alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
CDU

Hrišćansko-demokratska unija (njemački, Christlich-Demokratische Union, CDU) je konzervativna politička stranka desnog centra u Njemačkoj.

Ne postoji u Bavarskoj, gdje umjesto nje djeluje sestrinska stranka CSU, iako obje stranke čine zajedničku parlamentarnu frakciju u Bundestagu zvanu Unija. 

Ideološki je bliska Rimokatoličkoj crkvi, mada se njene pristaše u manjoj mjeri mogu naći u protestanstkom dijelu Njemačke. Zalaže se konzervativnu politiku u društvenim pitanjima, i u nešto malo manjoj mjeri, oblasti ekonomije.

CDU je od kraja drugog svjetskog rata do 1969. godine bila na vlasti u zapadnom dijelu Njemačke kada je pod njenom vlašću sprovedeno Njemačko privredno čudo. Ponovno je na vlast došla 1982. godine i pod njenom vlašću je provedeno ponovno ujedinjenje Njemačke 1990. godine. 

Vlast je izgubila 1998. godine, da bi na izborima 2005. godine osvojila najveći broj mandata, ali ne dovoljno da sama sastavi vladu. Nakon višetjednih pregovora je tzv. velika koalicija sa socijaldemokratskom strankom SPD, a novi kancelar postala CDU-ova Angela Merkel.

2009. CDU je na izborima pobedila i formirala vladu sa liberalima iz FDP-a a za kancelara je potvrđena Angela Merkel.

Političke stranke u Njemačkoj
Bijela kuća

Bijela kuća (engleski, White House) je popularni naziv za Executive Mansion, službenu rezidenciju predsjednika SAD u Washingtonu. To je bijelo obojena neo-klasična vila. Nalazi se na Pennsylvania Avenue 1600 u Washingtonu.

Isti naziv se koristi i za najuži krug državnih službenika oko predsjednika SAD. Imanje je u vlasništvu službe nacionalnih parkova Sjedinjenih Američkih Država (National Park Service), i deo je Predsedničkog parka (President's Park).

Istorija 
Gradnja rezidencije početa je 1792. po nalogu Džordž Vašingtona, arhitekta je bio Džejms Hoben iz Irske. Prva rezidencija završena je 1800., nju su spalile britanske trupe u britansko-američkom ratu 1812-1814. godine. Obnova rezidencije, ponovo pod Džejms Hoben, početa je 1819. Svoj današnji izgled bela kuća dobila je konačno 1934., kada je Frenklin Ruzvelt preneo takozvani Oval Office, radnju sobu predsednika SAD, na zapadnu stranu. Svoj naziv „bela kuća“ rezidencija je dobila 1901. od Teodor Ruzvelta zbog njene bele fasade.

Bela kuća ima 132 sobe, 35 kupatila, 412 vrata, 147 prozora, 8 stepenica, 3 lifta, 1 bazen za plivanje, igralište za tenis i bioskop.

Vanjske veze 

 
 Official White House website
 National Park Service website for the President's Park 
 The White House Museum, a detailed online tour of the White House
 Twentieth Century American Sculpture at the White House, including artists Nancy Graves, Allan McCollum, and Tom Otterness
 A time magazine report about the chinese replica

Građevine u SAD
Politika SAD
Washington, D.C.
Senat SAD

Senat SAD (engleski, United States Senate) je gornji dom američkog Kongresa koga sačinjavaju po dva senatora iz svake federalne države. 

Uz zakonodavne funkciju, Senat je ovlašćen potvrđivati predsjednikova kadrovska imenovanja. 

Svake druge godine se trećina članova biraju na mandat od šest godina.

Politika SAD
LOL
Harriet Miers

Harriet Miers (10. 8. 1945. -) je američka pravnica koja trenutno obavlja funkciju glavne pravne savjetnice Bijele kuće. 

Rođena je u Dallasu, Texas. Privatnom pravnom praksom se bavila 27 godina i postala predsjednicom advokatske komore u Dallasu i Texasu. Krajem 1980-ih je bila pristaša konzervativnog krila Demokratske stranke, ali se kasnije priključila republikancima. Dugo godina je bila osobni advokat i bliski prijatelj Georgea W. Busha te sudjelovala u njegovim kampanjama.

3.10. 2005. godine ju je predsjednik Bush imenovao za sutkinju Vrhovnog suda SAD. Imenovanje je doživjelo oštre kritike od strane demokratskih, ali i republikanskih senatora. Prvi su joj zamjerali nedostatak stručnosti i preveliku bliskost predsjedniku, a potonji nedostatak čvrstih konzervativnih stavova o abortusu i drugim važnim društvenim pitanjima. 27. 10. je povukla kandidaturu, a Bush je umjesto nje nominirao naknadno izabranog Samuela Alita.

Miers, Harriet
Miers, Harriet
Podjela vlasti

Podjela vlasti je naziv za političku doktrinu koja smatra kako, u svrhu spriječavanja samovolje, veće efikasnosti i postizanja političke stabilnosti, suverena vlast u nekoj državi mora biti ograničena njenom podjelom na dva, odnosno tri segmenta koja su nezavisna jedan od drugog.

Doktrine o podjeli vlasti su postojale još u antičkoj političkoj teoriji, ali su najveći utjecaj dobile u Novom vijeku, kada su poslužile kao ideološka podloga za stvaranje modernih demokratskih sistema.

Od tih doktrina je najpoznatija ona o trodiobi vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku koju je izložio francuski filozof Montesqieu u svom djelu O duhu zakona. Njegove ideje je nadosljednije u praksi proveo Ustav SAD koji predviđa strogu podjelu ovlasti između predsjednika, Kongresa i Vrhovnog suda, odnosno kompleksni sistem međusobne kontrole.

Država
Politika
Zakonodavna vlast

Zakonodavna vlast ili legislativna vlast je jedna od tri osnovne grane vlasti.

Glavni zadatak zakonodavne vlasti jeste donošenje zakona. Zakone donosi parlament. U liberalnim demokratijama građani biraju svoje predstavnike u parlamentu (na izborima) i time im daju autoritet da glasaju za zakone u njihovo ime. Proces izglasavanja zakona zavisi od toga kakvo je parlamentarno uređenje neke države. U liberalnim demokratijama imamo dvodomne (bikameralizam) i jednodomne parlamente. U dvodomne parlamente spadaju Kongres Sjedinjenih Američkih Država i Parlament Ujedinjenog Kraljevstva.

Primeri 

Kongres Sjedinjenih Američkih Država se sastoji iz Predstavničkog doma i Senata.

