologija
Atlas (mitologija)

Atlas (grč. Ἄτλας [Átlas], lat. Atlas) ili Atlant, je div iz grčke mitologije. Po Atlasu je dobila ime zbirka zemljopisnih karata, u arhitekturi figura muškarca koji služi kao potporanj te u astronomiji jedna zvijezda u grupi Plejada. Atlas je sin Japeta i Klimene.

Kazna 
Atlant se borio protiv Zeusa jer je jedan od Titana. Zato je osuđen da vječno drži nebo - Urana na svojim leđima. Atlant se pokušao osloboditi kazne. Naime, Heraklo je trebao mikenskom kralju Euristeju donijeti zlatne jabuke sa stabla koja su čuvale Atlantove kćeri Hesperide. Atlant se ponudio da će sam ubrati jabuke ako bi Heraklo pridržao Urana. Heraklo je znao da jabuke čuva zmaj Ladon koji nikad ne spava te je pristao. Atlant je donio jabuke i ponudio se da ih odnese u Mikenu, ali je Heraklo prozreo lukavost te mu je rekao da samo na trenutak pridrži svod dok sebi ne napravu podlogu od trave za rame, jer ga boli zbog velikog pritiska. Potom je Heraklo uzeo jabuke i otišao, a Atlant je teret morao nositi do svoje smrti. Druga je verzija blaža i kaže da je Atlant oslobđen, naime, Heraklo je izgradio Heraklove stupove i oslobodio Atlanta.

Atlantova smrt 
Atlant nije htio pustiti u Grčku junaka Perzeja koji se htio vratiti kući noseći Gorgoninu glavu. Perzej mu je pokazao tu ružnu glavu te se Atlant skamenio. Atlant se pretvorio u istoimenu kamenu planinu u Africi, a i dalje drži nebo na svojim plećima, dok mu se glava - vrh planine - gubi u plavetnilu nebeskog svoda. Ovisno o izvorima, Atlant ponekad drži Urana na plećima, a ponekad Geju.

Vanjske veze 

 Atlas u klasičnoj literaturi i umjetnosti
 Atlas u grčkoj mitologiji

Grčki bogovi
Varon

Varon (lat. Varro) je rimski cognomen (treće ime). Značajne ličnosti koje su u rimskoj istoriji nosili to ime bile su:

 Gaj Terencije Varon, konzul koji je pretrpeo poraz kod Kane u drugom punskom ratu;
 Marko Terencije Varon (poznat kao "Varon Reatinski" = Varro Reatinus), rimski pisac i filolog;
 Publije Terencije Varon (poznat kao "Varon Atacinski" = Varro Atacinus), pesnik.

Antički Rim
Lucilije

Lucilije (lat. Lucilius) je rimski nomen (porodično ime, tj. prezime) lucilijevskog roda.
 Gaj Lucilije, prvi satiričar u rimskoj književnosti (2. vek stare ere). 
 Lucilije Junior, prijatelj Seneke Mlađeg.
 Grobnica Marka Lucilija Peta (Marcus Lucilius Paetus), vojnog tribuna iz vremena Oktavijana Avgusta, i njegove sestre Lucilije Pole (Lucilia Polla) otkrivena je u gradu Rimu blizu zgrade Villa Albani 1885. godine. Grobnica je okrugloga oblika i veruje se da se nad njom nalazila humka zemlje koničnog oblika, visoka oko 17 metara.

Eksterni linkovi 
 Tomb info and photo

Antički Rim
Svećenik

Svećenik ili sveštenik (starocrkvenoslavenski: свештеникъ) izraz je koji u povijesti religije označava osobu koja u ime zajednice prinosi žrtve i obavlja druge obrede. 

U pravoslavnoj crkvi sveštenik je i čin u crkvenoj hijerarhiji između đakona i episkopa, tj. pop. U ovom užem značenju nije opravdano riječ sveštenik zamjenjivati riječju svećenik.

Povijest 

U najstarije vrijeme vjerojatno je otac obitelji prinosio žrtvu, a u daljnjemu razvoju izdvajaju se posebne osobe koje se smatraju posrednicima između ljudi i boga (bogova). U nekim civilizacijama svećenstvo je višestruko angažirano i privilegirano ujedinjujući u sebi dužnost svećenika, vrača, čarobnjaka, liječnika, učitelja, tumača tradicija, suca i dr. U Mezopotamiji i Egiptu službu najvišeg svećenika često obavlja kralj, a njemu pomaže hijerarhijski ustrojen i nasljedan kler koji tvori pravu kastu. Kod Izraelaca se pleme Levijevo smatralo izabranim za bogoštovne čine, a u svećeničkim rodovima svećenstvo je bilo nasljedno. U postegzilnom periodu veliki svećenik je teokratski poglavar; pod Rimljanima također ima izvjesnu političku vlast. U staroj Perziji su velik ugled uzimali svećenici magi, a u hinduizmu brahmani.

U antičkoj Grčkoj svećenik nije igrao tako veliku ulogu; on je službenik svetišta odnosno pojedinog boga. Ženska božanstva imala su žene - svećenice. U Rimu su svećenici državni funkcioneri, birani kao i ostali magistrati (u najstarije vrijeme samo iz patricijskih rodova); visoki se svećenici nazivaju pontifices, a najviši svećenik pontifex maximus.

