alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Mattyasóc

Mattyasóc (szlovákul Liptovské Matiašovce) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Liptószentmiklósi járásában. Alsó- és Felsőmattyasóc egyesítésével keletkezett.

Fekvése 
Liptószentmiklóstól 14 km-re északnyugatra, a Kócs-hegység és a Nyugati-Tátra között, a Szuha-patak völgyében fekszik.

Története 
Határa már a hallstatti és a római korban is lakott volt. Alapítói határőrzők és pásztorok voltak.

1262-ben IV. Béla a Szélnye feletti erdős területet András besztercebányai bírónak adta. A falut először Felsőszélnyének nevezték. Későbbi nevét arról a Mátyásról kapta 1348-ban, aki 1287-ben IV. Lászlótól kapta a területet és elsőként telepedett le itt. Első írásos említése 1348-ban történt, mint Mátyás fiainak tulajdona. A 14. század végén már két falu, Alsó- és Felsőmattyasóc feküdt a területén. A korábbi Felsőszélnye lett Felsőmattyasóc, míg Mátyásfalvából lett Alsómattyasóc.

A trianoni diktátumig mindkét település Liptó vármegye Németlipcsei járásához tartozott.

Népessége
2001-ben 420 lakosából 417 szlovák volt.

2011-ben 300 lakosából 297 szlovák.

Nevezetességei 
 Szent László temploma a 16. század elején épült, 17. századi lőrésekkel, sarokbástyákkal ellátott erődfal védi.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Mattyasóc Szlovákia térképén
 E-obce.sk

Lásd még 
 Alsómattyasóc
 Felsőmattyasóc

A Liptószentmiklósi járás települései
Oroszlánkő

Oroszlánkő (1899-ig Oroszlánkő-Pohrágye,  korábban Oršovské Podhradie) falu Szlovákiában a Trencséni kerület Illavai járásában.

Fekvése 
Illavától 10 km-re északnyugatra a Fehér-Kárpátokban
fekszik.

Története 
A mai Oroszlánkő területén a bronzkorban a lausitzi kultúra települése állt, melynek urnasírjait feltárták. A 9. századból korai szláv település vaseszközei kerültek elő. A települést 1439-ben "Podhraghye" néven említik először. 1470-ben "Podhrady", 1475-ben "Warallya", 1484-ben "Podhradey", 1491-ben "Wrssatec", 1598-ban "Podhradie" alakban szerepel az írott forrásokban. 1598-ban 9 adózó háztartása volt. 1699-ben a Beuner család birtoka, később Kőnigsegg családé. 1784-ben 44 házában 50 család és 323 lakos élt. 1828-ban 51 háza és 578 lakosa volt, lakói főként mezőgazdaságból éltek.

Vályi András szerint "Podhragy Oroszlákő. Versatecz, vagy Versateczko. Szép Uradalom, és Vár Trentsén Várm. földes Ura G. Königszeg Uraság, fekszik Vöröskőhöz fél, Puchóhoz pedig mintegy mértföldnyire; Vára magas kősziklán épűlt, úgy hogy falai néhol kősziklákból vagynak, ’s pintzei ki faragva, az Uradalomhoz pedig hét helységek tartoznak."

Fényes Elek szerint "Podhrágy vagy Oroszlánkő, tót falu, Trencsén vmegyében, Pruszkához 1 1/2 óra: 390 kath., 6 zsidó lak. – Nevezetessé teszi ezen helységet régi vára, melly egy meredek hegyen épülvén, feje volt egy szép uradalomnak. F. u. gr. Königsegg. Ut. post. Trencsén."

A trianoni békeszerződésig Trencsén vármegye Illavai járásához tartozott. 1962. augusztus 7-én tűzvész pusztított.

Oroszlánkő vára 13. században épült, 1321 előtt Csák Máté birtoka. A várat 1348-ban "Orozlankw" néven említik. 1396-ban Luxemburgi Zsigmond hívének Stíbornak adta. 1407-ben a Garák birtoka, majd ezután Borbála és Erzsébet királynéé. Hunyadi Mátyás a Szlopnyánszky családnak adta, amely innen vette nemesi előnevét is. 1461-ben Thepla birtokot és az Orozlankew várat tartozékaival együtt Libak Mátyásnak adták királyi átírás címén. 1577-ben a Jakusicsoké. 1680-ban Thököly hadai foglalták el, félig leégett, majd felépült. A kurucok előtt megnyitotta kapuit, de 1708-ban visszafoglalták a császáriak és felrobbantották, azóta rom.

Népessége
1910-ben a falunak 438, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 258 lakosából 256 szlovák volt.

2011-ben 241 lakosából 240 szlovák volt.

Nevezetességei 

 A falu feletti 925 m magas hegycsúcson állnak Oroszlánkő (Löwenstein) várának romjai.

Jegyzetek

További információk 

 Községinfó
 Oroszlánkő Szlovákia térképén
 E-obce.sk

Az Illavai járás települései
Trencsén vármegye települései
Osztornya

Osztornya (szlovákul Osturňa, németül Asthorn) község Szlovákiában, az Eperjesi kerület Késmárki járásában.

Fekvése 
Késmárktól 38 km-re északnyugatra, az Osztornya-patak széles völgyében 7 km hosszan fekvő gorál falu.

Története 
A települést 1313-ban említik először, első lakói a mai Kárpátalja területéről bevándorolt ruszinok voltak. Fejlődésnek azonban csak 1590 körül indult, amikor soltésza révén a vlach jog alapján ruszin pásztorokat telepítettek ide, a nedeci várhoz tartozó területre.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „OSZTURNYA. Oszturn. Szepes Várm. földes Ura B. Palocsay Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Nagy Frankovának szomszédságában, mellynek filiája, legelője elég van, földgye majd hasonló Jurghoz.”

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Oszturnya, orosz falu, Szepes vmegyében, elszórva a Kárpát hegyei közt: 100 romai, 1709 gör. kath. lak. Gör. kath. parochia. Ut. p. Késmárk.”

A trianoni diktátumig Szepes vármegye Szepesófalui járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben 1354, többségben ruszin lakosa volt, jelentős szlovák kisebbséggel.

2001-ben 398 lakosából 370 fő szlovák volt.

2011-ben 336 lakosából 319 fő szlovák.

Nevezetességei 
 Mihály arkangyalnak szentelt görögkatolikus temploma 1796-ban épült. 1937-ben és 1947-ben átépítették.
 A faluban sok eredeti népi épület látható.
 A falutól északra terül el a Nagy-Osztornyai Természetvédelmi Terület tavakkal, tőzegláppal, gazdag vízi növényzettel.

További információk 
 Osztornya község honlapja
 Községinfó
 Osztornya Szlovákia térképén
 Osztornya a régió turisztikai honlapján
 E-obce.sk

Jegyzetek 

A Késmárki járás települései
Szepes vármegye települései
Lúčky (egyértelműsítő lap)

A Lúčky településnév jelentései:

Jánosrét (Lucska) szlovákiai község szlovák neve a Garamszentkereszti járásban
Lucski üdülőtelepülés szlovák neve Szlovákiában a Rózsahegyi járásban
Vámoslucska szlovákiai község szlovák neve a Nagymihályi járásban
Podhorany (egyértelműsítő lap)

Szlovákia
 Ásgút (szlovákul Podhorany, korábban Hašgut), község az Eperjesi kerület Eperjesi járásában
 Maldur (szlovákul Podhorany), község az Eperjesi kerület Késmárki járásában
 Menyhebédszalakusz (szlovákul Podhorany), község a Nyitrai kerület Nyitrai járásában
lásd még
 Podhořany (egyértelműsítő lap)
Egérfogó

Az egérfogó olyan eszköz, amely alkalmas arra, hogy egeret vagy más apró rágcsálót csapdába ejtsen, illetve megöljön. Több fajtája létezik, működéstől függően. Létezik olyan, ami elfogja az egeret, de nem öli meg az áldozatot, de olyan is, amely igen. 