Parlament Ujedinjenog Kraljevstva se sastoji iz Doma komuna () i Doma lordova (). Za razliku od Sjedinjenih Američkih Država, Ujedinjeno Kraljevstvo je u dilemi sa svojom demokratijom. Naime, Ujedinjeno Kraljevstvo se često uzima za primer demokratičnosti, međutim, ako analiziramo politički sistem Ujedinjenog Kraljevstva videćemo da Ujedinjeno Kraljevstvo ima mnogo toga nedemokratskog. Jedna od tih mnogih stvari je i dio zakonodavne vlasti — Dom lordova. Dom lordova, kao što samo ime kaže je aristokratsko udruženje, tu zasedaju lordovi - plemići u Ujedinjenom Kraljevstvu. Problem je bio u tome što su lordovi mogli da ulože veto na bilo koji zakon koji bi doneo Dom komuna. Zakon koji se predlaže u Domu komuna mora proći veliku proceduru pre nego što se prihvati (predlog, prvo čitanje, drugo čitanje, treće čitanje...). Dom lordova ulaganjem veta je mogao za nekoliko sekundi zauvek skinuti taj zakon sa dnevnog reda. Naravno, ovo nije imalo nikakve veze sa demokratijom (predstavnici u Domu komuna su izabrani na izborima, dok mesto u Domu lordova je nasledno), tako da je došlo do izmena u parlamentarnom sistemu Ujedinjenog Kraljevstva. Veto je izuzet. Sada kada zakon dođe u Dom lordova (to je jedna od tačaka u onoj proceduri), lordovi mogu zakon vratiti u Dom komuna sa predlozima za neke ispravke. Zakon mogu vraćati tri puta u Dom komuna (sva tri puta Dom komuna te zahteve može odbiti, iako većinom se predlozi prihvate i zakon se malo izmeni), ali nakon ta tri puta zakon ide direktno monarhu na potpisivanje. Monarh u ovom svemu ima simboličnu ulogu a to je samo potpisivanje donesenog zakona. Monarh ne može taj zakon odbiti. Poslednja kraljica koja je to učinila bila je kraljica Anna početkom 18. vijeka.

Na donošenje zakona mnogi mogu uticati pored samih predstavnika u parlamentu. To su tzv. lobisti. Naime, u političkom životu svake liberalne demokratije imaju veliki uticaj na donošenje zakona.

Vidi još 
 Izvršna vlast
 Sudska vlast

Društvo
Izvršna vlast

Izvršna vlast ili egzekutiva je naziv za granu vlasti čija je funkcija sprovođenje zakona.

U modernim demokratskim državama se nalazi u rukama državnog poglavara koji može biti nasljedni monarh (što je najrjeđi slučaj) odnosno nesporedno izabran funkcionar (u predsjedničkom sistemu) ili šef vlade posredno izabran od strane parlamenta kome je odgovoran (parlamentarni sistem)

Vidi još 
 Sudska vlast
 Zakonodavna vlast

Država
Politika
Sudska vlast

Sudska vlast ili pravosuđe je jedna od tri nivoa vlasti. Posao sudske vlasti jeste da interpretira zakone koje je donijela legislativa (zakonodavna vlast). Sastoji se od posebnih institucija - sudova - koji tumače zakone, najčešće u sporovima između pojedinaca, odnosno pojedinaca i države. Odluke sudova su obavezujuće za izvršnu, i nešto rjeđe, zakonodavnu vlast. U liberalnim demokratijama sudska vlast treba da ima apsolutnu neovisna od ostalih grana vlasti. U SAD-u (kao najdemokratičnijoj zemlji na svijetu), sudska vlast je odvojena od ostale dvije i postoji u obliku Vrhovnog Suda (The Supreme Court). Neki teoretičari debatuju da izvršna vlast ima uticaja na američki Vrhovni Sud jer predsjednik lično bira sudije. Međutim, protuargumenti su da predsjednik ima pravo da bira sudiju tek kada jedan od njih umre (sudije u Vrhovnom Sudu SAD-a rade doživotno) i da nema pravo smjenjivati sudije koje rade. 

Primjer gdje u liberalnoj demokratiji imamo mješanje nivoa vlasti je u Velikoj Britaniji. Naime, u vladi Velike Britanije, postoji mjesto za Lorda Savjetnika (Lord Chancelor), koji je ujedno i najstariji politički organ u Velikoj Britaniji (osnovan je prije 1000 godina). Problem je u tome što je on glavni u sudstvu (ima pravo da bira i otpušta sve sudije u V.B.), sjedi u parlamentu (zakonodavna vlast), i ima mjesto u vladi (izvršna vlast). Teorijski, on ima veću političku moć od premijera (ima i veću platu). Ovaj problem muči Britansku političku javnost već neko vrijeme. Velika Britanija kao jedna od prvih država liberalne demokratije sebi ne smije dopustiti to miješanje. Međutim, pošto su Britanci tradicionalisti postoje problemi (isto kao i sa Eurom). U posljednje vrijeme Toni Bler obećava da će ukinuti funkciju Lorda Savjetnika i da će na njegovo mjesto postaviti britanski Vrhovni Sud. Protu argumenti su: tradicija i veliki troškovi za izgradnju vrhovnog suda itd.

Literatura 

Cardozo, Benjamin N. (1998). The Nature of the Judicial Process. New Haven: Yale University Press.
Feinberg, Kenneth, Jack Kress, Gary McDowell, and Warren E. Burger (1986). The High Cost and Effect of Litigation, 3 vols.
Frank, Jerome (1985). Law and the Modern Mind. Birmingham, AL: Legal Classics Library.
Levi, Edward H. (1949) An Introduction to Legal Reasoning. Chicago: University of Chicago Press.
Marshall, Thurgood (2001). Thurgood Marshall:  His Speeches, Writings, Arguments, Opinions and Reminiscences. Chicago:  Lawrence Hill Books.
McCloskey, Robert  G., and Sanford Levinson (2005). The American Supreme Court, 4th ed. Chicago: University of Chicago Press.
Miller, Arthur S. (1985). Politics, Democracy and the Supreme Court: Essays on the Future of Constitutional Theory. Westport, CT: Greenwood Press.
Tribe, Laurence (1985). God Save This Honorable Court: How the Choice of Supreme Court Justices Shapes Our History. New York: Random House.
Zelermyer, William (1977). The Legal System in Operation. St. Paul, MN: West Publishing.

Vidite još 
 Trodioba vlasti
 Zakonodavna vlast
 Izvršna vlast

Vanjski linkovi 
 http://www.law.syr.edu/Pdfs/0Intro%20Court%20System.pdf 

Pravo
Država
Seksizam

Seksizam je naziv za ideologiju koja polazi od postavke da se fizičke i mentalne razlike među dva spola moraju reflektirati na različiti položaj spolova u društvu.

Zbog sve većeg uticaja feminizma u 20. vijeku i ustanovljavanja jednakosti muškaraca i žena kao pravnog standarda u mnogim zapadnim državama, seksizam je s vremenom stekao drugo, pejorativno, značenje koje se odnosi na vjerovanje u urođenu fizičku ili mentalnu inferiornost suprotnog spola, odnosno mržnju prema suprotnom spolu (mizoginija ili ženomrstvo kod muškaraca, odnosno mizandrija kod žena).

Politika
Društvo
Svjetlosna godina

Svjetlosna godina (ili godina svjetlosti; znak gs ili engl. ly od light year) astronomska je mjerna jedinica za duljinu; to je duljina (udaljenost) koju svjetlost prijeđe u vakuumu za jednu tropsku godinu.

Svjetlosna godina u metrima 
Brzina svjetlosti je 3*10 8 m/s, u godini dana ima 60*60*24*365 = 31.536.000 sekundi, i koristeći formulu s = v * t, udaljenost ispada 9.460.800.000.000.000 metara.

Naravno, brzina svjetlosti na nekoliko decimala više :-) iznosi 2,997.924.580 * 108 m/s, pa je točnija udaljenost 9.454.254.955.488.000 metara, ili nešto malo manje od devet i pol milijuna milijuna kilometara.

