alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Paskal

Paskal (eng. pascal; simbol: Pa) je SI jedinica za pritisak. Ekvivalentan je jednom njutnu po kvadratnom metru. Jedinica je nazvana po Blezu Paskalu, poznatom francuskom matematičaru, fizičaru i filozofu.

 1 Pa
 = 1 N/m2 = 1 (kg·m/s2)/m2 = 1 kg/m·s2
 = 0.01 milibar
 = 0.00001 bar

Ista jedinica se koristi za Jungov modul elastičnosti i silu zatezanja

Standardni atmosferski pritisak je 101.325 Pa = 101,325 kPa = 1.013,25 hPa = 1.013,25 mbar = 760 tora

Meteorolozi širom sveta su dugo vremena merili vazdušni pritisak milibarima. Posle uvođenja SI jedinica, mnogi su želeli da očuvaju uobičajene brojke za pritisak. Stoga, meteorolozi danas koriste hektopaskale za vazdužni pritisak, koji su ekvivalentni milibarima, dok se slični pritisci daju u kilopaskalima u praktično svim drugim poljima, gde se prefiks hekto retko ikada i koristi.

 1 hektopaskal (hPa)  = 100 Pa = 1 mbar
 1 kilopaskal (kPa)  = 1,000 Pa = 10 hPa

U bivšem sovjetskom metar-tona-sekunda sistemu jedinica, jedinica za pritisak je pieze, što je ekvivalentno jednom kilopaskalu.

Primeri raznih vrednosti (približno) 

(Vidite SI prefiks za vodič za jedinice.)

¹na Zemljinoj površini

Poređenje sa ostalim jedinicama pritiska 

SI izvedene jedinice
Jedinice za pritisak
Centralna Srbija

Centralna Srbija je naziv za deo teritorije Republike Srbije, koji se nalazio izvan teritorije autonomnih pokrajina: Vojvodine i Kosova i Metohije. Naziv se zvanično koristio između 1945. i 2009/2010. godine, kada je izvršena podela područja Centralne Srbije na nove statističke regione: Beograd, Šumadiju i zapadnu Srbiju i Južnu i istočnu Srbiju. Centralna Srbija nije predstavljala posebnu administrativnu upravnu jedinicu, nego je ova teritorija bila direktno podređena Republičkim vlastima. 

Najveći gradovi Centralne Srbije (po podacima iz 2002.):
 Beograd = 1.380.600
 Niš = 230.400
 Kragujevac = 211.580
 Čačak = 73.200
 Leskovac = 63.100
 Smederevo = 62.700
 Valjevo = 61.400
 Kraljevo = 57.800
 Kruševac = 57.400
 Užice = 55.000
 Vranje = 55.000
 Šabac = 54.800
 Novi Pazar = 54.600

U doba SFRJ, pogotovo nakon donošenja Ustava 1974. koji je autonomnim pokrajinama dao šire ovlasti, za Centralnu Srbiju se koristio izraz Uža Srbija. Godine 1990. taj je izraz promenjen u Centralna Srbija.

Istorija Srbije
Nezavisnost

Nezavisnost ili neovisnost stanje je nacije ili države, u kojoj njezini stanovnici samostalno donose odluke na području svog teritorija. 

Deklaracijom nezavisnosti proglašava se nezavisnost. Prva poznata deklaracija nezavisnosti potječe iz Škotske 1320. godine, a posljednji primjer je deklaracija nezavisnosti Južnog Sudana. Američka Deklaracija o nezavisnosti proglašena je 1776. godine. 

Postizanje nezavisnosti razlikuje se od revolucije, koja se obično odnosi na nasilno rušenje vlasti. Dok su neke revolucije tražile i ostvarenje nacionalne nezavisnosti, drugima je samo cilj vladati s ili bez elementa nezavisnosti i  emancipacije, kao što je demokratizacija unutar države, koja kao takva može ostati nepromijenjena. Neke zemlje dobile su nezavisnost bez revolucionarnih pokreta. Cilj ruske Oktobarske revolucije nije bila uspostava nacionalne nezavisnosti, već borba za veća prava radnika. U američkom ratu za nezavisnost, glavni cilj borbe bila je nezavisnost od kolonijalnih sila. 

Historijski gledano, bila su četiri glavna perioda proglašenja nezavisnosti: 
1.) od 1776. do pojave revolucija širom Europe 1848.
2.) odmah nakon Prvog svjetskog rata raspadom Osmanskog Carstva i Austro-Ugarske
3.) od 1945. do 1979., kada je sedamdeset novih nezavisnih država nastalo iz olupine europskih kolonijalnih carstava
4.) nakon raspada komunizma 1990. na području SSSR-a i bivše Jugoslavije

Autonomija je vrsta neovisnosti, koja je odobrena od strane vlasti koja je nadzire i dalje zadržava vrhovni autoritet u tom području. Protektorat se odnosi se na autonomnu regiju, koja ovisi o vlasti, koja njome vlada. Datumi proglašenja nezavisnosti ili rjeđe datumi početka revolucije, obično se slave kao nacionalni praznik, poznat kao Dan nezavisnosti. 

Razlozi zbog kojih se traži nezavisnost, mogu biti raznoliki poput gospodarskih poteškoća, nezadovoljstva postojećom vlašću ili zbog ugnjetavanja, kao u slučaju indijskog pokreta za nezavisnost. 

Politika
Florida

Florida je najjužnija američka savezna država, 22. po površini, 4. po ukupnom broju stanovnika i 8. po gustoći stanovnika od 50 američkih država.

Geografija 
Najveći dio Floride je poluotok koji sa zapada graniči sa Meksičkim zaljevom a sa istoka sa Atlanskim oceanom. Kopneni dio Floride sa sjevera graniči sa Alabamom i Georgiom. Glavni grad Floride je Tallahassee od 181.376 stanovnika

Historija 
Španjolci su je 1513. proglasili svojim posjedom, ali su je nakon Sedmogodišnjeg rata - 1763. bili prisiljeni prepustiti Velikoj Britaniji. Za vrijeme Američkog rata za nezavisnost Španjolci su ratovali zajedno sa Francuzima protiv Britanaca, pa su 1781. ponovo preuzeli kontrolu nad zapadnim dijelovima Floride, a nakon potpisivanja Pariškog mirovnog ugovora 1783. vraćena im je čitava Florida. 

Španjolska je 1819. godine ustupila Floridu Sjedinjenim Američkim Državama nakon što su američke trupe u Britansko-američkom ratu (1812. - 1814.) zauzele Floridu, a nakon rata u nju nahrupilo puno američkih državljana. Florida je 3. marta 1845. proglašena 27 saveznom državom Amerike.

Najveći gradovi Floride

Okruzi (County) Floride

Privreda 
Florida je prvenstveno turistička država, pored tog je razvijana i poljoprivreda, uzgaja se; duhan, voće, šećerna trska i kikiriki.
Florida ima i dobro razvijenu industriju; drva, papira, prehrambenih i kemijskih proizvoda, svemirske tehnologije i brodogradnje. Od rudnog blaga ima kroma, nafte i fosfata.

Izvori

Vanjske veze 

 Službene stranice Vlade Floride 

 
Američke savezne države
Poluotoci u SAD
Poluotoci Atlantskog oceana
Atinski ekonomski univerzitet

Atinski Ekonomski Univerzitet (AUEB, ASOEE, or OPA) (grčki: Οικονομικό Πανεπιστήμιο Αθηνών (Ο.Π.Α.), Oikonomiko Panepistimio Athinon (OPA)) je osnovan godine1920. u Atini u Grčkoj.