Alapelve az, hogy egy falapra szalonna-, lecsókolbász- vagy sajtdarabot erősítenek, a falapot ráccsal veszik körül, a rácson egy csapóajtó van, amely, ha az egér megérinti az élelmet, lecsapódik, így az egér csapdába kerül. Ennek egy végletesen leegyszerűsített változata egy fejjel lefelé fordított virágcserép, mely egy fél dióval van kitámasztva úgy, hogy a dióbél a cserép belseje felé nézzen: amikor az egér meglöki azt, a cserép foglyul ejti.

A másik típus az élelem elvételekor működésbe hoz egy drótkeretet (felszabadítja a rugó rögzítését), amely az állat tarkórészére lecsapva szerencsés esetben eltöri azt (előfordulhat, hogy az egér fejét is lecsapja).

Érdekesség
 Az „egérfogó” jelenet: „színmű a színműben” Shakespeare Hamletjében.
 Agatha Christie azonos című színműve, Egérfogó (The Mousetrap) egy 1952-től a mai napig a londoni West Enden folyamatosan játszott darab, melynek eredetije a Három vak egér (Three blind mice) c. kisregénye (első megjelenés: 1925).

Háztartási eszközök
Paucsinalehota

Paucsinalehota (másképpen Pócsszabadja, szlovákul Pavčina Lehota) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Liptószentmiklósi járásában.

Fekvése 
Liptószentmiklóstól 7 km-re dél-délnyugatra, a Deményfalvi-völgy végénél fekszik.

Története 
Felette, a Szina-hegyen, a Na Jame nevű területen találták meg Szlovákia legmagasabban fekvő várhelyét, melyet a puhói kultúra népe lakott. Az erősséget később a La Tène-kultúra népe is használta, sőt a római korban egészen a 4. századig használatban volt.

A mai települést valószínűleg a 13. század utolsó éveiben alapították Bodafalva határában, létezésére a szomszédos települések okleveiben vannak utalások. Ekkor adta III. András király területét hűséges udvarnokainak. A falu egy korai majorból fejlődött ki. 1365-ben „Lehota” néven említik először, amikor a Bodiczky család birtoka volt. 1430-ban „Hylhota” alakban bukkan fel. A család kihalása után a 16. század közepétől a Palugyai és az Okolicsányi családé. Ebben az időben kezdett csökkenni a lakossága, melynek ütemét az 1600-ban kitört kolerajárvány tovább gyorsította. 1715-ben 6 adóegysége volt. 1784-ben 18 házában 180 lakos élt.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „Paucina Lehota. Tót falu Liptó Várm. földes Urai Okolicsányi, és több Uraságok, lakosai külömbfélék, fekszik Bodafálvának szomszédságában, mellynek filiája, legelője, és földgye közép termékenységű, határja alkalmatos, fája mind a’ két féle van.”

1828-ban 21 háza és 207 lakosa volt. Lakói fakitermeléssel, földműveléssel foglalkoztak.

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Lehota (Pavcsina), tót f., Liptó vmegyében, 21 kath., 186 evang. lak. Nagy, de sovány határ, fenyvese van. F. u. Palugyay, Okolicsányi.”

1897-ben a falu egész alsó része leégett. A trianoni diktátumig Liptó vármegye Liptószentmiklósi járásához tartozott.

Az utolsó nagyobb tűzvész 1935-ben pusztított, amikor 3 családi ház égett le gazdasági épületekkel együtt. Egyre inkább üdülőfalu, a Deményfalvi-völgybe menő kirándulások kiindulópontja.

Népessége
1910-ben 276, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 351 lakosából 302 szlovák volt.

2011-ben 349 lakosából 335 szlovák.

Nevezetességei 
Fa haranglába 1883-ban épült, régen időmérő funkciója is volt.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 A község az Alacsony-Tátra turisztikai honlapján
 Községinfó
 Paucsinalehota Szlovákia térképén
 E-obce.sk

A Liptószentmiklósi járás települései
Liptó vármegye települései
Podbanszkó

Podbanszkó (Bányaalja) (szlovákul Podbanské) Magastátra város része Szlovákiában, az Eperjesi kerület Poprádi járásában. A legnyugatibb Magas-Tátrai üdülőhely, a tátrai felső körút kiindulópontja.

Fekvése 
Liptószentmiklóstól 25 km-re északkeletre, Csorbatótól 16 km-re nyugatra, a Béla-folyó mellett, a Kriván csúcsa alatt fekszik.

Története 
A 15. században jelentek meg itt az első aranybányászok, a bányák azonban fokozatosan kimerültek, a bányászat megszűnt. A település magja egy 1871-ben épített erdészlak volt, területe a 20. századig Kokavához tartozott. A trianoni diktátumig Liptó vármegye Liptóújvári járásához tartozott.

Turistaközponttá fejlődése csak 1925-ben indult meg, amikor az első turistaház felépült. A háború alatt határában tevékenykedett a Stefán Morávek vezette partizánegység. Podbanszkó 1947-től az akkor alakult Csorbató községhez tartozott. A Kriváň-szálló 1971-ben nyílt meg. 1999-ben Csorbató részeként csatolták az újonnan alakult Magastátra városhoz.

Külső hivatkozások 

 Podbanszkó a Tátrai Nemzeti Park honlapján
 Ismertető magyarul
 Podbanszkó Szlovákia térképén

Lásd még 
 Magastátra
 Felsőhági

Magastátra
Podbjel

Podbjel (szlovákul Podbiel) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Turdossini járásában.

Fekvése 
Alsókubintól 25 km-re északkeletre, Turdossintól 5 km-re délnyugatra, a Sztudená-patak Árvába ömlésénél fekszik.

Nevének eredete 
Nevét a felette emelkedő Biel-dombról kapta, melyen a középkorban vár és a monda szerint kolostor is állott.

Története 
Határában a hallstatti és a puhói kultúrához tartozó települések nyomait tárták fel.

A község azonban csak a 16. század közepén keletkezett a vlach jog alapján, 1564-ben „Podbella” néven említik először, mint az árvai uradalomhoz tartozó falut. 1567-ben „Podbyelany”, 1593-ban „Podbyel” alakban szerepel. 1624-ben mintegy 230 lakosa volt, akik állattartással foglalkoztak. 1778-ban 435-en lakták, köztük 2 nemesi család. A 18. században serfőzője és fűrésztelepe is volt.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „PODBIELA. Tót falu Árva Vármegyében, földes Ura a’ Kir. Kamara, lakosai katolikusok, fekszik Niznához nem meszsze, mellynek filiája, Árva, és Sztudena vizeknek öszve-folyásánál, mellynek határját gyakran elöntik, földgyei kősziklások, fekszik hozzá közel egy hegy Biela Szkala nevű, mellyen Vár forma omladékok szemléltetnek.”

1803-ban megnyitották vasércbányáját. 1828-ban 143 házában 942 lakos élt. 1831-ben a kolerajárvány 80 áldozatot követelt. Iskolaépülete 1833-ban épült. A bányához 1836-ban vaskohó is épült.