Kako godina dana (sunčeva godina) ima 365 dana 5 sati 48 minuta i 45 sekundi, broj sekundi je zapravo 31.556.925 - a udaljenost iznosi 9.460.528.112.671.650 metara.

Veća jedinica 
Veća astronomska jedinica je parsek (pc): 1 pc = 3,26 gs.

Astronomija
Mjerne jedinice u astronomiji
Mir

Mir je stanje u društvu u kojem nema sukoba odnosno rata. 

Vreme sukoba dve ili više strana zove se rat. Rat je pojam suprotan pojmu mir. Pored odsustva rata, mir može da označava i socijalno, lično i društveno blagostanje.

U istoriji civilizacije mir je uvek bio idealno stanje društva, ali istoriju pre svega karakteriše stanje rata i oružanog rešavanja konfliktnih situacija. Da je rat dominantni način rešavanja konflikata u istoriji civilizacije pokazuje i potreba međunarodne zajednice da reguliše stanje rata kako bi se sprečili ratni zločini tj. „civilizovalo“ stanje rata Ženevskom konvencijom koja je i danas aktuelna. Nažalost, uprkos tome što je rat neželjena pojava u rešavanju konflikta, a opet česti način rešavanja konflikata, tako se ni stanje rata ne može regulisati a da se spreči pojava ratnog zločina i nečovečnog postupanja zato što je to u kontradikciji sa samom prirodom rata.

Na ruskom jeziku reč „mir“ ima više značenja između ostalog znači i „zemlja“ (planeta) i „svet“ (vasiona).

U svetu postoje mnoge mirovne asocijacije i mirovni pokreti, a jedna od najstarijih organizacija je Service civil international (SCI).

Vidi još 
 Nobelova nagrada za mir
 Pacifizam

Društvo
Broj

Broj je apstraktni pojam koji koristimo za opis količina. Bez brojeva ne bi bilo matematike.

Vrste brojeva su:
 prirodni {1,2,3,...}
 cijeli {0,1,-1,2,-2,...}
 racionalni = cijeli + razlomci
 iracionalni (oni koje ne možemo predstaviti u obliku razlomaka)
 realni = racionalni + iracionalni
 kompleksni = realni + imaginarni

Uz pojam broja usko su vezani pojmovi brojčanog sustava i brojaka (znamenaka).
Danas se u pisanoj ljudskoj komunikaciji uglavnom koriste arapske brojke, a osim njih ponegdje se nađu (npr. na kraju filmova za označavanje godine proizvodnje) rimske brojke.

Vidi još 
  
 
 
 

Matematika
 Broj
Krug

Krug u geometriji predstavlja dio ravnine; skup točaka omeđen kružnicom.

Neka je X proizvoljna tačka ravni kružnice k(Or) različita od O. Poluprava OX siječe kružnicu u tački C. Tačka X može imati jedan i samo jedan položaj u odnosu na kružnicu.
 X=C tj X pripada kružnicu
 OX<OC tj X je u kružnici
 OX>OC tj X je van kružnici 
a samim tim ravan je podijeljena na 3 skupa
kružnica k(O,r)
tačke koje su u kružnici
tačke koje su van kružnice
Kružnica je periferija (rub) kruga k(O,r)
Krug
Skup tačaka kružnice k(O,r) i leže u njoj tj uniju k(O,r)U U(O,r) nazivamo krug

Skup U(O,r) tačaka u kružnici nazivamo unutrašnja oblast- otvoreni krug, a V(O,r) vanjska oblast kruga
Kružni isječak
Presjek kruga i centralnog ugla nazivamo kružni isječak. 
Kružni isječak
Presjek kruga i poluravni naziva se kružni odsječak (segment). 

Isječak je omeđen lukom i poluprečnicima OA i OB. 
Dvije poluprave sa početkom u centru kruga određuju dva isječka.
Ako je centralni ugao ravan ugao onda je isječak polukružnica. 
Svaka prava određuje dvije poluravni, odnosno svaka čiji presjek sa krugom nije prazan skup ili nije tačka o
dređuje dva kružna odsječka. 
Polukrug je odsječak i isječak

Za krugovi koji imaju isti centar kažemo da su koncentrični.

Razlika kruga i njemu koncentričnog kruga nazivamo kružni prsten.

Presjek kružnog prstena i centralnog ugla je isječak kružnog prstena

 
U Dekartovom koordinatnom sistemu, krug sa centrom (p, q) i poluprečnikom r ima jednačinu

Ako je krug sa centrom u koordinatnom početku, tj. (0, 0), onda ova jednačina glasi

POVRSINA: 2 r π
Jedinični krug Krug je krug sa centrom u koordinatnom početku i poluprečnikom 1 

U polarnim koordinatama ona glasi:

.

Jednačina nagiba kruga glasi

Obim kruga i njegov poluprečnik su proporcionalnu.

Površina i kvadrat poluprečnika su propporcionalni. 
 Obim kružnice O= 
 Površina kruga P= 

Geometrija
Kvadrat

Kvadrat je poseban pravilni četverostrani pravougaonik, romb, deltoid, paralelogram, i jednakokraki i pravougli trapez .

Formule 
Obim kvadrata se izračunava formulom 
a površina formulom ,

Standardne koordinate 
Koordinate tjemena kvadrata čiji se "centar" (presjek njegovih dijagonala) nalazi u koordinatnom početku i čija je stranica  su (±1,±1), dok se koordinate ostalih tačaka imaju vrijednost od -1 do 1 (npr. tačka A (x,y)  i ).

Osobine 
Svaki ugao je pravi, od 90°.

Dijagonale kvadrata su jednake. Naime, ako su dijagonale romba jednake, taj romb je ustvari kvadrat. 

Dijagonala kvadrata je √2, (1,4142135623 ~ 1,41) puta duža od stranice kvadrata. d=a√2
Ova vrijednost je poznata kao Pitagorina konstanta, je prvi broj koji je prozvan iracionalnim. 
Ako je neka figura i pravougaonik i romb, onda je sigurno kvadrat.

Druge činjenice 
Ako je krug opisan oko kvadrata, površina kruga je π/2 (oko 1,57) puta veća od površine kvadrata.

Ako je krug upisan u kvadrat, površina kruga je π/4 (oko 0,79) puta manja od površine kvadrata.

Kvadrat ima veću površinu nego bilo koji pravilni mnogougao sa istim obimom.

Kvadrat je jedan od tri pravilna mnogougla koji se mogu uklapati jedni u druge u ravni (druge dvije 
figure su jednakostranični trougao i pravilni šestougao). Ovo je posljedica činjenice da su uglovi od 90° djelioci 360°

Kvadrat je veoma simetrična figura. Postoje četiri ose simetrije, rotaciona simetrija kroz 90°, 180° i 270°.