Pre 1989. univerzitet je na grčkom bio poznat kao Ανωτάτη Σχολή Οικονομικών και Εμπορικών Επιστημών (Α.Σ.Ο.Ε.Ε.), Anotati Sholi Oikonomikon kai Eborikon Epistimon (A.S.O.E.E.), a na engleskom kao Athens School of Economics and Business. Iako mu se ime službeno promenilo, još uvek se popularno zove po staroj skraćenici.

AUEB je treća najstarija viša obrazovna institucija i najstarija institucija za visoko ekonomsko obrazovanje u Grčkoj.

Osnovne studije 
Univerzitet danas ima u funkciji 8 akademskih odelenja za osnovne studije:
 Odelenje ekonomskih nauka  
 Odelenje za organizaciju i upravljanje preduzećima  
 Odelenje informatike  
 Odelenje statistike  
 Odelenje marketinga i komunikacije  
 Odelenje Medjunarodnih i Evropskih Ekonomskih Studija  
 Odelenje za računovodstvo i finansije  
 Odelenje za naučni menadžment i tehnologiju

Postdiplomske studije 
Informacije na stranici http://www.aueb.gr/pages_en/metaptyxiaka/index.php

Vanjske veze 

 Službena stranica

Grčka
Univerziteti u Grčkoj
Asocijacija univerziteta Evrope
Cramond

Cramond je selo sagrađeno na istočnoj strani rijeke Almond gdje ulazi u Firth of Forth stvarajući prirodni luku, a danas činipredgrađe Edinburgha u Škotskoj. Iskopavanja su otkrila da su u njemu živjeli Rimljani, a godine 2004. je otkriveno najstarije ljudsko naselje u Škotskoj.

Mezolitski period 
Iskopavanja na rimskom nalazištu su otkrila tragove pečenog kestenja koje je radiokarbonskom metodom datirano na oko 8500 godina pne., što ukazuje na naselje bitno starije od bilo kojeg drugog poznatog ljudskog nalazišta u Škotskoj. Jame i dršci za kolčeve ukazuju na logor lovaca-sakupljača, a mikrolitski kameni alat na nalazištu je stariji od nalazišta istog stila u Engleskoj. Iako u kiselom tlu nisu preživjeli tragovi školjaka ili kostiju, karbonizirane ljušture kestena ukazuju na tehnike kuhanja slične onima s kasnijih mezolitskih nalazišta, uključujući britansku najstariju kuću u Howicku u Northumberlandu, datiranu 7600 godina pne.

Izvori 
 Scotland's Hidden History - Ian Armit, Tempus (in association with Historic Scotland) 1998, 
 Scotland's Past - Mesolithic period

Vanjske veze 

 Podaci o plimi i oseci  (engleski) 
 Cramond Boat Club

Naselja u Škotskoj
Arheološka nalazišta
Prahistorijska Škotska

Arheologija i geologija nastavljaju otkrivati tajne prahistorijske Škotske, pokazujući složenu i dramatičnu prošlost prije nego što su Rimljani Škotsku uveli u domenu pisane historije. Naravno, u tom periodu nije bilo ničega što bi se moglo nazvati Škotskom niti škotskim nacionalnim identitetom. Razne ljudske kulture su se u tom periodu širile u Evropi i okolici, ali istraživanje ove geografske oblasti dosta pomaže razumijevanju porijekla i prirode mnogih spomenika i artefakata u širem području, isto kao i pozadinu historije Škotske.

Raspon zemljišta koje nije taknuto intenzivnom poljoprivredom, isto kao što je u prošlosti kamen bio dostupniji od drva kao građevni materijal, omogućio je Škotskoj da bude bogatija drevnim arheološkim nalazištima od drugih oblasti.

Izvori 
 ScottishGeology.com
 Toghill, Peter, The Geology of Britain, an introduction, Airlife (2000), 
 Scotland's Past 
 BBC - History - Britain's Oldest House? A Journey into the Stone Age
 History Scotland Magazine: First Settlers - Sand 
 The Megalithic Portal and Megalith Map: Rubbish dump reveals time-capsule of Scotland's earliest settlements
 The National Trust for Scotland - Press Releases - Archaeological find at Mar Lodge Estate
 The Other Orkney Book - Gordon Thomson, Northabout Publishing 1980, 

Kameno doba
Nomad

Nomadi (grčki nomás, mjesto ispaše) su ljudi i društva koji zbog kulturoloških, ekonomskih ili drugih uvjerenja nisu prihvatili sjedilački način života. Nomadski način života je uvjetovan stočarstvom, lovom i ribolovom, a postoje i morski nomadi.

Niz savremenih načina življenja odbijaju nomadske tradicije, pa udjel nomadskog načina života u industrijskim zemljama jako opada. Mnoga takva društva su danas u svojoj egzistenciji (ili u najmanju ruku u njihovom načinu života) ugrožena, jer se njihova prava na zemlju vrlo teško mogu obraniti u odnosu sa njihovim sjedilačkim susjedima. Tek u novije vrijeme se pokušava proučiti njihova prošlost i sadašnjost.

 
Kulturna antropologija
Ljudske migracije
Nomad (razvrstavanje)

Pojam nomad, odnosno nomadi se uz nomadske ljude i narode može odnositi i na:
 Nomadi, američki horor film Johna McTiernana;
 Nomad, časopis posvećen rock muzici i popularnoj kulturi, koji je izlazio u Zagrebu krajem 1990-ih godina.
Branko Milićević

Branislav Milićević (rođen 3.4.1946. u Zemunu), poznatiji kao Branko Kockica, čuveni je pisac i glumac za decu.

Kocka, kocka, kockica 
Jedan od najpoznatijih radova Milićevića je Kocka, kocka, kockica, program za decu koji se snimao od 1978 do 1992, pa zatim ponovo od 2006. godine. U programu učestvuje Milićević, koji sa grupom dece predškolskog uzrasta istražuje čovekovo okruženje i svakodnevnicu, ali i kako se lepo ponašati i biti dobar prijatelj.

Emisija je karakteristična po svom žargonu i uzrečicama. Na primer, Milićević se uvek obraća deci s „drugari“, a kolektivni uzvik im je „tata-ta-tira“.

Pozorištance Puž 
Pozorištance Puž je pozorište za decu. Osnovano je 1977. godine kao Putno Pozorištance Puž, a njihova prva predstava, „Brankov urnebes“, je imala je svoje prvo gostovanje u Zenici. Pozorište se danas nalazi u Beogradu.

Vanjske veze 
 Pozorištance Puž

Milićević, Branislav
Milićević, Branislav
Milićević, Branislav
Biografije, Zemun
Authority control
Bell hooks

bell hooks [sic] (rođena 25.9. 1952. kao Gloria Jean Watkins - 2021) je međunarodno poznata intelektualka, feministkinja, društvena aktivistkinja afro-američkog porekla. Hooks svoj pseudonim uvek piše malim slovima kao tribut svojoj baki po majci i da bi usmerila pažnju na svoj rad pre nego sebe kao ličnost. Njen rad je zasnovan na vezi između rase, klase i pola i borbi sa sistemom represije i dominacije (eng. intersectionality). Objavila je preko trideset knjiga i puno akademskih i običnih članaka. Pojavljuje se u dokumentarnim filmovima i drzi serije javnih predavanja..

Rođena je u Hopkinsville, Kentucky-u - gradu u kome je postojala rasna segregacija, u siromašnoj porodici radničke klase. Diplomirala je osnovne studije na Stanford Univerzitetu 1973 godine, a master studije engleskoge kniževnosti na univerzitetu Wisconsin-Madison 1976 godine.  Doktorske studije je završila 1983 na univerzitetu California-Santa Cruz baveći se temom rada poznate spisateljice Toni Morrison.