Svećenici su bili vrlo utjecajni u plemenskom životu starih Germana i Kelta (druidi), dok se na stare Slavene ne zna da li su imali poseban svećenički stalež. Svećenik starih Slavena naziva se u literaturi žrec (starocrkvenoslavenski жьрьць). 

U ranom kršćanstvu javlja se misao o svećeničkom pozivu svih vjernika (koju će kasnije naglasiti protestanti); međutim, vrlo rano stvara se hijerarhijski ustrojeno ministerijalno svećenstvo. (Usp. prezbiter, jerej, biskup, metropolit, papa).

Većina zajednica nastalih nakon reformacije ne poznaje pojam svećenika u tradicionalnom smislu; tim vjerskim zajednicama rukovode duhovnici, pastori, propovjednici. U anglikanskoj crkvi u novije vrijeme i žene mogu obavljati svećeničke dužnosti.

Povezano 
 Svećenica ili sveštenica
 Svećenstvo ili sveštenstvo

Izvori

Literatura 

 Rečnik srpskohrvatskoga književnog jezika, Matica srpska, Novi Sad, 1967-1976.
 Opća enciklopedija JLZ (7 Raš-Szy), Zagreb, 1981.

Religijske ličnosti
Religijska zanimanja
Nepot

Nepot (lat. Nepos) je rimsko ime, koje su nosile sledeće značajne ličnosti rimske istorije:
 Kornelije Nepot, rimski pisac iz 1. veka st. e.;
 Julije Nepot, car Zapadnog rimskog carstva (vladao 474–475);
 Nepot, egipatski biskup, autor apokrifne Nepotove knjige.
Prvi križarski rat

Prvi križarski rat (1096. - 1099.) vodili su veliki francuski, flandrijski i normandijski velikaši, među kojima se ističu Godfrid Bouillonski i njegov brat Baldovin. Oni su na Istok krenuli u kolovozu 1096. preko Balkana i Bizanta, a već 1097. na vojnom pohodu preko Male Azije izborili su i prvu pobjedu osvojivši Niceju (lipanj 1097.), zatim pobjedivši u bitki kod Dorileja (srpanj 1097.), nakon čega su se domogli Edese i Antiohije (1098). 15. srpnja 1099. osvojili su Jeruzalem, opljačkali ga i počinili velik pokolj stanovništva. Svećenik Rajmund Aguilers napisao je: "U Salomonovom hramu (u Jeruzalemu), gazili smo do koljena u krvi, pa čak i do konjskih uzda, po pravednom i čudesnom Božjem sudu." Oko 40.000 muslimana, zajedno sa Židovima pobijeno je u ta dva dana, i tako je Jeruzalem "očišćen od nevjerničke ruke". Zabilježeno je i da su spalili jednu sinagogu punu Židova. Nakon zauzimanja grada u bazilici Svetoga groba održana je misa zahvale. U njihovim rukama grad je ostao oko 100 godina. Budući da je cilj rata bio ostvaren mnogi su se križari vratili u svoje zemlje. Neki su, međutim, ostali i nastavili se probijati duž istočne sredozemne obale. Oni su na koncu osnovali i četiri križarske države: Jeruzalemsko Kraljevstvo, grofoviju Tripoli, kneževinu Antiohiju te grofoviju Edesu. Središte posljednje osnovane križarske države, Tripoli, križari su osvojili 1109. , nakon 6 godina opsade.

1097. Križari stižu u Konstantinopol (današnji Istambul).
1098. Francuska i normanska vojska zauzele Edesu i Antiohiju.
1099. Križari zauzeli Jeruzalem i podijelili obalno područje na četiri kraljevstva.

Križarski ratovi
Drugi križarski rat

Drugi krstaški rat trajao je od 1147. do 1149.godine i pokrenulo ga je tursko osvajanje Edese i cele istoimene grofovije.Krstaši su pokušali da osvoje Damask,ali u tome nisu uspeli i ceo pohod se završio potpunim neuspehom.

Križarski ratovi
Četvrti križarski rat

Četvrti križarski rat 1201 - 1204. Pohod na Carigrad. Prvo osvajanje grada koji je bio u kršćanskim rukama (17. 7. 1203.) slijedi pokolj i pljačka njegovih stanovnika - kršćana. Sve je to toliko oslabilo Bizant, da su Turci kasnije lako prodrli u Europu.

Započeo je na poticaj pape Inocenta III., a križare je na istok prevozila Mletačka Republika, zbog koje su križari svoje oružje okrenuli protiv samih kršćana. Naime, prvo su, kao naknadu za prijevoz, u korist Venecije osvojili Zadar. Zatim su se upleli u unutarnje borbe u Bizantu, osvojili Carigrad i srušili Bizantsko Carsvo, umjesto kojeg su osnovali novu križarsku državu - Latinsko Carstvo.

Križarski ratovi
Istočnorimski ratovi
Valerije Ancijat

Valerije Ancijat (lat. Valerius Antias) bio je rimski analista, pripadnik onog roda Valerijevaca koji je vodio poreklo iz rimske kolonije Ancija (Antium), kako pokazuje njegov cognomen Antias. Bio je savremenik Kvadrigarija i Sizene, dakle živeo je u prvoj polovini 1. veka stare ere. 