Neeuklidska geometrija 
U sferičnoj geometriji, kvadrat je mnogougao čija su tjemena veliki polulukovi jednakih distanci, koji se sijeku pod jednakim uglovima. Za razliku od planimetrijskog kvadrata, uglovi takvog kvadrata su veći od pravog ugla.
[bs:Kvadrat]

Matematika
Geometrija
Proton

Proton je subatomska, nukleonska pozitivna čestica.
Subatomska znači da izgrađuje atom. Nukleonska je jer je sastavni dio jezgre (nukleus). Broj protona u jezgri određuje atomski broj i određuje tip elementa kojeg nukleus formira. U fizici, proton (grčki protos = prvi) je subatomska čestica sa pozitivnim jediničnim naelektrisanjem od 1.6 × 10−19 kulona i masom od 938 MeV/c2 (1 E-27 kg|1.6726231 × 10−27 kg, ili oko 1 800 puta većom od mase elektrona). Proton se smatra stabilnim, sa donjom granicom polu-raspad-a od oko 1035 godina, mada neke teorije predviđaju da proton može da se raspadne. Proton je, poput neutrona, nukleon.

Atomsko jezgro najrasprostranjenijeg izotopa vodonika je samo jedan proton. Jezgra drugih atoma se sastoje iz protona i neutrona koje na okupu drži jaka nuklearna sila. Broj protona u jezgru određuje hemijska svojstva atoma i hemijski element kome pripada. Proton se sastoji od dva "up"-kvarka i jednog "down"-kvarka. Ova tri valentna kvarka su okružena sa jednim "oblakom" gluona i kvark-antikvark parova. Manje od 20% mase protona otpada na valentne kvarkove, dok ostatak otpada na gluone, koji su prenosioci jakih sila.. Promjer jednog slobodnog protona iznosi oko 1,7 · 10-15m. Proton, kao i neutron spada u barione. Antičestica protona je antiproton, koji ima istu količinu naelektrisanja kao proton, ali suprotnog znaka.

U hemiji i biohemiji, termin proton može da se odnosi na vodonikov jon. U ovom kontekstu, donor protona je kiselina, a akceptor protona je baza.

Istorija 
Proton je 1918. otkrio Ernest Raderford. On je zapazio da pri bombardovanju gasovitog azota alfa česticama svetlosni detektori pokazuju prisustvo vodonikovog jezgra. Raderford je zaključio da je jedino mesto odakle vodonik može da potiče - azot, i stoga azot mora sadržati vodonikovo jezgro. On je stoga zaključio da je vodonikovo jezgro, za koje je bilo poznato da ima atomski broj 1, elementarna čestica. Ovoj čestici je dao ime proton od grčke reči protos - „prvi“.

Tehnološke primene 
Poput drugih elementarnih čestica proton poseduje spin. Ovo svojstvo je iskorišćeno u nuklearnoj magnetnoj rezonanciji (NMR spektroskopiji).

Vidite još 
 Vodonik

Reference

Literatura 

 S. Macura, J. Radić-Perić, ATOMISTIKA, Fakultet za fizičku hemiju Univerziteta u Beogradu/Službeni list, Beograd, 2004, str. 499.
 Wolfgang Demtröder: Experimentalphysik (Band 4). 2. Auflage. Springer, Berlin 2005, .
 Donald H. Perkins: Introduction to high energy physics. 4th edition. Cambridge University Press, 2000, .
 Tabellenwerte vom CODATA/NIST 2010

Vanjske veze 

 Particle Data Group
 Large Hadron Collider
 

Fizika
Elementarne čestice
Teorija relativnosti

Albert Einsteinova teorija relativnosti  sastoji se od dvije znanstvene teorije na području fizike: posebne relativnosti i opće relativnosti. Ove su teorije osmišljene kako bi objasnile činjenicu da se elektromagnetski valovi ne pokoravaju Newtonovim zakonima gibanja. Elektromagnetski valovi gibaju se konstantnom brzinom, nezavisno od kretanja promatrača. Osnovna ideja obje teorije je da će dva promatrača, koji se nalaze u međusobno relativnom gibanju (tj. gibanju jedan u odnosu na drugoga), izmjeriti različite vremenske i prostorne intervale za iste događaje, ali da će fizikalni zakoni obojici izgledati jednako.

Posebna relativnost 
Glavni članak: Posebna teorija relativnosti

Einsteinov članak, "O elektrodinamici tijela u gibanju" (1905), uvodi posebnu teoriju relativnosti. Posebna relativnost smatra da promatrači u inercijskim referentnim okvirima koji su u međusobno relativnom jednolikom gibanju ne mogu izvesti nikakav pokus kojim bi utvrdili koji od njih je u "apsolutnom kretanju". Teorija postulira da će brzina svjetlosti u vakuumu biti ista za oba promatrača (tj. promatraču nepromjenjiva [invariantna] brzina). 

Jedna od prednosti posebne relativnosti je što može biti izvedena iz svega nekoliko premisa: 
 brzina svjetlosti u vakumu je konstantna (299.792.458 m/s)
 fizikalni zakoni su isti za sve promatrače u inercijskim referentnim okvirima

Opća relativnost 
Glavni članak: Opća teorija relativnosti

Opću teoriju relativnosti Einstein je objavio 1916. (kao seriju predavanja održanih na Pruskoj akademiji znanosti 25.11.1915). Opća teorija relativnosti je geometrijska teorija koja postulira da prisutnost mase i energije "zakrivljuje" prostorvrijeme, te da ta zakrivljenost utječe na put slobodnih čestica (i općenito svjetlosti). Ova se teorija koristi matematikom diferencijalne geometrije i tenzora da bi opisala gravitiranje bez korištenja gravitacijske sile. Ova teorija sve promatrače drži ekvivalentnima, a ne samo one koji su u jednolikom gibanju.

Vanjski linkovi 
 Probe set to test theory of Relativity - Aug. 07, 2004 — "Gravity probe B" (en.)
 Reflections on Relativity — cjelovit online tečaj o relativnosti (en.)
 Relativity explained in words of four letters or less — (en.)
 Albert Einstein: Relativity - The Special and General Theory — online verzija knjige (en.)
 Albert Einstein: Relativity - The Special and General Theory — verzija za dowload (en.)

Relativnost
Vat

Vat (eng. watt; simbol: W) je SI izvedena jedinica za snagu. Jednak je jednom džulu u sekundi (1 J/s), ili u električnim jedinicama, jednom volt amperu (1 V•A). 

Vat je tempo u Džulima po sekundi u kom se energija pretvara, koristi ili širi.

 

Jedinica vat je dobila ime po Džejmsu Vatu zbog njegovih doprinosa u razvoju parne mašine i usvojena je na Drugom kongresu Britanske asocijacije za napredak nauke 1889. godine i na jedanaestoj Generalnoj konferenciji težina i mera 1960. godine.

Jedinica za snagu pomnožena jedinicom za vreme je čest način iskazivanja energije. Na primer, jedan kilovat-čas, količina energije koju utroši naprava od jednog kilovata za jedan sat, iznosi 3,6 megadžula. Megavat-dan (MWd ili MW•d) je jednak 86,4 GJ. Ove jedinice se često koriste u kontekstu elektrana i računa za struju.

Povezano 
 SI
 kilovat-čas (kW•h)
 konverzija jedinica
 Džejms Vat

Spoljašnje veze 
 Internacionalni sistem jedinica

SI izvedene jedinice
Njutn

U fizici, njutn (eng. newton; simbol: N) јe SI јedinica sile, nazvana po vitezu Isaku Njutnu za priznanje njegovih dela na polju klasične mehanike. Prvi put јe upotrebljena oko 1904, ali јe tek 1948 zvanično prihvaћena od strane Generalne konferenciјe težina i mera kao naziv za mks јedinicu za silu.