Odabrana bibliografija 
 Ain’t I a Woman?: Black Women and Feminism (1981) 
 All About Love: New Visions (2000) 
 
 Art on My Mind: Visual Politics (1995) 
 Be Boy Buzz (2002) 
 Black Looks: Race and Representation (1992) 
 Bone Black: memories of girlhood (1996) 
 Breaking Bread: Insurgent Black Intellectual Life (1991) (with Cornel West) 
 Communion: The Female Search for Love (2002) 
 Feminism is for Everybody: Passionate Politics (2000) 
 Feminist Theory: From Margin to Center (1984) 
 Happy to be Nappy (1999) 
 Homemade Love (2002) 
 Justice: Childhood Love Lessons (2000)
 Killing Rage: Ending Racism (1995) 
 Outlaw Culture: Resisting Representations (1994) 
 Reel to Real: Race, Sex, and Class at the Movies (1996) 
 Remembered Rapture: The Writer at Work (1999) 
 Rock My Soul: Black People and Self-esteem (2003) 
 Salvation: Black People and Love (2001) 
 Sisters of the Yam: Black Women and Self-recovery (1993) 
 Skin Again (2004) 
 Soul Sister: Women, Friendship, and Fulfillment (2005) 
 Space (2004)  
 Talking Back: Thinking Feminist, Thinking Black (1989) 
 Teaching Community: A Pedagogy of Hope (2003) 
 Teaching to Transgress: Education As the Practice of Freedom (1994) 
 We Real Cool: Black Men and Masculinity(2004) 
 Where We Stand: Class Matters (2000) 
 The Will to Change: Men, Masculinity, and Love (2003) 
 Witness (2006) 
 Wounds of Passion: A Writing Life (1997) 
 Yearning: Race, Gender, and Cultural Politics (1990) 

Feminizam
Hrvati

Hrvati su južnoslavenski narod nastanjen u Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini te njima susjednim državama.  

Prema nekim procjenama broji oko 8–9 miliona pripadnika. Postoji značajna hrvatska dijaspora u zapadnoj Evropi, obje Amerike, Australiji i Novom Zelandu.

Hrvati govore hrvatskim jezikom, a religija je većinom katolička.

V. također 
 Bošnjaci (Hrvati u Mađarskoj)
 Bunjevci
 Šokci
 Bokelji
 Janjevci
 Karašovani
 Gradišćanski Hrvati
 Moliški Hrvati
 Hrvatska dijaspora

Reference 

 
Južnoslavenski narodi
Jerihon

Jerihon (; hebrejski יְרִיחוֹ; Standardni hebrejski Yəriḥo; Tiberijanski hebrejski Yərîḫô, Yərîḥô) gradić u Zapadnoj obali sa otprilike 19.000 stanovnika. Osnovan prije 11.000 godina, Jerihon je poznat kao jedan od najstarijih gradova u svijetu.

Neolitičko naselje 
Jerihon je poznat kao neolitsko naselje.

Najstarije gradsko naselje, utemeljen 8350. – 7350. prije n. e. Naselje je bilo okruženo bedemom s kulama, a unutar bedema je živjelo oko 1000 – 1500 stanovnika. Kuće su bile od ćerpiča (sušena opeka). Na nalazištu su uočljivi slojevi koji ukazuju na kontinuitet života. 

Jerihon A je stupanj za koji su karakteristične okrugle kuće od ćerpiča. U kasnijem razvoju naselje je već i u toj fazi utvrđeno kamenim zidom ispred kojeg je jarak. Sačuvana je 8 metara visoka kula. Kameno oruđe je još uvijek mezolitsko. Snažno utvrđenje se tumači strateškim položajem grada.

Jerihon B je faza u kojoj još uvijek nema keramike (valja napomenuti da je razdoblje nastanka Jerihona unutar razdoblja akeramičkog neolitika), dok se u graditeljstvu sve više javljaju pravokutne građevine, a oko dvorišta je grupirano više prostorija. Zidovi i podovi zgrada su premazani ilovačom, a katkad su crveno obojeni.

Pokojnici su pokapani ispod kuća. Kosturi su pronađeni u zgrčenom položaju, a lubanje su bile uklonjene i posebno tretirane (školjke u očnim dupljama) kao kultni predmeti. Postoji teorija da je takvo pokapanje svojstveno zemljoradničkim društvima. Ponekad su pokapane i statue u prirodnoj veličini, vjerojatno kao surogat ako bi tijelo pokojnika bilo nemoguće pokopati.

V. također 
 Jerihonske glave
 Jerihonske trube

Eksterni linkovi 

 Općinska stranica 
 Ancient Jericho (Tell Sultan)
 Resources on Biblical Archaeology
 Archaelogical History of Jericho 

Gradovi na Zapadnoj obali
Neolitska nalazišta
Texas

Teksas (engleski Texas [ˈtɛksəs]) je savezna država na jugu i jugozapadu Sjedinjenih Američkih Država. Pridružio se SAD-u 1845. kao 28. savezna država, nakon što je gotovo deset godina bio nezavisna država Republika Teksas.
 
Ime mu potječe od riječi iz jezika caddoan naroda Hasinai, táysha (ili tejas, kako su ga pisali Španjolci), što znači prijatelji ili saveznici. Španjolski su istraživači pogrešno koristili tu riječ za narod i njegovo područje. 

S površinom od 696.241 km2 i 22,5 milijuna stanovnika, Teksas je druga najveća savezna država u SAD-u, kako po površini tako i po stanovništvu. (Aljaska je najveća, a Kalifornija najmnogoljudnija.) 

 
Američke savezne države
Prokuplje

Prokuplje je grad u Srbiji koji se nalazi 43.24° sjeverne geografske širine i 21.59° istočne geografske dužine. Prema podacima iz 2003. godine imao je 27.100 stanovnika.

Nalazi se 34 km od Niša, na rijeci Toplici.

Predstavlja sjedište istoimene opštine kao i Topličkog okruga.

Istaknute ličnosti 
 Božidar - Boki Milošević, svirač klarinista
 Zoran Perišić, poznati filmski i televizijski reditelj, producent majstor vizuelnih efekata i oskarovac odrastao je u Prokuplju
 Bratislav Ristić - Ćure, jugoslovenski bokser prvak Jugoslavije
 Fazlija Šaćirović, jugoslovenski bokser prvak Jugoslavije

Eksterni linkovi 

 Zvanični sajt opštine Prokuplje 
 Topličke Vesti
 Južne vesti - Leskovac, Niš, Pirot, Prokuplje i Vranje
 Livnica "Metalurg" Prokuplje 

 
Gradovi u Srbiji
Opština Prokuplje
Okruzi Kosova

UNMIK-ova uprava na Kosovu priznaje sedam okruga:

 Okrug Mitrovica
 Okrug Prishtina
 Okrug Gjilani
 Okrug Peja
 Okrug Gjakova
 Okrug Prizreni
 Okrug Ferizaji

Vlada Republike Srbije, pak, na teritoriju Kosova priznaje pet okruga:

 Kosovski okrug
 Kosovskomitrovački okrug
 Kosovskopomoravski okrug
 Pećki okrug
 Prizrenski okrug

V. također 

 Popis kosovskih općina

Administrativna podjela Kosova
Karlovačka županija

Karlovačka županija se nalazi u središnjoj Hrvatskoj.

