alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Mantikora

Manticore ili Mantikora u grčkoj mitologiji mitološko je biće, vrsta Himere s ljudskom glavom (često s rogovima, sivim očima, tri reda željeznih zubi i glasnom rikom poput trube), lavljim, katkad crveno obojenim tijelom i zmajevim ili škorpionovim repom kojim može pucati otrovne dlake da bi onesposobila plijen. Katkad se prikazuje i s velikim krilima.

Etimologija 
Mantikorino ime perzijskog je porijekla: martya = čovjek + xwar- = jesti. Grci su netočno preuzeli perzijski izgovor te je na grčkome ta riječ glasila mantikhoras, a potom je prešla u latinski gdje je poprimila oblik mantichora.

Karakteristike 

Opisao ju je Ktezije, grčki liječnik i povjesničar te je tako došla u europsku mitologiju. Poslije je to učinio Pauzanije govoreći o mantikori kao lavu te da je to samo indijski mit nastao zbog velika straha od same zvijeri. Plinije Stariji vjerovao je mitu, a njegovi su opisi bili cijenjeni te se u njih vjerovalo.

Mantikora je bila ilustrirana u bestijarijima, a i u grbovima, posebice tijekom 16. stoljeća, a također je utjecala na maniristička prikazivanja u slikama i ukrasnim djelima. Poslije je zamjenjivana sa Sfingom, posebice od 17. i 18. stoljeća u Francuskoj.

Eksterni linkovi 

 Mantikora - srednjovjekovni bestijarij 
 Mantikora - legenda i simbolizam  

Grčka mitologija
Minotaur

Minotaur (grč. Μινόταυρος, Minótauros = minojski (kretski) bik) u grčkoj mitologiji mitološko je biće koje je polubik i polučovjek. Bik je još znan kao Asterius ili Asterion ("zvjezdani"), ime koje je dijelio s Minosovim očuhom.

Mitologija

Rođenje 
Prije nego što je postao kralj, Minos je od boga Posejdona zatražio znak da će on, a ne njegov brat doći na prijestolje. Posejdon se složio te je poslao bijelog bika, ali pod uvjetom da ga Minos njemu žrtvuje. Prekrasan je bik izašao iz mora, a Minosu je bio tako lijep da je radije žrtvovao drugoga bika, misleći da Posejdon neće primijetiti. Posejdon se razbjesnio te je učinio da se Minosova žena, Pasifaja, ludo zaljubi u bika.

Pasifaja je otišla Dedalu da joj pomogne, a on je smislio kako će utažiti njezinu strast. Napravio je drvenu kravu, a Pasifaja je ušla u nju i skrila se, a bik ju je oplodio. Tako je Pasifaja začela i rodila polubika i polučovjeka - Minotaura. Pasifaja ga je odgajala u dok je bio dijete, ali kako je rastao, tako je postao bjesniji. Delfijska je proročica rekla Dedalu da sagradi labirint u kojem bi držao Minotaura. To je i učinio, a lavirint je bio ispod Minosove palače u Knossosu.

Tezej i Minotaur 

Androgeja, Minosov sin, ubili su Atenjani, ljubomorni na njegove pobjede na Panatenskom festivalu, Egejovim igrama, gdje je svaki put pobijedio. Druga inačica mita govori da ga je ubio kretski bik na Maratonu, na Egejovu zapovijed. Da bi osvetio sinovu smrt, Minos je zaratio s Atenom. Zahtijevao je da se sedam atenskih djevojaka i mladića (izabranih izvlačenjem slamki) žrtvuje Minotauru svakih devet godina (ili prema nekim izvorima svake godine; prema kretskoj astronomiji, pun je Mjesec bio u ekvinociju svakih osam godina).

Kad se treće žrtvovanje bližilo, Tezej se dobrovoljno javio da će ubiti čudovište. Obećao je svome ocu Egeju da će postaviti bijela jedra ako pohod bude uspješan.

