alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Željko Bebek

Želimir - Željko Bebek rođen 16. 12. 1945. godine je jugoslovenski rok muzičar, koji je najpoznatiji kao prvi pevač Bijelog dugmeta.

Bebek je rođen u Sarajevu. Rano je pokazao interes za muziku, zabavljajući majčine goste tako što je pevao pesme koje je čuo na radiju. Takođe je eksperimentisao sa harmonikom, ali ju je ostavio u trećem razredu osnovne škole, pošto je želeo da svira gitaru i peva, ali se učitelj nije složio, tako da je Željko završio sa mandolinom. Ubrzo je postao najbolji mandolinista u školi, pa mu je dozvoljeno da svira gitaru.

Sa šesnaest godina prvi put je zasvirao u bendu, u zabavnom klubu Druge gimnazije koji se zvao Eho 61, gde je upoznao Kornelija Kovača, Zorana i Fadila Redžića. Kada se grupe raspala, Bebek je nastavio da svira sa braćom Redžić sve do Fadilovog prelaska u Indekse. U to vreme Edo Bogeljić ga poziva u grupu Kodeks. Bio je pevač i ritam gitarista Kodeksa u 1960ima. Oko 1969. je upoznao Gorana Bregovića i grupa je počela da svira sa njim. 1969. godine sviraju u dubrovačkom Splendid baru, gde ih je uočio Italijan Renato Pacifiko i ponudio im da sviraju u njegovom klubu u Napulju. Grupa je prešala u Italiju i imala je više nego uspešnu karijeru sve dok Milić Vukašinović nije stupio u grupu, donevši sa sobom novi muzički uticaj i grupa je počela da zanemaruje Željka, pošto im više nije bio potreban pevač. Bebek je napustio grupu 1970, vratio se u Sarajevo i ponovo osnovao Nove Kodekse sa Edom Bogeljićem (koji je napustio Kodekse par meseci nakon što su otišli u Italiju). Grupa je imala malo uspeha i Željko je ubrzo morao da služi vojsku.

Nakon perioda neprijateljstva, 1972. (nakon Bebekovog povratka iz vojske) Bregović je pozvao Bebeka da peva sa njegovom novom grupom Jutro, koje se ubrzo transformisalo u Bijelo dugme.

Bebek je nastavio karijeru kao pevač i povremeni bas gitarista Bijelog dugmeta od 1974. do 1984. 1978. je snimio solo album "Skoro da smo isti" sa bubnjarom Điđijem Jankelićem, Edom Bogaljićem na gitari i Nevenom Pocrnjićem na klavijaturama. Album nije bio veliki uspeh. 1984, malo pre napuštanja Bijelog dugmeta, Bebek je snimio svoj drugi solo album "Mene tjera neki vrag". Grupu zvanično napušta 23. 4. 1984. godine. Svojim autorskim albumom iz 1985. "'Željko Bebek i Armija B''" pokušava da se vrati na muzičku scenu, ali bez velikog uspeha.

Njegova solo karijera je bila naročito uspešna. Snimio je velike hitove, poput: Ko je mene prokleo, Šta je meni ovo trebalo, Da bog da te voda odnijela, Kako došlo, tako prošlo, Oprosti mi što te volim, Kučka nevjerna, Sinoć sam pola kafane popio (za koju je tekst napisao Bora Đorđević), Il' me ženi, il' tamburu kupi.

Kada su izbili ratovi u bivšoj Jugoslaviji, Bebek se preselio u Zagreb, gde nastavlja da živi i radi. Njegove izdavačke kuće su uključivale Taped Pictures i Kroaciju Rekords.

Učestvovao je u tri oproštajna koncerta Bijelog dugmeta 2005.

Bosanskohercegovački pjevači
Bijelo dugme
Jugoslavenski pjevači
Biografije, Sarajevo
Dino Merlin

Edin Dervišhalidović (rođen 12. 9. 1962. u Sarajevu), poznatiji pod scenskim imenom Dino Merlin, je bosanski muzičar i tekstopisac. Najpoznatiji je pevač/tekstopisac u Bosni i Hercegovini i u ostalim državama bivše Jugoslavije.

Muzička karijera

Grupa Merlin 
Edin Dervišhalidović je osnovao grupu Merlin 1983. i bio je njen pevač i tekstopisac. Sa grupom Merlin je snimio 5 studijskih albuma: "Kokuzna vremena" 1985, "Teško meni sa tobom (a još teže bez tebe)" 1986, "Merlin (album)" 1987, "Nešto lijepo treba da se desi" 1989. i "Peta strana svijeta" 1990.

Solo karijera 
Svoju solo karijeru Dervišhalidović je započeo 1991. godine pod scenskim imenom "Dino Merlin". i snimio je četiri studijska albuma "Moja bogda sna", "Fotografija" 1995, "Sredinom" 2000, "Burek" 2004. i dva koncertna albuma, "Vječna vatra" 1999. i "-{Live Koševo 2004}-" 2005.

Dino Merlin je napisao prvu himnu Bosne i Hercegovina po imenu Jedna si jedina. Takođe je uzeo učešća na takmičenju za pesmu Evrovizije u Dablinu 1993. (Dino je bio pisac pesme "Sva bol svijeta") i u Jerusalimu 1999. (pevavši "Putnici" sa francuskom pevačicom Beatris). Dino Merlin je takođe učestvovao na ostalim velikim evropskim festivalima, kao što je Kopenhagen 1996. i Turkovizija 1997. Njegova promotivna turneja za album "Sredinom", koji je objavljen 2000, je uključivala više od 200 koncerata, sa spektakularnim nastupom na Olimpijskom stadionu Koševo, pred 80.000 gledalaca. Album "Sredinom" je bio najprodavaniji u Bosni i Hercegovini i preodavan je u svim državama koje su nekad bile delovi bivše Jugoslavije.

Burek 
U 2004. godini pretstavljen je album "Burek", koji se još uvek prodaje širom bivše Jugoslavije i ostalih zemalja. Dve popularne pesme sa ovog albuma su "Burek" i "Supermen". Supermen je otpevao zajedno sa učesnikom Pesme Evrovizije 2004. Željkom Joksimovićem.

Ispočetka 
U 2008 godini je pretstaveo album "Ispočetka" koji je odmah postao vrlo uspešan. Prva pesma za koju je snimljen video spot je "Dabogda" koju je otpevao sa Hari Mata Harijem, a snimljen je u Sarajevu. Zatim je usledio spot za "Deset mlađa" i "Ispočetka".

Evrovizija 2011. 
U januaru 2011. je obljavjeno da će Dino Merlin nastupati za Bosnu i Hercegovinu sa pesmom "Love in rewind" koju je otpevao na engleskom jeziku. Sa tom pesmom dospeo je na šesto mesto.

Diskografija 
Sa grupom Merlin
 Kokuzna vremena - 1985.
 Teško meni sa tobom (a još teže bez tebe) - 1986.
 Merlin - 1987.
 Nešto lijepo treba da se desi - 1989.
 Peta strana svijeta - 1990.

Solo albumi
 Moja bogda sna - 1993.
 Fotografija - 1995.
 Sredinom - 2000.
 Burek - 2004.
 Ispočetka - 2008
 Hotel Nacional - 2014

Koncertni albumi
 Vječna vatra" - 1999 
 Live Koševo 2004. - 2005.

Kompilacije
 Balade - 1995.
 Najljepše pjesme - 1995.
 Rest of the Best - 1996.

