Benin

Benin, hivatalosan a Benini Köztársaság (1975-ig Dahomey vagy Dahomania, franciául République de Bénin) független állam Afrika nyugati részén. Nyugatról Togo, keletről Nigéria, északról Burkina Faso és Niger szomszédos vele, délen az Atlanti-óceán részét képező Guineai-öböl alkot vele határt. Fővárosa Porto Novo, de a kormányzati székhely az ország legnagyobb városában, Cotonouban található, amely Benin kulturális központja is egyben.

A Magyarországnál területileg csak kicsit nagyobb Benin trópusi ország és az egyik legkevésbé fejlett országok közé tartozik. Gazdasága jelentősen függ a mezőgazdaságtól. Hivatalos nyelve a francia, de a lakosság gyakran olyan őshonos nyelveket beszél, mint a fon, a bariba, a joruba és a dendi.

Földrajz 

Nyugat-Afrikában terül el, Togo és Nigéria között. Az Atlanti-óceántól közel 700 km hosszan nyúlik észak felé a Niger völgyében. A parti síkság szavannákon keresztül félszáraz klímájú alacsony hegyekig, felföldekig emelkedik.

Észak-déli kiterjedése 650 km, nyugati-keleti pedig 320 km. Az országnak 1989 km határa van. Ebből Burkina Fasóval 306 km, Nigerrel 266 km, Nigériával 773 km és Togóval 644 km.

Domborzat 
A térképre tekintve az ország alakját egy fagylalttölcsérhez hasonlónak találjuk. Az ország tengerpartja – ami a Rabszolgapart része – dűnékben, mocsarakban és lagúnákban gazdag, de hangulatos fürdőhelyek is találhatók a kb. 100 km-es partszakaszon. A parttól távolabb pálmaligetek zöldellnek, észak felé a domborzat enyhén emelkedik. A talaj termékeny, agyagos-homokos, ez a „Terre de Barre” vidék, ahol a trópusi őserdő nagy részét kiirtották, hogy így nyerjenek termőterületeket. Közép-Benin egy kristályos kőzetből álló fennsík. Északnyugaton az Atakora-hegység húzódik, füves, szavannával borított platói között meredek, erdős völgyek találhatók. A fennsík északkelet felé a Niger-síkságig fokozatosan lejt, észak felé a Pendjari-síkság felé meredeken szakad le.
Legmagasabb pont: Mont Sokbaro, 658 m.

Vízrajz 
Az országot délről a Guineai-öböl határolja. A partvonal mögött csendes vizű lagúnák vannak, mint pl. a Nokoué-tó és az Ahémé-tó. Az országon közepén észak-déli irányban folyik az Ouémé-folyó az Atakora-hegységből az óceánig, a déli síkvidéken a Lama-mocsáron keresztül. Az ország északi határát Burkina Faso felé a Pendjari-folyó, Niger felé a Niger-folyó jelenti. A Mékrou-folyó mind Burkina Fasóval, mind Nigerrel határfolyót képez. Az Atakora-hegységben ered a Niger jobb oldali mellékfolyója, az Alibori.

Éghajlat 
Éghajlata délen egyenlítői, kétperiódusos esőeloszlással (április-július, szeptember-november), északon trópusi. A havi átlaghőmérséklet északon 24-33 °C, délen 26-29 °C. Az éves csapadékmennyiség 1000–1400 mm.

Élővilág, természetvédelem 
Délen alig maradt nyoma az eredeti trópusi őserdőnek, helyébe haszonnövényeket telepítettek, mint kapokfát, olaj- és kókuszpálmát vagy nemesfákat, pl. mahagónit és ébenfát. 

Az ország legnagyobb részét nedves szavanna borítja, gyakran elcsenevészesedett fákkal, ami az égetéses erdőirtás következménye, valamint méteres füvekkel (pl. elefántfű). A Niger- és Pendjari-síkság száraz szavanna, gyér erdőkkel és alacsony füvekkel.

Az állatvilágot elsősorban a szavannai fajok képviselik: antilop, bivaly és oroszlán, valamint sokfajta madár és kígyó, a folyókban krokodil.