Arijadna, Minosova kći, zaljubila se u Tezeja i pomogla mu da izađe iz Labirinta davši mu klupko vune kojim je slijedio vlastiti trag. Tezej je ubio Minotaura magičnim mačem koji mu je dala Arijadna te je pustio ostale Atenjane iz labirinta. No, Tezej je zaboravio promijeniti crna jedra tugovanja na brodu s bijelima, te je njegov otac Egej, shrvan počinio samoubojstvo. Naime, danima je gledao na pučinu, i kad je vidio crna jedna, od tuge se bacio u more koje je po njemu nazvano Egejsko more.

Minos je bio ljut što je Tezej uspio pobjeći te je zatvorio Dedala i njegova sina Ikara u labirint ili, prema nekim izvorima, u toranj. Uspjeli su pobjeći tako da su napravili krila. No, Ikar je letio previsoko te se vosak na krilima otopio, a on je pao u more.

Eksterni linkovi 

 Minotaur u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
 Minotaur u grčkoj mitologiji 

Grčka mitologija
Primorski Dolac

Primorski Dolac je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj smještena u Dalmatinskoj Zagori, odnosno krajnjem zapadnom dijelu Splitsko-dalmatinske županije. Status općine je dobio 1997. godine.

Zemljopis 
Primorski Dolac je smješten u Dalmatinskoj Zagori između sela Perković, Prgomet, Bogdanovići. Pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji, na samoj je granici između Splitsko-dalmatinske i Šibensko-kninske županije.

Stanovništvo 
Primorski Dolac ima oko 850 stanovnika. Mnogo mladih je odselilo u obližnje gradove zbog boljih uvjeta zapošljavanja.

Naseljena mjesta 
Akažići, Bakovići, Balovi, Barići, Franići, Donji Dolac, Dračari, Gornji Dolac, Kalpići, Markovine, Stojaci, Sučevići, Šantići, Škrapići, Šustići, Šimci i Žunići.

Uprava 
Gradonačelnik Primorskog Doca je Božo Vidić.

Povijest 
Primorski Dolac se nekoć zvao Suhi Dolac ili "Suhi Dol". Ime Primorski je dobio kada su vodovodne cijevi stigle do Suhog Doca
oko 1927 godine.

Gospodarstvo 
Gospodarstvo je veoma slabo razvijeno, većina ljudi je bila ili jest zaposlena u HŽ-u, ostali su uglavnom zaposleni u vlastitim trgovinama ili uslužnim obrtima.

Slavni ljudi 
Kristina Franić, rukometašica koja igra u rukometnom klubu "Podravka".

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje
U mjestu je osnovna škola "Primorski Dolac" u koje dolaze i djeca iz okolnih mjesta. Ravnatelj škole je Slobodan Butir.

Kultura

Sport

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Tučepi

Tučepi su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, smještene na Makarskoj Rivijeri. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport
Nogometni klub "Jadran", Vaterpolski klub Dupin i Malonogometna ekipa "Recreativo"

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Gradac, Dalmacija

Gradac je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj na jugu Makarske Rivijere. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis 
Općina Gradac je smještena 42 km od Makarske i 13 km od Ploča.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Gradac imala je 3.615 stanovnika, raspoređenih u 5 naselja:
 Brist - 453
 Drvenik - 500
 Gradac - 1.574
 Podaca - 716
 Zaostrog - 372

Uprava 
Općini Gradac administrativno pripadaju sljedeća naselja Gradac, Brist, Podaca, Zaostrog, Drvenik.Načelnik općine je Mate Burić.