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a településről: „Podbiel, tót falu, Árva vgyében, az Árva bal partján: 936 kath., 1 evang., 5 zsidó lak. 51 5/8 sessio. Termékeny föld, sok sör- és pálinkafőzés. Bieli nevű halmán, egy régi várnak nyomait láthatni. F. u. az árvai urad. Ut. p. Rosenberg.”

A vaskohót 1864-ben bezárták. 1885-ben nagy tűzvész pusztított a településen, melyben 38 ház leégett. A század végén sok lakosa vándorolt ki a tengerentúlra. A trianoni diktátumig Árva vármegye Vári járásához tartozott.

A falu még a 20. században is őrizte munkásjellegét, erős volt itt a munkásmozgalom.

Népessége
1910-ben 858, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 1218 lakosából 1212 szlovák volt.

2011-ben 1268 lakosából 1218 szlovák.

Neves személyek
Itt született 1857-ben Kraffszky József esperes, plébános, kisdednevelési író.

Nevezetességei 

 Mária Látogatásának szentelt római katolikus temploma 1781-ben épült, a 20. század elején megújították.
 Jellegzetes gerendaházai és vashámorainak maradványai láthatók.
 Az egykori vasolvasztó maradványai, az épületek 1836–1837-ben épültek.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Podbjel Szlovákia térképén
 Podbjel-Ferenc huta
 E-obce

A Turdossini járás települései
Árva vármegye települései
Tény

Ténynek nevezzük általában azt, ami bizonyíthatóan létezik vagy létezett. Ami létezett, arról egyben mint történetről számolunk be.

A tudományban a tényt a fenti (neopozitivista felfogást tükröző) definíciónál tágabb értelemben használják: tény a tudományos kísérlettel, kutatással alátámasztott, és a közösség által elfogadott adat. Az utóbbi kitétel magyarázza, hogy a tudományos életben (időben, térben) is változik, milyen állításokat tartunk (tartanak) tényszerűnek és milyeneket nem: amit ma tényként fogadunk el, arról a jövőben sokszor kiderül, hogy mégsem az. 

A jogban a tény értelmezése még tágabb: ténynek az számít, amit igaznak fogad el a bíró vagy a bíróság. 

Mások szerint, például Claude Bernard (1813–1878) aki Franciaország leghíresebb fiziológusa volt: „A tény önmagában semmi. Csak a hozzá fűződő gondolat miatt értékes, vagy az általa szolgáltatott bizonyíték miatt.”

Külső hivatkozás 
 Strauss, Susan: The Passionate Fact (Golden, CO : Fulcrum Publishing, 1996). Az 1. és az 5. fejezet nyersfordítása Schmidt Sára fordítása Rich Text formátumban, tömörítve letölthető 
 Bretter György: Tény és elmélet
 Felmérés a tudományos tények ismeretéről

Filozófiai fogalmak
Divide et impera

A latin divide et impera kifejezés, magyarul „Oszd meg és uralkodjǃ”, a Római Birodalom politikai módszerét kifejező elv, mely később többek közt XI. Lajos francia uralkodó mottója is lett.

A módszer értelmében, ha az ellenfelek közül egyeseknek ígérünk bizonyos előnyt, míg másoknak nem, ezáltal az ellenfelek sorai megbonthatóak, az ellenfelek külön-külön könnyebben legyőzhetőek, illetve ellenőrzés alatt tarthatóak.

Átvitt értelemben 
A kifejezést ma átvitt értelemben is használják, pl. az informatikában  egy algoritmusok szerkesztésére vonatkozó olyan paradigma neve is, amely a probléma dekompozícióján és a részproblémák külön-külön rekurzív megoldásán alapul.

Jegyzetek

Források 
 Divide et impera - Fogalomtár

További információk 
 Híres történelmi mondások, szólások

Kapcsolódó szócikkek 
 Divide et impera (informatika)
 Argumentum ad hominem
 Lélektani hadviselés
 Politikai parókializmus
 Szalámitaktika

Politikai ideológiák
Latin kifejezések
Titokvédelem

A titok olyan ismeret, adat, információ, amely egy adott időpontban vagy időszakban csak korlátozott körben ismert vagy korlátozott.

Minden titok a nyilvánosságra hozatallal szűnik meg, azaz azáltal, hogy a korlátozott körön kívül is megismerhetővé válik.

Jogi oltalom 

A jogszabályok meghatározzák a titok fogalmát, mivel jogos állami vagy magánérdek fűződhet bizonyos információk titokban tartásához. A jogszabály meghatározza, mely szerv, milyen feltételekkel, esetleg meddig nyilváníthat egy adott információt titokká.

Polgári jogi oltalom

A személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti, ha valaki más levéltitkát megsérti, ami magántitok vagy üzleti titok birtokába jut és azt jogosulatlanul nyilvánosságra hozza vagy azzal egyéb módon visszaél. Levéltitoknak minősül az a közlést tartalmazó zárt küldemény, melyet a feladó szándéka szerint csak a címzett ismerhet meg. Üzleti titoknak minősül a jogi személy vagy magánszemély gazdasági tevékenységéhez kötődő minden olyan adat, megoldás amelynek titokban maradásához a jogosultnak méltányolható érdeke fűződik és amelynek titokban tartásához a jogosult a szükséges intézkedéseket megtette.

Büntetőjogi oltalom 

Az egyes országok büntetőjogi törvényei meghatározzák az államtitok, a szolgálati titok és a magántitok fogalmát és egyben a titoksértést büntetni rendelik.

Iparjogvédelmi oltalom 

A szabadalmi jog meghatározza, hogy mely új műszaki megoldásokra, találmányokra lehet szabadalmat engedélyezni. Sajátos szabályok vonatkoznak a már nyilvánosságra jutott megoldásokra. 
A know-how olyan ipari titok, amely forgalomképes, vagyis adható-vehető, a használata engedélyezhető stb. Nem lehet know-how tárgya olyan tudás, ami nyilvánosságra jutott szabadalmi leírásból megismerhető.

Adatvédelem 
A személyes adatokhoz való jogot jogszabályok rendezik. Ez az ún. adatvédelem. Adatvédelmi kérdésekben bármely magánszemély ombudsmanhoz fordulhat.

Jog
Kép

A mindennapi nyelvhasználatban a kép (latinul imago, jelentése „hasonmás”) olyan alkotás, amely valamilyen test, rendszerint egy fizikai tárgy vagy egy személy hasonlóságát megmutatja, „visszaadja”.

A képek rendszerint kétdimenziósak, mint a fénykép, de van aki a szobrot is hasonmásnak tekinti. A képet többnyire optikai eszközökkel hozzák létre, mint például a fényképezőgép, tükör, optikai lencse, távcső, mikroszkóp stb., illetve természeti tárgyak és jelenségek is alkotnak képet, mint például az emberi szem és a víz felszíne.

Szélesebb értelemben képnek számít egy illusztráció, térkép, ábra, festmény stb. Képek készülhetnek kézzel, számítógéppel és vegyes képalkotó technikákkal is.

Nem tartós, továbbá sokszor nem valós, nem valóságot tükröző kép az, amelyet vetítenek (lásd vetítés).

A tudatban kialakuló kép az emlékezet (emlékkép) vagy a képzelet (képzet) terméke, amelynek tárgya nem okvetlenül azonos a külső valóság valamely részével, a valamihez való hasonlóság azonban mindig fennáll, ugyanis mindent, amit elképzelünk, automatikusan valamivel – legtöbbször a már ismerttel – összehasonlítjuk.