Ancijat je napisao istoriju Rima od najstarijih vremena, dakle od Romula i Rema i osnivanja Rima, pa sve do razdoblja Kornelija Sule. Novija vremena rimske istorije najverovatnije su bila obrađena s mnogo više detalja nego najraniji periodi, što se vidi po tome da je o kvesturi Tiberija Grakha (oca istoimenog narodnog tribuna) 137. godine st. e. pisao već u 12. knjizi (ili, prema nekima, u 22. knjizi), u delu koje je ukupno imalo najmanje 75 knjiga (Aul Gelije, Noctes Atticae, VII, 9).

Valerija Ancijata u svom delu često pominje Tit Livije, koji ga smatra najlažljivijim od svih analista i koji retko kad pomene njegovo ime bez prekora (Ab urbe c., III, 5; XXVI, 49; XXXVI 38). I Aul Gelije (VI, 8; VII, 19) pominje slučajeve u kojima su Ancijatove izjave drugačije od podataka koje prenose drugi pisci. Sam Ancijat, međutim, izgleda da nije mnogo brinuo o podacima iz rane rimske istorije: on je jednostavno izmišljao priče kako je on smatrao potrebnim, a naročito je voleo da preteruje u brojevima. Na primer, on u jednu godinu, za koju nijedan drugi izvor ne pominje nikakve značajne događaje, smešta neku veliku bitku koja je rezultirala ogromnim žrtvama.

Izgleda da se Plutarh oslanjao na Ancijatovo delo kao jedan od glavnih izvora za ranu istoriju Rima. Isto je činio i Tit Livije u početku svog dela, sve dok se nije uverio u Ancijatovu nepouzdanost.

Rimski pisci
Authority control
Plinije

Plinije je rimski nomen (drugo ime, koje otprilike odgovara našem prezimenu), koje su nosila dva značajna autora u rimskoj književnosti:

 Plinije Stariji (23–79. n. e.), naučnik i istoričar, autor enciklopedijskog dela Poznavanje prirode (Naturalis historia);

 Plinije Mlađi (63–oko 113. n. e.), državnik i književnik, nećak i posvojeni sin Plinija Starijeg, autor 10 knjiga književnih pisama.

Antički Rim
Afar

Afar je izraz koji se koristi za:
 Afare, pripadnike naroda koji živi u Etiopiji i Džibutiju;
 Regija Afar u Etiopiji;
 Afarski jezik, jedan od istočnokušitskih jezika.
Popis woreda u Regiji Afar

Ovo je popis 29 woreda ili okruga, u regiji Afar Etiopije, sastavljen na temelju podataka Centralne statističke agencije website .

 Abala (woreda)
 Afambo
 Afdera
 Amibara
 Artuma
 Aura (woreda)
 Awash Fentale
 Asayita (woreda)
 Berahle (woreda)
 Bure Mudaytu
 Chifra (woreda)
 Dallol (woreda)
 Dewe
 Dubti (woreda)
 Dulecha (woreda)
 Elidar (woreda)
 Erebti
 Ewa (woreda)
 Fursi
 Gewane (woreda)
 Gulina
 Koneba (woreda)
 Megale
 Mille (woreda)
 Simurobi Gele'alo
 Telalak
 Teru
 Yalo (woreda)

Posebne worede 
 Posebna woreda Argobba
Lucije Kornelije Sizena

Lucije Kornelije Sizena (lat. Lucius Cornelius Sisenna, oko 120. st. e. – 60-ih st. e.) bio je rimski vojni zapovednik, pisac i jedan od pripadnika analističke istoriografske tradicije. Bio je savremenik Rutilija Rufa, Klaudija Kvadrigarija i Valerija Ancijata. Obavljao je dužnost pretora u godini u kojoj je umro Kornelije Sula (78. st. e.), a sledeće je godine kao provincijski namesnik otišao u provinciju Siciliju. Umro je tokom Pompejeve akcije čišćenja gusara na Sredozemlju nakon trećeg rata protiv Mitridata, dok je zapovedao rimskim trupama smeštenim na ostrvu Kritu. 

Sizena je napisao Istorije (Historiae), danas izgubljeno istorijsko delo koje je imalo najmanje 12 ili 14 knjiga, dok Nonije (pod rečju refragabunt) navodi da se sastojalo od 23 knjige. Mnogi gramatičari, posebno Nonije, prenose citate iz ovog dela, ali su oni tako kratki, izvađeni iz konteksta i navedeni samo kao ilustracija upotrebe neke neuobičajene reči, da se ništa ne da zaključiti o događajima o kojima je Sizena pisao. Po tim citatima ipak vidimo da je Sizena voleo da svakodnevni latinski jezik u svom delu obogaćuje upravo neobičnim rečima, za koje je smatrao da njegovom delu dodaju poseban kolorit. Pretpostavlja se da je Sizena svoje Istorije započeo da piše još kao mladić, počevši od savezničkog rata (90. st. e.). Kasnije je u 6. knjizi dao prikaz građanskog rata između Gaja Marija i Kornelija Sule, obrađujući tu temu – kako kaže Salustije (Bell. Iug. 95) – s mnogo veštine i nakon mnogo istraživanja, premda je bio rezervisan u davanju vlastitog mišljenja o tom sukobu. Salustije je navodno svoju Istoriju napisao kao nastavak Sizenine.