Nemzeti parkjai 
A Burkina Fasóval közös Pendjari Nemzeti Park a Pendjari-folyó völgyében található. A "W" Nemzeti Park pedig Nigerrel közös. Mindkét rezervátumban van nílusi víziló, krokodil, elefánt, oroszlán, gepárd, kafferbivaly és antilop.

Természeti világörökségei 
Jelenleg nincs a természeti világörökség listáján benini terület. 1996 óta fekszik az UNESCO előtt a benini kormány javaslata, hogy nyilvánítsák a világörökség részévé a "W" Nemzeti Parkot.

Történelem 

Dahomey afrikai királyságot az Abomey-síkságon élő különböző etnikai csoportok alapították. Akinjogbin történész szerint a rabszolga-kereskedelem okozta bizonytalanság miatt vándoroltak tömegesen különböző csoportok, köztük Allada város királyi családjának egy része is Abomeybe. Ezek a csoportok saját biztonságuk érdekében ütőképes katonai szervezetet alakítottak ki és fokozatosan kiterjesztették a kis királyság határait.

Dahomey sajátos kultúrájáról és hagyományairól nevezetes. A fiúk gyakran egészen fiatalon az idősebb katonák mellett tanulták a katonai mesterséget, amíg elég idősek nem lettek arra, hogy csatlakozzanak a haditengerészethez. Nevezetes intézmény volt a női katonákból álló elit egység, akiket 'ahosi – anyáink' néven említettek fongbe nyelven, az angolok pedig dahomey-i amazonokként. A katonai intézmények miatt említették az európai megfigyelők és kommentátorok 'fekete Spárta' néven Dahomey-t. Az emberáldozat mindennapos volt; a korabeli források szerint előfordult, hogy ünnepeken rabszolgák és hadifoglyok ezreit fejezték le nyilvánosan. A dahomey-i hit szerint ezek a lefejezések a trón és harcosok presztízsét és alkalmasságát növelték.

Bár Dahomey alapítói kezdetben ellene harcoltak, a rabszolga-kereskedelem a térségben majdnem háromszáz éven át folyt, emiatt a neve „Rabszolgapart” lett. A királyi udvar igénye miatt, hogy a csatában elfogottak egy részét lefejezzék, csökkent az exportálható rabszolgák száma. A 17. század elején évi húszezer volt a számuk, a 19. század elején már csak tizenkétezer. A hanyatláshoz hozzájárult, hogy több gyarmati országban betiltották a rabszolga-kereskedelmet. Ez a hanyatlás 1885-ig folytatódott, amikor az utolsó portugál rabszolgahajó elhagyta a mai Benin területét.

A nagy hatalmú Dahomey királyság mellett még sok nép lakott a mai Benin területén. Ezek leginkább joruba nyelvű népek. E népek szoros kapcsolatban voltak a mai Nigériában élő rokon népekkel, és gyakran ellenségeskedtek a dahomey-iakkal. De gyakori volt a házasság Dahomey királyság alattvalói és a többi joruba között.

E népektől északra élnek a borguk, mahik és más etnikai csoportok, amelyek az ország mai lakosságát adják.

A 19. század közepén Dahomey kezdte elveszíteni regionális hatalmi szerepét, végül a franciák megszerezték a területét 1892-ben. 1899-ben Dahomey néven része lett Francia Nyugat-Afrika gyarmatnak. 1958-ban kapott autonómiát, mint Dahomey Köztársaság, a teljes függetlenséget 1960. augusztus 1-jén érte el. Az első köztársasági elnök Hubert Maga lett.

Az új államban az etnikai feszültségek tovább fokozódtak. 1972-ig nyolc hatalomátvétel és kormányváltozás volt, általában az ország egy-egy területét uraló kiskirály ragadta magához a hatalmat. 1961-ben visszafoglalták Portugáliától az Ajuda nevű enklávét. Soglo tábornok 1965. december 22-én katonai puccsal néhány évre (1967. december 19.) saját kezébe ragadta a hatalmat és felfüggesztette az alkotmányt, valamint betiltotta a pártokat. Uralmát a Jean-Baptiste Hachème vezette forradalmi erők döntötték meg.