Njutn se definiše kao količina sile potrebne za ubrzanje mase јednog kilograma kroz јedan metar u sekundi na kvadrat.

Nkutn јe SI izvedena јedinica, koјa se sastoјi od kg × m × s-2 u SI osnovnim јedinicama.

Pošto јedna definiciјa težine kaže da ona predstavlja delovanje sile izmeђu dva predmeta usled gravitaciјe , njutn јe takoђe јedinica za težinu. Masa јednog kilograma blizu Zemljine površine јe približno 9.81 njutn, mada se ova veličina razlikuјe za nekoliko desetina јednog procenta na Zemljinoј površini. Shodno tome, predmet mase 9.81-1 kg (≈101.94 grama) teži grubo 1 njutn.

Vidi јoš 
 Isak Njutn
 SI
 dina, јedinica za silu (zastarelog) CGS sistema, јednaka 10 µN.
 kilogram-sila

Nžjutn
Nžjutn
Mohamed ElBaradei

Mohamed ElBaradei (Kairo, 17. 6. 1942. – ), egipatski pravnik i političar. Od 1997. do 2009. obavljao je funkciju generalnog direktora Međunarodne agencije za atomsku energiju, a 2013. je bio potpredsjednik Egipta. Proglašen je dobitnikom Nobelove nagrade za mir za 2005. godinu.

Egipatski političari
Egipatski diplomati
Egipatski pravnici
Nobelovci za mir
Biografije, Kairo
Međunarodna agencija za atomsku energiju

Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA) je međunarodna organizacija čija je svrha razvoj nuklearne energije u miroljubive svrhe i ograničenje nuklearnog naoružanja. Osnovana je godine 1957. i ima sjedište u Beču.

Godine 2005. je, zajedno sa svojim generalnim direktorom Mohamedom ElBaradeijem dobila Nobelovu nagradu za mir.

Eksterni linkovi 
 IAEA website
 In Focus : IAEA and Iran
 IAEA Bulletin
 History of the International Atomic Energy Agency : the first forty years, David Fischer, 1997, 

Međunarodne organizacije
Nobelova nagrada za mir

Nobelova nagrada za mir dodjeljuje se od 1901. godine.


1900-e - 1910-e - 1920-e - 1930-e - 1940-e - 1950-e - 1960-e - 1970-e - 1980-e - 1990-e - 2000-e

1900-e

1910-e

1920-e

1930-e

1940-e

1950-e

1960-e

1970-e

1980-e

1990-e

2000-e

2010-e

Reference

Eksterni linkovi 

 Dobitnici Nobelove nagrade za mir

 
Mir
Pacifizam
Donald Tusk

}}
Donald Tusk (22.4. 1957. -) je poljski političar kašupske narodnosti, danas na dužnosti poljskog premijera, a poznat kao osnivač i predsjednik stranke desnog centra Građanska platforma.

Tusk je zalaže za liberalizam u ekonomskim, te umjereni konzervativizam u društvenim pitanjima. 

Na trećim po redu predsjedničkim izborima u historiji demokratske Poljske, stranka ga je nominirala kao predsjedničkog kandidata. Dana 9.10. 2005. je dobio relativnu većinu oko 38 % glasova te se kvalificirao za drugi krug protiv Lecha Kaczynskog. Međutim, 23.10. je izgubio.

Kada se godine 2007. raspala desničarska koalicija premijera Jaroslawa Kaczynskog, raspisani su parlamentarni izbori za 21.10. 2007. Na njima je pobijedila Građanska platforma, što mnogi tumače pobjedom Tuska protiv premijera u predizbornoj debati.

Tuskov premijerski mandat je obilježila globalna ekonomska kriza koja je Poljsku, za razliku od gotovo svih drugih evropskih država, zaobišla. To se obično tumači time što je Poljska imala relativno veliko domaće tržište i što je zadržala zlot kao nacionalnu umjesto eura, te tako bila pošteđena krize u eurozoni. Iako se prije dolaska na vlast zalagao za suprotstavljanje Poljske i EU Rusiji, mandat mu je također obilježilo primjetno "odmrzavanje" prema istočnom susjedu.

Njegova stranka je pobijedila na parlamentarnim izborima 2011. godine, čime je Tusk postao prvi postkomunistički premijer Poljske koji je na izborima obranio premijerski mandat.

Poljski političari
Premijeri Poljske
Kašubi
Lech Kaczyński

Lech Kaczyński (18.9. 1949. - 10.4. 2010) je poljski političar, poznat kao osnivač i vođa desničarske stranke Pravo i pravda (PiS) te gradonačelnik Varšave.

Kao dijete je zajedno sa svojim bratom-blizancem Jaroslawom stekao veliku popularnost kao filmski glumac. Kasnije se pridružio pokretu Solidarnost i bio blizak suradnik Lecha Walese.

Stranku PiS je osnovao zajedno s bratom, a godine 2002. je izabran za gradonačelnika Varšave. Poznat je po konzervativnim društvenim stavovima, pogotovo kada su u pitanju prava homoseksualaca. Kao gradonačelnik je dva puta zabranio paradu homoseksualaca, što je dovelo do uličnih sukoba između zagovornika i protivnika pokreta za prava homoseksualaca.

Godine 2005. je kandidiran za predsjednika Poljske. 9.10. je u prvom krugu izbora dobio oko 33 % glasova te se tako izborio za drugi krug u kome je 23.10. pobijedio Donalda Tuska. 

Godine 2006. njegov brat Jaroslaw je postao poljski premijer, te je tako Poljska postala jedina država na svijetu u kojoj su funkciju šefa države i šefa vlade činili braća blizanci.

10.4. 2010. se avion s Lechom Kaczynskim, njegovom suprugom i vodećim poljskim funkcionarima srušio kraj Smolenska u Rusiji. Prema izjavama lokalnih vlasti u padu nije bilo preživjelih.

Izvori

Vanjske veze 

 / Službena stranica 
  
  Strong and Moral State: Lech Kaczynski Speaks on His Presidential Plans
 Lech Kaczynski – The Head of the Capital Ready to Head the State
  The Times: New Polish leader finds demons lurking at home and abroad
  The Economist: Twins together, Poles apart
  Jewish Currents: The Return of the Radical Right in Poland 
  Fundacja Batorego: Wykład Lecha Kaczyńskiego , 19 September 2005
  Wprost: Sylwetka
  BBC profile: 
  The Guardian: Polish leader's anti-gay stance threatens EU voting rights - 25 October 2005
  WP.pl:About Independence
  Kaczynski Brothers: Movie Stars That Turned Politicians
  President to Welcome Polish President Lech Kaczynski to the White House
  IISS by H.E. Lech Kaczyński, President of the Republic of Poland
 GW:Kaczyński prezydentem
  US Congartulation 
 With USA Vc-president
 The Polish President Lech Kaczyński visited the United States (8-11 February 2006).
 Visit in Ukraina
 Raport ws. żołnierzy WSI będzie jawny - Wojskowe Służby Informacyjne
  Lithuanian president in Warsaw 
  Poland supports Turkish EU entry 
  Poland hopes for complete pullout from Iraq by end 2007 

Predsjednici Poljske
Poljski političari
Gradonačelnici Varšave
Biografije, Varšava
Litij

Litij ili Litijum (grč. lithos, kamen), oznaka Li, najlakši od svih poznatih metala, redni broj 3 u periodnom sustavu elemenata, atomske težine 6,94, specifične težine 0,534 (pri 20 stupnjeva Celzija), predstavlja smjesu dva izotopa: 
 Li-7(92,6%) i
 Li-6(7,4%)

Povijest 
Otkrio ga je Johann A. Arfvedson 1817. godine. Za razliku od ostalih alkalnih metala, litij se u prirodi nalazi u obliku silikata. Najveća ležišta rude litija su u Čile, Kanadi, Francuskoj, Njemačkoj i SAD.