Povijest 

Nalazi iz prapovijesti govore da je u to vrijeme područje današnje općine Gradac bilo naseljeno. Prema Konstantinu Porfirogenetu grad Slavineca (Labineca) se nalazio na području Gradca. Prvo spominjanje imena Gradac vezano je uz 1649. godinu.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 fra Andrija Kačić Miošić, iz Brista

Spomenici i znamenitosti 
 kasno barokna crkva sv. Mihovila
 kamena kula iz 17. stoljeća

Obrazovanje 
 OŠ Gradac

Kultura

Sport
 vaterpolski klub "Gradac"

Turizam

Vanjske veze 

 Turistička zajednica općine Gradac 

Splitsko-dalmatinska županija
Podgora

Podgora je mjesto i općina u Hrvatskoj, smješteno na području Makarske Rivijere. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest
U Podgori je 10.9. 1942. su za vrijeme drugog svjetskog rata partizani formirali Prvi mornarički vod, što je bila njihova prva mornarička jedinica.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 don Mihovil Pavlinović
 Franc Červan , atletičar
 Sveto Letica , hrvatski stožerni admiral i prvi zapovjednik Hrvatske ratne mornarice (1991.-1996.).

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport
 sportsko društvo Podgora (vaterpolski odjel...)

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska
Brela

Brela su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, smještene na Makarskoj Rivijeri. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis 
Površina 20,00 km²

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine općina Brela imala je 1.771 stanovnika, raspoređenih u 2 naselja:
 Brela - 1.618
 Gornja Brela - 153

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 1.721 (97,18)
 Srbi - 9 (0,51)
 Nijemci - 6 (0,34)
 Bošnjaci - 5 (0,28)
 Slovenci - 3
 Crnogorci - 2
 Česi - 2
 Austrijanci - 1
 Mađari - 1
 Makedonci - 1
 Talijani - 1
 ostali - 9 (0,51)
 neopredijeljeni - 8 (0,45)
 nepoznato - 2

Uprava

Povijest
Romanska odnosno rimska Brela, nepoznatog imena.

Hrvatska srednjovjekovna Brela prvi se put spominju u djelu bizantskog cara Konstantina Porfirogeneta "De administrando imperio" pod imenomBerulia godine 950.

1315. godine knez Juraj Šubić spominje Brela i Breljane - latinski naziv Brolanenses, kao dio omiške općine.

Gospodarstvo 
 Turizam: privatni i hotelski smještaj (Hoteli Brela dd), više na www.brela.hr
 Poljoprivreda: ribarstvo, loze i masline, prije višnje

Slavni ljudi 
 biskup Nikola Bjanković
 fra Aleksandar Ribičić
Tonći Carević

Spomenici i znamenitosti 

 crkva sv. Stjepana prvomučenika iz 1897.
 crkva Gospe od Karmela iz 1715.
 crkva sv. Ilije s početka 18. stoljeća
 crkva Gospe od zdravlja s početka 18. stoljeća
 crkva sv. Nikole na 572m nadm.visine iz predturskog doba
 kapele: sv.Roka (1856.), sv.Kaje (1768.), Gospina na Dubcima (1870.)
 nekropola stećaka iz 14.-15. stoljeća
 kompleks zgrada Bekavci na Kričku
 kula na Poletnici (387 m) iz 16.st, Turska kula Zabrdom (17.st), Hercegova utvrda, ilirska Gradina itd.

Obrazovanje 
Osnovna škola dr. Franje Tuđmana

Kultura 
 Društvo prijatelja kulturne i prirodne baštine "Brolanenses"
 Limena glazba Brela

Sport 
 boćarski klub "Hoteli Brela"
 ronilački klub "Aquanaut"
 planinarsko društvo "Pozjata"

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Dugi Rat

Dugi Rat je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Smješten je južno od Splita i administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Dugi Rat imala je 7.305 stanovnika, raspoređenih u 3 naselja:
 Duće - 1.640
 Dugi Rat - 3.507
 Jesenice - 2.158

Uprava

Povijest
Najstarija naselja u Općini nalaze se na nadmorskoj visini od 200 do 250 m, podno planine Perun (južna kosa Mosora), i to Jesenice, Zeljovići, Krug i Duće. Danas su zavidno napuštena, jer se stanovništvo godinama spuštalo na obalu, pogotovo posljednjih trideset godina, zbog sve većeg razvitka turističkog prometa.