Vanjske veze 

 Zvanični sajt

Jugoslavenski pjevači
Jugoslavenski gitaristi
Jugoslavenski tekstopisci
Jugoslavenski kantautori
Bosanskohercegovački pjevači
Bosanskohercegovački tekstopisci
Bosanskohercegovački kantautori
Rock pjevači
Pop-folk pjevači
Predstavnici Bosne i Hercegovine na Pjesmi Eurovizije
Dobitnici diskografske nagrade Porin
Biografije, Sarajevo
Viktor Igumenov

Viktor Mihajlovič Igumenov (Omsk, 10. marta 1943. – ), sovjetski hrvač grčko-rimskim stilom, zaslužni majstor sporta (1966), zaslužni trener SSSR-a (1974), prvak svijeta (1966-1967, 1969-1971) i Evrope (1970) i SSSR-a (1965, 1970). Sudjelovao je i na dvije Olimpijade (1968. i 1972), ali bez osvojenih medalja. Smatra se jednim od najvećih hrvača koji nije osvojio olimpijsku medalju. Umirovljen je nakon povrede 1972. godine.

Literatura 
 Советский ециклопедический словарь, Советская ециклопедия, Moskva, 1990.

Vanjske veze 
 Viktor Igumenov  na sports-reference.com

Ruski hrvači
Sovjetski hrvači
Sovjetski olimpijci
Hrvači na Olimpijskim igrama 1968.‎
Hrvači na Olimpijskim igrama 1972.‎
Svjetski prvaci u hrvanju
Evropski prvaci u hrvanju
Odlikovani Ordenom Lenjina
Konstantin Igumnov

Konstantin Nikolajevič Igumnov (ruski: Константи́н Никола́евич Игу́мнов; Ljebedjanj, 1. svibnja 1873. – Moskva, 24. ožujka 1948.) bio je ruski i sovjetski pijanist i pedagog; od 1899. do svoje smrti 1948. godine, Igumnov je bio profesor na konzervatoriju u Moskvi. 

Pijanist velikog formata, koncertrirao je po SSSR-u i inozemstvu, uglavnom izvodeći kompozicije klasicizma i romantizma. Kao pedagog, utemeljio je jednu od glavnih sovjetskih pijanističkih škola iz koje su izašli Nikolaj Orlov, Lav Oborin i mnogi drugi.

Umro je 1948. godine u Moskvi.

Literatura
A. Eaglefield-Hull, A Dictionary of Modern Music and Musicians (Dent, London 1924).
J. Methuen-Campbell, Chopin Playing from the Composer to the Present Day (Gollancz, London 1981).

Ruski pijanisti
Sovjetski pijanisti
Muzički pedagozi
Profesor

Profesor (kratica prof.), osoba koja se bavi predavanjem određenog predmeta u srednjoj školi, na fakultetu ili na akademiji. Uslov za držanje nastave u srednjoj školi je završen fakultet i položen stručni ispit, koji se polaže poslije dvije godine držanja nastave.

Za držanje predavanja na fakultetu ili akademiji (u najvećem broju slučajeva) potreban je stepen obrazovanja doktor nauka (doktor znanosti) i određeni broj naučnih (znanstvenih) radova. Predavač na fakultetu, prije dobivanja zvanja profesora, mora određeno vrijeme provesti u zvanjima asistent i docent, potom slijede zvanja vanredni profesor (izvanredni profesor) i redovni profesor (radoviti profesor).

Obrazovanje
Zanimanja
Titule
Univerziteti
Docent

Docent, samostalni predavač na fakultetu, po stepenu viši od asistenta, a niži od vanrednog profesora; žena docentica.

Obrazovanje
Univerziteti
Titule
Đorđe Bosanac

Đorđe Bosanac (Pavlovac kod Grubišnog Polja, 1948. - Osijek, 29. V. 2006), glumac, istaknuti dramski umjetnik, član osječkog HNK-a od 1971. godine. Gimnaziju je završio u Virovitici i upisao zagrebačku Akademiju dramske umjetnosti u zagrebu (ADU). Diplomirao je naknadno 1983. s polaznicima osječkog, dislociranog studija iste akademije.

Prvi nastup imao je 13. XI. 1971. godine u predstavi "Napola na drvetu" Petera Ustinova. U 35-ogodišnjem glumačkom stažu nanizao je brojne uloge, od visokog šekspirijanskog i krležijanskog repertoara do onih pučkog i robusnog karaktera: Bono u Šovagovićevom "Sokolu", McDuff u Shakespeareovom Macbethu, Štijef u Krležinom "Kraljevu", Jakov u Špišićevoj "Godini dobre berbe" sve do Djeda Mraza i Princa karnevala. Njegova posljednja umjetnička ostvarenja na osječkoj dramskoj pozornici bila su: Mak u Budakovom "Teštamentu", Ligniere u Cyranu de Bergeracu Edmonda Rostanda , gradski senator Božidar Burić u "Samu čovjeku" Ive Kozarčanina i Prestopil u "Događaju u mjestu Gogi" Slavka Gruma.

Glumio je i u mnogim drugim predstavama: "Neprijatelj naroda, Adam i Eva / Hrvatska rapsodija", "Pravac nebo", "Mačak u vreći", "Na tri kralja", "Utvare", "Tako je ako vam se čini", "Inoče", "Male komedije", "Romeo i Giulietta", "Plava soba", "Rodbinske veze", "Jedan dan istine", "Kažiprst", "Jug 2", "Ujak Vanja", "Idiot", "Vodena koka"...

Nemirnog duha u osječkom HNK-u proveo je glavninu profesionalne karijere, ali je bio i glumac (nešto manje od dvije godine i direktor) Dječjeg kazališta u Osijeku, glumac Kazališta Komedija u Zagrebu, slobodni umjetnik... U posljednje vrijeme bio je i reditelj amaterskog dramskog ansambla KUD-a "Branko Radičević" iz Pačetina i pripremao predstavu "Čudesna sprava" u Gradskom kazalištu Joze Ivakića u Vinkovcima.

Oprobao se u svim dramskim žanrovima, u mjuziklu i opereti, u dječjem i lutkarskom kazalištu, na radiju, televiziji i filmu. Svojedobno je vodio, osmišljavao i igrao u njemu histrionski Teatar u koferu.

Njegov otac Branko Bosanac, koji je umro 1997. godine, bio je tridesetak godina istaknuti glumac Kazališta Virovitica. Kolege i prijatelji zvali su ga Đoko i Đole, čak i Đo.

Izvor:
 Ljubomir Stanojević: "Odlazak (naj)histriona" < "Preminuo istaknuti dramski umjetnik Đorđe Bosanac (1948.-2006.)", Glas Slavonije, XXXVI, 27159, 2 - Osijek, 30. V. 2006.
 Davor Špišić: "Čovjek sa srebrnom mašnom" < "U sjećanje: Đorđe Bosanac (1944.-2006.)", Osječki dom, VII, 854, 1 - Osijek, 30-31. V. 2006.

 Jovan Nedić: "Đorđe Bosanac" < "Podatak više", Skandi feniks, ..., 363, 16 - Rijeka, 29. VI. 2005.

Bosanac, Đorđe
Bosanac, Đorđe
Authority control
Aerodrom Priština

Aerodrom Priština se nalazi 16 kilometara od Prištine, Kosovo.

Aerodrom je zvanično otvoren na današnjoj lokaciji 1965. godine. 1985. godine je prištinski aerodrom opremljen modernom tehnologijom po zahtevu ICAO standarda.