Administrativna podjela i stanovništvo 

Karlovačka županija administrativno je podijeljena na 5 gradova i 17 općina.
 Gradovi:
 Grad Duga Resa
 Grad Karlovac
 Grad Ogulin
 Grad Slunj
 Grad Ozalj
 Općine:
 Općina Barilovići
 Općina Bosiljevo
 Općina Cetingrad
 Općina Draganić
 Općina Generalski Stol
 Općina Josipdol
 Općina Kamanje
 Općina Krnjak
 Općina Lasinja
 Općina Netretić
 Općina Plaški
 Općina Rakovica
 Općina Ribnik
 Općina Saborsko
 Općina Tounj
 Općina Vojnić
 Općina Žakanje

Stanovništvo 
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine broj stanovnika je 141.787 ( 3.1 % stanovništva Hrvatske ). Etnički sastav je bio sljedeči: Hrvati 84.3 %, Srbi 11 %, Bošnjaci 0.6 % i drugi. 1991. županija je imala 174.185 stanovnika ( Hrvati 70.3 %, Srbi 22.7 % ).

Gustoča naseljenosti je bila 43 stanovnika/km2.

Županijska uprava

Zemljopis
Površina županije je 3.311 km2 ( 5.9 % ukupne površine Hrvatske ).

Povijest

Gospodarstvo

Kultura

Znamenitosti

Eksterni linkovi 

 Službena stranica županije 

 
Hrvatske županije
Sisačko-moslavačka županija

Sisačko-moslavačka županija je županija u središnjoj Hrvatskoj sa sjedištem u Sisku.

Administrativna podjela i stanovništvo 

Županija je podijeljena na 6 gradova i 13 općina. 

 Gradovi:
 Grad Glina 
 Grad Hrvatska Kostajnica 
 Grad Kutina
 Grad Novska
 Grad Sisak
 Grad Petrinja 
 Općine:
 Općina Donji Kukuruzari
 Općina Dvor
 Općina Gvozd
 Općina Hrvatska Dubica
 Općina Jasenovac
 Općina Lekenik
 Općina Lipovljani
 Općina Majur
 Općina Martinska Ves
 Općina Popovača
 Općina Sunja
 Općina Topusko 
 Općina Velika Ludina

Stanovništvo 

Središnju Hrvatsku, kojoj pripada i prostor Sisačko - moslavačke županije određuje najveća gustoća industrijske izgrađenosti, zaposlenosti i proizvodnje, čiju osnovu čini industrijalizirani trokut Zagreb - Karlovac - Sisak na koji se nadovezuje nekoliko manjih industrijskih sustava i pojedinih industrijskih središta. 

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine na prostoru Županije živi 183.730 stanovnika ( 4.1 % stanovništva Hrvatske ). Gustoća naseljenosti je 42 stanovnika/km²

Etnički sastav: Hrvati 82.1 %, Srbi 11.7 %, Bošnjaci 0.6 % i drugi ( 1991. 287.002 stanovnika, Hrvati 56.3 %, Srbi 34.5 % ).

Županijska uprava

Zemljopis
Sisačko-moslavačka županija ima površinu od 4.463 km2, te je po površini među najvećim županijama u Republici Hrvatskoj i zauzima cca 7,9% kopnenog teritorija Republike Hrvatske.

Sisačko-moslavačka županija graniči s pet županija, a na jugu graniči sa susjednom državom Bosnom i Hercegovinom.

Granične županije su:
 Karlovačka (zapad) 
 Zagrebačka (sjever) 
 Bjelovarsko-bilogorska (sjever; sjevero-istok) 
 Požeško-slavonska (istok) 
 Brodsko-posavska (jugo-istok)

Povijest

Gospodarstvo

Kultura

Znamenitosti

Vanjske poveznice 

 Plan grada Siska - CroMaps navigator

 
Hrvatske županije
Sandžak

Sandžak (kome ime dolazi od turske riječi sancak, naziva za osmansku administrativnu jedinicu), a izvorno znači barjak (zastava), je nezvanična geografska oblast koja se nalazi u Republici Srbiji i Crnoj Gori. Sandžak nije zvanično priznat kao administrativna celina u Srbiji i Crnoj Gori.

Geografija i demografija 
Ukupna teritorija je 8.686 km² a stanovništvo je, prema popisu iz 1991. godine, 436.000. Od tih, 298.000 (62%) su bili Bošnjaci (tada nacionalno opredijeljeni kao “Muslimani”), a 138.000 (36%) Srbi i Crnogorci. 

Sandžak se kao dio Srbije u njoj definiše i kao Raška oblast. Opštine Priboj na Limu, Nova Varoš, Prijepolje, Sjenica, Tutin, i  Novi Pazar pripadaju Republici Srbiji, a Crnoj Gori pripadaju opštine Rožaje, Andrijevica, Bijelo Polje, Berane, Pljevlja, Plav. Prema teritorijalnoj organizaciji Republike Srbije u 29 okruga, opštine u Raškoj oblasti (Sandžaku) pripadaju Raškom i Zlatiborskom okrugu.

Istorija 

Taj prostor je bio dio srpske države od ranog srednjeg vijeka, na tom prostoru se takođe nalazila srpska srednjovjekovna drzava Raška, čiji je glavni grad bio Ras kod današnjeg Novog Pazara.

Na području današnjeg Sandžaka postojao je Novopazarski sandžak, administrativna jedinica Turske, čije je sjedište bio Novi Pazar. Odatle je današnji Sandžak dobio ime. 
Sandžak je bio dio Bosanskog Ejaleta/Vilajeta do Austro-Ugarske okupacije 1878.godine. Nakon aneksije Bosne i Hercegovine je ponovno predat na upravu Osmanskom carstvu 1908. Četiri godine kasnije (1912.) Sandžak su zauzeli Kraljevina Srbija (1882 - 1918) i Kraljevina Crna Gora (1910 - 1918) tokom prvog balkanskog rata, a potom ga podijelili između sebe. 

Za vrijeme Kraljevine Jugoslavije, Sandžak je administrativno pripadao Zetskoj banovini. Za vrijeme drugog svjetskog rata je bio dio Kraljevina Crne Gore/Nezavisne Države Crne Gore (1941 - 1944) pod italijanskom okupacijom, a manji dio je pripojen Albaniji. Po završetku rata, stare granice Srbije i Crne Gore su postale granice dviju republika SFR Jugoslavije, a nakon Maja 2006. međunarodne granice.

Historijski centar Sandžaka je Grad Novi Pazar, koji je osnovao Isa-beg Isaković koji je bio i osnivač Sarajeva.

Vidi još
Novopazarski sandžak
Sandžak (1943—1945)

Srbija
Crna Gora
Historijske regije
Požeško-slavonska županija

Požeško-slavonska županija je županija u Hrvatskoj, koja se nalazi u središtu Slavonije. Glavni grad je Požega, po kojoj je dobila ime.

Administrativna podjela i stanovništvo 
Županija je podijeljena na 5 gradova i 5 općina.
 Gradovi:
 Grad Kutjevo
 Grad Lipik
 Grad Pakrac
 Grad Pleternica
 Grad Požega

 Općine:
 Općina Brestovac
 Općina Čaglin
 Općina Jakšić
 Općina Kaptol
 Općina Velika

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 2001. županija je imala 85.831 stanovnika ( 1.9 % ukupnog stanovništva Hrvatske ). Prosječna gustoča naseljenosti je bila 46 stanovnika/km2.

Etnički sastav je bio sljedeči: Hrvati 88.7 %, Srbi 6.5 %, Talijani 0.9 %, Mađari 0.9 % i drugi.

