Építészet

Építészet olyan alkalmazott tudományos és művészeti szakterület, amely az épületek és építmények létrehozásával, tágabb értelemben az épített környezet kialakításával foglalkozik. Az emberi kultúra, az emberi tevékenység egyik legalapvetőbb megjelenési formájaként egyrészt alkalmazott művészet, másrészt mérnöki tudomány, technológiai diszciplína. Az embert körülvevő természeti környezet olyan, akaratlagos megváltoztatása, amelynek „erőszakossága” konstruktív.

Az építészet nem azonos építéssel. Egy egyszerű kerti árnyékszék létrehozása is építés, egy vasúti töltés is komoly mérnöki feladat, de a hagyományos értelmezés szerint ezek egyike sem építészet (ezt napjainkban egyre többen vitatják). Ezt a félreértést általában az „építőművészet” kifejezéssel oldják fel, amely a nevében a művészi igényű épít(őműv)ész tervező munkára utal.

Az épületek megépítésén kívül építészetnek nevezzük egyrészt a belső terek kialakítását (belsőépítészet), másrészt az épületek összhangjának megteremtését, illetve környezetük kialakítását a városi-, esetenként regionális léptékig (városépítészet, urbanisztika, tájépítészet).

Az építészek más szakmák művelőinél (például az orvosoknál) kevésbé szakosodnak.

Funkcionális felosztása 

A funkcionális felosztás alaprendszerét jogilag az építési törvény definiálja:

1. az építészet objektuma:
 földmű (tereptárgy), vagy
 építmény, ami lehet
 épület (pl. valamilyen ház)
 műtárgy (pl. híd, köztéri szobor vagy villanypózna).

Az építészeti tervezést alapvetően az épületek funkcionális típusai alapján osztják fel. Ezt az építési törvény úgynevezett övezeti besorolása rögzíti:

 lakóépületek
 családi- és társasházak, bérlakások, nyugdíjasházak stb.
 középületek: szakrális-, igazgatási-, egészségügyi-, szociális-, oktatási-, kulturális- és sportintézmények,
 üzemi épület-ek termelő-, kereskedelmi-vendéglátó szolgáltatő épületek, raktárak, üzemi irodaházak, üzletek, bevásárlóközpontok, logisztikai központok.

Mindezek lehetnek:
 ipariés gazdasági,
 mezőgazdasági
 vagy vegyes használatú
épületek.

A fentiken túl vannak különleges rendeltetésű épületek is (pl. laktanya, repülőtér stb.)

A műemlékek megóvásával, helyreállításával a műemlékvédelem foglalkozik.

Története 

Az ember által épített környezet története több ezer éves; fontos pontjait és korszakait híres épületek (is) jelzik. Az építőművészet történetét neves építészek, irányzatok, iskolák és stíluskorszakok is tagolják (bár az igazán jelentős alkotások sokszor szétfeszítik az aktuális stílus kereteit, illetve nem illeszthetők be az adott alkotó korábbi munkáinak sorába).

Építészettörténeti korszakok és stílusok, irányzatok 

Az építészeti stílusokat és korszakaikat sokan és sokféleképpen tagolták olyannyira, hogy se a meghatározásuk, se az elnevezésük nem teljesen univerzális – már Angliában, illetve a tengerentúl is eltér a kontinentális gyakorlattól. A magyar gyakorlatban és építész-oktatásban (korántsem vitathatatlan módon) elkülönített stíluskorszak:

A 21. századnak nincs egységes építészeti korstílusa, sőt igazi építészeti stílusok is nehezen különíthetők el. Az egyes stíluskorszakokat elemezve megállapítható, hogy a korszakváltásaikat — a mindenkori esztétikai-művészi szemlélet mellett — technikai-technológiai újítások is serkentették. Napjainkban, amikor a tudományos, technikai és technológiai fejlettség hihetetlen változatosságot kínál, az alkotók szubjektív intuícióit esetenként csak piaci divatirányzatok befolyásolják.

„Modern” építészetnek a 20. század első felének stílusai közül a Bauhaus-irányzatokat szokás tekinteni. Mélyebb és átfogóbb értelemeben azonban a modernségen a mindenkori társadalmi-, technikai- és technológiai igényekkel és adottságokkal összhangban levő, vagy annak fejlődési irányába ható törekvéseket értjük. Ennek alapján értékelünk számtalan olyan alkotót, akik életművében stílusváltásokat és -visszaváltásokat is találunk.