Po završetku Kosovskog rata, 20. juna 1999. godine je aerodrom pretvoren u međunarodni aerodrom. Aerodrom je renoviran i nova oprema je omogućila veći kvalitet usluga za putnike i posetioce.

U poslednjih 5 godina, aerodrom je sasvim transformisan u moderan evropski aerodrom. Putnički terminal je renoviran i proširen, a zgrada je ofarbana.

Aerodrom Priština funkcioniše uspešno; statistike pokazuju da vazdušni saobraćaj raste i da aktivnosti organizacije aerodroma povoljno utiču na rast saobraćaja.

Aerodrom se nalazi na strateški važnoj poziciji, na ruti između Bliskog Istoka i zapadne Evrope.

Vanjske veze 
 Aerodrom Priština
 Mapa od Multimep
 Satelitski snimak od TeraServera

‎

Aerodromi u Srbiji
Priština
Zračna luka Franjo Tuđman

Zračna luka Franjo Tuđman (IATA: ZAG, ICAO: LDZA) je glavni međunarodni aerodrom u Hrvatskoj. Na aerodromu su smještene tehničke baze Croatia Airlinesa i eskadrila lovačkih aviona HRZ-a. Od 25. veljače 2016. nosi sadašnje ime.

Historija 
Prvo letjelište u Zagrebu nastalo je 1909. u predgrađu Borongaju. Prva domaća redovna linija je sletjela na Aerodrom Borongaj 15. februara 1928. Aerodrom Zagreb je na sadašnjoj lokaciji (Pleso) otvoren 20. aprila 1962. godine i bio je tehnička baza Jugoslovenskog Aerotransporta.

Aviokompanije i destinacije 
 Aeroflot (Moskva-Šeremetjevo)
 Air Serbia (Beograd) 
 Austrian (Beč) 
 Air France (Pariz-Charles de Gaulle)
 Air Transat (Toronto)
 British Airways (London-Heathrow)
 Brussels Ailines (Bruxelles) 
 Croatia Airlines (Amsterdam, Beč, Bol, Bruxelles, Göteborg, Dubrovnik, London-Gatwick, London-Heathrow, München, Pariz-Charles de Gaulle, Pula, Rim, Sarajevo, Skoplje, Split, Tel Aviv, Frankfurt, Zadar, Zürich)
 ČSA (Prag)
 Eurowings (Berlin, Köln, Hamburg, Stuttgart)
 Emirates (Dubai)
 Eurowings (Berlin, Düsseldorf, Köln, Hamburg, Stuttgart)
 Iberia (Madrid)
 KLM (Amsterdam)
 Korean Air (Seoul)
 LOT Polish Airlines (Varšava) 
 Lufthansa (München, Frankfurt)
 Qatar Airways (Doha)
 Swiss (Zürich)  
 TAP Portugal (Bolonja, Lisabon)
 Turkish Airlines (Istanbul) 
 Vueling (Barcelona)

Izvori

Eksterni linkovi 

 službeni website Zračne luke Franjo Tuđman
 Zračna luka Franjo Tuđman: slike

Zagreb
Promet u Zagrebu
Građevine u Zagrebu
CARNet

CARNet je ustanova čiji je potpuni naziv Hrvatska akademska i istraživačka mreža. Naziv CARNet je kratica nastala od engleske varijante imena, koje glasi Croatian Academic and Research Network, po ugledu na slične ustanove u Europi.

Povijest CARNeta 
CARNet je svoje djelovanje započeo u rujnu 1991. godine kao projekt nastao pod pokroviteljstvom tadašnjeg Ministarstva znanosti i tehnologije, današnjeg Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Uspostavljen je kao ustanova 17. listopada 1995. te od tada djeluje na području implementacije i promocije informacijskih i komunikacijskih tehnologija.

Aktivnosti CARNeta 
Glavna aktivnost CARNeta je uspostava napredne računalno-komunikacijske infrastrukture pod nazivom CARNet mreža koja ima za cilj povezivanje svih ustanova i pojedinačnih korisnika iz područja znanosti, obrazovanja i športa na CARNet mrežu te time i na globalnu mrežu Internet. Osim toga, CARNet kroz niz drugih aktivnosti i projekata upravlja vršnim domenskim prostorom u Hrvatskoj (.hr domenski prostor), nudi svojim korisnicima niz informacijskih servisa, vrši različite vrste informatičkog obrazovanja te sa svojim partnerima sudjeluje u velikom broju različitih projekata.

CARNet je također i ISP (pružatelj Internet usluga) za akademsku zajednicu (profesori, studenti, itd.), ali i za obrazovni sustav Republike Hrvatske (učitelji, nastavnici, školsko osoblje i učenici). CARNet održava sve potrebne servise i usluge kao što to i svaki drugi ISP radi, npr. poslužitelj Internet grupa (News server - NNTP), IRC poslužitelj, FTP poslužitelj, poslužitelj poštanskih liste. Također sudjeluje u izgradnji autentikacijskog i autorizacijskog sustava za obrazovnu zajednicu Republike Hrvatske kroz AAI@EduHr projekt, koji radi na principu distribuiranih LDAP imenika, PGP ključeva, i sl..

Vanjske veze 
Službene stranice ustanove CARNet

Internet
New York Knickerbockers

New York Knickerbockers je naziv jednog od prvih organiziranih bejzbol klubova, koji je igrao po pravilima sličnim današnjem sportu. Osnovao ga je Alexander Cartwright, osoba koja se također smatra osnivačem modernog bejzbola.

Cartwright je radio u vatrogasnoj brigadi zvanoj New York Knickerbockers, gdje je s kolegama kratio vrijeme igrajući town ball, igru koja se smatra pretečom suvremenog bejzbola. Međutim, 1845. je igralište koje su koristili na Manhattanu zatvoreno. Cartwright i njegovi prijatelji su došli na ideju da umjesto toga igraju na Elysian Fieldsu, parku koji se nalazio u Hobokenu u državi New Jersey, s druge strane rijeke Hudson. Vlasnik zemljišta im je pristao iznajmiti park za 75 US$ godišnje, pa je Cartwright odlučio osnovati klub kako bi prikupio nužna sredstva.

Klub je osnovan 23.9. 1845. Cartwright je ubrzo nakon toga odredio 20 pravila igre, koja će postati poznata pod nazivom Knickerbockerska pravila.

Dio članova kluba, koji nije htio prelaziti rijeku da bi igrao omiljenu igru, je odlučio stvoriti poseban tim pod nazivom New York Nine. Između njih i Knickerbockersa je 19.6. 1846. održana utakmica, koju mnogi smatraju prvom zabilježenom bejzbol utakmicom u historiji. Knickerbockersi su izgubili s rezultatom 23:1 za Nine.

Knickerbockerska pravila su kasnije poslužila kao osnov Nacionalnom udruženju igrača bejzbola za kodifikaciju vlastitih pravila godine 1857.

Eksterni linkovi 
 "The Knickerbocker Base Ball Club" at Hickoksports.com 
 "The History of Baseball – Alexander Cartwright"  at About.com

Historija bejzbola
Sinesije iz Kirene

Sinesije iz Kirene (grč. Συνέσιος, 370–412) bio je episkop grada Ptolemaide u Kirenaici. Potekao je iz jedne porodice koja je vodila poreklo od prvih grčkih doseljenika u Libiji. Bio je Helen po obrazovanju, Rimljanin po političkom opredeljenju. Miran život, koji je na imanju provodio u lovu i bavljenju neoplatonskom filozofija, prekinule su navale varvara iz pustinje. Država nije imala snage da ih suzbije, pa je Sinesije s drugim mladim ljudima ustao sam u odbranu svoje domovine. Tako se istakao da su od njega, paganina, zatražili da postane episkop. Iz osećaja dužnosti i zbog pritiska javnosti prihvatio je to uz teške unutrašnje sukobe odrekavši se svoje filozofije i helenskog životnog stava. 