Županijska uprava

Geografija 

Požeška kotlina okružena je Psunjem, Papukom, Krndijom, Diljem i Požeškom gorom. Posebno je zanimljiv sjeverni planinski masiv Papuk, koji svojim grebenima i vrhovima od istočne Tromeđe (713 m) iznad Kutjeva preko glavnog vrha Papuka (953 m) sve do zapadnog Petrovog vrha (615 m) kraj Daruvara štiti kotlinu od sjevernih vjetrova, te čini na južnim padinama klimu blažom nego u samoj Požeškoj kotlini.

Slavonsko gorje nastalo je tektonskim poremećajima, nabiranjem tla i formiranjem gorskih sklopova sastavljenih od granita, gnajsa, kristaličnih škriljevaca i eruptivnog kamenja. Podno tih masiva došlo je do pojave termalnih voda. Posebno su zanimljiva izvorišta tople vode u predjelu Velike. Kasnije erozije tla oborinskim i tekućim vodama formirale su u tom masivu brojne usjeke i vododerine, što je pridonijelo bogatstvu reljefa kao i raznolikosti samog terena. Reljefno gledano brdoviti predio Slavonije unatoč svojoj kompaktnosti omogućio je izgradnju dobrih komunikacija sjeverne Podravske nizine s Požeškom dolinom kao i južnom Panonijom.

Historija

Privreda

Kultura

Sport

Udruge

Izviđači 
 Odred izviđača "Pakra" Pakrac 
 Savez izviđača hrvatske (SIH)*, Izviđačka regija istok povjereništvo *

Znamenitosti

Vanjske poveznice 

 Službena stranica županije

 
Hrvatske županije
Virovitičko-podravska županija

Virovitičko-podravska županija je hrvatska županija koja se nalazi u sjeverozapadnoj Slavoniji. Nalazi se u desnu obalu rijeke Drave, a ime je dobila po njoj, kao i po sjedištu Virovitici.

Administrativna podjela i stanovništvo 
Županija je podijeljena na 3 grada i 13 općina.
 Gradovi:
 Grad Orahovica
 Grad Slatina
 Grad Virovitica

 Općine:
 Općina Crnac
 Općina Čačinci
 Općina Čađavica
 Općina Gradina
 Općina Lukač
 Općina Mikleuš
 Općina Nova Bukovica
 Općina Pitomača
 Općina Sopje
 Općina Suhopolje
 Općina Špišić Bukovica
 Općina Voćin
 Općina Zdenci

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 2001. Virovitičko-podravska županija je imala 93.389 ( 2.1 % ukupnog stanovništva Hrvatske )stanovnika sa prosječnom gustočom naseljenosti od 45 stanovnika/km2.

Etnički sastav je bio sljedeči: Hrvati 89.5 %, Srbi 7.1 %, Mađari 0.3 % i drugi.

Županijska uprava

Zemljopis

Povijest

Gospodarstvo

Kultura

Sport
Nk Stara Brezovica

Udruge

Izviđači 
 Odred izviđača "Jastreb" Čačinci
 Savez izviđača hrvatske (SIH) *, Izviđačka regija istok povjereništvo *
 odred izviđača "Bilogorci" Pitomaća - Sedlarica - Velika Črešnjevica * udruga trenutno nije član SIH-a.
 Odred izviđača "Mikleuš" Mikleuš * udruga trenutno nije član SIH-a
 Savez izviđača Virovitica * udruga trenutno nije član SIH-a
 Izletnička družba Voćin - pri Osnovnoj Školi Voćin * trenutno nije član SIH-a

Znamenitosti

Vanjske veze 

 Službena stranica županije 

 
Hrvatske županije
Weimar

Weimar grad Savezne pokrajine Tiringije (Savezna Republika Nemačka). Grad ima oko 64 361 stanovnika (2005).

Na poziv vojvode Karla Augusta Goethe odlazi u Weimar, gdje postaje tajni savjetnik, a 1780. slobodni zidar weimarske lože Anna Amalia, dobiva plemstvo i postaje Kammerpräsident. Bio je i upravitelj weimarskog teatra.

Vajmarska Republika je naziv za njemačku državu nastalu nakon Prvog svjetskog rata. Na izborima početkom 1919.

Bauhaus je bila škola arhikteture i primjenjene umjetnosti u Njemačkoj. Osnovao ju je arhitekt Walter Gropius 1919 godine u Weimaru.

Relevantni članci 
 Johann Sebastian Bach
 Friedrich Schiller
 Arthur Schopenhauer
 Johannes Brahms
 Robert Schumann
 Richard Wagner
 Friedrich Nietzsche
 Thomas Mann
 Vasilij Kandinski

Reference

Literatura

Vidi još 

 Njemačka
 Njemačke pokrajine
 Popis gradova u Njemačkoj
 Nemački jezik
 Nemci
 Institucije Savezne Republike Nemačke

Vanjske veze 

 Zvanični veb-sajt Vajmara 
 Umetničke galerije u Vajmaru 
 Ginko muzej, Vajmar
 Nemačko nacionalno pozorište
 Listova škola muzike, Vajmar

Gradovi u Tiringiji
Svjetska baština u Njemačkoj
Evropski glavni gradovi kulture
Varaždinska županija

Varaždinska županija je županija nalazi se na sjeverozapadu Hrvatske. Sjedište joj je Varaždin po kojoj je dobila ime.

Administrativna podjela i stanovništvo 

Županija je podijeljena na 6 gradova i 22 općine.

 Gradovi:
 Grad Ivanec
 Grad Lepoglava
 Grad Ludbreg
 Grad Novi Marof
 Grad Varaždin
 Grad Varaždinske Toplice
 Općine:
 Općina Bednja
 Općina Breznica
 Općina Breznički Hum
 Općina Beretinec
 Općina Cestica
 Općina Donja Voća
 Općina Donji Martijanec
 Općina Gornji Kneginec
 Općina Jalžabet
 Općina Klenovnik
 Općina Ljubešćica
 Općina Mali Bukovec
 Općina Maruševec
 Općina Petrijanec
 Općina Sračinec
 Općina Sveti Đurđ
 Općina Sveti Ilija
 Općina Trnovec Bartolovečki
 Općina Veliki Bukovec
 Općina Vidovec
 Općina Vinica
 Općina Visoko

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 2001. Varaždinska županija je imala 184.769 stanovnika, što je 4.2 % stanovništva Hrvatske. Gustoča naseljenosti je bila 149 stanovnika/km2.

Etnički sastav je bio sljedeči: Hrvati 97.7 %, Srbi 0.4 %, Slovenci 0.3 %, Romi o.2 % i drugi.

Županijska uprava

Zemljopis

Povijest 

Varaždin, srednjovjekovno naselje u 12. stoljeću, pretvoreno je u slobodan kraljevski grad početkom 13. stoljeća. Sredinom 16. stoljeća kulturno, političko i trgovačko središte, od 1595. sjedište Slavonske krajine. od 1756. do 1776. Varaždin je bio glavni grad Hrvatske.

Gospodarstvo 

Tekstilna industrija, ljevaonica, prehrambena i drvna industrija.

Kultura 

Varaždin se ubraja u najljepše i najočuvanije barokne cjeline u Hrvatskoj ( Stari grad, gradska vjećnica ). Grad posjeduje muzej, kazalište i fakultet. U njemu se održava i glazbeni festival Varaždinske barokne večeri od 1971.

Znamenitosti

Vanjske veze 

 Službena stranica županije
 Dnevne novosti i raspored događanja iz Varaždinske županije

 
Hrvatske županije
Primorsko-goranska županija

Primorsko-goranska županija je županija koja se nalazi se na zapadu Hrvatske. Obuhvaća područje grada Rijeke, sjeveroistočni dio istarskog poluotoka, Kvarnerske otoke, Hrvatsko primorje i Gorski kotar. Sjedište joj je Rijeka, treći po veličini hrvatski grad.