Újabban a mérhetetlen számban jelenlévő képek kezdik határaikat veszíteni, ezért a művészettörténészek átrendezik a 20. század művészetében a képkategóriákat és új fogalmi behatárolásokat kísérelnek meg (például Matthias Bunge), illetve szükségessé vált, mert nem megoldott a képek, például téma szerinti részletesebb osztályozása.

Átvitt értelemben: a matematikában adott tetszőleges függvény (vagy esetleg reláció) értékkészletének az értelmezési tartományhoz rendelt elemeit nevezzük az értelmezési tartomány elemeinek képeinek.

Külső hivatkozások 
 Matthias Bunge: Képkategóriák a 20. század művészetében
 Az Élet és Tudomány képgalériája (témák szerint rendezve)
 Nature Picture 
 Nature Pictures 

Kep
Kep
Pozsonyi kerület

A Pozsonyi kerület (szlovákul Bratislavský kraj) közigazgatási egység Délnyugat-Szlovákiában, a főváros, Pozsony (Bratislava) környékén.

Nyugaton Ausztria, délen Magyarország, északon és keleten a Nagyszombati kerület határolja.
Nyugati részét a főváros és Morva torkolatvidéke képezi, délen a Duna határolja. Középső részén a Kis-Kárpátok hegyei a Kárpátok nyugati nyúlványai emelkednek.

Lakosságának száma , melynek 4 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A kerület a következő  8 járásból (okres) áll:

Jegyzetek 

Pozsony
Nagyszombati kerület

A Nagyszombati kerület (szlovákul Trnavský kraj) közigazgatási egység Nyugat-Szlovákiában. Délen Magyarország, északnyugaton Csehország, Ausztria, nyugaton a Pozsonyi kerület, keleten a Trencséni és a Nyitrai kerület határolja.
Területe 4158 km², lakosainak száma 554 741 fő (2011), székhelye Nagyszombat (Trnava). Lakosságának 21,8 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A kerület a hosszan nyúlik el észak-déli irányban. Északnyugaton a Morva folyó, délen a Duna határolja. Fő tájegységei a Kis-Kárpátok és a Vág folyó völgye.

Járások 
A kerület a következő 7 járásból (szlovákul okres) áll:

Jegyzetek
Nyitrai kerület

A Nyitrai kerület (szlovákul Nitriansky kraj) közigazgatási egység Délnyugat-Szlovákiában. Délen Magyarország, nyugaton a Nagyszombati kerület, északon a Trencséni kerület, keleten a Besztercebányai kerület határolja.

Területe 6343 km², lakosainak száma 689 867 (2011), székhelye Nyitra (Nitra). Területén 169 460 magyar él.

2001-ben 713 422 lakosának 27,6%-a, azaz 196 609 fő volt magyar nemzetiségű.

Meghatározó tájegységei a Duna, a Nyitra és a Garam folyók völgyei. A kerület déli részein nagy számú magyar népesség él, melynek kulturális központja Komárom városa.

Járások 
A kerület a következő 7 járásból (okres) áll:

Jegyzetek

Források 
Martin Bóna – Ján Lukačka 2015: Kultúrno - historické pamiatky Stredného Ponitria. Topoľčany. 
Szénássy Árpád 2002: A Nyitra-i kerület, Szlovákia.
Trencséni kerület

A Trencséni kerület (szlovákul Trenčiansky kraj) közigazgatási egység Nyugat-Szlovákiában. Északnyugaton Csehország, délnyugaton a Nagyszombati kerület, délen a Nyitrai kerület, délkeleten a Besztercebányai kerület, északkeleten a Zsolnai kerület határolja.

Területe 4501 km², lakosainak száma 594 328 (2011), székhelye Trencsén (Trenčín). Lakosságának 0,1 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A terület északnyugati részét a Fehér-Kárpátok képezi a morva határig és a Kis-Kárpátokig, valamint a Vág völgye a Nyitra folyó völgyéig.

Járások 
A kerület a következő 9 járásból (okres) áll:
 Báni járás (Okres Bánovce nad Bebravou), székhelye Bán (Bánovce nad Bebravou)
 Illavai járás (Okres Ilava), székhelye Illava (Ilava)
 Miavai járás (Okres Myjava), székhelye Miava (Myjava)
 Privigyei járás (Okres Prievidza), székhelye Privigye (Prievidza)
 Puhói járás (Okres Púchov), székhelye Puhó (Púchov)
 Simonyi járás (Okres Partizánske), székhelye Simony (Partizánske)
 Trencséni járás (Okres Trenčín), székhelye Trencsén (Trenčín)
 Vágbesztercei járás (Okres Považská Bystrica), székhelye Vágbeszterce (Považská Bystrica)
 Vágújhelyi járás (Okres Nové Mesto nad Váhom), székhelye Vágújhely (Nové Mesto nad Váhom)

Jegyzetek
Alexy Károly

Alexy Károly Ede, Alexi Károly Ede (Poprád, 1823. február 8. – Budapest, 1880. május 20.) szobrász.

Életpályája
A bécsi akadémia növendéke volt. 1840-től szerepelt kiállításokon.  1841-től készített kisbronzokat. 1844-ben kezdte el híres hadvezérekről készített kisbronz-sorozatát. 1848-ban Batthyány Lajos mellszobrát mintázta meg. Az 1848–49-es szabadságharcban való részvételéért hosszabb várfogságot szenvedett. Kiszabadulása után 1852-ben Londonba emigrált, ahol újból elkészítette Batthyány és Kossuth mellszobrát. 1861-ben hazatért, és Pesten dolgozott mint szobrász és rajztanár. A legismertebb munkája a Vigadó épületének homlokzatára készített táncolók reliefje volt). Stílusa átmenetet képvisel a klasszicizmus és a romantika között.

Főbb portrészobrai
 Mátyás király (kis bronzszobor, Magyar Nemzeti Galéria),
 Gróf Starhemberg Ernő (kisbronz, MNG),
 Petőfi Sándor (mellszobor, Petőfi Irodalmi Múzeum),
 Széchenyi (mellszobor, Magyar Tudományos Akadémia).

Jegyzetek

További információk
 
 Alexy Károly a Képzőművészet Magyarországon honlapon
 Szegedy-Maszák Hugó: Alexy Károly szobrász (Művészet, 1910. 2. szám)
 Alexi Károly. Az ország tükre 1864. 193. old. Online

Magyar szobrászok
Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc leverése miatt emigrált személyek
Poprádiak
1816-ban született személyek
1880-ban elhunyt személyek
MNG (egyértelműsítő lap)

Multiple-image Network Graphics
 MNG, a Magyar Nemzeti Galéria rövidítése
 MNG, a Műemlékek Nemzeti Gondnoksága rövidítése
 Montgomery (Amtrak station) 
 MNG Airlines
Besztercebányai kerület

A Besztercebányai kerület (szlovákul Banskobystrický kraj) közigazgatási egység Szlovákia középső részén. Délről Magyarország, nyugatról a Nyitrai kerület, északról a Trencséni és a Zsolnai kerület, északkeletről az Eperjesi kerület, keletről a Kassai kerület határolja.

Területe 9455 km², ezzel a legnagyobb szlovákiai közigazgatási egység. Lakossága 662 121 fő (2001), székhelye Besztercebánya (Banská Bystrica), Közép-Szlovákia központja. Lakosságának 11,7 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A kerület legnagyobb része a Gömör–Szepesi-érchegységben terül el, ezért itt vannak az ország nagy bányavárosai. Fő folyói a Garam és az Ipoly, utóbbi egyben a terület déli határát képezi Magyarország felé. Mindkettő a Dunába ömlik. A déli részeken jelentős számú magyar nemzetiség él.