Sav Sinesijev unutrašnji svet odražava se u njegovim Pismima, pisanim uzornim epistolografskim stilom. U pismima se daje živa slika celog tog razdoblja; u njima se može pratiti slom antike i rađanje novog sveta. Značajno mu je delo Dion ili o životu prema njegovom uzoru, u kome se slavi veza između filozofije i retorike, koju je nekad svojim delovanjem uspostavio Dion Hrizostom. U ovom se traktatu o antičkom putu ka filozofiji i književnosti, koji čarobnim bojama slika idilu jednog muzama obuzetog uglađenog intelektualca, nalazi prvo temeljno razračunavanje jednog estete koji živi u paganskoj tradiciji s metafizičkim aspiracijama i idealima egipatskog monaštva. Sinesijev govor O kraljevstvu, koji je održao u Carigradu pred carem Arkadijem, svedoči o njegovom visokom osećanju dužnosti. Taj je govor pun konkretnih saveta o tome šta sve jedan mudar vladar mora znati, ali sadrži i eksplicitnu izjavu da prva careva dužnost mora biti borba protiv korupcije. Pevao je i himne u antičkim stihovima i na dorskom dijalektu svog zavičaja, u kojima često povezuje neoplatonska shvatanja sa hrišćanskim učenjem, pri čemu izbegava svako dogmatsko utvrđivanje.

Vanjski linkovi 
 Catastasis
 On Dreams
 In Praise of Baldness
 Selections from the Works of Synesius of Cyrene, Platonist and Bishop (many epistles, all hymns, both homilies)
 D. Roques, Études sur la correspondance de Synésios de Cyrène reviewed by John Vanderspoel, University of Calgary, in Bryn Mawr Classical Review 02.01.16 
 Catholic Encyclopedia
 Synesius of Cyrene

Starogrčki pisci
Istočnorimski pisci
Authority control
Alexander Cartwright

Alexander Joy Cartwright 17.4. 1820 – 12.7. 1892.) bio je američki inženjer koga je američki Kongres 3.6. 1953. službeno proglasio pronalazačem bejzbola.

Cartwright, koji je po struci bio bankovni službenik, je radio u vatrogasnoj brigadi New York Knickerbockers, čiji su članovi slobodno vrijeme kratili igrajući town ball - preteču bejzbola - na praznom zemljištu na Manhattanu. Kada je igralište zatvoreno, Cartwright je 1845. došao na ideju da se igre održavaju u parku Elysian Fields u Hobokenu, mjestu u državi New Jersey, s druge strane rijeke Hudson. Kako bi prikupili sredstva za najam zemljišta, Cartwright i njegovi prijatelji su 23.9. 1845. osnovali klub pod nazivom New York Knickerbockers, a za njega je Cartwright napisao pravila, koja će postati poznata pod nazivom Knickerbockerska pravila. Po njima je 19.6. 1846. održana prva bejzbol utakmica u historiji.

Cartwright je za vrijme zlatne groznice otišao u Kaliforniju 1849. godine. Tamo se nastojao obogatiti, ali su ga užasnule epidemije kolere i drugih bolesti koje su desetkovale kopače zlata. Zbog toga je odlučio napustiti Kaliforniju i otići na Havaje, gdje se nadao blagotvornom efektu lokalne klime. Tamo je postao jedan od najuglednijih građana, osnovavši biblioteku i vatrogasnu službu, te vodeći financije havajske kraljevske porodice. Godine 1852. je na Havajima osnovao prvu bejzbol ligu.

Vanjske veze 

 Baseball Hall of Fame 
 BaseballLibrary  - biography

Cartwright, Alexander
Knickerbockerska pravila

Knickerbockerska pravila (engleski Knickerbocker Rules) je naziv za zbirku od 20 pravila koja je 23.9. 1845. sastavio Alexander Cartwright prilikom osnivanja sportskog kluba New York Knickebockers, a koja su se trebala koristiti u utakmicama igre koja će kasnije biti poznata pod nazivom bejzbol.

Cartwright je pravila temeljio na ranijim igrama koje su se običavale igrati na njujorškim ulicama, od kojih je najpoznatija town ball. Međutim, u njih je unio i neke izmjene, koje je, prema vlastitim riječima, unio kako bi igru učinio dostojnom džentlmena. Neke od njegovih izmjena su, s druge strane, igru učinile daleko atraktivnijom za publiku. To je znatno pridonijelo naglom porastu popularnosti bejzbola u SAD polovicom 19. vijeka.

Knickerbockerska pravila su godine 1857. poslužila kao temelj za kodifikaciju pravila igre koju je prilikom svog osnivanja donijela prva bejzbol-organizacija Nacionalno udruženje igrača bejzbola.

Eksterni linkovi 
 Knickerbocker Rules - a list of the 20 rules
 Early evolution of the rules

Historija bejzbola

de:Knickerbocker Rules
Prodekan

Prodekan, zamjenik ili pomoćnik dekana, npr. prodekan za nastavu ili prodekan za financije; žena je prodekanica.

Obrazovanje
Univerziteti
Titule
Preparandija

Preparandija (njem. Präparandschule od lat. praeparandus: koji se treba unaprijed spremiti i njem. Schule: škola), pripremna škola; učiteljska škola, škola za učitelje u osnovnim školama.

Preparandist (ž. preparandistica, preparandistkinja), učenik preparandije; polaznik preparandije, učenik učiteljske škole. Također preparand, učiteljski pripravnik, onaj koji se sprema za učitelja, tj. đak učiteljske škole, preparandist.

Izvori 
 Vladimir Anić, Ivo Goldstein: "Rječnik stranih riječi", Zagreb, 2002.
 Milan Vujaklija: "Leksikon stranih reči i izraza", Beograd, 1991.
 Bratoljub Klaić: "Rječnik stranih riječi", Zagreb, 1978.

Obrazovanje
Germanizmi
Pismenica

Pismenica
 1. alfabet, bukvica.
 2. gramatika, slovnica, jezikonauk, npr. Pismenica serbskoga jezika po govoru prostoga naroda napisana Vukom Stefanovićem Serbijancem. U Vienni, 1814. (Originalni naslov ćirilicom: Писменица сербскога іезика по говору простога народа написана Вуком Стефановићем Сербиіанцем. У Виенни, 1814.). Riječ je nastala prevođenjem grčke riječi grammatike (gramma = pisme, slovo).

Obrazovanje
Srpska kultura
Brooklyn Atlantics

Atlantic Base Ball Club Brooklyna ("Atlantic" ili "Brooklyn Atlantics") je naziv za bejzbol klub koji se smatra prvim prvakom u historiji te igre te prvom sprotskom dinastijom.

Osnovan je 1855. godine, a 1857. je bio među osnivačima prve bejzbol organizacije National Association of Base Ball Players (NAPBB). Godine 1859. Brooklyn Atlantics su osvojili prvo prvenstvo, a potom još dva, sve dok 1862. nisu poraženi od vječnog suparnika Eckford of Brooklyn. Zlatne godine kluba su 1863. i 1864. kada su cijelu sezonu bili poraza i osvojili prvenstvo.