Három fő figura dominálta a következő éveket: Sorou Apithy, Hubert Maga és Justin Ahomadegbé – az ország különböző területeiről kerültek ki. Ők hárman állapodtak meg egy elnöki tanács létrehozásáról az elcsalt 1970-es választások után kitört zavargások után. 1972-ben ezt a tanácsot katonai puccs döntötte meg Mathieu Kérékou vezetésével. Marxista kormányzatot vezetett be a Forradalmi Katonai Tanács vezetésével, és 1975-ben az országot átnevezte Benini Népköztársaságra. (A név egy a mai Nigéria területén lévő királyságéból ered.)

1978-ban állt helyre a polgári kormányzat; új alkotmányt fogadtak el. 1979-ben feloszlott a Forradalmi Katonai Tanács és választásokat tartottak. Az 1980-as évek végén Kérékou elfordult a marxizmustól a gazdasági válság nyomán és újra bevezette a tőkés parlamentáris rendszert. 1991-ben választási vereséget szenvedett Nicéphore Soglóval szemben, és az első fekete-afrikai elnök lett, aki választási vereség nyomán vesztette el hatalmát. 1996-ban szavazási győzelemmel tért vissza a hatalomba. 2001-ben szoros versenyben győzött ismét Kérékou. Ellenfelei szerint voltak választási csalások.

Sem Kérékou elnök, sem Soglo korábbi elnök nem indult a 2006-os választásokon, mert az alkotmány szerint ehhez Soglo már túl idős volt, Kérékou pedig két betöltött ciklus után nem indulhatott. Kérékou elnököt széles körben dicsérik, hogy nem változtatta meg az alkotmányt azért, hogy hivatalban maradhasson, mint számos más afrikai vezető tette. A választás, amely tiszta és szabad volt, második fordulót eredményezett Yayi Boni és Adrien Houngbédji között. A második forduló győztese Yayi Boni lett, aki 2006 április 6-án lépett hivatalba. A becsületes, többpárti választás nagymértékben emelte Benin tekintélyét, és Benint tekintik a demokrácia mintaképének Afrikában.

Államszervezet és közigazgatás 

Az ország elnöki rendszerű köztársaság.

Törvényhozás, végrehajtás, igazságszolgáltatás 
A benini parlament a 83 fős Országgyűlés (Assemblée Nationale), amelyet négyévente választanak. Az állam és a kormány feje az elnök, akit szintén a polgárok választanak, ötévente, s aki egyben a hadsereg főparancsnoka is. (Az 1990-es alkotmány csak egyszeri újraválasztást tesz lehetővé.) Az elnök nevezi ki a kormányt, azaz a minisztertanácsot.

A Legfelsőbb Bíróság a nemzetgyűlésnek van alárendelve: a törzsi bíráskodást megszüntették.

Politikai pártok

Elnökök

Közigazgatási beosztás 

Benin tizenkét megyére van osztva.

Védelmi rendszer 

A hadsereg létszáma 3500 fő, mellette 1100 fős határőrség és népi milícia is létezik. A szárazföldi haderő 3300 főt számlál, 20 harckocsival, 27 páncélozott felderítő harcjárművel, 4 ágyúval és 60 aknavetővel rendelkezik. A légierőnek 14 repülőgépe és néhány helikoptere van, személyi állománya 200 fő. A 150 fős haditengerészet egy őrhajót és két torpedónaszádot tart fenn.

Népesség

Általános adatok 
Az országban mintegy 60 szudáni nép él, négyötöde falun. A lakosság kb. fele 15 évnél fiatalabb. Írástudatlanság 63%.

Népességének változása

Legnépesebb települések

Etnikai, nyelvi megoszlás 

Beninben mintegy 60 különböző népcsoport él, a legnagyobb a fon (49%). Más jelentősebb csoportok: joruba (7%), szomba (9%), bariba (16%), adzsa (11%), fulbe (4%).

A 2002-es népszámlálás alapján az országban 141 595 külföldi él. A többség a környező országokból érkezett: Nigerből 49 300 fő, Togóból 31 306 fő, Nigériából 29 018 fő, Burkina Fasóból 6 472 fő. Franciaországból 1169 fő érkezett Beninbe.

Legtöbbjük saját nyelvvel rendelkezik (a legnagyobbak a fon és a joruba), a hivatalos franciát inkább csak a városokban beszélik.