Ciceron stavlja Sizenu iznad svih istoričara koji su mu prethodili i bili njegovi savremenici, ali istovremeno primećuje da, bez obzira na to kolike su Sizenine zasluge u poređenju s drugim istoričarima, on ostaje veoma udaljen od visokih standarda istoriografije, čime dokazuje koliko su malo pažnje Rimljani pridavali ozbiljnom radu na proučvanju istorije. 

Pored ovog istorijskog dela, Sizena je – kako saznajemo od Ovidija (Trist. II, 443) – takođe preveo zbirku erotskih i avantursitičkih priča grčkog pisca Aristida iz Mileta pod naslovom Miletske priče (Milesiae fabulae), koja je navodno poslužila Petroniju kao uzor za njegov Satyricon. Sizena je sastavio i jedan komentar o Plautovim komedijama, iz koga nam je sačuvano nekoliko izvadaka.

Rimski guverneri Sicilije
Rimske vojskovođe
Rimski pisci
Rimski historičari
Administrativna zona 3 (Afar)

Administrativna zona 3 jedna od pet zona regije Afar u Etiopiji; nijedna od zona Afara nema imena. Ova zona na jugu graniči s regijom Oromia, na jugozapadu s regijom Amhara, na zapadu s posebnom woredom Argobba i administrativnom zonom 5, a na sjeveru s Administrativnom zonom 1, a na istoku s regijom Somali.

Gradovi u Zoni 3 su Awash i Gewane. 

Prema podacima Centralne statističke agencija za 2005. godinu, ova je zona imala procijenjeno stanovništvo od 194.635, od čega su 106.531 bili muškarci, a 88.104 žene; 54.172 ili 27,8% su urbani stanovnici. Gustoća stanovništva ove zone nije poznata.

Rijeka Awash povremeno plavi ovu Zonu za vrijeme kišne sezone od juna do septembra. Godine 1996. rijeka je poplavila dijelove woreda Bure Mudaytu i Gewane, ali tim UNDP-a nije našao značajniju štetu. Awash je ponovno izašla iz korita 16.8. 2006, ostavivši bez doma 15.000 ljudi i oštetivši 400 hektara nasada pamuka, kukuruza, luka i sezama.

Worede 
 Amibara
 Awash Fentale
 Bure Mudaytu
 Dulecha
 Gewane

Reference 

Zone Etiopije
Awash Fentale

Awash Fentale je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrarivne zone 3. Awash Fentale graniči na jugu s regijom Oromia, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Dulechom, a na istoku s Amibarom. Gradovi u Awash Fentale uključuju Awash Sebat Kilo i Sabure.

Velik dio ove worede zauzima Awashki nacionalni park.

Prema podacima objavljenim godine 2005. od strane Centralne statističke agencije, ova woreda je imala približno 24.970 stanovnika, od čega su 11.909 bili muškarci, a 13,061 žene; 12.684 ili 50,80% stanovnika su bili urbano stanovništvo, daleko više od prosjeka Zone koji iznosi 27,8%. Informacije o površini Awash Fentale nisu poznati pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Amibara

Amibara je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 3. Amibara graniči na jugu s Awash Fentaleom, na zapadu s rijekom Awash koja je dijeli od Duleche na jugozapadu i Administrativne zone 5 na sjeverozapadu, na sjeveru s Gewaneomn, na istoku s regijom Oromia. Gradovi u Amibari su Awash Arba, Awash Sheleko, Melka Sedi i Melka Werer.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjeno stanovništvo od 54.190, od čega 23.982 muškaraca i 30.208 žena ; 28,397 ili 52,40% stanovništva živi u gradovima, što je više od prosjeka Zone koji iznosi 27,8%. Površina Amibare nije poznata, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Dulecha (woreda)

Amibara je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 3. Dulecha graniči na jugu s Awash Fentaleom, na zapadu s Posebnom woredom Argobba, na sjeveru s Administrativnom zonom 5, na istoku s rijekom Awash koja je dijeli od Amibare. Najveće naselje u Dulechi je Dulecha.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjeno stanovništvo od 18.775, od čega 8.820 muškaraca i 9.935 žena ; 480 ili 2,56% stanovništva živi u gradovima, što je manje prosjeka Zone koji iznosi 27,8%. Površina Duleche nije poznata, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Gewane (woreda)

Gewane je jedna od 31 woreda u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 3. Gewane graniči na jugu s Amibarom, na zapadu s Bure Mudaytuom, na sjeverozapadu s Administrativnom zonom 5, na sjeveru s Administrativnom zonom 1, a na istoku s regijom Oromia; rijeka Awash tvori dijelove granice s Administrativnim zonama 3 i 5. Gradovi u Gewaneu su Meteka i Gewane.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjeno stanovništvo od 36.813, od čega 15.959 muškaraca i 20.854 žena ; 12.611 ili 34,26% stanovništva živi u gradovima, što je više od prosjeka Zone koji iznosi 27,8%. Površina Gewanea nije poznata, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Bure Mudaytu

Bure Mudaytu je jedna od 31 woreda u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 3. Bure Mudaytu se prostire u uskom pojasu između rijeke Awash (koji je razdvaja od Administrativne zone 5) na zapadu i Gewanea na istoku. Nema podataka o gradskim naseljima u ovoj woredi.