Svojstva 

Litij se dobija elektrolizom otopljenog litij-klorida. U čistom stanju i u odsustvu zraka, ima srebrnastometalni sjaj, topi se na 186 stupnjeva Celzija a ključa na 1336 stupnjeva(plus/minus 5 stupnjeva). U dodiru sa zrakom je postojaniji od ostalih alkalnih metala i prevlači se litij-nitridom. S kiselinama gradi jednovalentne soli. Litij-hidrid nastaje izravno iz elemenata, a litij-oksid sagorjevanjem metala u struji čistog kisika. Litijhidroksid je sličan alkalnim hidroksidima, samo je otopina slabija i teže se otapa u vodi. Litijklorid kristalizira s dvije molekule vode i otapa se u alkoholu, acetonu, piridinu i drugim organskim otapalima.

Izotopi 
 Li-7
 Li-6

Upotreba 
Litij se upotrebljava elementaran ili kao sol u organskim sintezama, metalurgiji i analitičkoj kemiji, mazivima i za suhe baterije koje rade na vrlo niskim temperaturama, a njegovi izotopi Li-6 i Li-7 upotrebljavaju se za proizvodnju litijeve bombe(termonuklearna bomba). Malim dodatkom litija se poboljšavaju mehaničke osobine aluminija i korozijska postojanost magnezija. Legura litija i magnezija sa malo srebra ima manju specifičnu težinu od vode, a veliku čvrstoću i antikorozijsku postojanost.

Vanjske veze 

 Litij - KTF Split 

Problemi
Litijum
Neon

Neon (Ne, latinski - neon) јe plemeniti gas. On se nalazi u gornjim sloјevima Zemlje u količini od 5 × 10-7%. Neon ne ulazi u hemiјske reakciјe. Stabilni izotopi su mu: 20Ne, 21Ne i 22Ne

Neon nema nikakav biološki značaј . Ovaј element јe otkriven od strane Wiliama Ramsaya i Morrisa W. Traversa 1898 godine. Ime elementa potiče od grčke reči neos.
Neon јe gas bez ukusa i mirisa.

Koristi se za punjenje neonki.

Kemijski elementi
Cink

Cink (Zn, latinski - zincum)je metal IIB grupe
Ima 23 izotopa čije se atomske mase nalaze između 57-78, od kojih su postojani 64, 66, 67, 68 i 70

Otkriven je u Indiji ili Kini pre 1500. pne. U Evropu je donesen tek u XVII vijeku.

Zastupljenost 
Zastupljen je u zemljinoj kori u količini od 75 ppm u obliku minerala - uglavnom ZnS, ZnO i smitsonita.
Namirnice koje su bogate cinkom su: ostrige, posno meso i ribe. Takođe ga ima i u zrnastom hljebu

Fizičke i hemijske osobine 
Metalni cink je blještavobjel, krh metal. Na vazduhu podliježe oksidaciji slično aluminijumu, ali ga sloj oksida štiti od dalje korozije. Cink je vrlo reaktivan kako u kiseloj, tako i u baznoj sredini.
...

Jedinjenja 
Najpoznatije jedinjenje cinka je njegov oksid ZnO, koji se koristi kao dodatak za boje i lakove

Primjena 
Najvažnija primjena cinka je prevlačenje lima u cilju zaštite od korozije. Cink je takođe sastojak mnogih legura, posebno bronze i mesinga. Cink se takođe koristi i za električne peći.

Biološki značaj 
Cink je jedan od mikroelemenata i nalazi se u mnogim enzimima. Između ostalog ima udjela i u: mineralizaciji kostiju, sintezi bjelančevina, zarastanju rana, utiče na rad imunološkog sistema, pravilnu raspodjelu insulina i štednju holesterola i vitamina A. Ima udjela i u regulaciji krvnog pritiska i srčanog ritma.

Dnevno ga je potrebno unositi u količini od minimum 5 miligrama, a preporučuje se oko 15-20 miligrama.

Nedostatak cinka uzrokuje: malokrvnost, usporavanje tempa rasta, sporo zarastanje rana, zapaljenja kože ... Nedostatak cinka kod djece izaziva niži rast i lošije umno razviće.

Cink deluje kao lijek za bolesti želudca, reumatizam, kožne bolesti ... 

Sistematsko uzimanje nekih lijekova, i piće alkohola utiče na smanjenje količine cinka u čovjekovom organizmu.

Soli cink(II) izazivaju rak ukoliko se unose u velikim količinama.

 
Postprelazni metali
Prelazni metali
Kemijski elementi
Slabi metali
Kremen

Kremen je tvrda, sedimentna kriptokristalna silikatna stijena staklenog izgleda. Stijena je obično tamnosive, plave, crne ili tamnosmeđe boje. Najčešće se pronalazi kao zrnca i masa u kredi i vapnencu.

Kao vrsta rožnjaka, ovaj materijal je bio jedna od najčešćih materijala za izradu kamenog oruđa za vrijeme kamenog doba, zato jer se razbija u tanke, oštre komade kada ga udari neki drugi tvrdi objekt (poput kamenog čekića). Bio je ključan mineralni resurs za izadu vatre, kao i kremenih upaljača u ranom vatrenom oružju, sve do kraja 18. vijeka. Također se često koristio od 13. vijeka kao materijal za gradnju kamenih zidova, pogotovo u Engleskoj. 

U Evropi, neka od najboljih kremenih oruđa su došla Belgije (Obourg, rudbika kremena u Spiennesu), stijena na obalama La Manchea, Pariškog bazena, Senonijanskih depozita na Rügenu i Jurskih depozita u Krakowskoj oblasti Poljske. Prvi tragovi iskopavanja kremena se mogu datirati u Paleolitu, ali je ono postalo raširenije u Neolitu (Michelsbergska kultura, Funnelbeaker kultura).

V. također 
 Rožnjak
 Obsidijan
 Spisak minerala
 Kremenjače

Eksterni linkovi 

 Flint vs Chert Authentic Artefacts Collectors Assn. 
 General quartz & silica ref.
 Flintsource.net European Artefacts - detailed site

Geologija
Vapnenac

Vapnenac, vapnenjak ili krečnjak je taložna stijena sastavljena uglavnom od minerala kalcita; osim toga sadržava i male količine drugih minerala: gline, sporogelita, dijaspora, hidrargilita, limonita, hematita, kremena, cirkona, turmanlina i granita. Nastao je taloženjem vapnenih kućica i skeleta izumrlih morskih životinja, a donekle i bilja.