Nakon raskola u NAPBB-u, Brooklyn Atlantics je godine 1871. pristupiti novoj profesionalnoj organizaciji National Association of Professional Base Ball Players. Godinu dana kasnije se predomislio, ali je u međuvremenu najveći broj igrača napustio klub, učinivši ga slabim. Nakon raspada te lige, Brooklyn Atlantics nisu dobili pozivnicu za National League 1876. te su umjesto toga životarili sve do konačnog prestanka rada 1882. godine.

Literatura 
 Baseball-Reference. "Brooklyn Atlantics Team Index" (1872-1875). Retrieved 2006-09-17.
 Retrosheet. "Brooklyn Atlantics (1872-1875)". Retrieved 2006-09-17.
 Wright, Marshall (2000). The National Association of Base Ball Players, 1857-1870. Jefferson, NC: McFarland & Co. 

Nastanci 1855.
Prestanci 1875.
Bivši bejzbol klubovi
Sport u New Yorku
Historija New Yorka
Brooklyn
Berat

Berat (albanski: Berat ili Berati, je grad u južnoj Albaniji. Nalazi se na koordinatama 40°42′N 19°57′E. 

Po popisu iz 2003., brojio je oko 45.500 stanovnika.

Svjetska baština 
Berat i susjedna Gjirokastra su upisani na UNESCO-vu listu Svjetske baštine. Predstavljaju rijetke primjere arhitektonskog karaktera tipičnog za osmanski period. Smješten u centralnoj Albaniji, Berat svjedoči o suživotu različitih vjerskih i kulturnih zajednica tokom stoljeća.U njemu se nalazi dvorac, lokalno poznat kao Kala, izgrađen u 13. vijeku, iako njegovo porijeklo datira iz 4. vijeka prije nove ere. U području citadele nalaze se pravoslavne crkve, uglavnom iz 13. stoljeća, kao i nekoliko džamija izgrađenih u osmanskom periodu koje je počelo 1417. godine. 

Berat i Gjirokastra svjedoče o načinu života na koji su tokom dugog perioda utjecale tradicije islama tokom osmanskog perioda, dok su u isto vrijeme inkorporirane ranije tradicije. Ovakav način života poštovao je pravoslavnu hrišćansku tradiciju koja je na taj način mogla nastaviti svoj duhovni i kulturni razvoj, posebno u Beratu.

Vanjske veze 

 Fotografije Berata

Gradovi u Albaniji
Wikiprojekat geografija/Naselja u Albaniji
Kutmičevica
Svjetska baština u Albaniji
Akča

Akča (, osm. turk. آقچه) je bila sitna turska srebrna moneta, kovana od vremena sultana Orhana (1326-1359) do kraja XVII. stoljeća. 
U početku je težila 1,07 grama, poslije joj je težina padala do 0,13 grama. Kovana je u mnogim kovnicama Turskog Carstva; na jugoslavenskim prostorima u Sarajevu, Srebrenici, Čajniču, Novom Brdu, Skoplju i Beogradu. Kovnica na Novom Brdu, tada utvrđenom rudarskom gradu u Srpskoj despotovini bogatom rudnicima zlata i srebra, počela je udarati akče 1441. godine kada su osmanske snage prvi put zauzele mjesto.
Turska riječ za srebro je gümüş, no akča je složenica izvedena iz «ak» (bijelo) i deminutivnog sufiksa –çe, što bi u prijevodu bilo «bijeli novac» i familijarnije «bijelić». Zapravo osmanska akča je nasljednik bizantskog jaspra ( ili τραχύ, grubi novčić), isto srebrne kovanice, pa stoga neki izvori spominju turski srebrni novac s riječju «aspra».
Tri akče su vrijedile jednu paru a 120 akči su vrijedile jedan kuruš. Kovanje akče je po prvi put potvrđeno 1326. u Bursi za vrijeme vladavine Orhana. Prve pare se spominju u Egiptu 1524. dok prvi kuruš, koji će Venecijanci zvati «piastra»,  je uveden 1688.
Kaže se da je Sulejmanova džamija u Istanbulu koštala 59 milijuna akči kada je izgrađena 1550-ih a taj iznos je vjerojatno vrijedio oko 700.000 dukata u zlatu (najvjerojatnije mletačkih).

Izvor 
 "Opća enciklopedija" (1 A-Bzu), Zagreb, 1977.

Osmansko Carstvo
Novac
Turcizmi
Defter

Defter (ili tefter; tur.), spisak, popis, registar; u osmanlijskoj Turskoj, državni upravni registar koji je sadržavao različite podatke (o ljudima, naseljima, zemljištima, imovnom stanju pojedinaca i porodica i dr.).

Carski defter ili defterhane, vođen je za cijelu državu, a u nj su neprekidno unošeni novi podaci fiskalnog i demografskog značenja za cijeli feudalnu Tursku, kao i za novoosvojena područja. 

Defterdar, visoki državni činovnik koji se brinuo o defteru. Stoljećima je defterdar bio jedan od najviših državnih činovničkih položaja u feudalnoj Turskoj, odgovoran za državnu blagajnu. Početkom XIX. st. glavni državni deferdar nazvan je ministrom financija.

Izvor: "Opća enciklopedija" (2 C-Fob), Zagreb, 1977.

Osmansko Carstvo
Kalabalak

Kalabalak, pokrajinski i rijetko upotrebljavani oblik turcizma kalabaluk, zabilježen u Rečniku SANU i u Rječniku JAZU. Po prvom izvoru potvrde su iz:
 "Zbirke reči iz Leskovca i okoline" R. Trebješanina - subotu si je kalabal'k u naš dućan
 romana "Beli kvadrati" Milivoja Perovića (Beograd, 1958, str. 168) - Oni žele da žive mirno i ne vole "kalabalak";
 "Zbornika za narodni život i običaje Južnih Slavena" (Zagreb, knjiga 5, str. 294, Zaplanje) - Zalupa goč, zasvira gajdaš, zapevaju pevice i ljudi poviču, te se čitav kalabalak napravi;
 knjige "Tako mi, planinci" Dušana Radića (Beograd, 1939, str. 78) - Al' nije to lasno . . . Moj Zdravko si je pokrotak . . . mek, a ta rabota je golem kalabalak.

Drugi izvor navodi samo jednu potvrdu: "Pjevanija cernogorska i hercegovačka sabrana Čubrom Čojkovićem .... U Lajpcigu 1837." (s napomenom: u naše vrijeme) - Nu ne kupi kalabalak drugah.

Film, pjesma i album 
Kalabalak je i naslov kratkometražnog filma Igora Najhajslera iz Slavonskog Broda te naslov pjesme s istoimenog albuma makedonske grupe Leb i sol:

Mi smo ti fino raštimovani 
svirka po noći, ljubav u bezvezni čas 
pušimo krdžu, pijemo đubre 
uvijek u zoru sam po cijeli dan 

Kalabalak mi volimo 
hej, kalabalak 

I nije važno, ali ispadne tako 
uvijek naopako, uvijek navrat-nanos 
i šta se tu može kad se zalomi 
đavo zna zašto a možda ni on 

Kalabalak mi volimo 
hej, kalabalak 

Nedam da niko od pametnih hulja 
me ispravlja 
Čak iako ja nisam u pravu 
ja nisam u krivu 
I niko ne zna i niko ne sluti 
tajnu u srcu pjesnikovom 

Bedž na srcu, kuršlus u mozgu 
obuci što nađeš, ali nikako to 
al uvijek kontra i kada grešim 
to mi je keif, to mi je gušt 

Kalabalak mi volimo 
hej, kalabalak 

Nedam da niko od pametnih hulja 
me ispravlja
Čak iako ja nisam u pravu 
ja nisam u krivu 
I niko ne zna i niko ne sluti 
tajnu u srcu pjesnikovom 

Turcizmi
Film
Kalabaluk

Kalabaluk (tur.; množina kalabaluci),
 bučno mnoštvo ljudi, pretjerana ili prevelika masa ljudi ili količina čega (sav taj kalabaluk - sva ta svjetina); svjetina, masa, gomila, rulja, marmalja; HER
 pokrajinski i zastarjelo, 1. a. mnoštvo, množina; (u priloškoj službi) mnogo. b. članovi porodice, ukućani, zadruga. v. oni koji prate neku ličnost, pratnja. g. stvari koje se sobom nose na putovanju, prtljag. 2. gužva, metež; nered. 3. životinjska iznutrica, drob. Rečniku SANU

Zabilježen je i glagol kalabalučiti - praviti nered, stvarati gužvu.