Járások 
A kerület a következő 13 járásból (okres) áll:

Jegyzetek 
1915 A besztercebányai tankerület negyedik igazgatói értekezletének jegyzőkönyve.

További információk
944



Események 
 április 24. – Nászir ad-Daula felső-mezopotámiai (dzsazírai) emír döntő vereséget szenved Túzún főemírtől a harbai csatában. A kalifával együtt Niszibiszbe menekül előle, míg az elfoglalja Moszult.
 május 5. – al-Muttaki kalifa önálló politizálásba kezd: Nászir ad-Daula gyámkodását elhagyva Rakkába települ, ahonnan mind Túzúnnal, mind az egyiptomi uralkodóval, Muhammad ibn Tugdzs al-Ihsíddel tárgyalásokat folytat. Eközben Ahmad ibn Búja húzisztáni emír elfoglalja Vászitot. Túzún békét köt Nászir ad-Daulával.
szeptember 5. – al-Ihsíd és a kalifa eredménytelen személyes megbeszélése Rakkában.
szeptember 23. – Túzún megvakíttatja és leteszi a hazatérő Muttaki kalifát, helyére al-Musztakfit nevezi ki.
 október 29. – Szajf ad-Daula, a moszuli emír testvére bevonul Aleppóba, amely önálló emírségének fővárosa lesz.
 december 26. – VII. Konstantin bizánci császár leszámol társcsászárával, Rómanosz Lekapénosszal, és egyeduralkodóvá válik.

Születések

Halálozások

Az év témái

Államok vezetőinek listája 944-ben 

10. század
Marianne

Marianne a francia köztársaság allegorikus alakja. Eredete egy okcitán dalocskához kapcsolódik: „La garisou de Marianno”, ami nagyon népszerű volt a francia forradalom idején. Egyfajta népi jelkép. Szokás a polgármesteri hivatalokat Marianne-szoborral díszíteni, illetve Marianne-t népszerű színésznőkről megmintázni.

Néhány híres Marianne 
 Brigitte Bardot
 Catherine Deneuve
 Laetitia Casta
 Evelyne Thomas

Mindennapokban 
 bélyegeken
 pénzérméken (például az euró centjén)
 logóként

Folyóirat 
A Marianne egy 1997-ben Jean-François Kahn által alapított francia havilap. A lap erőteljesen képromboló és provokatőr.

Külső hivatkozások 
 Marianne – Laetitia Casta

Francia kultúra
Franciaország nemzeti jelképei
Eperjesi kerület

Az Eperjesi kerület (szlovákul Prešovský kraj) közigazgatási egység Szlovákia északkeleti részén. Északról Lengyelország, nyugatról a Zsolnai kerület, délről a Besztercebányai és a Kassai kerület, keletről Ukrajna határolja. 

Területe 8993 km², lakosainak száma 814 527 fő (2011), székhelye Eperjes (Prešov). Lakosságának 0,08 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű. (A 2011-es népszámlálási adatok alapján).

Területe nagyrészt a Északnyugati-Kárpátokban, azon belül a Keleti-Beszkidek és tőle délre eső területen húzódik, nyugati részén terül el a Szepesség a felvidéki németek ősi településterülete. Főbb folyói a Tapoly, a Tarna, a Poprád, az Ondava és a Laborc.

Járások 

A kerület a következő 13 járásból (okres) áll:
 Bártfai járás (Okres Bardejov), székhelye Bártfa (Bardejov)
 Eperjesi járás (Okres Prešov), székhelye Eperjes (Prešov)
 Felsővízközi járás (Okres Svidník), székhelye Felsővízköz (Svidník)
 Homonnai járás (Okres Humenné), székhelye Homonna (Humenné)
 Késmárki járás (Okres Kežmarok), székhelye Késmárk (Kežmarok)
 Kisszebeni járás (Okres Sabinov), székhelye Kisszeben (Sabinov)
 Lőcsei járás (Okres Levoča), székhelye Lőcse (Levoča)
 Mezőlaborci járás (Okres Medzilaborce), székhelye Mezőlaborc (Medzilaborce)
 Ólublói járás (Okres Stará Ľubovňa), székhelye Ólubló (Stará Ľubovňa)
 Poprádi járás (Okres Poprad), székhelye Poprád (Poprad)
 Szinnai járás (Okres Snina), székhelye Szinna (Snina)
 Sztropkói járás (Okres Stropkov), székhelye Sztropkó (Stropkov)
 Varannói járás (Okres Vranov nad Topľou), székhelye Varannó (Vranov nad Topľou)

Jegyzetek
Kassai kerület

A Kassai kerület (szlovákul Košický kraj) közigazgatási terület Szlovákia délkeleti részén. Délről Magyarország, nyugatról a Besztercebányai kerület, északról az Eperjesi kerület, keletről Ukrajna határolja.  Területe 6753 km², lakóinak száma 766 012 fő (2001), székhelye Kassa (Košice). Lakosságának 11.2 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A kerület nyugati részén a Gömör–Szepesi-érchegység fekszik, keleten a Keletszlovákiai-alföld húzódik, mely a magyar Alföld északkeleti nyúlványa.

Fő folyói a Hernád, a Tarca, az Ondava, az Ung és a Laborc.

Járások 
A kerület a következő 11 járásból (okres) áll:
 Gölnicbányai járás (Okres Gelnica), székhelye Gölnicbánya (Gelnica)
 Iglói járás (Okres Spišská Nová Ves), székhelye Igló (Spišská Nová Ves)
 Kassai I. járás (Okres Košice I.), székhelye Kassa (Košice)
 Kassai II. járás (Okres Košice II.), székhelye Kassa (Košice)
 Kassai III. járás (Okres Košice III.), székhelye Kassa (Košice)
 Kassai IV. járás (Okres Košice IV.), székhelye Kassa (Košice)
 Kassa-vidéki járás (Okres Košice–okolie), székhelye Kassa (Košice)
 Nagymihályi járás (Okres Michalovce), székhelye Nagymihály (Michalovce)
 Rozsnyói járás (Okres Rožňava), székhelye Rozsnyó (Rožňava)
 Szobránci járás (Okres Sobrance), székhelye Szobránc (Sobrance)
 Tőketerebesi járás (Okres Trebišov), székhelye  Tőketerebes (Trebišov)

Jegyzetek

Források 
Branislav Varsík 1964: Osídlenie košickej kotliny.
Pozsonyi I. járás

A Pozsonyi I. járás (szlovákul Okres Bratislava I) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási területe, mely Pozsony város óvárosi részét (Staré mesto) foglalja magában. Területe 9,6 km², lakossága 44 798 fő volt 2001-ben, ebből 90% szlovák, a többi más nemzetiségű. A magyarok és csehek aránya 3% alá csökkent. Vallási tekintetben 53%-ban római katolikusok, 8%-ban evangélikusok, 27%-ban pedig nem hívők lakták. 2007-ben 41 255 lakosa volt. 2011-ben 38 655 lakosából 1155 fő volt magyar.