Sastav 
Krečnjaci mogu nastati na više načina: 
 kao hemijski sedimenti, 
 kao organogeni sedimenti, kada nastaju uz aktivno učešće živih organizama i najzad, 
 kao rezultat mehaničkog raspadanja i pretaložavanja ranije stvorenih krečnjaka.
Kao hemijski talozi stvaraju se i tzv. litografski škriljci (kriptokristalasti jasno uslojeni krečnjaci), krečnjaci sonih ležišta i uz manje ili veće učešće organizama, sprudni alohtoni krečnjaci (direktno izlučivanje karbonata iz morske vode). Organogeni krečnjaci redovno sadrže ostatke fosila u čiju ljušturu je ugrađivan kalcijumkarbonat. Ime dobijaju prema karakterističnom fosilu: cefalopodski, brahiopodski, rudistni, litotamnijski itd.

Korišćenje 
Krečnjak se koristi za proizvodnju kreča koji se koristi kao građevinski materijal.

Povezano 
 Spisak minerala
 Spisak stena

Literatura 

 Đorđević V., Đorđević P., Milovanović D. 1991. Osnovi petrologije. Beograd: Nauka
 Taylor, P.D. and Wilson, M.A., 2003. Palaeoecology and evolution of marine hard substrate communities. Earth-Science Reviews 62: 1–103. 
 Folk RL, (1974) Petrology of Sedimentary Rocks, Hemphill Publishing, Austin, Texas
 Dunham, R.J., 1962, Classification of carbonate rocks according to depositional textures, in Ham W.E. (ed.), Classification of carbonate rocks: Am. Assoc. Petroleum Geologists Mem. 1,p. 108–121
 Robert S. Boynton-Chemistry and technology of lime and limestone- Wiley (1980) – 578 pages – 

 
Sedimentne stijene‎
Građevinski materijali
Oblak

Oblak je vidljiva masa kondenzovanih kapljica vode ili kristala leda, koja se nalazi u atmosferi, iznad površine Zemlje (ili nekog drugog planetarnog tijela).

Vrste oblaka 
Vrste oblaka na latinskom jeziku.

Pojave 
Razlikujemo još i pojave kao što su:
 sedefasti oblaci - pokazuju dugine boje i nalaze se na visinama od 22 – 30 km
 noktilucentni oblaci - svjetleći noćni oblaci, visina 80 – 90 km
 oblaci – vrpce ( contralis) - uski tanki oblaci koji nastaju kao posljedica zaleđivanja vodene pare iz ispušnih plinova zrakoplova
 virge (pruge) – nastaju ljeti, kada kiša ne uspije doći do tla, nego odmah ispari zbog nezasićenosti atmosfere vodenom parom
 halo - nastaje kada cirusi koji često poput koprene prekriju nebo i na njima se pojavi se prilično rijetka, a izrazita nebeska pojava, prsten oko Sunca ili Mjeseca. Nastaje zbog loma i refleksije svjetlosti na kristalima leda u visokim slojevitim oblacima. Prsten je najčešće blijed ili slabo obojen. U stara vremena ljudi su ga smatrali lošim nebeskim znakom, koji najavljuje kugu, požare i rat.

Eksterni linkovi 

 Atlas oblaka

‏‎ 
Meteorologija
Oblici vode
Tornado

Tornado je nasilna oluja, karakteristična po obrtanju oblaka u obliku lijevka. Riječ "tornado" dolazi od španskog ]] glagola tornar, što znači "obrtati se". Tornada se formiraju najčešće na američkom Srednjem zapadu, te na jugu sjevernoameričkog kontinenta. Brojeći incidente, SAD pogađaju ovakve oluje češće nego bilo koju drugu zemlju. Postižući brzinu veću i od 500 km/h, tornada su najsnažniji vjetrovi na Zemlji. Nastaju u snažnim olujama, pružaju se od olujnog oblaka prema tlu gdje, u roku uglavnom manjem od 15 minuta, razaraju sve što im je na putu. Jačina tornada označava se po dvjema ljestvicama: Fujita ljestvici (prikladna za američke uvjete) i TORRO ljestvici (prikladnija za Europu).

 
Vjetrovi
Prirodne katastrofe
Kiša

Kiša (stariji oblik dažd) јe vid atmosferskih padavina, kao što su sneg, grad i rosa. Kiša nastaјe kada se kapi vode padaјu na površinu Zemlje iz oblaka. 

Kiša ima veliku ulogu u hidrološkom krugu u kome vlaga iz okeana isparava, kondenzuјe se u oblacima, pada nazad na Zemlju i vraća se u okean putem reka i potoka da bi započela novi ciklus.

Oblik kišnih kapi se naјčešće opisuјe kao "oblik suze". okrugao na dnu i zakrivljen ka vrhu, ali ovaј opis јe netačan (samo kapi vode kapane iz određenih izvora su "oblika suze" u momentu formiranja). Manje kapi kiše su sferičnog oblika. Veće kapi su spljoštene (oblika pljeskavice). Veoma velike kapi su oblika padobrana. U prosјeku, kap kiše јe 1-2 mm u prečniku. Naјveće zabeležene kapi kiše su uočene nad Brazilom i Maršalovim ostrvima 2004. – neke od njih velike 1cm. 

U nekim kulturama su razviјene sprave za borbu protiv kiše kao što јe kišobran ili kabanica. U tropskim kraјevima ljudi ne vole da izlaze iz kuća tokom kišnih padavina, јer јe kiša naјčešće povezana sa oluјom.

Generalno, kiša јe nešto ispod pH 6, zbog apsorpciјe atmosferskog ugljen dioksida, koјi se u kapi pretvara u manje količine ugljenične kiseline. U pustinjskim predelima, prašina u vazduhu sadrži dovoljno kalciјum karbonata da parira prirodnoј kiselosti padavina, tako da kiša može biti neutralna ili čak i alkalna. Kiša ispod pH 5,6 se smatra kiselom kišom.

Vidi još 
 Ledena kiša

Meteorologija
Članci kojima nedostaju izvori
Snijeg

Snijeg (ijek.) ili sneg (ek.), oborina u krutom stanju. Nastaje sublimacijom vodene pare u obliku razgranjenih heksagonalnih kristala i zvjezdica, koji su često pomiješani s jednostavnim ledenim kristalima. 

U meteorologiji se smatra snježnim onaj dan kada je bar polovica vidljivog tla pokrivena snježnim pokrovom. Snijeg je loš vodič topline; između pojedinih kristala snijega ima zraka koji štiti tlo od prejakog pothlađivanja, a zimske usjeve od smrzavanja.

Opis 
Tijekom padanja iz oblaka prema tlu, kristalići se međusobno sudaraju, spajaju, razbijaju, djelomično tope ili spajaju s kišnim kapima pa to sve utječe na konačan oblik snježne pahuljice. Iz tog razloga je snijeg koji pada najčešće nepravilnog oblika. Između kristala i pahuljica nalaze se praznine ispunjene zrakom. Kad snijeg padne na tlo, zrak ostaje zarobljen između kristala. Zvuk ovisi o temperaturi, ali i o strukturi snijega. Tada dolazi do loma ledenih kristala kroz koje onda izlazi zrak.

