Geološka kronologija

Geološka kronologija je kronologija koju koriste geolozi i drugi naučnici kako bi se opisalo vrijeme i odnosi između događaja koji su se dogodili u historiji Zemlje. Tablica geoloških perioda koja je ovdje opisana je u skladu s datumima i nomenklaturom predložene od strane Međunarodne komisije za stratigrafiju i koristi standardne kodove Geološke službe SAD.

Geološki dokazi ukazuju kako je Zemlja stara oko 4570 miliona godina. Geološko ili "duboko" vrijeme Zemljine prošlosti je organizirano u različite jedinice prema događajima koji se dogodili u svakom periodu. Različiti opsezi vremena su obično podijeljeni po većim geološkim i paleontološkim događajima kao što su masovna izumiranja. Na primjer, međa između peridoa krede i paleogena je definirana u skladu s događajem masovnog izumiranja koji je označio kraj dinosaura i mnogih morskih vrsta.

Terminologija 
Najveća definirana vremenska jedinica je eon. Eoni su podijeljeni u ere, koje se pak dijele u periode, epohe i faze. U isto vrijeme paleontolozi definiraju sistem faunalnih stadija koje imaju različito trajanje i baziraju se na promjenama u sastavu fosila. U mnogim slučajevima su takve faunalne faze prihvaćene kao dio geološke nomenklature, iako postoji više priznatih faunalnih faza nego geoloških vremenskih jedinica.

Geolozi često vole govoriti o gornjim/kasnim, donjim/ranim i srednjim dijelovima nekih perioda ili jedinica - npr. "Gornja Jura" i "Srednji kambrij". Zbog toga što se geološke jedinice odvijaju u isto vrijeme, ali u različitim dijelovima mogu izgledati drukčije te sadržavati drukčije fosile, postoje mnogi primjeri kada je jedan te isti period dobio različita imena na različitim lokacijama. Na primjer, u Sjevernoj Americi se za rani kambrij koristi naziv Waucobanska serija koja je razdvojena u zone bazirane na trilobitima. Isti vremenski raspon je podijeljen na Tomotijansku, Atdabanijansku i Botomijansku fazu u istočnoj Aziji i Sibiru. Ključno polje rada Međunarodne komisije za stratigrafiju je upravo standadiziranje te često proturječne terminologije te stvaranje univerzalnih naziva koji se mogu koristiti širom svijeta.

Historija kronologije 
Principi na kojima se temelje geološke kronologije su bili ustanovljeni od Nicholasa Stenoa u kasnom 17. vijeku. Steno je tvrdio da su naslage stijenja (strata) nataložene jedna na drugu i da svaka predstavlja "komad" vremena. On je također formulirao princip superpozicije, koji tvrdi da je svaki stratum vjerojatno stariji od onoga iznad njhega i mlađi od onog ispod njega. Stenovi principi bilo su jednostavni; njihova primjena na stvarne stijene bila je složena. Kroz 18. vijek geolozi su shvatili da: 1) Nizovi strata su često bili erodirani, pomiješani, izobličeni i ponekad čak i izmijenjenih mjesta nakon taloženja; 2) Strata nataložena u isto vrijeme u različitim područjima mogu imati sasvim različiti izgled; 3) Strata na bilo kom području predstavljaju samo dio duge Zemljine historije.

Prvi ozbiljni pokušaji da se formulira geološka kronologija koja bi se mogla primijeniti na sva područja Zemlje zbili su se krajem 18. vijeka. Najutjecajniji od tih ranih pokušaja (promican, između ostalih, od Abrahama Wernera) podijelio je stijene Zemljine kore u četiri tipa: primarne, sekundarne, tercijarne i kvartarne. Svaki tip stijena, prema teoriji, formirao se tokom specifičnog perioda u Zemljinoj historiji. Tako je bilo moguće govoriti o "Tercijarnom periodu" kao i o "tercijarnim stijenama". Izrazi "tercijar" i "kvartar" su se održali kao imena geoloških perioda do 20. vijeka.

Identifikacija strata prema fosilima koje su sadržavali, započeta od strane Williama Smitha, Georgesa Cuviera i Alexandrea Brogniarta u ranom 19. vijeku omogućila je geolozima da podijele Zemljinu historiju još finije i preciznije. Također im je omogućila da uspoređuju strate preko nacionalnih (ili čak kontinentalnih) granica. Ukoliko su dvije strate (ma koliko udaljene u prostoru i različite po sastavu) sadržavale iste fosile, postojala je velika vjerojatnost da su bile nataložene u isto vrijeme. Detaljno proulčvanje strata i fosila u Evropi je između godine 1820. i 1850. proizvelo niz geoloških perioda koji se i danas koriste.