Hagyományos utcanevei 
 Az Apácapálya utca (mai szlovák nevén Panenská) a vártól északra fekszik. Beépítetlen, Nonnenbahn dűlőnek nevezett területe a középkorban még az egykori belső városfalakon kívül feküdt. A terület későbbi beépítésekor létrejövő utcát az egykori dűlőnévről Nonnenbahn utcának nevezték el, melyet később Apácapálya utcára magyarosítottak. Földrajzi koordinátái: 
 A Védcölöp út (mai szlovák nevén Palisády) a vártól északra, az Apácapálya utcával párhuzamosan fut. A középkorban még beépítetlen területén emelték a város külső védelmét biztosító földsáncokat. A terület beépítésekor az egykori földsáncok emlékét őrizte meg elnevezése. Földrajzi koordinátái:

Lásd még 
 Pozsony

Jegyzetek 

Pozsony városrészei
Pozsonyi kerület
Pozsonyi II. járás

A Pozsonyi II. járás (szlovákul Okres Bratislava II) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási területe, mely Pozsony városnak az Óvárostól keletre eső területét foglalja magában.

Területe 92 km², lakossága 108 362 fő (2011).

Pozsony város következő részei tartoznak hozzá: (Zárójelben a szlovák név szerepel.)

 Főrév (Ružinov)
 Pozsonypüspöki (Podunajské Biskupice)
 Vereknye (Vrakuňa)

Jegyzetek 

Pozsony városrészei
Pozsonyi kerület
Pozsonyi III. járás

A Pozsonyi III. járás (szlovákul Okres Bratislava III) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási területe, mely Pozsony városnak az Óvárostól északra eső területét foglalja magában. 

Területe 75 km², lakossága 61 046 fő (2011).

Pozsony város következő részei tartoznak hozzá: (Zárójelben a szlovák név szerepel.)

 Pozsonyszőlős (Vajnory)
 Pozsony-Újváros (Nové Mesto)
 Récse (Rača)

Jegyzetek 

Pozsony városrészei
Pozsonyi kerület
Pozsonyi IV. járás

A Pozsonyi IV. járás (szlovákul Okres Bratislava IV) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási területe, mely Pozsony városnak az Óvárostól északnyugatra eső területét foglalja magában.

Területe 97 km², lakossága 92 030 fő (2011).

Pozsony város következő részei tartoznak hozzá:(Zárójelben a szlovák név szerepel.)

 Dévény (Devín)
 Dévényújfalu (Devínska Nová Ves)
 Károlyfalu (Karlova Ves)
 Lamacs (Lamač)
 Pozsonybeszterce (Záhorská Bystrica)
 Pozsonyhidegkút (Dúbravka)

Jegyzetek 

Pozsony városrészei
Pozsonyi kerület
Pozsonyi V. járás

A Pozsonyi V. járás (szlovákul Okres Bratislava V) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási területe, mely Pozsony városnak az Óvárostól és a Dunától délre eső területét foglalja magában. 

Területe 94 km², lakossága 111 135 fő (2011).

Pozsony város következő részei tartoznak hozzá: (Zárójelben a szlovák név szerepel.)

 Dunacsún (Čunovo)
 Horvátjárfalu (Jarovce)
 Oroszvár (Rusovce)
 Pozsonyligetfalu (Petržalka)

Lásd még 
 Pozsonyi hídfő

Jegyzetek 

Pozsony városrészei
Pozsonyi kerület
Malackai járás

A Malackai járás (szlovákul: Okres Malacky) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási egysége.  Területe 949,56 km², lakosainak száma 67 376 (2011), székhelye Malacka (Malacky).

A járás települései 
 Detrekőcsütörtök (Plavecký Štvrtok)
 Detrekőszentmiklós (Plavecký Mikuláš)
 Detrekőváralja (Plavecké Podhradie)
 Dimvár (Suchohrad)
 Egyházhely (Kostolište)
 Gajar (Gajary)
 Kislévárd (Malé Leváre)
 Konyha (Kuchyňa)
 Láb (Láb)
 Lozornó (Lozorno)
 Magyarfalu (Záhorská Ves)
 Malacka (Malacky)
 Máriavölgy (Marianka)
 Nagyjakabfalva (Jakubov)
 Nagylévárd (Veľké Leváre)
 Nagymagasfalu (Vysoká pri Morave)
 Nádasfő (Rohožník)
 Pozsonyalmás (Jablonové)
 Pozsonyborostyánkő (Borinka)
 Pozsonyzávod (Závod)
 Pernek (Pernek)
 Stomfa (Stupava)
 Szentistvánkút (Studienka)
 Széleskút (Sološnica)
 Záhorie (Katonai Terület) (Záhorie)
 Zohor (Zohor)

Malackai járás
Bazini járás

A Bazini járás (szlovákul: Okres Pezinok) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási egysége.
Területe 375,53 km², lakossága 57 567 (2011), székhelye Bazin (Pezinok).

A Bazini járás települései 

 Bazin (Pezinok)
 Báhony (Báhoň)
 Cserfalu (Dubová)
 Cseszte (Častá)
 Csukárd-Terlény (Vinosady)
 Gidrafa (Budmerice)
 Gidrafűrész (Píla)
 Halmos (Jablonec)
 Hattyúpatak (Viničné)
 Istvánkirályfalva (Štefanová)
 Kárpáthalas (Vištuk)
 Limpak (Limbach)
 Modor (Modra)
 Ottóvölgy (Doľany)
 Szentgyörgy (Svätý Jur)
 Senkőc (Šenkvice)
 Tótgurab (Slovenský Grob)

Bazini járás
Szenci járás

A Szenci járás (szlovákul: Okres Senec) Szlovákia Pozsonyi kerületének közigazgatási egysége.
Területe 360,63 km², lakossága 66 265, székhelye Szenc (Senec). Lakosságának 13.8 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű.

A Szenci járás települései

Jegyzetek

Források 
Nela Karašinská 2012: Kaštiele a kúrie Senecka. In: Kaštiele a kúrie Bratislavskej župy. Bratislava.

Szenci járás
Dunaszerdahelyi járás

A Dunaszerdahelyi járás (szlovákul Okres Dunajská Streda) Szlovákia Nagyszombati kerületének közigazgatási egysége.
Területe 1075 km², lakossága 124 669 (2021), székhelye Dunaszerdahely (Dunajská Streda). Lakosságának 74.98 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű. Az egykori Pozsony vármegye keleti részét, délkeleten Komárom vármegye egy részét (Ekecs és Nagymegyer területét) és délen Győr vármegye egy részét (a Csilizköz 7 községét) foglalja magában.

A Dunaszerdahelyi járás települései

Jegyzetek

Források 
Eva Šabíková - Monika Horváthová 2016: Expozície ľudovej architektúry v okrese Dunajská Streda. Monument revue 5/1, 19-23.
Katarína Tánczosová 2016: Po stopách nazarenizmu a akademizmu na Žitnom ostrove. Monument revue 5/1, 2-7.
Binder Pál 1981: Rozšírenie a bionómia bociana bieleho (Ciconia ciconia) v okresoch Dunajská Streda a Komárno. Časopis Stredoslovenskej zoologickej spoločnosti.

Dunaszerdahelyi járás
Galántai járás

A Galántai járás (szlovákul: Okres Galanta) Szlovákia Nagyszombati kerületének közigazgatási egysége.
Területe 641 km², székhelye Galánta (Galanta).

Az egykori Pozsony vármegye keleti részéből és keleten kis részben Nyitra vármegye egy részéből alakult ki. A Trianon előtti Pozsony vármegye Galántai járása, illetve a Külső járásként ismeretes elődjének egykori területe csak részben egyezik a járás jelenlegi közigazgatási területével.

Lakossága 2001-ben 94 533 volt. Lakosságának 38,6 százaléka, azaz  személy volt magyar nemzetiségű. Lakossága 2011-ben 93 594 volt. Lakosságának 35 százaléka, azaz  személy volt magyar nemzetiségű. Lakossága 2021-ben 95124, ebből 60009 szlovák, 29582 magyar (31,09%), 154 cigány, 24 ruszin, 997 egyéb és 4358 ismeretlen nemzetiségű.