Većina pahuljica ima promjer oko 1 cm. No, pod određenim okolnostima mogu nastati i pahulje veće od 5 cm u promjeru. Za to su potrebne temperature zraka oko nule, lagani vjetar i nestabilna atmosfera uz usmjereno strujanje tekućina i plinova.

Pojava 
Snježne padaline ovise od doba godine i lokacije, koja uključuje geografsku širinu, nadmorsku visinu i druge faktore koji općenito utječu na vremenske prilike.

Neke planine, od kojih i neke blizu ekvatora, imaju stalni snježni pokrivač na vrhu. Obrnuto, mnogi dijelovi Arktika i Antarktika imaju malu količinu snježnih padalina, uprkos velikoj hladnoći.

Rekreacija 
Vrste rekreacije za koje je neophodan snijeg:

 mnogi zimski sportovi poput skijanja, sankanja i drugih sportova 
 pravljenje snjegovića ili kula od snijega 
 grudvanje
  
Na mjestima gdje je dovoljno hladno, ali nema padalina, moguće je koristiti snježne topove za dovoljnu količinu snijega za zimske sportove.

Snijeg kompresiran u blokove se u nekim dijelovima svijeta koristi kao materijal za gradnju objekata, npr. iglu (snježne kuće).

Vanjske poveznice 

 Snowpack energy and mass balance 
 United Nations Environment Programme: Global Outlook for Ice and Snow 
 Snow at above freezing temperatures

Meteorologija
Članci kojima nedostaju izvori
El Niño

El Niño predstavlja nazive za snažne temperaturne fluktuacije na površini Istočnog Pacifika, koje imaju uticaj na vremenske prilike u mnogim državama oko Pacifika. O njegovim uzrocima, odnosno mehanizmu pomoću kojeg djeluje na vremenske prilike ne postoji naučni konsenzus. Po dosadašnjim istraživanjima, El Niño najvjerojatnije postoji od završetka posljednjeg ledenog doba.

Sam naziv El Nino u španskom jeziku znači mali dječak i odnosi se na malog Isusa, jer se njegovi efekti najviše osjećaju oko Božića. La Niña znači mala djevojčica.

Opis fenomena 
Voda oko Indonezije je uobičajeno toplija nego kod Perua, a postoje i odgovarajauće razlike u zračnom pritisku iznad tih prostora. Tačnije, iznad južnoameričke obale pritisak je veći nego iznad Indonezije. Posljedično, vjetrovi koji pretežno pušu u ekvatorskom prostoru imaju relativno stalan smjer (od istoka prema zapadu). Kada dođe do obrtanja vjetrova, topla voda se premješta prema obali Perua što kao posljedicu ima kiše. Sa druge strane, za vrijeme jakih El Niña monsuni u Indiji izostaju usred preljeva hladne vode i zbog toga nastaju suše. El Niñov uticaj na klimu Evrope je relativno mali.

Nasuprot El Niñu, postoji i La Niña, koja je, zapravo, jako normalno stanje. Za vrijeme La Niñe, voda oko Indonezije je toplija nego uobičajeno što izaziva jače oluje i poplave dok u drugim dijelovima svijeta izaziva suše. 

El Niño ima uticaj na klimu gotovo svih dijelova svijeta. On je s početka osamdesetih godina 20. vijeka prvi put skrenuo pažnju šire javnosti usred velikog broja smrti. Naziv „El Niño“ je prvi put upotrebljen u naučnoj javnosti 1892. godine, kada je kapetan Camilo Carilona na kongresu geografskog društva u Limi donio izvještaj da toplu struju ribari i moreplovci oko Perua zovu „El Niño“.

Uporaba pojma 
Za vrijeme gotovo cijelog 20. vijeka se smatralo da je El Niño lokalni fenomen i do 1982/83. godine nije bilo znatnog interesa naučne zajednice. El Niño se pojavljuje u periodima od dvije do sedam godina bar posljednjih tristo godina; većinom su u pitanju fenomeni slabijeg intenziteta.

Meteorologija
Globalno zagrevanje
Državna himna

Himna (grč. pjesma, hvalospjev) je reprezentativna pjesma, najčešće države, koja se pjeva ili svira u svečanim i zvaničnim prilikama.

Himna je najstarija pjesnička vrsta koju susrećemo djelomično već kod Egipćana, Babilonaca i Asiraca. Kod Grka svaka pjesma do 6. vijeka pne. naziva himnom, a kasnije su to samo pjesme koje su posvjećene bogovima i herojima. U Rimskom imperiju himnama je uveličavan kult careva.

U srednjem vijeku himne su bile crkvene pjesme, a u renesansi se himnama opisuju ljepote prirode. Kasnije, sa stvaranjem prvih nacija nastaju nacionalne i rodoljubive himne, a pojavom društvenih klasa i borbene. Od tih je najpoznatija francuska Marseljeza (La Marseillaise) i Internacionala kao koračnica radničke klase.

U 19. vijeku se uvode posvuda državne himne, kao himne vladaru u monarhijama.

 
Himne
Himne
Vrsta

Vrsta (lat. species) je u biologiji osnovna jedinica biološke raznovrsnosti. U naučnoj klasifikaciji, vrsti se daje dvojno latinsko ime: rod (genus) se stavlja prvi, nakon čega slijedi poseban epitet. Na primjer, ljudi pripadaju rodu homo i vrsti homo sapiens; prema tome, ime vrste je sasvim binomijalno, tj. dvoimeno, dakle ono se ne sastoji samo od drugog izraza (posebnog epiteta). Dvoimeni (binomijalni), kao i većinu drugih čisto formalnih aspekata bioloških kodova nomenklature, formalizovao je tokom 1700-ih Carolus Linnaeus, tako da se oni sada zovu "Linnaeusov sistem". U to vrijeme, za vrste se smatralo da predstavljaju nezavisne stvaralačke činove Boga, pa su prema tome uzimane kao objektivno stvarne i nepromjenljive.

Nakon pojavljivanja teorije evolucije, poimanje vrsta je prošlo kroz ogromne promjene u biologiji, mada je saglasnost o definiciji riječi tek trebalo donijeti. Najcitiraniju definiciju "vrste" po prvi put je skovao Ernst Mayr. Prema toj definiciji, nazvanoj pojam bioloških vrsta ili pojam izolacije vrsta, vrste su "skupine stvarnih ili mogućih prirodnih razmnožavanja unutar populacija koje su reproduktivno izolovane od drugih takvih skupina". Međutim, mnogi drugi pojmovi vrsta su također korišteni.

Uobičajena definicija određuje vrstu kao "grupu prirodnih populacija rasplodno izoliranih od drugih grupa". Rasplodna izoliranost znači da jedinke tih populacija iz nekog razloga međusobno spolno ne razmnožavaju, odnosno da njihovo eventualno potomstvo nije plodno. Iz tog razloga ne postoji značajan prijenos gena iz jedne populacije u drugu, pa se populacije vremenom genetski i morfološki udaljuju. Primjerice, konj (Equus caballus) i magarica (Equus asinus) su genetski dovoljno bliski da mogu stvoriti zajedničkog potomstvo, ali to potomstvo redovito nije plodno, zbog čega se konj i magarac smatraju odvojenim vrstama.

Naučno ime vrste poželjno je staviti u kurzivu.

Vanjske veze 
Ostali projekti

Biologija
Sistematika