Britanski geolozi su dominirali tim procesom pa se to očituje i u periodima. Periodi zvani kao "kambrij," "ordovicij" i "Silur" su nazvani po drevnim britanskim plemenima (i definirani na osnovu stratigrafskih nizova iz Walesa). "Devon" je nazvan po britanskoj grofoviji Devon, dok je "Karbonifer" jednostavna adaptacija "ugljenih mjera" starog britanskog geološkog termina za istovjetni niz strata. "Permij", iako definiran na osnovu strata iz Rusije, bio je označen i imenovan od strane britanskog geologa Rodericka Murchisona. Britanski geolozi su također odgovorni za grupiranje perioda u ere i podjelu tercijarnog i kvartarnog perioda u epohe.

Kada su William Smith i Sir Charles Lyell prvi otkrili da naslage stijena predstavljaju različite vremenske perioda, nije postojao način da se otkrije vrijeme koje predstavljaju. Kreacionisti su predložili datume od samo nekoliko tisuća godina, dok su drugi predlagali veća (i čak beskonačna) doba. Oko stotinu godina je starost Zemlje i naslaga stijenja predstavlja temu oštrih rasprava sve dok u drugoj polovici 20. vijeka napredak na polju radioaktivnog datiranja nije dao relativno čvrste okvire za geološka vremena. U prethodnom vijeku i pol, geolozi i paleontolozi su stvarali kronologiju jedino na osnovu različitih strata i fosila.

Godine 1977. Globala komisija za stratigrafiju (danas Međunarodna komisija) započela je napore za definiciju globalnih referenci (Globalnih stratotipskih granica i točki) za geološke periode i faunalne faze. Njen najnoviji rad je opisan u geološkoj kronologiji Gradsteina et al. () i korišten kao izvor za stranicu za originalnu stranicu na engleskoj Wikipediji.

Tablica geološkog vremena 

 Paleontolozi često koriste faunalne faze umjesto geoloških perioda. Nomenklatura faza je često prilično složena. V. Harland za izvrsno sređenu kronologiju faunalnih faza.
 Datumi su neznatno nejasni uz uobičajene varijacije u nekoliko postotaka između različitih izvora. To je uglavnom zbog nesigurnosti radiometrijskog datiranja i problema koji uzrokuje rijetkost pronalaženja nalaza pogodnih za radiometrijsko datiranje na mjestima gdje bi bili najkorisniji. Datumi i pogreške su u skladu s kronologijom Međunarodne komisije za stratigrafiju uz 2004. Datumi označeni zvjezdicom označavaju Globalne stratotipske granice i točke međe i o njima postoji međunarodni konsenzus. 
 Kroz historiju se kenozoik dijelio na kvartarnu i tercijarnu pod-eru, isto kao i na periode neogen i paleogen. Međutim, Međunarodna komisija za stratigrafiju je nedavno odlučila da prestane prihvaćati izraze kvartar i tercijar kao dio službene nomenklature.
 U Sjevernoj Americi Karbonifer je podijeljen na periodi Misisipij i Pensilvanij.
 Proterozoik, arhej i had se ponekad zajedno nazivaju kao Predkambrijsko vrijeme a nekad jednostavno kao Kriptozoik.
 Definirano kao apsolutno doba (Globalno standardno stratigrafsko doba).
 Iako se često koristi, Had nije formalni eon i o donjoj granici za eoarhej još nije postignut dogovor. Had se također ponekad naziva Priscoan.
 Ova četiri naziva su uzeta iz geologije Mjeseca. Njihova upotreba za geologiju Zemlje je neslužbena.
 Početak epohe Holocena je ovdje naveden prije 11.430 years ± 130 godina. Za dalju diskusiju vezanu uz datiranje epohe v. Holocen.

Grafička kronologija 
Druga i treća kronologija predstavljaju pod-period ranije kronologije, što je označeno zvjezdicom.

Literatura 
 GeoWhen Database 
 International Commission on Stratigraphy Time Scale 
 CHRONOS  
 CHRONOS Geologic Time references  
 Nation Museum on Natural History Geologic Time  
 BBC Interactive Time Line

V. također 
 Starost Zemlje
 Fosili i geološka kronologija
 Kronologija evolucije
 Kozmološka kronologija
 Lunarna geološka kronologija
 Marsovska geološka kronologija
 Antropocen
 Logaritmička kronologija

Eksterni linkovi 

 NASA: Geologic Time 
 GSA: Geologic Time Scale 

Geološka doba