A Galántai járás települései

Jegyzetek

Források 
Tomáš König 2003: Galantský región v praveku. Galanta
Miroslav Klobučník 2004: Farská obec v období rekatolizácie – na národnostne zmiešanom území (obvod Galanta)
Juraj Majo – Dagmar Kusendová 2007: Vývoj etnickej hranice v okrese Galanta. Geografický časopis 59/3, 251-263.
Lucia Pilková 2012: Keltská bronzová zoomorfná spona z Marcelovej zbierky. Zbor. SNM – Archeológia 22, 121-124.

További információk 
 Siegmeth Károly: Budapesttől Oderbergig a Vág völgyén Galántha-Zsolna és a magyar bányavárosokon Hatvan-Ruttkán keresztül; Borostyáni-Schwimmer, Bp., 1890 k. (Magyarország utirajzokban)

Galántai járás
Galgóci járás

A Galgóci járás (szlovákul: Okres Hlohovec) Szlovákia Nagyszombati kerületének közigazgatási egysége. 1996-ban hozták létre. Területe 267 km², lakossága 45 761 (2011), székhelye Galgóc (Hlohovec). A járás területe egykor Nyitra vármegye része volt.

2001-ben 44570 szlovák, 257 cseh, 203 cigány és 79 magyar nemzetiségű lakosa volt. 2011-ben 43347 szlovák, 157 cseh, 62 magyar és 2013 azonosítatlan nemzetiségű lakosa volt.

A Galgóci járás települései 

 Alsóatrak (Dolné Otrokovce)
 Alsóvásárd (Dolné Trhovište)
 Alsózélle (Dolné Zelenice)
 Bajmócska (Bojničky)
 Décskelecsény (Kľačany)
 Felsőatrak (Horné Otrokovce)
 Felsővásárd (Horné Trhovište)
 Felsőzélle (Horné Zelenice)
 Fornószeg (Tepličky)
 Galgóc (Hlohovec)
 Jalsó (Jalšové)
 Kaplat (Koplotovce)
 Karkóc (Trakovice)
 Merőce (Merašice)
 Nyitrapásztó (Pastuchov)
 Ratkóc (Ratkovce)
 Ság (Sasinkovo)
 Szilád (Siladice)
 Tököld (Tekolďany)
 Udvarnok (Dvorníky)
 Újvároska (Leopoldov)
 Vágmedence (Madunice)
 Vágvörösvár (Červeník)
 Zsúk (Žlkovce)

Galgóci járás
Hasbeszélés

A hasbeszélés (fonetikai szakkifejezéssel: ventriloquia) igen ősi foglalkozás és megtévesztő mutatvány, amelynek eredete valószínűleg több ezer évre nyúlik vissza.

A szórakoztatóipar ismertebb hasbeszélői 
 Jeff Dunham
 Terry Fator
 Dan Horn
 Paul Zerdin

Hasbeszélőkről szóló filmek 
 Az éjszaka halottja (Dead of Night, 1945)
 A mágus (Magic, 1978)
 Halálos hallgatás (Dead Silence, 2007)

Hasbeszélő című színdarabok 
 Szép Ernő: A hasbeszélő - egy felvonás szövege (Nyugat, 1912. 6. szám)
 Cholnoky Viktor: A hasbeszélő (Nyugat, 1909. 24. szám)

Források 
 A hasbeszélés, a hangképzés (huszadikszazad.hu)
 Hasbeszélés (beszed.trukkok.hu)
 Nicsak, ki beszél?
 Gerő I. Imre: A hasbeszélés művészete (Budapest, 1901)

További információk 

 
 Némi alapismeret 

Előadó-művészet
Kommunikáció
Pöstyéni járás

A Pöstyéni járás (szlovákul: Okres Piešťany) Szlovákia Nagyszombati kerületének közigazgatási egysége.
Területe 381 km², lakossága 63 152 (2011), székhelye Pöstyén (Piešťany).
A járás területe egykor teljes egészében Nyitra vármegye része volt.

A Pöstyéni járás települései 

 Alsólopassó (Dolný Lopašov)
 Bánka (Banka)
 Bassóc (Bašovce)
 Besenyőpetőfalva (Pečeňady)
 Cseterőc (Šterusy)
 Csipkés (Šípkové)
 Dubovány (Dubovany)
 Ducó (Ducové)
 Hubafalva (Hubina)
 Köcsény-Lancsár (Kočín – Lančár)
 Krakovány (Krakovany)
 Moraván (Moravany nad Váhom)
 Nagykosztolány (Veľké Kostoľany)
 Nagyőrvistye (Veľké Orvište)
 Nézsnafalva (Nižná)
 Osztró (Ostrov)
 Pöstyén (Piešťany)
 Prasnikirtvány (Prašník)
 Rákfalu (Rakovice)
 Ratnóc (Ratnovce)
 Vágbori (Borovce)
 Vágdebrőd (Drahovce)
 Vágterbete (Trebatice)
 Vágszakaly (Sokolovce)
 Verbó (Vrbové)
 Vígvár (Veselé)
 Vittenc (Chtelnica)

Irodalom
Klčo, M. 1999: Okres Piešťany - stručná história a erby miest a obcí. Balneologické múzeum v Piešťanoch. .

Pöstyéni járás
Észtország himnusza

A Mu isamaa, mu õnn ja rõõm (fonetikusan: ; Hazám, szerencsém és örömöm) Észtország himnusza.

Története 
A himnusz dallamát 1848-ban a Finnországba települt hamburgi zeneszerző, Friedrich Pacius (1809–1891)  szerezte. Ugyanez a dallam lett Maamme címmel 1917-ben finn himnusz. 

Az észt szöveget Johann Voldemar Jannsen írta. Pacius dallamával az 1869-es nagy énekfesztiválon énekelték, aminek fontos szerepe volt az észt nemzeti öntudat felébresztésében. A függetlenség elérésekor 1920-ban a Mu isamaa nemzeti himnusz lett. 

A Szovjetunióban tilos volt a himnusz éneklése. A finn rádió, melynek adásait mindenütt tudták fogni, minden este eljátszotta a dallamot az adás végén, így a nép tudatában fönnmaradt a dallam. Az éneklő forradalom idején gyakran énekelték a himnuszt. A Tallinni énekesek ünnepségén 1990-ben 300 ezren énekelték tiltott himnuszukat, miközben szovjet tankok vették őket körül. A függetlenség kikiáltása után újra hivatalos himnusz lett belőle.

Szöveg 

Mu isamaa, mu õnn ja rõõm,
kui kaunis oled sa!
Ei leia mina iial seal
see suure, laia ilma peal,
mis mul nii armas oleks ka,
kui sa, mu isamaa!

Sa oled mind ju sünnitand
ja üles kasvatand;
sind tänan mina alati
ja jään sull' truuiks surmani,
mul kõige armsam oled sa,
mu kallis isamaa!

Su üle Jumal valvaku,
mu armas isamaa!
Ta olgu sinu kaitseja
ja võtku rohkest õnnista,
mis iial ette võtad sa,
mu kallis isamaa!

Magyar fordítás 
Hazám, szerencsém és örömöm 
Milyen szép vagy!
Sehol nem találok
Az egész világon
Amit úgy szeretnék,
mint téged, hazám!

Itt születtem
Itt nevelkedtem
Mindig hálás leszek neked
és halálomig hű maradok hozzád,
nekem te vagy a legkedvesebb, 
szeretett hazám!