Prema podacima objavljenim od Centralne statističke agencije iz 2005. godine, stanovništvo ove worede je bilo procijenjeno na 47.001, od čega 21.067 muškaraca i 25.934 žena. Nema podataka o površini Bure Mudaytua, pa se gustoća stanovništva ne može izračunati.

Bilješke 

Worede Etiopije
Administrativna zona 5 (Afar)

Administrativna zona 5 je jedna od pet zona regije Afar u Etiopiji; nijedna od zona Afara nema imena. Prostire se duž istočne baze Etiopske visoravni. Ova zona se na jugu i istoku graniči s Administrativnom zonom 3, na zapadu s regijom Amhara, a na sjeveru s Administrativnom zonom 1.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova zona je imala oko 349.918 stanovnika, od čega 199.290 muškaraca i 150.628 žena. Podaci za gustoću stanovništva nisu dostupni.

Worede 
 Artuma
 Dewe
 Fursi
 Simurobi Gele'alo
 Telalak

Reference 

Afar
Tit Pomponije Atik

Tit Pompnije Atik (lat. Titus Pomponius Atticus, rođen 110. ili 109. godine st. e., umro 32. st. e.) bio je pripadnik rimskog viteškog staleža i pokrovitelj književnosti, najbolji prijatelj čuvenog govornika i filozofa Marka Tulija Cicerona. Atik je adresat Ciceronovog spisa O prijateljstvu (De amicitia), a korespondencija između dvojice prijatelja sačuvana je u šesnaest knjiga Ciceronovih Pisama Atiku (Epistulae ad Atticum), koja je prikupio i objavio Ciceronov oslobođenik i lični sekretar Marko Tulije Tiron. Atik je bio poznat po svom elegantnom ukusu i zdravorazumskom rasuđivanju. Glavni naš izvor informacija o Atiku, pored Ciceronovih pisama, jese Atikov životopis koji je napisao Kornelije Nepot.

Atik, koji je poticao iz porodice viteškog staleža, rođen je u Rimu, gde je stekao i obrazovanje. Kao mladić sticao je obrazovanje kod grčkih učitelja zajedno s Ciceronom, Lucijem Torkvatom i Gajem Marijem Mlađim (sinom znamenitog Gaja Marija), s kojima je "postao tako blizak da mu niko više nije bio draži od njih" (Nepot). Bio je izvrstan učenik, a 85. godine st. e. otišao je u Atinu, gde je proučavao književnost i filozofiju. Toliko je zavoleo Atinu i njenu kulturu da je sam sebi nadenuo nadimak "Atik" (Atticus = doslovno "Atičanin"), na šta Ciceron aludira u 5. knjizi svog dela O krajnostima dobra i zla (De finibus bonorum et malorum).

Atik je nasledio veliko bogatstvo, koje je dodatno uvećao veštim poslovanjem nekretninama. Koristeći to bogatstvo i za bavljenje književnošću, držao je znatan broj robova koje je uposlio prepisivanjem i uvezivanjem knjiga, te je objavio kompletan opus svoga prijatelja Cicerona. On sam, međutim, napisao je jednu jedinu knjigu, na grčkom jeziku, o Ciceronovom konzulatu, te nešto malo pesama. Ništa od ovoga nije se sačuvalo.

Godine 65. st. e. Atik se vratio u Rim. Poštujući svoje epikurejske poglede na svet, držao podalje od politike što je više mogao, ali je ipak pomagao Ciceronu kad god je to ovome bilo nephodno: na primer, kada je Ciceron 49. st. e. morao da beži iz Italije pred trijumvirima, Atik mu je poklonio 250.000 sestercija. Ipak, njegova politička aktivnost bila je minimalna, premda znamo da je on, kao i Ciceron, pripadao optimatima, dakle aristokratskoj "stranci", i da je generalno imao konzervativne poglede na političku stvarnost.

Nakon smrti ujaka, koji ga je testamentom posinio, Atik je uzeo ime "Tit Servilije Pomponijan" (Titus Servilius Pomponianus). Kasnije se oženio praunukom trijumvira Marka Krasa, s kojom je dobio sina, koji je imao isto ime kao i njegov otac i o kome se malo zna, te kćerku Ceciliju Atiku (Caecilia Attica), koja je postala prva žena Marka Vipsanija Agripe.

Atik je ostatak života proveo u Rimu, gde je 32. pne. umro prirodnom smrću.

Rimski pisci
Rimski bankari
Caecilii
Pomponii
Samoubice
Atik

Atik (lat. Atticus) može se odnositi na sledeće ličnosti:
 Tit Pomponije Atik (110/109–32. st. e.), Ciceronov prijatelj i pokrovitelj književnosti;
 Atticus (oko 175. n. e.), autor izgubljenog komentara Platonovih dela;
 Herod Atik (‛Ηρώδης ο ’Αττικός, oko 101–177. n. e.), grčki retor i istaknuti pripadnik druge sofisktike;
 Atik, carigradski patrijarh (406–425. n. e.).
Simurobi Gele'alo

Simurobi Gele'alo je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 5. Simurobi Gele'alo se nalazi duž osnove istočne eskarpe Etiopske visoravni, a na zapadu graniči s regijom Amhara, na sjeveru s Fursijem, na istoku i jugu s Administrativnom zonom 3; rijeka Awash tvori istočnu među ov worede s Administrativnom zonom 3. Nedostaju informacije o gradovima u ovoj woredi.