Vallási megoszlás 
A népesség kb. 48%-a keresztény (többségük római katolikus); a muszlimok aránya kb. 28%. A világvallások azonban gyakran keverednek a helyi vallásokkal. A lakosság több mint egytizede a vudu híve. A maradék zöme más hagyományos vallás híve.

Úgy tartják, hogy a vudu Beninből ered, a Rabszolgapartról elhurcoltak vitték át Amerikába. 1992 óta az ország egyik hivatalos vallása; a nemzeti vudu ünnep állami ünnep (január 10.).

Szociális rendszer 
Benin a világ legszegényebb államai közé tartozik. A munkanélküliség és az alulfoglalkoztatottság magas. Az egészségügyi ellátás rossz, elsősorban vidéken. Még mindig gyakori a lepra, az álomkór és a malária. A várható élettartam mindössze 59,33 év. A csecsemő halandóság magas: 1000-ből 59 csecsemő hal meg. Az egészségügyre a GDP 4,57%-át költik.

Gazdaság 
Benin agrárország.

Benin meglehetősen fejletlen gazdasága főként az önellátó gazdálkodásra, a gyapottermesztésre és a helyi kereskedelemre épül. A növekedés az utóbbi hat évben 5% körül volt, de a népesség gyors növekedése miatt ez nem elegendő. Az infláció az utóbbi néhány évben csökkent. A gazdaság fellendülését leginkább külföldi befektetőktől, a turizmustól, a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek előállítási folyamatainak és minőségének javításától, illetve az új információs-kommunikációs rendszerek kiépítésétől várják. A 2001-ben (erős ellenvélemények mellett) megkezdett privatizáció tovább folytatódik a telekommunikáció, a vízellátás, az energetika és a mezőgazdaság területén. A Paris Club és más hitelező országok könnyítettek az államadósság terhén, de cserébe gyors strukturális átalakításokat várnak el.

Általános adatok 
Az ország ma is szegény, gyengén fejlett, és túlságosan függ a mezőgazdaságtól. Ebben a szektorban alkalmazzák a munkaerő kétharmadát, és itt termelik meg a bruttó nemzeti termék 35%-át.

Gazdasági ágazatok

Mezőgazdaság 
Az ország területének mindössze 12%-át művelik meg. Elsősorban családi gazdaságokban – gyakran vándor kapás műveléssel, égetéses erdőirtással – délen maniókát, édesburgonyát, kukoricát, rizst, földimogyorót, zöldségféléket termesztenek. A Terre de Barre vidékén hatalmas olajpálma-, kávé-, kakaó- és dohányültetvények vannak.

Ipar 
Benin természeti kincsekben viszonylag szegény. Építőanyagnak kavicsot, agyagot, mészkövet termelnek ki. 1983 óta norvég segítséggel a parti vizeken olajat bányásznak. Áramot korábban Ghánából kapott. De Togóval együtt a közös határfolyón, a Monon külföldi segítséggel felépült a Nangbeto-vízerőmű, s ezáltal már Benin vált áramexportőrré. Az ipar elsősorban a hazai mezőgazdasági termékeket dolgozza fel. Fontos szerepe van a hagyományos kézművességeknek, mint a szövés, fazekasság, kosárfonás.

Kereskedelem 
Főbb importcikkek: gépjárművek, gépek, textíliák, fémáru, kőolajtermékek, gabona, élelmiszer.
Fontosabb exportcikkek: nyersolaj, kávé, kakaó, gyapot, pálmamag és pálmaolaj, cement, földimogyoró.
Az ország külkereskedelmének nagy része Cotonou kikötőjén keresztül bonyolódik.
Főbb külkereskedelmi partnerei: Franciaország, Nagy-Britannia, Hollandia, Németország, Nigéria, Brazília, Indonézia, Thaiföld, Marokkó, Portugália, Elefántcsontpart, USA, Kína, Japán.

Közlekedés

Vasút

Közút 
A 7400 km hosszúságú úthálózatnak mindössze 1/3-a használható az esős időszakban. A két főútvonal egyike Nigéria, a másik Niger felé teremt összeköttetést.

Légi 
Nemzetközi repülőtér cotonoui Cadjehoun nemzetközi repülőtér, az országnak összesen 5 repülőtere van.

