Mezőcsát

Mezőcsát kisváros Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Mezőcsáti járás székhelye. Miskolc és Mezőkövesd között, mindkét településtől kb. 35 kilométerre található.

Fekvése 

A megyeszékhely Miskolctól közel 35 kilométerre délre, Mezőkövesdtől hasonló távolságra délkeletre fekszik, a Borsodi-Mezőség középső részén; Tiszaújvárostól mintegy 20 kilométerre délnyugatra helyezkedik el.

Közúton több irányból is megközelíthető: Miskolc és Nyékládháza felől, a 3-as főútról letérve a 3307-es úton; Tiszaújvárosból a 35-ös főútról Tiszapalkonyán keresztül a 3313-as úton; a 3-as főútról Budapest felől Mezőkeresztesnél lefordulva, a 3304-es, majd a 3305-ös úton; a Tiszántúlról pedig a Tiszán Ároktőnél komppal átkelve, ugyancsak a 3307-es úton érhető el.

Itt van a végállomása a Nyékládházától induló Mezőcsát–Nyékládháza-vasútvonalnak, amely a Hatvan–Miskolc–Szerencs–Sátoraljaújhely-vasútvonallal köti össze a települést. Mezőcsát vasútállomás a város belterületének keleti szélén található, közúti megközelítését a 3313-as útból kiágazó 33 313-as számú mellékút teszi lehetővé. A vasútvonalon 2007. március 4. óta a személyszállítás „ideiglenesen” szünetel.

Története 
A településen őskori leleteket is találtak, ez is bizonyítja, hogy már a történelem előtti időkben is lakott település volt. A preszkítáknak jelentős temetője (Hörcsögös halom) volt a területen. A honfoglaló magyarság is korán megtelepedett itt. 1067-ben apátságot alapítottak a környéken. A város ura ebben az időben a Miskóc nemzetségbéli Bors ispán. Csát – ahogy ekkor hívták a települést – két részből állt: Szabadcsát volt a szabad jobbágyok, Lakcsát a szolgák lakhelye.

A tatárjárás során a település elpusztult, az 1330-as években említik újra, tehát erre az időre épülhetett újjá. Az 1596-os mezőkeresztesi csata után újra elnéptelenedett, mikor azonban Bethlen Gábor fejedelem uralkodása idején Borsod vármegye erdélyi fennhatóság alá került, újra benépesült a falu. Története az elkövetkezendő időkben is ugyanilyen viszontagságos volt, 1686-ban a császári csapatok felégették, 1698-ban azonban már vásártartási jogot kapott, tehát ismét jelentős település lehetett. A 18. század folyamán már vármegyegyűléseket is tartottak a városban. Az 1848-49-es szabadságharcban is részt vesznek a lakosok, megtorlásul a császári csapatok ismét felgyújtották Mezőcsátot.

A kiegyezést követő békés években Mezőcsát tovább fejlődött, a mezőgazdaság mellett a kézművesipar kapott döntő szerepet (kerámiaedények gyártása). 1906-ra elérte a vasútvonal a települést, malmok épültek, bankok nyíltak.

A fejlődő település életében nagy törést okozott a két világháború. Az első világháborúban 176-an haltak hősi halált, nekik állít emléket a Hősök terén, Mezőcsát főterén álló emlékmű. A második világháborúban a zsidó lakosság deportálása is érzékenyen érintette a várost, mert így kereskedői és iparosai jelentős részét elveszítette.

A második világháború embervesztesége Mezőcsát térségében összesen 1280 fő volt:
 m. kir. honvéd: 33 fő
 német katona: 4 fő
 román katona: 50 fő
 szovjet katona: 674 fő
 volt mezőcsáti lakos hősi halottak, és mezőcsáti civil áldozatok: 157 fő
 mezőcsáti zsidó áldozatok: 362 fő

1944. november 7-én a szovjet hadsereg elfoglalta a települést. Mezőcsát egész történelme folyamán a legtöbb embert a második világháborúban veszítette el.