Prema brojkama objavljenim od strane Centralne statističke agencije u 2005. godini, ova woreda je imala ukupno 61.401 stanovnika, od čega 27.938 muškaraca i 33.463 žena. Ne postoje informacije o površini Simurobi Gele'aloa, pa se ne može izračunati gustoća stanovnika.

Bilješke 

Worede Etiopije
Fursi

Fursi je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 5. Fursi se nalazi duž osnove istočne eskarpe Etiopske visoravni, a na jugu graniči sa Simurobi Gele'alom, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Artumom, a na istoku s rijekom Awash koja je dijeli od Administrativne zone 3.. Nedostaju informacije o gradovima u ovoj woredi.

Prema brojkama objavljenim od strane Centralne statističke agencije u 2005. godini, ova woreda je imala ukupno 78.986 stanovnika, od čega 34.442 muškaraca i 44. 544 žena. Ne postoje informacije o površini Fursija, pa se ne može izračunati gustoća stanovnika.

Bilješke 

Worede Etiopije
Artuma

Artuma je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 5. Artuma je okrug u obliku trokuta koji se nalazi u blizini osnove istočne eskarpe Etiopske visoravni. Graniči na jugu s Fursijem, na zapadu s regijom Amhara, a na sjeveru s Deweom. Nedostaju informacije o gradovima u ovoj woredi.

Prema brojkama objavljenim od strane Centralne statističke agencije u 2005. godini, ova woreda je imala ukupno 57.330 stanovnika, od čega 23.851 muškaraca i 33.479 žena. Ne postoje informacije o površini Artume, pa se ne može izračunati gustoća stanovnika.

Bilješke 

Worede Etiopije
Dewe

Dewe je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 5. Dewe je smještena u blizini osnove istočne eskapre Etiopske visoravni, a graniči na jugu s Artumom, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Administrativnom zonom 4, a na istoku s rijekom Awash koja je dijeli od Administrativne zone 3. Nedostaju informacije o gradovima u ovoj woredi.

Prema brojkama objavljenim od strane Centralne statističke agencije u 2005. godini, ova woreda je imala ukupno 71.023 stanovnika, od čega 30.418 muškaraca i 40.605 žena. Ne postoje informacije o površini Artume, pa se ne može izračunati gustoća stanovnika.

Bilješke 

Worede Etiopije
Administrativna zona 4 (Afar)

Administrativna zona 4 je jedna od pet zona regije Afar Etiopije; nijedna od zoni Afara nema ime. Ova zona graniči na jugu i istoku s Administrativnom zonom 1, na zapadu s regijom Amhara, i na sjeveru s Administrativnom zonom 2. Najveći grad Zone 4 je Dibina.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova zona je prema procjeni imala 156.997 stanovnika, od čega 85.656 muškaraca i 71.341 žena ; 2.563 ili 1,6% stanovništva živi u gradu. Podaci za gustoću stanovništva nisu dostupni.

Worede 
 Aura
 Ewa
 Gulina
 Teru
 Yalo

Reference 

Afar
Ewa (woreda)

Ewa je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 4. Ewa je smještena blizu podnožja istočne eskarpe Etiopske visoravni, a na jugu se graniči s Administrativnom zonom 1, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Gulinom, a na istoku s Aurom. Glavno naselje Ewe je Alele Subula.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjenih 43.533 stanovnika, od čega 19.842 muškaraca i 23.691 žena; 180 ili 0,41% stanovništva su živjeli u gradu, što je manje od prosjeka Zone koji iznosi 1,6%. Ne podataka o površini Ewe, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Aura (woreda)

Aura je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 4. Aura se graniči na jugozapadu s Ewom, na zapadu s Gulinom, na sjeveru s Teruom, a na istoku s Administrativnom zonom 1. Glavno naselje Aure je Derayitu.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjenih 22.917 stanovnika, od čega 10.717 muškaraca i 12.200 žena; 229 ili 01% stanovništva su živjeli u gradu, što je manje od prosjeka Zone koji iznosi 1,6%. Ne podataka o površini Ewe, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Gulina

Gulina je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 4. Ewa je smještena blizu podnožja istočne eskarpe Etiopske visoravni, a graniči na jugu s Ewom, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Yalom, i na istoku s Aurom. Glavno naselje Guline je Kelewina.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjenih 21.259 stanovnika, od čega 9.577 muškaraca i 11.682 žena; 784 ili 3,69% stanovništva su živjeli u gradu, što je više od prosjeka Zone koji iznosi 1,6%. Ne podataka o površini Ewe, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Yalo (woreda)

Yalo je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 4. Yalo je smještena blizu podnožja istočne eskarpe Etiopske visoravni, a graniči na jugu s Gulinom, na zapadu s regijom Amhara, na sjeveru s Administrativnom zonom 2, a na istoku s Teruom.. Glavno naselje Yaloa je Dibina.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova woreda je imala procijenjenih 25.494 stanovnika, od čega 11.236 muškaraca i 14.258 žena; 1.370 ili 5,37% stanovništva su živjeli u gradu, što je više od prosjeka Zone koji iznosi 1,6%. Ne podataka o površini Ewe, pa se ne može izračunati gustoća stanovništva.