Administrativna podjela i stanovništvo 
Županija je podijeljena na 14 gradova i 21 općinu.

 Gradovi:
 Grad Rijeka
 Grad Bakar
 Grad Cres
 Grad Crikvenica
 Grad Čabar
 Grad Delnice
 Grad Kastav
 Grad Kraljevica
 Grad Krk
 Grad Mali Lošinj
 Grad Novi Vinodolski
 Grad Opatija
 Grad Rab
 Grad Vrbovsko

 Općine:
 Općina Baška
 Općina Brod Moravice
 Općina Čavle
 Općina Dobrinj
 Općina Fužine
 Općina Jelenje
 Općina Klana
 Općina Kostrena
 Općina Lokve
 Općina Lopar
 Općina Lovran
 Općina Malinska-Dubašnica
 Općina Matulji
 Općina Mošćenička Draga
 Općina Mrkopalj
 Općina Omišalj
 Općina Punat
 Općina Ravna Gora
 Općina Skrad
 Općina Vinodolska
 Općina Viškovo
 Općina Vrbnik

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 2001. županija je imala 305.505 stanovnika (6.9 % ukupnog stanovništva Hrvatske) sa prosječnom gustoćom naseljenosti od 85 stanovnika/km2.

Etnički sastav je bio sljedeči: Hrvati 84.6 %, Srbi 4.9 %, Talijani 1.2 %, Bošnjaci 1 % i drugi.

Županijska uprava 

Župan: Zlatko Komadina (SDP)

Županijska skupština (45 članova):
 Socijaldemokratska partija Hrvatske - SDP (12)
 Hrvatska demokratska zajednica - HDZ (9)
 Hrvatska narodna stranka - HNS (4)
 Primorsko-goranski savez - PGS (4)
 Hrvatski laburisti - Stranka rada (4)
 Akcija mladih - AM (2)
 Hrvatska seljačka stranka - HSS (2)
 Hrvatska stranka umirovljenika - HSU (2)
 Istarski demokratski sabor - IDS (2)
 Autonomna regionalna stranka Hrvatskog primorja, Gorskog kotara, otoka i Rijeke - ARS (1)
 Hrvatska stranka prava dr. Ante Starčević - HSP AS (1)
 Stranka demokratske akcije Hrvatske - SDA Hrvatske (1)
 Zelena stranka - ZS (1)

Zemljopis

Povijest

Gospodarstvo

Kultura

Znamenitosti

Reference

Vanjske poveznice 

 Službene stranice Županije
 Rijecki internet dnevnik
 Smještaj na otoku Rabu i Loparu 

 
Hrvatske županije
Drniš

Drniš je grad u Hrvatskoj. Smješten je u Dalmatinskoj Zagori, na zapadnom kraju Petrova polja, kroz Drniških vrata (prolaz između planina Promina i Moseća). Važno je prometno središte u regiji, jer se nalazi na pola puta između Šibenika i Knina. Okolica mu je bogati poljoprivredni kraj.

Geografija 
 Geografska širina: 43° 51' 45N
 Geografska dužina: 16° 9' 20E 
 Nadmorska visina 278 m
 Vremenska zona: UTC+1 (+2 po ljetnom vremenu)

Stanovništvo 
Prema podacima iz 2001. godine u Drnišu živi 8595 stanovnika, od toga u samom gradu njih 3332, a ostatak u prigradskim naseljima.

Od toga je 4166 muškaraca i 4429 žena.

Naseljena mjesta 
Badanj, Biočić, Bogatić, Brištane, Čunići, Drinovci, Drniš, Kadina Glavica, Kanjane, Kaočine, Karalić, Ključ, Kričke, Lišnjak, Miočić, Nos Kalik, Pakovo Selo, Parčić, Pokrovnik, Radonić, Sedramić, Siverić, Širitovci, Štikovo, Tepljuh, Trbounje, Velušić, Žitnić.

Uprava

Povijest 
Drniš je u 17. vijeku bio pod otomanskom vlašću, ali je od toga danas ostalo malo tragova, jer su ga 1647. godine, za vrijeme kandijskog rata, osvojili Mlečani i dali potpuno srušiti sve otomanske građevine. Tako je lokalna džamija poslije pretvorena u crkvu sv. Ivana Krstitelja. Mlečani su se poslije povukli, ali su vlast nad Drnišom konačno preuzeli uz pomoć serdara Nakića godine 1683.

Otada pa sve do modernog doba Drniš dijeli sudbinu ostatka Dalmacije - nad njim su vlast imali Mlečani, potom Austrijanci, potom Francuzi, pa opet Austrijanci da bi od 1918. do 1941. nad njim vlast imala Kraljevina SHS.

Za vrijeme drugog svjetskog rata Drniš je 1941. ušao u sastav Italije, a partizani su nad njim kontrolu preuzeli krajem 1944. Otada je Drniš dio Hrvatske kao federalne republike u Jugoslaviji.

Uoči i za vrijeme raspada SFRJ je postao žarište etničkih napetosti, a potom i oružanih sukoba između hrvatske većine i srpske manjine. Za vrijeme rata u Hrvatskoj je JNA napala Drniš te se 16.9. 1991. odatle pobjeglo cjelokupno hrvatsko stanovništvo. Nad Drnišom je potom vlast preuzela Republika Srpska Krajina. 5.8. 1995. su Drniš preuzele hrvatske snage za vrijeme operacije Oluja. Tada je u zbjeg otišlo lokalno srpsko stanovništvo.

Privreda

Istaknute ličnosti 
 Ivan Meštrović
 Veljko Petranović
 Miko Tripalo, hrvatski političar član SKOJ-a
 Krsto Odak
 Stojan "Stojko" Vranković
 Mihovil Nakić
 Božidar Adžija
 Dražen Budiša
 Milka Planinc
 Ecija Ojdanić
 Stipan Grcić, narodni pjesnik iz Drniša.

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 

 Službene stranice Drniša

 
Gradovi u Šibensko-kninskoj županiji
Geografska dužina

Geografska dužina ili longituda neke točke na Zemlji je kutna udaljenost mjerena uzduž ekvatora od Grinički meridijan meridijana do pripadajućeg meridijana te točke. Ima vrijednost od 0° do 180° stupnjeva te se obilježava slovima E ili W ovisno o tome nalazi li se promatrana točka istočno ili zapadno od nultog meridijana. Slijedi primjer za grad Zagreb, koji se nalazi 16 stupnjeva istočno od Greenwicha, tj. na 16. meridijanu. Simbol je grčko slovo lambda λ.

Veze 

 Geografska širina

Geografija
Kartografija
Geografska širina

Geografska širina ili latituda je udaljenost neke točke na Zemlji prema sjeveru i jugu od ekvatora. Obično se označava grčkim slovom fi (φ). Geografska širina predstavlja kutnu mjeru i iskaziva se u stupnjevima (i minutama i sekundama), a kreće se od vrijednosti 0° (na ekvatoru) do 90° (na geografskim polovima). Broji se do sjevernog pola gdje iznosi plus 90 stupnjeva te od ekvatora do juga gdje je predznak minus.

Latituda može biti sjeverna ili južna, i uvijek se označava slovima N i S. Važnije paralele imaju svoje nazive i njihove vrijednosti geografske širine su:
 sjeverni, odnosno arktički polarni krug: 66° 33′ 39″ N
 sjeverna, odnosno Rakova obratnica: 23° 26′ 21″ N
 Ekvator: 0° 
 južna, odnosno Jarčeva obratnica: 23° 26′ 21″ S
 južni, odnosno antarktički polarni krug: 66° 33′ 39" S

Veze 

 Geografska dužina

Geografija
Kartografija
Kingsley Amis

Sir Kingsley William Amis (16.4. 1922 – 22.10. 1995.) je bio engleski romanopisac, pjesnik, književni kritičar i nastavank. Napisao je preko dvadeset romana, tri zbirke pjesama, kratke priče, radio i TV-scenarije, te knjige društvene i književne kritike. Bio je otac britanskog pisca Martina Amisa.