Az elkövetkezendő évtizedekben Mezőcsát szocialista településként tovább fejlődött, 1982-ben azonban elveszítette a járási székhely rangját, és több szerepkörben is Tiszaújváros vette át a helyét. Ennek ellenére azonban a település dinamikusan fejlődik, külseje egyre városiasabb. 1990-ben újság is indult.

1991. január 1-jén Mezőcsát visszakapta régi városi rangját.

Százd
Mezőcsáttól délkeletre állt az Árpád-korban Szá(s)zd település is, melyről már az 1067 körüli időkből maradtak fenn adatok. 1267-ben már monostora is említve volt „mon. S. Marie...quod dicitur Zazty” néven.

1368-ban, 1400-ban és 1404-ben (Szá(s)zmonostora, 1404-ben Zaz Monostora néven volt említve. Ma már csak puszta.

2008. június 17-én itt rendezték meg a Mezőcsáti gulyásleves napokat is.

Közélete

Polgármesterei 
 1990–1994: Arnóth János (független)
 1994–1998: Arnóth János (független)
 1998–2002: Arnóth János (független)
 2002–2006: Arnóth János (független)
 2006–2010: Dr. Domján László István (független)
 2010–2014: Dr. Domján László (független)
 2014–2019: Siposné Horváth Anita Ágnes (Fidesz-KDNP)
 2019-től: Siposné Horváth Anita Ágnes (Fidesz-KDNP)

Népesség 
A település népességének változása:

2001-ben a település lakosságának közel 100%-a magyar nemzetiségűnek vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 91,8%-a magyarnak, 7,8% cigánynak, 0,3% németnek mondta magát (8,2% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 29,2%, református 42,1%, görögkatolikus 0,9%, felekezeten kívüli 8,4% (18,2% nem nyilatkozott).

Népművészet 

Mezőcsát az 1800-as évek elején a magyar népi Mezőcsát fazekasművészet központja volt. Itt korongolták azokat a virágdíszes cserépedényeket, melyeket aztán a vásározó fazekasok tettek messze földön híressé. Itt készültek először a Miska-kancsók és a madárdíszes pálinkás butéliák is.

Amikor a településen a híres fazekas családok kihaltak, tőlük a tiszafüredi mesterek vették át e szép hagyományt, akik most is formázzák a fehér, madaras mintájú cserepeket, köcsögfákat és butéliákat.

Látnivalók 

 Zöldhalompuszta (Mezőcsát és Mezőkeresztes között) 1928-ban itt találták meg a 37 cm hosszú és 409 gramm súlyú, a Kr. e. V-IV. századból származó szkíta aranyszarvast: 
 Dobozy-kastély
 Márk-kastély
 Édes-kastély
 A református templom fakazettás mennyezete (http://fenysugar.com)
 Zsinagóga
 Kiss József emlékház
 Népi tájház
 Mezőcsáti termálfürdő

Híres szülöttei 
 Farkas Attila (1974. április 2.) rádióriporter, grafikus, festő
 Kálloy Molnár Péter (1970. június 6.) színész
 Kiss József (1843–1921) író, költő, szerkesztő. „A Hét” című folyóirat főszerkesztője, aki folyóiratával előkészítette a Nyugat (folyóirat) fellépését. Ő magyarította meg a jambikus verselést.
 Kordos László (1950. május 23.) geológus, paleontológus
 Balogh Csaba (1968. november) absztrakt festő, fotográfus
Gályász Ildikó (1973. október 8.)

Jegyzetek

Források 
 Cseke László: Észak Magyarország (Panoráma, 1978)

További információk 
 Mezőcsát honlapja
 Mezőcsát.lap.hu - linkgyűjtemény
 Térkép Kalauz – Mezőcsát
 Mezőcsát Hörcsögös halom - preszkíta sír

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Magyarország városai
 
Borsod vármegye települései