Bilješke 

Worede Etiopije
Teru

Teru je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. Predstavlja dio Administrativne zone 4. Teru graniči na jugu s Aurom, na jugozapadu s Gulinom, na zapadu s Yalom, na sjeveru i istoku s Administrativnom zonom 2. Nema podataka o gradskim naseljima u ovoj woredi.

Prema brojkama objavljenim od Centralne statističke agencije 2005. godine, ova je woreda po procjeni imala 43.794 stanovnika, od čega 19.969 muškaraca i 23.825 žena. Nema podataka o površini Terua, pa se gustoća stanovništva ne može izračunati.

Bilješke 

Worede Etiopije
Specijalna woreda Argobba

Argobba (ili Argoba) je jedna od 31 worede u regiji Afar Etiopije. S obzirom da Argobba nije dio nijedne zone u regiji Afar, smatra se Specijalnom woredom. Ova woreda je nazvana po narodu Argobba, čija postojbina se nalazi u okrugu.

Argobba je smještena na istočnoj eskarpi Etiopske visoravni, a na jugu, zapadu i sjeveru graniči s regijom Amhara, na istoku s Administrativnom zonom 3. Nema podataka u gradovima u ovoj woredi.

Prema podacima Centralne statističke agencije iz 2005. godine, ova zona je imala ukupno 12.906 procijenjenih stanovnika, od čega 6.539 muškaraca i 6.367 žena. Nema podataka za gustoću stanovništva ove worede.

Bilješke 

Argobba
Administrativna zona 1 (Afar)

Administrativna zona 1 je jedna od pet zona regije Afar u Etiopiji; nijedna od zona Afara nema ime. Ova zona graniči na jugu s Administrativnom zonom 3, na jugozapadu s Administrativnom zonom 5, na zapadu s regijom Amhara, na sjeverozapadu s Administrativnom zonom 4 i 2, na sjeveru s Eritrejom, a na istoku s Džibutijem.

Najveći grad Zone 1 je Asayita. 

Prema podacima Centralne statističke agencije godine 2005, ova zona je imala procjenjenih 415.431 stanovnika, od čega 232.969 muškaraca i 182.462 žena; 61.965 ili 14,9% stanovništva živi u gradovima. Podaci za gustoću stanovništva ove zone nisu dostupni.

Worede 
 Afambo
 Asayita
 Chifra
 Dubti
 Elidar
 Mille

Reference 

Afar
Ultimatum

Ultimatum () je zahtjev čije ispunjenje se traži u određenom vremenskom roku i iza koga stoji prijetnja koja će provesti ako se zahtjev ne ispuni. Ultimatum najčešće predstavlja posljednji u nizu zahtjev. Zbog toga je rok ispunjavanja obično kratak, a za zahtjev se podrazumijeva da o njemu nema daljih pregovora.

Prijetnja kojom se podržava ultimatum može ovisiti o zahtjevu kao i drugim okolnostima. Najčešći primjeri su:

 u diplomaciji je to prijetnja objavom rata, poduzimanje drugih vojnih akcija ili proglašenjem sankcija kao što su trgovačke restrikcije i embargoi.
 prilikom otmice, ultimatum predstavlja prijetnja otmičara da će ubiti taoce, ili prijetnja vlasti da će ih osloboditi primjenom sile.

U svakodnevnom životu, ultimatumi se postavljaju u raznim kontekstima, kao što su:
 u pravnim postupcima (npr. zahtjev da se postigne sudska nagodba ili podvrgne suđenju)
 u poslovnim odnosima (npr. zahtjev da se prihvati određena cijena ili odustane od ugovora)
 u osobnim odnosima (npr. zahtjev da se prekine s vanbračnom vezom ili suoči s razvodo,m).

Takvi ultimatumi mogu i ne moraju biti društveno prihvatljivi. Ultimatumi su također dio krivičnog djela iznude.

V. također 
 Ultimatum (igra)

Pravo
Međunarodni odnosi
Konstantin I (razvrstavanje)

Konstantin I može se odnositi na sledeće vladare:
 Konstantin Veliki, rimski car;
 Konstantin I, škotski kralj;
 Konstantin I, kralj Grčke,
 Zar'a Ya'qob, car Etiopije, ponekad se naziva i "Konstantin I";
 Konstantin I Imeretski, kralj jednog dela srednjovekovne Gruzije (1293–1327);
 Konstantin I Gruzijski, kralj Gruzije (oko 1405–1412).
Šigeloza

Šigeloza je akutna infekcija crijeva koju uzrokuju bakterije iz roda Shigella.