Ezen felsoroláson kívül van a népi építészet, ami egyrészt a mindenkori alapvető funkcióigényekhez igazodik, másrészt a népi gyakorlat alapvetően konzervatív jellege miatt a legfőbb hagyományőrző eszköznek és tárháznak bizonyul.

Magyarország 
  Magyar népi építészet

  Román stílus  Gótika  Reneszánsz  Török-iszlám  Barokk  Klasszicista  Romantikus  Historizáló  Szecessziós  20. század első fele  Népies

Szakrális építészet 
 Iszlám építészet
 Keresztény templomépítészet
 Buddhista építészet
 Hindu templomépítészet

Földrajzilag

Magyarország 
 Magyarország építészete
 :Kategória:Magyarország építészete stílusok szerint

Erdély 
 Székelyföld építészete
 Kalotaszeg népi építészete

Európa 
 Franciaország építészete
 Finnország építészete
 Lengyelország építészete
 Svájc művészete#Építészet

Ázsia 
 Törökország építészete
 India képzőművészete és építészete
 Japán építészete

Építészetelmélet 

Az építészelmélet az épületek, épületegyüttesek és települések létrehozására összegyűlt ismeretanyag. (Hajnóczi Gyula)

Az építészet immateriális részeként közlésformája elsősorban írásos. Hozzá tartoznak még különféle (egyes korszakok törekvéseit, szellemiségét meghatározó) eszmék, ideológiák, továbbá rajzok, tervek, makettek stb.

Nehezen foglalható rendszerbe, mert a legkülönbözőbb helyeken bukkannak fel forrásai. Ezért az építészetelmélet összefoglalását mindössze néhány, fölöttébb eltérő szellemiségű és megközelítésű szerző kísérelte meg.

Az építészet értelmezése feltűnik egyrészt számos társtudományban:
 általános művészettörténet és művészetelmélet,
 esztétika,
 filozófia,
 szociológia,
 régészet,
másrészt a szépirodalomban is,

Az építészet ismeretanyaga rendkívül tágas és heterogén, természete kettős:
 a legtöbb esetben a fizikai környezet által meghatározott feltételek között működik; hatnak rá az épületszerkezet, az anyagtan, a statika diszciplínái.
 a kor szellemiségének, a közösség (a megrendelő) igényeinek, eszmei művészeti tendenciáinak lenyomata.

A gyakorlat „teóriája” (mechanika, épületszerkezetek) mindig megelőzi az alkotást, az építészetelmélet teóriája viszont akár követheti is azt.

Az építészet értelmezése nagyban függ az értelmező szakmájától (építész, művészettörténész, filozófus, szociológus stb.).

Az építészetelmélet a különböző korokban eltérő intenzitással volt jelen, a teoretizálás láncolata nem folytonos. Egyes korszakokban rengeteg az elméleti traktátus, másoknak csak az épületeit ismerjük, a hozzájuk kapcsolódó írásokat, visszhangokat nem. Jellemző, hogy egyes korszakokban mely témákat dolgoztak fel, melyek azok, amelyeket éppen csak említettek, melyekkel nem foglalkoztak és melyeket titkoltak el, netán tiltottak.

Vannak olyan, régebbi művek, amelyek a modern, sőt kortárs építészetre is erősen hatnak, míg más elmélete és fejtegetései elavultak, sőt egyesek már megírásuk pillanatában avíttak voltak.

Az építészetelmélet „fajtái”:
1. egy-egy kiragadott jelenséggel, részterülettel foglalkozó elméletek:
 építészeti képletekkel, formákkal (oszloprend, ornamentika stb.),
 elvont szerkesztési elvekkel (arány, szimmetria, téralakítás stb.),
 konkrét építészeti irányzatokkal (funkcionalizmus, regionalizmus stb.).

2. Az építészet „lényegét” kutató elméleti rendszerek. Értékük erősen függ az adott kor és a szerző értelmezésétől.

3. Enciklopédikus jellegű traktátusok, amelyek az összes, az építészetet meghatározó tényező felsorolását tűzik célul (első példája Vitruvius Tíz Könyve).