Afrique Airlines 
Az Afrique Airlines egy személyszállítással foglalkozó benini légitársaság volt. Székhelye: Cotonou. 2002-ben alapították, és 2003 végéig menetrend szerinti járatokat üzemeltetett Benin és Párizs között. 2006-ban a céget felszámolták.
Egyetlen Airbus A310 típusú repülőgéppel üzemelt.

Vízi 
Cotonou és még 2 kikötő van az országban.

Kultúra

Oktatási rendszer 
Általános tankötelezettség 6-tól 12 éves korig van. Az iskolahiány miatt azonban a lakosság 75%-a még analfabéta. A cononoui egyetemet 1870-ben alapították. A tanár-diák arány rossz : 1:44. Az oktatásra a GDP 5,35%-át költik.

Kulturális intézmények 
Zinsou Kortárs Képzőművészeti Múzeum: A Zinsou család kezdeményezésére jött létre a saját gyűjteményükből. A múzeumot afrikai művészek az elmúlt 8 évben készített munkái alkotják. A múzeum Benin Rabszolgapart nevű részén található. A helyet adó épület az 1922-ben brazil stílusban épült Villa Ajavon.

Tudomány

Művészetek

Zene 
A hagyományos zenét számos hangszeren játszották: dobok, ütőhangszerek, kereplők, húros-, illetve pengetős hangszerek (pl. a zanza: a zenész rezonáló szekrényre erősített fém-, illetve nádlemezeket penget). A táncokat, a vallási rítusokat különböző dobokkal, rezonáló lopótökökkel, csörgőkkel, zanzákkal kísérték. A közös munkához, a különböző kultikus ceremóniákhoz más-más énekek voltak a férfiak, a nők s a gyermekek számára.

2016-ban létrejött a Benin International Musical formáció, amelyet Hervé Riesen, a Radio France csatorna- és tartalomigazgatója indított. A Benin International Musical, alias BIM, nem mást tűzött ki célul, mint a trip-hop, a pop-rock és az elektronikus zenén keresztül bemutatni a voodoo ritmusokat és tradicionális nyugat-afrikai dalokat. A héttagú együttes hagyományos melódiáin keresztül mutatja be ősei zenéjét, a Dahomey királyság örökségét. A formáció éppúgy foglalkozik a hagyományos afrikai ceremóniákkal, mint Benin fővárosának trendi klubjaival, de változatos témákat dolgoznak fel az ország evangélikus templomi szertartásaitól a voodoo szentségekig.

Irodalom 
Néhány francia nyelven alkotó benini költő ismert lett, a leghíresebb bizonyára Richard Dogbeh. A kortárs regényírók egyik legjelentősebbje Olympe Bhêly-Ouénum, aki regényeken ("Un piège sans fin", "Le chant du lac") kívül elbeszéléseket (gyűjteményes kötete: "Liaison d'un été") és novellákat írt.

Hagyományok, néprajz 
Az ősi Dahomey királyságban számos kannibalisztikus rítus szolgálta a király egyeduralmának dicsőítését. A király halálakor, valamint minden évben kétszer ember- és állatáldozatokra került sor, hogy gondoskodjanak a túlvilági udvartartásról. Állítólag 1791 januárja és márciusa között 500 férfit, nőt és gyereket küldtek ily módon a halálba. Csak Ghezo király csökkentette jelentősen az emberáldozatok számát, s megtiltotta, hogy halálakor megöljék feleségeit és udvartartását.

Agadsa királynak köszönhetők Abomey város pompázatos építményei. A királyi palotát, ami ma a Történelmi Múzeum, számos dombormű és hatalmas királyszobor díszíti. A királyi udvar igényeinek kielégítésére gazdag népművészet jött létre (ékszerek, díszkardok, vezéri botok). A fafaragás mindenütt honos Dahomeyban. A kunyhók és a bútorok ajtaját, valamint az ajtófélfákat fafaragványokkal díszítették. Védszenteket és maszkokat is faragtak. A faragások manapság idegenforgalmi szuvenírok.

Gasztronómia 
Az egzotikus benini konyhán különféle friss ételekkel és mártásokkal lehet találkozni. A hús ritkaságnak számít, inkább a nagyon tehetősek engedhetik meg maguknak.