Isten óvjon,
Szeretett hazám!
Ő legyen oltalmazód,
és gazdagon áldjon meg,
bármit teszel, 
Drága hazám!

Források

További információk 
Az észt himnusz audio-stream-je  (Real Player)

Kapcsolódó szócikkek 
Észtország zászlaja
Észtország címere

Eszt
Himnusz
Észt irodalom
Szenicei járás

A Szenicei járás (szlovákul: Okres Senica) Szlovákia Nagyszombati kerületének közigazgatási egysége.
Területe 684 km², lakossága 60 504 (2011), székhelye Szenice (Senica).

A járás területe egykor Nyitra vármegye része volt, egy kis rész kivételével, amely Pozsony vármegye része volt.

2001-ben 59208 szlovák, 676 cseh, 527 cigány és 80 magyar élt a járásban.

2011-ben 57208 szlovák, 472 cseh, 239 cigány, 130 egyéb nemzetiségű, 86 magyar, 41 morva, 25 német, 20 lengyel, 16 ukrán, 14 orosz, 9 ruszin, 5 horvát, 4 szerb, 3 zsidó, 2 bolgár és 2230 ismeretlen nemzetiségű élt a járásban.

A Szenicei járás települései 

 Aszós (Osuské)
 Berencsróna (Rovensko)
 Berencsváralja (Podbranč)
 Bilkaudvar (Bílkove Humence)
 Búrszentmiklós (Borský Mikuláš)
 Búrszentgyörgy (Borský Svätý Jur)
 Büdöskő (Smrdáky)
 Csári (Čáry)
 Császkó (Častkov)
 Csépányfalva (Štefanov)
 Detrekőszentpéter (Plavecký Peter)
 Dócs (Dojč)
 Halasd (Rybky)
 Harádics (Hradište pod Vrátnom)
 Jablánc (Jablonica)
 Jókút (Kúty)
 Korlátkő (Cerová)
 Kukló (Kuklov)
 Laksárújfalu (Lakšárska Nová Ves)
 Luboka (Hlboké)
 Morvaszentjános (Moravský Svätý Ján)
 Nagykovalló (Koválov)
 Nagypetrős (Prietrž)
 Ószombat (Sobotište)
 Rohó (Rohov)
 Sajdikhumenec (Šajdíkove Humence)
 Sándorfa (Prievaly)
 Sasvár – Morvaőr (Šaštín – Stráže)
 Szenice (Senica)
 Székelyfalva (Sekule)
 Szomolánka (Smolinské)

Irodalom
Jozefovič, M. 2012: Názvy obcí Senického okresu. Záhorie 2012/2, 2-5.

Szenicei járás
Alex (keresztnév)

Az Alex férfinév az Alexius vagy Alexis rövidüléséből származik, amelyek a latinosított Alexander név görög eredetijére (Alexandrosz)  vezethetők vissza. A név jelentése: férfiakat vagy férfiaktól megvédő. Női változata az Alexia, Alexandra.

A név a görögben is jövevény, az egész i. e. 2. évezredi égeikumi térségben gyakori. A mükénéi táblákon is található A-re-ka[sa-do-ro], illetve annak női párja, az A-re-ka-sa-da-ra, valamint hettita–luvi Alakszandusz is ismert (Alakšanduš).


Rokon nevek 
Anyakönyvezhető rokon nevei:
 Alexander: a név eredeti alakja
 Alekszej: az Alexander orosz változatából származik.
 Alek: az Alexander angol rövidült alakváltozata.
Sándor
Elek

Gyakorisága 
Az 1990-es években az Alex gyakori név volt, a 2000-es években a 44–51. legnépszerűbb férfinév, a 2000-es évek elején a 44. helyen áll.

Az Alexander az 1990-es években igen ritka név volt, a 2000-es években a 79–99. legnépszerűbb férfinév, kivéve 2009-et, amikor nem szerepelt az első százban, de a 2010-es évek elején ismét a 87. helyen áll.

A teljes népességre vonatkozóan a 2000-es években az Alex és az Alexander nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt férfinév között, a 2010-es évek elején az Alex a 68-69. legtöbbet viselt férfinév volt.

Idegen nyelvi változatai 
 Alexis
 Alec

Névnapok 
 Alex: február 9.,  február 17.
 Alexander, Alek: február 26., március 18., május 3.
 Alekszej: január 15., április 15., július 15., október 15.

Híres Alexek, Alexanderek, Alekszejek, Alekek

Jegyzetek 

Magyar keresztnevek (A, Á)
Férfikeresztnevek (A, Á)
Görög eredetű magyar férfikeresztnevek
Alexandra (keresztnév)

Az Alexandra női név az Alexander férfinév görög eredetijének (Alexandrosz) női párja, aminek a jelentése: a férfiakat vagy a férfiaktól megvédő.


Rokon nevek
Alexa, Alexandrin, Alexandrina, Alexia, Alesszia, Aleszja, Szandra, Szendi

Gyakorisága
Az újszülöttek körében az Alexandra egészen a 20. század végéig ritka név volt, majd az 1990-es években a legnépszerűbb női névvé vált. A 2000-es években a 12-27., a 2010-es években a 30-58. helyen áll a 100 leggyakrabban adott női név között, a népszerűsége csökken.

A teljes népességre vonatkozóan a 2000-es években az Alexandra a 38-40. helyen állt, a 2010-es években a 38-35 helyen áll a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnapok
március 18., március 20., '''május 18.

Híres Alexandrák

Magyarok
 Béres Alexandra fitneszvilágbajnok
 Huszák Alexandra jégkorongozó
 Kozmér Alexandra balett-táncosnő
 Nagy Alexandra színésznő
 Németh Alexandra színésznő
 Oszter Alexandra színésznő
 Pintácsi Alexandra énekesnő, ismertebb nevén Szandi
 Szarvas Alexandra válogatott labdarúgó
 Tóth I Alexandra válogatott labdarúgó
 Tóth II Alexandra válogatott labdarúgó

Külföldiek
 Dániai Alexandra brit királyné
 Hesseni Alekszandra Fjodorovna orosz cárné, II. Miklós orosz cár felesége
 Alekszandra Georgijevna Romanova orosz nagyhercegné
 Alekszandra Joszifovna Romanova orosz nagyhercegné
 Alexandra Maria Lara német színésznő
 Alexandra Neldel német színésznő
 Alekszandra Nyikolajevna Romanova orosz nagyhercegnő 
 Alexandra Paul amerikai színésznő
 Alekszandra Pavlovna Romanova magyar nádorné, József nádor első felesége
 Alekszandra Petrovna Romanova orosz nagyhercegné
 Alexandra Ripley amerikai írónő
 Alexandra Stevenson amerikai teniszezőnő

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Női keresztnevek (A, Á)
Görög eredetű magyar női keresztnevek
Alfonz

Az Alfonz germán eredetű férfinév, elemeinek jelentése: nemes + kész, hajlandó. Női párja: Alfonza, Alfonzin és Alfonzina.


Gyakorisága
Az 1990-es években szórványosan fordult elő, a 2000-es és a 2010-es években nem szerepel a 100 leggyakoribb férfinév között.

A teljes népességre vonatkozóan a 2000-es és a 2010-es években az Alfonz nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt férfinév között.

Névnapok
 január 23.
 augusztus 1.
 augusztus 2.
 október 30.
 október 31.

Híres Alfonzok

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Férfikeresztnevek (A, Á)
Germán eredetű magyar férfikeresztnevek