Építészetkritika, építészeti sajtó 

Az építészetkritika főleg szakkönyvekben, szakfolyóiratokban (lásd Építészeti folyóiratok listája) és egyéb sajtótermékekben jelenik meg. Kifejezetten építészeti témájú könyvek magyar kiadói: Vince, TERC.

Híres építészek 

 Építészek listája betűrendben
 Építészek listája korszakonként

Jelentős 20. századi építészek:
 Antoni Gaudí,
 Otto Wagner,
 Walter Gropius,
 Ludwig Mies van der Rohe,
 Frank Lloyd Wright,
 Alvar Aalto,
 Le Corbusier,
 Jørn Utzon,
 Tange Kenzó.

A kortárs építészek legrangosabb elismerése az 1979-ben alapított Pritzker-díj, amit olykor „építészeti Nobel-díjnak” is neveznek. A díjazottak a jelenkori építészet legkiemelkedőbb képviselői.

Híres magyar építészek 

 Alpár Ignác,
 Hajós Alfréd,
 Hauszmann Alajos,
 Hild József,
 Hugyecz László,
 Kós Károly,
 Lechner Ödön,
 Makovecz Imre,
 Molnár Farkas,
 Pecz Samu,
 Rimanóczy Gyula,
 Schulek Frigyes,
 Steindl Imre,
 Toroczkai Wigand/Wiegand Ede,
 Ybl Miklós
 Breuer Marcell (magyar származású)

21. századi magyar építészek:
 Bán Ferenc,
 Ekler Dezső,
 Csete György,
 Kévés György.

Építész szervezetek és egyesületek

Mai, illetve történelmi nemzetközi szervezetek 

 Union Internationale des Architectes (UIA)
 International Council on Monuments and Sites
 CIAM
 CIRPAC
 Werkbund (Deutsches, Wiener)
 Bauhaus
 Prix Versailles

Mai magyarországi szervezetek 

 Kortárs Építészeti Központ (KÉK)
 Magyar Építőművészek Szövetsége (MÉSZ)
 Magyar Építész Kamara (és területi szervezetei) (MÉK)
 Magyar Urbanisztikai Társaság (MUT)
 Építéstudományi Egyesület (ÉTE)
 Europan Magyarország
Építész Szakkollégium (ÉSZAK)

Építészeket képző felsőoktatási intézmények 

 Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem – Építészmérnöki Kar
 Moholy-Nagy Művészeti Egyetem
 Soproni Egyetem- Építésztervező szak
 Pécsi Tudományegyetem – Pollack Mihály Műszaki Kar
 Szent István Egyetem – Ybl Miklós Építéstudományi Kar, Tájépítészeti és Településtervezési Kar

Kapcsolódó cikkek 
 Építészeti stílusok és történet
 építészeti tervezés
 belsőépítészet, design
 tájépítészet
 urbanisztika, településtudomány, építésügy
 Vernakuláris építészet
 Ház
 Építész
 Építészeti folyóiratok listája

Források 

 Ankerl Géza, Építészet és kommunikáció. Budapest: Műszaki Kiadó, 1991, 
 Hannes Böhringer: Építkezés
 Kerékgyártó Béla (szerk.): A mérhető és a mérhetetlen. Építészeti írások a huszadik századból. Typotex Kiadó, 2004. 
 Pogány Frigyes (1971): Firenze. Corvina Kiadó, Budapest
 Pogány Frigyes (1976): Itália építészete II. Corvina Kiadó, Budapest
 Pogány Frigyes (1968): Festészet és szobrászat az építőművészetben. Műszaki Könyvkiadó, Budapest

További információk 

 Tolomeus – art around you – VR pano
 http://www.epiteszforum.hu/
 épülettár
 A Magyar Pavilon kiállítása a 10. Velencei Építészeti Biennálén
 UIA – Union Internationale des Architectes
 Építés, építészet – muszakiak.hu – a műszaki portál
 Clemens Jöckle–Christopher Kerstjens: Építészeti stílusok az ókortól napjainkig; ford. Aczél Eszter Krisztina; Terc Kft., Bp., 2001