Benin déli részén a legfőbb alapanyag a kukorica, melyet tészták készítésére használnak. A tésztákat gyakran ízesítik földimogyoró- és paradicsomalapú mártásokkal. Elsődleges húsfajta a hal, amit sokszor megfüstölnek, előfordul ugyanakkor marha-, kecske- és sertéshús, sőt fogyasztják a sziklapatkány itt élő fajtáját is. Egyszerű és gyakori fogás a nyársonsült csirke.

A húst pálma- vagy földimogyoró olajban sütik ki. Alapvető élelmiszerek továbbá a rizs, bab és paradicsom.

A gyümölcsök gyakoriak ebben a régióban, mint például a mandarin, narancs, banán, kiwi, avokádó és ananász.

Benin északi részén a legelterjedtebb zöldség a jamgyökér, mellette a földimogyoró és a paradicsom, melyek mártások alapjai. Az északi vidékeken a jellemző húsfajták a marha és sertés. A sütéshez úgyszintén pálma- vagy földimogyoró olajat használnak. A tehéntejből sajtot készítenek, mint például a városi csemegének számító vöröshéjú, főzéshez használt wagasi-t. Helyi jellegzetesség a kuszkusz, esznek továbbá rizst és babot is. A gyümölcsök a mangó, narancs és avokádó.

A pálmagyökereket sós vízben fokhagymával savanyítják és üvegekben tárolják, amit aztán ételek alapanyagaként használnak.

Turizmus 
Cotonou kikötővárosból repülőn is elérhető az ország néhány városa. Cotonou és Parakou között menetrendszerű, légkondicionált gyorsvonat közlekedik. A fontosabb városok között autóbusz-összeköttetés van. Minden járható őserdei úton bozóttaxi közlekedik. A városokban a legcélszerűbb taxit igénybe venni. A turistaszezon egyik ajánlott időszaka decembertől márciusig tart, de ilyenkor a Szahara felől forró szelek fújnak, a másik ajánlott időszak novembertől februárig tart, ekkor az időjárás hűvösebb és szárazabb. A nemzeti parkok májustól december közepéig zárva vannak.  A legforróbb időszak február és április között van.

Az esős évszakban a kisebb utak járhatatlanná válnak, például a Parc Regional du W területén is.

Főbb látnivalók 
 Abomey palotái
 Porto Novo építészete és múzeumai
 A tengerparti Ouidah vudu-múzeumai
 Az ország északi részén Natitingou és környéke (Tanougou-vízesések)
 W Nemzeti Park és a Pandjari N.P.
 Az ország kultúrája

Oltások 
Javasolt oltások Beninbe utazó turistáknak:
 Hastífusz
 Hepatitis A (magas a fertőzésveszély)
 Hepatitis B (magas a fertőzésveszély)
 Járványos agyhártyagyulladás
Malária ellen gyógyszer van. (Nagy a kockázata a fertőzésnek).

Javasolt oltás bizonyos területekre utazóknak:
 Kolera
 Veszettség

Kötelező oltás:
 Sárgaláz

Sportélete 
Benin még nem nyert az olimpiai játékok során.
 Bővebben: Benin az olimpiai játékokon

A Benini labdarúgó-válogatott eddig még nem ért el kimagasló eredményeket.
 Bővebben: Benini labdarúgó-válogatott

Ünnepek 
 január 1.: újév
 január 10.: vudu-nap
 január 16.: mártírok napja
 február 28.: a felszabadulás napja
 május 1.: a munka ünnepe
 március/április: húsvét
 augusztus 1.: a függetlenség napja
 október 26.: a fegyveres erők napja
 szeptember: ramadán
 december 4.: a köztársaság napja
 december 31.:  az aratás napja

Források 
 Afrika Kairótól Fokvárosig. Ezerarcú világunk. Dunakönyv kiadó 1994.  4
 Világjárók lexikona. Reader's Digest 1995. 
 Öt világrész országról országra. Officina Nova 1995. 
 
 Topográf Térképészeti Kft.: Midi világatlasz, Nyír Karta & Topográf, Nyíregyháza, 2004.

Megjegyzések

Hivatkozások

További információk 
 
 Országinformációk
 Média Beninben
 Pendjari Nemzeti park
 Atlasz
 Kormányzati portál
 Benin lap.hu

 
ACP-országok
Legkevésbé fejlett országok
Afrika országai