Rod shigella sadrzi 4 vrste bakterija:
 shigella dysenteriae
 shigella flexneri
 shigella boydii
 shigella sonnei

Reference

Vanjske veze 
 CDC's Shigellosis Information Page
Vaccine Resource Library: Shigellosis and enterotoxigenic Escherichia coli (ETEC)
WHO Global Alert and Response Disease Outbreak News: Shigellosis
WHO Initiative for Vaccine Research: Shigellosis

Infektivne bolesti
Sšigeloza
Salmoneloza

Salmoneloza je infekcija koju uzrokuju bakterije Salmonellae. Infekcija salmonelom je sve češća u razvijenom svijetu. Ova bolest uzrokuje akutnu bol u trbuhu s iznenadnim nastupom glavobolje, vrućicom, proljevom, mučninom i ponekad povraćanjem.prirodni rezervoar i izvor zaraze su domace zivotinje i ptice . Pored zivotinja znacajni izvor je i oboleo covek ili kliconosa.put prenosenja je feko-oralni.Oboljenje se javlja leti zato sto je tada HCL razblazena .

Infektivne bolesti
Nacija

Nacija je izraz koji označava grupu ljudi koji dijele ili smatraju da dijele zajednički identitet odnosno nacionalnu svijest temeljenu na nekim zajedničkim elementima kao što su jezik, religija, kultura i historija, odnosno zajedničko porijeklo.

Nacije se vrlo često smatraju istovjetnim etničkim grupama, mada postoje slučajevi da pojedine nacije tvore pripadnici različitih etničkih grupa.

Uz naciju se vezuje pojam nacionalne države, odnosno države kojoj je svrha okupiti i štititi interese pripadnika određene nacije. Pripadnici nacije koji žive van granica svoje nacionalne države se smatraju pripadnicima određene nacionalne manjine.

Uz naciju se također vezuje ideologija nacionalizma.

V. također 
 Popis naroda svijeta
 Državljanstvo
 Jus sanguinis
 Zamišljena zajednica

Eksterni linkovi 

Geografija
Politika
Etnologija
Nacionalna manjina

Nacionalna ili etnička manjina je izraz koji se koristi kako bi opisao društvene grupe temeljene na pripadnosti određenoj naciji i/ili etničkoj zajednici koje tvore manjinu unutar stanovništva određene geografske regije i/ili političkog entiteta, najčešće suverene države.

Nacionalne manjine se ponekad razlikuju od etničkih manjina po tome što prve predstavljaju dio nacije s vlastitom matičnom nacionalnom državom. Primjer za to je bila SFRJ koja je službeno manjine dijelila na narodnosti i etničke grupe.

U mnogim suvremenim državama, pogotovo onima koje se definiraju kao nacionalne države, nacionalne manjine su službeno priznate od vlasti države te uživaju određena manjinska prava, koja se najčešće tiču određene zastupljenosti u tijelima vlasti (rezervirana mjesta u nacionalnom parlamentu) ili autonomije u određenim oblastima društvenog života.

V. također 
 Popis naroda svijeta
 Manjinska prava
 Iredentizam
 Narodnost

Geografija
Država
Etnologija
Nacionalna država

Nacionalna država je izraz koji opisuje državu kojoj je svrha omogućiti suverena pripadnicima određene nacije, odnosno kojoj ta svrha predstavlja legitimitet.

Pojam nacionalna država pretpostavlja da postoji znak jednakosti između države kao političkog i pravnog entiteta te nacije kao kulturnog i etničkog identiteta.

Nacionalizam je ideologija koja za cilj ima stvaranje države ili država koje bi odgovarale tom idealu.

Često se kao pojam suprotan pojmu nacionalne države navodi građanska država.

V. također 
 Multinacionalna država (višenacionalna država)
 Centralizam
 Unitarizam
 Iredentizam
 Regionalizam

Politika
Država
Narod

Narod ili puk je izraz koji se koristi za različite vrste društvenih grupa:
 u najširem smislu, taj izraz označava stanovništvo određenog područja, grada, regije, države ili kontinenta; 
 u političkom smislu taj izraz može biti sinonim za naciju i/li etničku grupu;
 pod tim izrazom se mogu podrazumijevati pripadnici većinske grupe unutar nekog društva, kao što su plebejci u starom Rimu; ponekad se radi pojašnjavanja koristi izraz obični narod ili puk;

Eksterni linkovi 
 The Optimum Population Trust. A reliable and intelligent source of population information. 

Wikimedia Commons has media related to:
People

Društvo
Poluprava

Neka je na pravoj a data tačka O. Tada je za svaku drugu tačku Z prave a:
 O<Z ili Z<O
 Ako je O<Z onda nije Z<O

Za sve tačke X≠O prave a skup a bez tačke O podijeljen u dvije klase tačaka, jednu klasu tačaka čine tačke za koje je X<O, a drugu za koje je O<Y.

Za obe ove klase postoje tačke A i B takve da je A<O i O<B

Skup tačaka prave koje leže sa iste strane date tačke O te prave nazivamo otvorena poluprava  , tačka O je početak te poluprave. Ako otvorenoj polupravoj priključimo tačku O dobijamo zatvorenu polupravu
Svaka tačka prave dijeli pravu na dvije otvorene i dvije zatvorene poluprave,za koje kažemo da su suprotne. Produženje duži AB nazivamo onu polupravu prave AB kojoj je početak tačka B, a kojoj pripada tačka A.
Za dvije poluprave kažemo da imaju isti smjer ako se jedna od tih polupravih sadrži u drugoj, u protivnom imaju suprotan smjer.

 
Geometrija
Pravo (razvrstavanje)

Pravo je izraz koji se može odnositi na:

 pravo kao sistem društvenih normi;
 pravo kao ovlaštenje određenog pojedinca.