O starosti naselja podno planine govore i arheološki nalazi u spiljama Turskoj peći i Ponistricama, koje svjedoče o postojanju života na tomu području još od kamenoga doba. Trajnu naseljenost potvrđuju gradine i gomile iz kasnog brončanog i željeznog doba. 

Stanovnici Poljica su gradine podizali na uzvisinama, jer su s njih mogli nadzirati okolna područja. Neke su gomile služile kao groblja, a neke kao granice ilirskih plemena.

Gospodarstvo 
 Dalmacija Dugi Rat, 
 Iskra Telematika (razvoj softwarea za Iskrinu digitalnu telefonsku centralu i proizvodnja ručnih alatnih strojeva)

Slavni ljudi 
Dalibor Franolić-nogometna legenda

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Osnovne škole 
OŠ Jesenice, Dugi Rat
 Osnovna škola "Jesenice" djeluje na području općine Dugi Rat. Obuhvaća prostor općine Dugi Rat a osim općinskog središta Dugi Rat pokriva i mjesta Bajnice, Krilo, Suhi Potok, Sumpetar, Mali Rat, Orij i dio mjesta Duće. Škola je 2003. proslavila 2003. godine 135 godina postojanja. Naime, davne 1867. godine počela je redovita pouka djece s područja Jesenica, a prvi učitelj bio je Stjepan Stazić podrijetlom iz Doca.

Kultura 
Kulturno-umjetničko društvo "Dalmacija" u Dugom Ratu, osnovano je 8. ožujka 1967. godine, s ciljem okupljanja slobodnih amatera, a poradi njegovanja tradicionalnih običaja, izvornih i koreografiranih plesova i pjesama hrvatskog puka, posebno dalmatinskog otočnog, obalnog i zagorskog podneblja, stvarajući na taj način zavidnu riznicu naše bogate nacionalne folklorne kulture. 

Tijekom minulih, nadasve uspješnih godina folklorne djelatnosti, na izučavanju i njegovanju naše bogate kulturne baštine, štujući i učeći mladež i odrasle s tradicijom i običajima od davnina kod naše djedovine, ostvarujući vrijednu umjetničku produkciju, cijenjenu kod uglednika folklornog stvaralaštva, potvrđenu brojnim visokim priznanjima u Domovini i inozemstvu, djelatnost KUD-a "Dalmacija" bila je obilježena i tradicionalnošću zborskog pjevanja, postojanjem dramske aktivnosti, mandolinističkog i tamburaškog orkestra i izvornog dalmatinskog klapskog pjevanja, rado viđenog na svim pozornicama u Domovini i inozemstvu.

Sport 
 Nogometni klub Orkan
 Rukometni klub Hrvatski dragovoljac
 Rukometni klub Orkan
 vaterpolski klub "Korenat"
 Karate klub Dalmacija

Poveznice 
 Dugoratsko ljeto, kulturno-zabavna manifestacija

Vanjske veze 
 Dugi Rat OnLine

Splitsko-dalmatinska županija
Okrug Donji

Okrug Donji kog vlastiti stanovnici zovu Okruk Donji, je naselje od 265 stanovnika, na zapadu otoka Čiovo u  Splitsko-dalmatinskoj županiji - Hrvatska, koje administrativno podpada pod Općinu Okrug.

Karakteristike 
Okrug Donji leži jugozapadno od Trogira, nešto zapadnije od susjednog puno većeg Okruga Gornjeg.
Najveća znamenitost sela je kapela sv. Ivana Krstitelja, za koju sr predpostavlja da je podignuta u 17. vijeku.

Izvori

Vanjske veze 
 Okrug Donji, Čiovo 

Naselja u Hrvatskoj
Čiovo
Okrug Gornji

Okrug Gornji kog vlastiti stanovnici zovu Okruk Gornji, je naselje od 3146 stanovnika, na zapadu otoka Čiovo u  Splitsko-dalmatinskoj županiji - Hrvatska. 

Okrug Gornji je administrativni centar Općine Okrug.