Usp. kalabalak.

Turcizmi
Penge

Penge (mađ. pengő: "koji zveči", "zvonko"), osnovna novčana jedinica u Mađarskoj nakon Prvog svjetskog rata (do 1946), sadržavala je 100 filira, a poslije Drugog svjetskog rata zamijenila ju je forinta.

Oblici riječi 
 Kod Anić-Goldsteina: peng, množina pengi.
 Kod Klaića: pengő (čit. pengē) ... (u našoj deklinaciji: 2. penga, mn. pengi, 2. penga itd.).
 U Baranji, u kojoj su penge bile u opticaju za vrijeme mađarske okupacije tokom Drugog svjetskog rata, ta riječ je ženskog roda: 1. penga, 2. penge, ... mn. 1. penge, 2. pengi itd.

Izvori 

 Vladimir Anić, Ivo Goldstein: "Rječnik stranih riječi", Zagreb, 2002.
 Bratoljub Klaić: "Rječnik stranih riječi", Zagreb, 1978.

Bivše valute
Evropske valute
Historija Mađarske
Baranjčice

Baranjčice : priče iz života Srba Baranjaca (--->), knjiga (158 stranica, visina 19 cm) koju je napisao Stevan Radić. Izdana je ćirilicom u Sremskim Karlovcima 1898. godine. Štampana je u Srpskoj manastirskoj štampariji. "Cena je knjizi 40 novč/ića/".

Izvori 
 Tri stoljeća Belja, Osijek, 1986. (str. 316)
 Elektronski katalog Biblioteke Matice srpske

Knjige 1898.
Srpske knjige iz 19. vijeka
Knjige o Baranji
Authority control 2
Eckford of Brooklyn

Eckford of Brooklyn, ili jednostavno Eckford, bio je američki bejzbol klub koji je djelovao od 1855. do 1872. godine.

Osnovan je u julu 1855. pod nazivom Eckford Base Ball Club, a ime je dobio po Henryju Eckfordu, znamenitom brodograditelju iz Brooklyna, poznatom po nizu ratnih brodova koji su služili u anglo-američkom ratu.

Eckford je bio jedan od 16 njujorških klubova koji su 1857. sudjelovali na konvenciji koja je kodificirala nova pravila bejzbola, dotada određivana isključivo od kluba New York Knickebockers. Iste je godine postao članom National Asociattion of Base Ball Players (NABPP), koja će od 1859. godine imati službena natjecanja.

Eckford je prvih godina lige bio u sjeni svog suparnika Brooklyn Athletics, ali je godine 1862. uspio postati prvakom lige NABPP. Iste je godine kao domaći teren koristio brooklynski Union Grounds, prvo pravo bejzbol igralište u historiji sporta. Godine 1863. klub je ponovno osvojio prvenstvo.

Kasnih 1860-ih Eckford je postao jedan od prvih bejzbol klubova koji se profesionalizirao, ali godine 1871. nakon raskola u NABPP nije ušao u novu profesionalnu organizaciju National Association of Professional Base Ball Players (NAPBBP). To je učinio tek godinu dana kasnije, ali je zbog gubitka najvažnijih igrača imao tako loše rezultate da je morao prestati s djelovanjem.

Literatura 
 Baseball-Reference. "Brooklyn Eckfords Team Index" (1872). Retrieved 2006-09-17.
 Retrosheet. "The 1872 Brooklyn Eckfords". Retrieved 2006-09-17.
 Seymour, Harold (1960). Baseball: The Early Years. New York: Oxford University Press. .
 Wright, Marshall (2000). The National Association of Base Ball Players, 1857-1870. Jefferson, NC: McFarland & Co. 

Igrališta
 Lowry, Phil. Green Cathedrals.
 Benson, Michael. Baseball Parks of North America.

Nastanci 1855.
Prestanci 1872.
Bivši bejzbol klubovi
Sport u New Yorku
Historija New Yorka
Brooklyn
New York Mutuals

Mutual Base Ball Club iz New Yorka, poznatiji pod nadimkom New York Mutuals, bio je jedan od vodećih američkih bejzbol klubova u prva dva desetljeća od postojanja igre.

Osnovan je godine 1857. godine, prekasno da bi bio među osnivačima National Association of Base Ball Players (NABBP), ali im se brzo priključio i sudjelovao u prvim natjecanjima nove lige. Od godine 1868. je igrao u Union Groundsu, prvom pravom bejzbol igralištu na svijetu. Iste je godine osvojio prvenstvo lige.

Koristeći liberalizaciju pravila lige, New York Mutuals se godine 1869. profesionalizirao.

Godine 1871. se pridružio National Association of Professional Base Ball Players, prvoj profesionalnoj ligi i u njoj igrao sve do njenog prestanka 1875. godine. Kada je sljedeće godine osnovana National League, jedni od njenih osnivača - Chicago White Stockings - su pozvali New York Mutualse da budu njeni članovi. Međutim, teško financijsko stanje kluba je natjeralo klub da odustane od natjecanja u zapadnim dijelovima SAD. Zbog toga su izbačeni iz lige i prestali postojati.

Literatura 
 Baseball-Reference. "New York Mutuals Team Index" (1871-1875). Retrieved 2006-09-17.
 Baseball-Reference. "New York Mutuals Team Index" (1876). Retrieved 2006-09-12.
 Retrosheet. "New York Mutuals (1871-1876)". Retrieved 2006-09-17.

Vanjske veze 
 New York Mutuals reenactors
 19c Base Ball

Nastanci 1857.
Prestanci 1876.
Bivši bejzbol klubovi
Sport u New Yorku
Historija New Yorka
Brooklyn
New Jersey
Konstantin Manasa

Konstantin Manasa ili Konstantin Manasije (grč. Κωνσταντίνος Μανάσσης, 12. vek) jedna je od najistaknutijih ličnosti vizantijske književne i kulturne istorije 12. veka. Prvobitno je zauzimao važne svetovne položaje, a kasnije se zamonašio i postao mitropolit Naupakta. Umro je oko 1187. godine.

Manasa je napisao jednu hroniku pod naslovom Istorijski pregled, koja se od svih prethodnih hronika razlikuje po tome što je pisana u političkom petnaestercu i broji skoro sedam hiljada stihova, a obrađuje vreme od stvaranja sveta do smrti Nikifora Votanijata 1081. godine. Napisana vrlo živim stilom, sa brojnim moralnim ekskursima i mitološkim primerima, ova hronika je uživala veliku popularnost ne samo u Vizantiji, već i u čitavom slovenskom svetu, tako da je sredinom 14. veka prevedena na staroslovenski jezik. Ovo delo ima mnoga obeležja retorske proze, puno je ekfraza, poređenja, moralizma, kritike ljudskih mana; njegova leksika slična je izveštačenoj retorskoj leksici. Manasina će hronika ostati jedna od najzanimljivijih vizantijskih hronika.