Kingsley Amis je, između ostalog, poznat i kao autor nekoliko romana o Jamesu Bondu. Također je napisao nekoliko romana iz žanra naučne fantastike te alternativne historije.

Godine 1990. je njegov roman The Green Man (Zeleni čovjek) adaptiran u BBC-jev TV-film s Albertom Finneyem u glavnoj ulozi.

Eksterni linkovi 
 Guardian Books "Author Page", with profile and links to further articles.

Engleski pisci
Federacija Bosne i Hercegovine

Federacija Bosne i Hercegovine (skraćeno Federacija BiH ili FBiH) je jedan od dva entiteta koji sačinjavaju Bosnu i Hercegovinu i zauzima 51% teritorije. 

Uspostavljeni su Washingtonskim sporazum 18.3. 1994. kojim je završen oružani sukob između HVO i ARBiH. U tom periodu je bila poznata pod neformalnim nazivima muslimansko-hrvatska ili bošnjačko-hrvatska federacija.

Njen glavni organ je bio Ustavotvorna skupština ili Ustavotvorbeni sabor koji je radio sve do oktobra 1996.

Politika 
Glavni članak: Institucije Bosne i Hercegovine

 Ustroj 
Federacija BiH je ustrojena po načelu kantona (županija) kojih ima 10:
 Unsko-sanska
 Posavski
 Tuzlanski
 Zeničko-dobojski
 Bosansko-podrinjski
 Srednjobosanski
 Hercegovačko-neretvanski
 Zapadnohercegovački
 Sarajevski
 Zapadnobosanski (Hercegbosanska županija, Livanjski kanton, Kanton 10'')

Tri kantona su po sastaavu stanovništva većinski hrvatski (Zapadnobosanski, Zapadnohercegovački i Posavski), dva su mješovita (Srednjobosanski i Hercegovačko-neretvanski), dok su ostali većinski bošnjački. 

Glavni grad je Sarajevo, uz Mostar u kome se nalaze sjedište četiri federalna ministarstva.

Na čelu entiteta se nalazi predsjednik te dva potpredsjednika.

Zakonodavnu vlast vrši Parlament Federacije BiH, koji se sastoji od Doma zastupnika (98 zastupnika direktno biranih) te Doma naroda (čije predstavnike biraju kantonalne skupštine).

Posljednjim ustavnim promjenama, i Srbi su postali konstitutivni narod Federacije, tako da trenutno postoji konstitutivnost sva tri naroda na cijelom području Federacije.

Opštine i gradovi 

 
Administrativna podjela Bosne i Hercegovine
Ostrvo

Ostrvo ili otok deo je kopna manji od kontinenta, a veći od hridi (stene, grebena). Može se nalaziti u reci, jezeru ili moru.

Definicija 
Prema definiciji koja je utemeljena na preporukama Međunarodne hidrografske organizacije (International Hydrographic Organization) ostrvo je deo kopna okružen morem sa svih strana.

Podela po površini:
 Ostrvo je deo kopna potpuno okružen vodenim prostranstvom površine preko 1 km²;
 Ostrvce je deo kopna potpuno okružen vodenim prostranstvom površine od 0.01 do 1 km²;
 Hridi i grebeni su delovi kopna okruženi vodenim prostranstvom površine manje od 0.01 km².

Eksterni linkovi 
 Definicija ostrva
 Spisak ostrva 

 Ostrvo
Oceanografska terminologija
Tharu

Tharu je naziv za etničku grupu čiji pripadnici žive u ravnicama Terai u južnom Nepalu i sjevernoj Indija. Prema nepalskom popisu stanovništva iz 2001. godine, u toj državi živi 1,533.879 propadnika naroda Tharu (što čini 6.75% ukupnog stanovništva Nepala), a od toga 1,331.546 govore jedan od sedam Tharu dijalekata kao maternji jezik. 

Tharu koji žive u Nepalu su koncentrirani u džunglama južnih Terai ravnica u oblastima Bardia, Kailali, Kanchanpur, Morang, Saptari i Jhapa districts, isto kao i unutrašnjim Terai dolinama u Chitwanu, Dangu, Deukhuri Surkhetu i Udaipuru. Tharu koji žive u Indiji žive u blizini nepalske granice, uglavnom u Naini Tal u državi Uttaranchal, te oblastima Kheri i Gonda Districts u državi Uttar Pradesh State te oblastiChamparan u državi Bihar State. 

Tharu govore jezikom koji pripada indoevropskoj grupi jezicima. Izgledom su slični Dravidima i Indoarijcima, ali se kod njih mogu primijetiti i tragovi miješanja s tibetanskim narodima.

Tharu su po vjeri uglavnom hinduisti, ali se mogu naći i brojne animističke te muslimanske zajednice. U posljednje vrijeme ih se dio preobratio na budizam, a nisu rijetki ni preobraćenici na kršćanstvo. Tharu također vole sinkretistički miješati svoju službenu vjeru s tradicionalnim vjerovanjima.

Tharu su tradicionalno podijeljeni u klanove, a nedavno se kod njih često prakticiralo i dužničko ropstvo. Uglavnom se bave poljoprivredom.

Vanjske veze 

 Nepal Population Report 2002 
 Rastriya Janajati Bikas Samiti
 Tharu rain god 
 The Tharu of the Tarai
 Nepal Ethnographic Museum 
 The Tharu Page 

Etničke grupe Indije
Etničke grupe Nepala
Rohingya

Rohingya je naziv za etničku grupu koja živi u Sjevernoj Državi Rakhine u zapadnom dijelu Mjanmara. Rohingye su uglavnom koncentrirane u tri sjeverna grada Država Rakhine (nekoć pozante kao Arakan): Maungdawu, Buthidaungu i Rathedaungu. 

Porijeklo Rohingya je predmet kontroverzi. Rohingyje vjeruju da su potomci authotnog stanovništva koje se preobratilo na islam prije nekoliko vijekova. Međutim, mjanmarska vlada to nikada nije htjela prihvatiti te ih nije priznala kao zasebnu etničku grupu, nego za njih koristi izraz "bengalski muslimani".

Rohingyje su bili predmetom progona, a veliki broj ih je izbjegao u Bangladeš.

Rohingya jezik pripada istočnoj podgrupi indijskih jezika, a njegovi govornici se mogu sporazumijevati s osobama koje govore čitagonški jezik u Bangladešu. Rohingyje koriste arapsko pismo, iako u posljednje vrijeme postoje pokušaji da se uvede latinica.

Rohingyje su prilično pobožni, pa je kod njih uobičajeno da muškarci nose brade, a da žene nose hidžab.