Karakteristike 
Okrug Gornji leži jugozapadno od Trogira, udaljen svega nekih 2 km. 
Danas je zapravo samo predgrađe Trogira, mjesto čiji se stanovnici bave turiznom. Najveći turistički objekt je Kamp Rožac.

Najveća znamenitost sela je crkva Svetog Teodora, podignuta negdje oko 1439. na mjestu starije predromaničke crkvice.

Izvori

Vanjske veze 

 Okrug Gornji, Čiovo 

Naselja u Hrvatskoj
Čiovo
Seget

Seget je općina u Hrvatskoj. Nalazi se u blizini Trogira i administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis 
Nalazi se pokraj trogira i funkcionira kao predgrađe

Stanovništvo 
Općina Seget sastoji se od D.Segeta, G.Segeta, Seget Vranjica, Ljubitovice i Prapatnice

Uprava

Povijest

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija

nl:Seget
scn:Sirraccu
Marina (općina)

Marina je naselje i lučica u Hrvatskoj na unutrašnjem dijelu istoimenog zaljeva, središte istoimene općine, 12 km zapadno od Trogira. Naselje broji 1089 stanovnika. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis 
Obale zaljeva Marina razvedene su brojnim manjim uvalama s pješčanim i šljunčanim plažama. Na magistralnoj je prometnici (M2, E65). 

Unutar lučice manje jahte zaštićene su od svih vjetrova; veće jahte mogu sidriti na kraju zaljeva, l jugoistočno od kapele i južno od brda Plokata.

Rivijeru Marina čine i Vinišće, Poljica i Sevid.

Stanovništvo

Uprava
Općinsko vijeće broji 15 članova. Trenutno vlast obnaša HDZ ( 7 ćlanova vijeća ) u koaliciji s HSU ( 1 ćlan ).

Općinsko poglavarstvo broji 5 ćlanova u kojem su : naćelnik Milivoj Vranješ dipl. oec - HDZ, donaćelnik Ljubo Nevešćanin - HSU, donaćelnik Mihael Radić dr. med. - HDZ, Ivan Najev - HDZ, Zoran Rinčić - HDZ

Povijest 
Naselje je planirano u XVI. st. God. 1495. - 1500. Trogirski su biskupi na otočiću u zaljevu podignuli četverokutnu kulu s konzolno istaknutim kruništem (kanal između kopna i kule zasut je u početku XX. st.); popravljena za Kandijskoga rata 1657. i 1717.; rekonstruirana 1971./72.

Gospodarstvo 
 Marina Agana - u Marini ima 140 vezova u moru i 100 mjesta na kopnu.

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti 
Crkva sv. Ivana je gotičko-renesansnih oblika, a u polju nedaleko od sela je gotička crkvica sv. Luke s grbom obitelji Sobota.
3 km od mjesta Marina nalazi se spilja s kapelicom sv. Josipa, povise Marine na brdu Drid nalazi se crkvica Gospe Snježne gdje je po legendi pao snijeg 05.08.U marini se nalazi jos crkva sv. Jakova, sv. Ivana te na ulazu u mjesto sv. Marina.
Na pozorcu je crkva Gospe od Anđela, u Poljicima crkvica sv. Luke, na Vrsinama crkva sv Josipa, u Svincima crkva sv. Jure, u Vinišcu crkva Srca Isusovog, u Dogradama kapelica sv. Ante, u Bliznoj Crkva sv. Mihovila.

Obrazovanje 
Osmogodišnja osnovna škola koja je dobila ime po poznatom kiparu Ivan Duknoviću, rodom iz Vinišća. Škola je suvremeno opremljena, a rekonstrukcija škole završena je u studenom 2005 godine. Škola danas broji oko 400 učenika, uz područne četverogodišnje škole u Vrsinama, Gustirnoj i Vinišću te osmogodišnja škola u Bliznoj.

Kultura

Sport 
Sportaši i rekreativci mogu se posvetiti jedrenju, ronjenju, ribarenju, iznajmiti brodicu ili jahtu.