Manasa je napisao i brojne besedničkih sastave, od kojih je posebno značajan panegirički govor caru Manojlu I Komninu (1173), u kome se nalaze veoma zanimljive vesti o vizantijsko-srpskim odnosima sa opisom dolaska zarobljenog Stefana Nemanje u Carigrad, kao i posmrtni govor Nikiforu Komninu (1173). Od Manasinog romana O ljubavi Aristandra i Kaliteje poznati su samo fragmenti. Sastavio je i Biografiju Opijana, kao i jednu veliku moralističku centuriju od preko 900 stihova.

Istočnorimski pisci
Authority control
Bejzbol 1869



Prvaci 
 National Association of Base Ball Players: Atlantic of Brooklyn

Događaji 
 4.5. - Cincinnati Red Stockings debitira kao prvi potpuno profesionalni klub u historiji sporta, potukavši Great Westerns s rezultatom 45-9.
 8.6. - Niagara tuče Columbiju s 209-10, najvećim rezultatom u historiji sporta. 
 5.11. - Red Stockings bez ijednog poraza dovršavaju sezonu, a 60. pobjeda im je protiv gostujućih Mutual Green Stockingsa iz New Yorka s 17-8. Utakmicu je pratilo 7.000 gledatelja.

Rođenja 
 4.1. - Tommy Corcoran
 28.1. - Ducky Holmes
 15.2. - Charlie Irwin
 26.3. - Jack McCarthy
 2.4. - Hughie Jennings
 20.4. - Tommy Dowd
 26.4. - Fritz Clausen
 1.6. - Ted Breitenstein
 3.7. - Nig Cuppy
 10.7. - John Heydler
 31.8. - Monte Cross
 11.9. - Frank Kitson
 14.9. - Kid Nichols
 12.10. - Mal Kittridge
 25.10. - Jack Doyle
 20.11. - Clark Griffith
 23.12. - Mike Grady

1869
Mihailo Glika

Mihailo Glika (grč. Μιχαὴλ Γλυκάς, rođen u prvoj trećini 12. veka, umro nešto pre 1204) bio je vizantijski književnik i teolog.

Mihailo Glika bio je carski sekretar Manojla I Komnina, i na tom je položaju kritikovao astrološke sklonosti cara, pa je uhapšen i delimično oslepljen. Obratio se iz tamnice caru s molbom u vidu jedne pesme, koja predstavlja jedan od najstarijih spomenika narodnog grčkog jezika. Glika, naime, u širokim celinama pesme upotrebljava učeni jezik, ali mu se dopadaju i poslovice, te ih on u pesmu unosi u njihovom narodnom obliku. A kako želi da ih objasni i primeni, on i u ovim komentarima zadržava narodni idiom. 

U svojoj Hronici sveta, koja zahvata vreme do 1118. godine, on često izostavlja važne događaje – manje su ga zanimali vojni pohodi –, ali zato u pripovedanje umeće ekskurse prirodnoistorijskog i teološkog sadržaja, pri čemu se koristi Fiziologom (priorodoslovno anonimno delo iz ranog hrišćanskog doba) i crkvenim piscima, te Jovan Skilicom, Mihailom Pselom, Jovanom Zonarom i Konstantinom Manasom. Glika aktuelizuje tradicionalnu etnonimiju, odnosno koristi savremene nazive za narode, za razliku od većine njemu savremenih vizantijskih pisaca. Hronika je imala didaktički karakter. Kritikovao je antičke filozofe, osim Aristotela; odbacuje ἀναγκή (nužnost) kao faktor u istorijskim zbivanjima. 

Glika je pisao i pisma, teološka i retorska dela. Njegova su pisma upućena delom delom klericima i jednostavnim znatiželjnim monasima, delom ljudima iz javnog života, ali, isto tako, i prinčevima i princezama. Epistolograf odgovara na aporije prosečnog hrišćanina koji je pročitao nešto malo iz Biblije ili čuo na liturgiji jednu reč čiji smisao nije shvatio. Glika ima razumevanja za svako pitanje i nikada se ne penje na visoki dogmatski podijum nego pokušava da ostane "uverljiv", služeći se zdravim ljudskim razumom i uzimajući u obzir istorijske i prirodne činioce.

Istočnorimski pisci
Authority control
Jovan Skilica

Jovan Skilica (grč. Ιωάννης Σκυλίτζης, druga polovina 11. veka) bio je vizantijski hroničar.

Skilica je napisao Kratku istoriju (Σύνοψις Ἱστοριῶν) kao povest vizantijskih careva, pa je i klasifikacija građe izvedena na tom principu. U ovom delu, datom kao nastavak Teofanove Hronike, Skilica obrađuje vreme od 811. do 1057. godine. U predgovoru daje važan pregled i karakteristike vizantijskih istorijskih dela koja su delimično izgubljena. U jednom od rukopisa delo se završava tek 1079. godinom: taj nastavak, kompilacija nepoznatog autora, označava se kao Scylitzes Continuatus, i predstavlja, najvećim delom, parafrazu dela Mihaila Atalijata. 

Skilica je sebi stavio u zadatak da na osnovi usmenih svedočanstava i starijih dela, koja su po njegovom shvatanju bila netačna, tendenciozna i kontradiktorna, ispiše nov istorijski pregled oslobođen svih ovih nedostataka. Za doba od 811. godine do sredine 10. veka služio se pre svega Teofanovim nastavljačem, Josifom Genesijem i drugima. Za kraj 10. i početak 11. veka koristio je izvore koji su danas izgubljeni: Teodora iz Sevastije, odnosno Teodora iz Side, Dimitrija iz Kizika i Jovana Lida. U tome i leži veliki značaj Skilicinog dela: za skoro ceo jedan vek njegova istorija je danas osnovni i najvredniji izvor.

Sklicino delo po kompoziciji pripada među carske hronike; vladi svakog cara posvećen je, naime, poseban odeljak. Skilica se, međutim, ne drži strogog hronološkog reda, već zbivanja za vreme vladavine jednog cara predstavljaju osnovnu temu na koju on nadovezuje ostale događaje. Dešava se da se pisac često vraća unatrag, da opisuje sporedne događaje koji su doveli do određenih situacija, da povezuje u jednu celinu ranije događaje, da anticipira druge, da radi boljeg razumevanja ponavlja izvesne stvari, bez obzira na osnovni hronološki red hronike.

Eksterni linkovi 

 Notes by Paul Stephenson
 Biography of Basil II with notes on Scylitzes by Catherine Holmes

Istočnorimski pisci
Authority control
Cincinnati Red Stockings

Cincinnati Red Stockings je naziv za američki bejzbol klub iz Cincinnatija koji je predstavljao prvi profesionalni klub u historiji sporta.

Nastao je pod nazivom Cincinnati Base Ball Club 23.9. 1866. Prvi predsjednik mu je bio ugledni lokalni poduzetnik Alfred T. Goshorn. Klub je dijelio igralište - Union Grounds - s lokalnim kriket klubom Union Cricket, čiji je profesionalni igrač Harry Wright postao prvi menadžer kluba.