Vanjske veze 
 Arakan Rohingya Co-operation Council Europe 
 Free Rohingya Campaign 
 Rohingya Times
 Rohingya Sprache 
 Rohingya News  (Burmese )
 Golden Arakan  
 Arakan Rohingya National Organization
 Kaladanpress Network
 UNHCR Homepage
 Amnesty International (Englisch)
 Rohingya League for Democracy
 Rohingya Students Development Movement 
 Arakan Today News in (Arabic) 
 Arakan Today News in (Urdu) 

Indoarijski narodi
Etničke grupe Mjanmara
Bengalci

Bengalci je izraz koji se u najširem smislu koristi za stanovnike regije Bengal u južnoj Aziji.Oni su poslije Hindustanca najbrojniji indoevropski narod,ima ih preko 220 000 000,od toga 135 000 000 u Bangladesu gdje cine 97%, preko 80 000 000 u Indiji ili oko 7% populacije.Bengalci su u vecini muslimanski narod oko 70%,islam se sirio od dvanaestog do osamnaestog vijeka,manjina su hinduisti.Odmjer vjera nije isti u Bangladesu i Indiji,u prvoj muslimana je 88% a hindusa 11%,u drugoj je hindusa 72% a muslimana 25%.

U užem smislu se ponekad koristi za pripadnike raznih etničkih grupa koje kao maternji jezik koriste bengalski.

Indoarijski narodi
Etničke grupe Indije
Etničke grupe Bangladeša
Asamci

Asamci su jedan od indijskih naroda nastanjen na sjeveroistočnom području Indije u Assamu (oko 15,000.000), i susjednim predjelima Bangladeša (10.800, 2000.) i Butana (182.200, 2000.). Domovina Asamaca je ruralni kraj koji ima blagu klimu pogodnu za agrikulturu, a sastoji se od riječnih dolina, ravnica i šuma. Većina ih živi na selima kao farmeri od uzgoja riže, čaja, krumpira, voća i drugog. Svaki farmer ima svoje rižino polje-kett, na močvarnoj ravnici u blizini svoga doma. Tipično asamsko selo okruženo je gajevima bambusa, banana i mangoa. Slon je najvažnija domaća pitoma životinja čija je glavna namjena da služi kao transportno sredstvo. Ostale seoske aktivnosti Asamaca su košaraštvo, ribolov, a bogatiji imaju i manje trgovinice. 

Mlade djevojke zaručuju se još u 11. ili 12. godini i udaju u 14.  

Oko 80 % Asamaca su hindusi, neortodoksni, a neki međi njima kombiniraju animizam s hinduizmom. Među Asamcima ima i običaja jedenja mesa, strogo zabranjeno u hinduizmu, a odbijaju i obožavanje slonova, koje je također među hindusima uobičajeno.

Vanjske veze 
 The Assamese of India

Indoarijski narodi
Etničke grupe Bangladeša
Etničke grupe Butana
Etničke grupe Indije
Oriya

Oriya (ଓଡ଼ିଆ ) je jedan od indijskih jezika koji se uglavnom govori u državi Orissa, iako postoje značajne Oriya zajednice u drugim lingvističkim regijama, kao što je oblast Medinpur u Zapadnom Bengalu i oblast Saraikela Kharsawan u Jharkhandu. Zbog povećanja radne migracije, zapadnoindijska država Gujarat također ima značajan udio stanovništva koje govori Oriya jezikom, a Surat je drugi po veličini grad po broju govornika Oriya. Jezik je također jedan od službenih jezika Indije. Oriya je istočni indoarijski jezik koji pripada indoarijskoj jezičkoj porodici. Smatra se da je nastao neposredno od Prakrita poznatog i kao Purva Magadhi koji se govorio u istočnoj Indiji prije 1500 godina. Dosta je sličan modernim jezicima Bangla (Bengaliju), Bihariju, i Ôxômiya (asamskom). Od svih jezika koji se govore u sjevernoj Indiji, Oriya se čini pod najmanjim utjecajem perzijskog i arapskog.

Oriya ima bogatu književnu baštinu koja seže u 13. vijek. Sarala Dasa koji je živio u 14. vijeku je poznat kao Vyasa Orisse. On je preveo Mahabharatu na jezik Oriya. U stvari jezik se standardizirao kroz proces prijevoda klasičnih sanskrtskih tekstova kao što su Mahabharata, Ramayana i Srimad Bhagabatam. Jagannatha Das je preveo Srimad Bhagabatam na jezik Oriya i njegov prijevod je standardizirao književni jezik. Oriya je imala dugu tradiciju poezije, pogotovo vjerske.

Značajni Oriya pjesnici su Kavi Samrat Upendra Bhanja i Kavi Surya Bala Dev Ratha. 

Proza na Oriya jeziku je novijeg doba. Poznati prozni pisci su Fakir Mohan Senapati, Manoj Das, Bibhuti Pattnaik, Pratibha Rai, Surendra Mohanty, Madhusudan Das, Kishore Charan Das, Kalindi Charan Panigrahi, Hari Hara Das i Gopinath Mohanty. Snaga moderne Oriya književnosti je u poeziji. Pjesnici poput Guruprsad Mohantyja, Soubhagya Misre, Ramakanta Ratha i Sitakanta Mohapatre su dali značajan doprinos indijskoj poeziji.

Oriya je također bila pod snažnim budističkim i džainističkim utjecajem.

Oriya se piše Oriya pismom.

Eksterni linkovi 

 Odia Novels and Story Books
odia.org, The only place in the internet to learn Odia (Oriya), read Oriya news, download Odia (Oriya) Softwares and books. Download dhwanI, a phonetic Oriya Translitation Editor using ITRANS.
 For oriya language.
 Useful Oriya phrases in English and other Indian languages.
 Romanised to Unicode Oriya transliterator 
 Unicode Entity Codes for the Oriya Script 
 Free/Open Source Oriya Computing  Rebati project
 Oriya Unicode Fonts 
 For oriya Entertainement.

Jezici Indije
Jezici po abecedi
Oriya (razvrstavanje)

Oriya je izraz koji se najčešće koristi za Oriya jezik, ali se može koristiti i za:
 Oriya pismo
 narode koji govore Oriya jezikom.
Oriya narodi

Oriya je izraz koji se ponekad koristi za razne etničke grupe kojima je Oriya maternji jezik.

Indoarijski narodi
Etničke grupe Indije
Biharci

Biharci su indoarijska etnička grupa iz Bihara u Indiji čija historija seže dva milenijuma unazad. 

Govore hindijem, bhojpuri jezikom i lokalnim dijalektima. 

Potječu od ranih indoarijaca, ali i od domorodačkih austroazijskih Munda stanovnika Bengala i Bihara (potomaka Proto-Australoida).Sačinjavaju oko 8% indijske populacije ili 85 000 000,vecinom u drzavi Bihar,pretezno su hinduisti oko 17% muslimani,manji broj krscani,budisti,animisti i jaini.

Osim u Biharu, Biharci se mogu naći širom Sjeverne Indije, Zapadnog Bengala, Maharashtre i u Bangladešu.

Indoarijski narodi
Etničke grupe Indije
Etničke grupe Bangladeša
Krk

Krk (lokalno Bodulija), najveći, uz susjedni otok Cres, od 1246 otoka koliko ih ima Hrvatska. Administrativno sjedište otoka je grad Krk. Otok se nalazi u Primorsko-goranskoj županiji.

Od 19.7. 1980. godine otok Krk povezan je s kopnom putem Krčkog mosta (ex Titov Most), čiji su radovi započeli u srpnju 1976. sponzorstvom samog Tita.

Veća naselja na otoku su:
 Krk sa 5491 stanovnika (2001.).
 Omišalj, 2998 stanovnika 
 Malinska-Dubašnica, 2726 stanovnika 
 Punat, 1876 stanovnika 
 Dobrinj, 1970 stanovnika 
 Baška, 1554 stanovnika 
 Vrbnik, 1245 stanovnika

Privreda 
Uskoro treba da se gradi poznati LNG-terminal od investitora iz Katara.

Vanjske veze 

 Plan grada, turist info - CroMaps navigator

 
Otoci u Hrvatskoj
Otoci Jadranskog mora