Pod Wrightovim vodstvom je klub napravio ozbiljne korake prema profesionalizaciji, što je konačno i postignuto 1869. godine kada je National Association of Base Ball Players (NABPP) dozvolila profesionalne igrače. Cincinnati Red Stockings je prvi klub koji je imao potpuno profesionalnu postavu, a to se iskazalo već prve sezone kada nije imao nijedan poraz. 6.11. 1869. su pobijedili dotadašnje prvake Mutuals of New York i postali novi prvaci.

Godine 1870. Cinicinnati Red Stockings su se počeli suočavati s iznenađujućim opadanjem broja prodanih ulaznica, a 1871. godine se nova uprava odlučila vratiti amaterizmu. Klub je zbog toga prestao s radom.

Većina Wrightovih igrača je prešla u Boston gdje je osnovan novi klub Boston Red Stockings (današnji Atlanta Braves).

Danas i Cincinnati Reds i Boston Red Sox tvrde da djelomično vuku tradiciju od tog kluba.

Literatura 
 Ellard, Harry ([1908] 2004). Base Ball in Cincinnati: A History. Jefferson, NC: McFarland & Co. 
 Frommer, Harvey (2005). "First Professional Baseball Team: Flashback" . Retrieved 2006-08-26.
 Wright, Marshall (2000). The National Association of Base Ball Players, 1857-1870. Jefferson, NC: McFarland & Co.

Vanjske veze 

 Library of Congress American Memory catalog page for "First Nine of the Cincinnati (Red Stockings) Base Ball Club" (lithograph). Cincinnati, OH: Tuchfarber, Walkley & Moellman. 1869.
 1869 Cincinnati Red Stockings Vintage Base Ball Club
 19c Base Ball

Bivši bejzbol klubovi
Jovan Zonara

Jovan Zonara (grč. Ἰωάννης Ζωναράς, prva polovina 12. veka) bio je vizantijski hroničar i teolog, koji je živeo u Carigradu.

Pod carem Aleksijem I Komninom Zonara je obavljao dužnosti zapovednika telesne straže i carevog ličnog sekretara. Dolaskom Aleksijevih naslednika zamonašio se i povukao u manastir na jednom od Prinčevskih ostrva, gde je na navaljivanje prijatelja napisao hroniku sveta pod nazivom Sažeta istorija (Επιτομή ἱστοριῶν, 18 knjiga), koja dopire do 1118. godine i koja zauzima prvo mesto među sličnim vizantijskim istoriografskim delima, kako zbog bogatstva građe koju obrađuje, tako i zbog autorovog samostalnog obrađivanja izvora. On se često služi delima koja su za nas izgubljena (npr. Dion Kasije). Za period prelaza sa 11. na 12. vek služio se Skilicom i Pselom. Sa moralističkim ciljevima ispisuje i velike delove Josifa Flavija i Ksenofonta. Hronika je kasnije mnogo prepisivana (Konstantin Manasa, Mihailo Glika i dr.), a nastavio ju je Nikita Honijat. Prevedena je na srpskohrvatski i slovenački jezik, a za vreme renesanse i na latinski, italijanski i francuski jezik. 

Zonara je najstariji od tri velika kanonista 12. veka (sa Aristenom i Valsamonom). Njegov veliki komentar apostolskih kanona, sinoda i crkvenih otaca predstavlja jedan od najznačajnijih radova vizantijske kanonistike.

Istočnorimski pisci
Authority control
Bejzbol 1870



Prvaci 
 National Association of Base Ball Players: Chicago White Stockings, iako je taj naslov osporio Mutual of New York

Događaji 
 14.6. - Nakon što su sastavili prvi potpuno profesionalni sastav i imali neprekinuti niz od 84 pobjede 1869. godine, Cincinnati Red Stockings gube 8-7 od Brooklyn Atlanticsa pred 20.000 gledatelja na Capitoline Groundsu. Bob Ferguson postiže pobjednički run u 11. izmjenu protiv pitchera Georgea Zettleina.
 23.7. - Gostujući Mutuals of New York tuku Chicago White Stockings s rezultatom 9-0 pred 5.000 gledatelja na Dexter Parku. Shutout koga je postigao Rynie Wolters je prvi protiv prvaka NABBP lige, što je 1890-ih dovelo do žargonskog glagola Chicago i izraza Chicago game (Čikaška igra) kao sinonim za shutout.
 27.7. - Red Stockings po prvi put u svom profesionalnom postojanju na domaćem terenu kada su s rezultatom 11-7 poraženi od Athletics of Philadelphia.
 21.11. - Predsjednik Bonte preporuča da Cincinnati Base Ball Club ne unajme devet profesionalnih igrača za 1871. zbog prevelikih troškova. Klub je formalno rasformiran sljedeću zimu.

Rođenja 
 5.1. - Bill Dahlen
 16.1. - Jimmy Collins
 14.2. - Candy LaChance
 14.2. - Bob Quinn
 22.2. - Pussy Tebeau
 15.3. - Jimmy "Doc" Casey
 9.4. - Ollie Pickering
 23.8. - George Davis
 22.9. - Mike "Doc" Powers
 22.10. - Kid Carsey
 23.11. - Socks Seybold
 28.11. - Heinie Peitz
 30.11. - Frank Killen
 31.12. - Tommy Connolly
 Silk O'Loughlin
Chicago Cubs

Chicago Cubs je američki bejzbol klub koji pripada Major League Baseballu, a kome je domaći stadion Wrigley Field u četvrti Lakeview u North Sideu (Sjevernoj strani) Chicaga u državi Illinois. Cubsi se natječu u okviru National League (Nacionalne lige). Oni su jedan od dva kluba u Chicagu, s tim da je drugi Chicago White Sox koji se natječe u American League. Oba su među osnivačima svojih liga. Cubsi su od strane medija i navijača od milja zvani The Cubbies, a također imaju nadimak The North Siders isto kao što White Sox, kojima je domaći stadion u South Side poznati kao The South Siders.

Samuel Zell je nedavno kupio Tribune Company, kompaniju koja je vlasnik Cubsa. Kompanija ima namjeru prodati tim nakon Sezona Major League Baseballa 207. Cubsima je manadžer Lou Piniella. Predsjednik je John McDonough, a generalni menadžer je Jim Hendry.

Historija 
Klub je osnovan 1870. pod nazivom Chicago White Stockings, a 1871. godine se priključio prvoj profesionalnoj ligi National Association of Professional Base Ball Players. Klub je teško stradao u velikom požaru iste godine, pa se tek 1874. počeo ponovno natjecati u ligi. Godine 1876. se priključio Nacionalnoj ligi gdje igra i danas - kao jedini klub koji je očuvao i ime i sjedište.

Klub je zbog desetljeća loših rezultata u velikom američke javnosti tradicionalni sinonim za gubitnike.

Izvori 

 Gentile, Derek. The Complete Chicago Cubs. The Total Encyclopedia of the Team. 2002. Black Dog and Leventhal. New York, N.Y. 
 Castle, George. The Million-To-One Team. Why the Cubs Haven't Won a Pennant Since 1945. 2000. Diamond Communications, Inc., South Bend, Indiana. 

 Literatura 
 Wright, Marshall (2000). The National Association of Base Ball Players, 1857-1870''. Jefferson, NC: McFarland & Co.

Vanjske veze 

 Chicago Cubs official web site 
 Chicago Suntimes Cubs News 
 Chicago Tribune Cubs News
 Chicago Cubs Resource - Complete information on Cubs 

Nastanci 1876.
Major League Baseball
Sport u Chicagu