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Jelsa

Jelsa (tal. Gelsa) je općina i gradić u Hrvatskoj, na otoku Hvaru. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Jelsa imala je 3.656 stanovnika, raspoređenih u 12 naselja:
 Gdinj - 119
 Gromin Dolac - 4
 Humac - 0
 Ivan Dolac - 26
 Jelsa - 1.798
 Pitve - 81
 Poljica - 68
 Svirče - 445
 Vrboska - 526
 Vrisnik - 215
 Zastražišće - 230
 Zavala - 144

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 Antun Duboković
 Nikica Gamulin "Gama", poznati kuhar

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje
U Jelsi se nalazi osnovna škola Jelsa koja ne služi samo Jelšanima već i okolnim mjestima. 
U istoj zgradi smještena je i srednja škola u kojo učenici nakon završenog osmog razreda mogu birati žele li upisati opću gimnaziju,ugostiteljsku ili školu za hotelijersko turističkog tehničara.

Kultura

Šport 
U Jelsi je izgrađena sportska dvorana (košarka, odbojka i drugi sportovi) s vanjskim terenom za nogomet. Sportska dvorana služi svim stanovnicima i gostima otoka. Izgradnjom tog sportskog kompleksa, uz postojeća igrališta za tenis i mini-golf koji su građeni uz hotele, otok gostima pruža velik broj raznovrsnih sportskih i rekreativnih usluga. 

Čamce s motorom, glisere, bicikle, motocikle i automobile možete unajmiti u odgovarajućim agencijama. Informacije o školi ronjenja te ostaloj sportskoj ponudi možete dobiti u agencijama i na recepcijama hotela i kampova.

U mjestu djeluje i Rukometni klub Jelsa.
 U zadnje vrijeme sve je popularniji ženski nogomet koji se vikendima odigrava u prepunoj dvorani Pelinje.

Od balotaša, u Jelsi djeluje i BK Muzgavac.

Vanjske veze 

 Jelsa informacije, smještaj i fotografije

Splitsko-dalmatinska županija
Hvar
Sutivan

Sutivan (prethodno Sveti Ivan, Stivan i Stivanj), gradić i sjedište istoimene općine na hrvatskom otoku Braču. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest
Godine 1611. Sutivan je imao 196 duša od pričesti, 1618. oko 200 duša od pričesti, 1681. godine 260, a 1697. 300 stanovnika. Taj se broj zadržao i 1718., ali je 1738. naselje već imalo 400 duša od pričesti odnosno 450 stanovnika. Do 1763. broj stanovnika raste na 500, a 1772. u Sutivanu živi 700 ljudi. Radi zaštite od gusarskih napada u mletačko-turskim ratovima sagrađen je Kaštil u istočnom dijelu luke, a sagradio ga je na morskom žalu Janko Marijanović-Dražoević nazvan konte Janko podrijetlom iz Poljica. Donji jaki i kosi zidovi toga kaštela iz 17. stoljeća građeni su od tesana kamenja. Malo podalje je oko 1700. godine splitski pjesnik Jerolim Kavanjin sagradio svoj dvorac u baroknom stilu, s dvorištem i parkom. Tu je ispjevao svoju Velepjesan. Na južnim dvorišnim vratima uklesao je natpis OSTIVM NON HOSTIVM (Prijateljima, a ne neprijateljima). 

Stara sutivanska Loža u Velikoj zgradi služila je za sastanke, dok je Mala zgrada služila za tamnicu. Svi su ti objekti davali određeni pečat tome naselju. Sutivanska župna crkva nadograđena i proširena 1772. u baroknom stilu ukrašena je mnogim umjetninama. Privatna muška osnovna škola osnovana je 1837., a nastavu je održavao mjesni župnik dok ju nije tri godine kasnije tadašnja pokrajinska vlast priznala državnom školom. Ženska osnovna škola otvorena je 1882., a u objema školama hrvatski je kao nastavni jezik uveden 1886. godine. U Sutivanu je 1822. bio liječnik Andrija Definis i ljekarnik Jakov Dešković. 1873. godine Sutivan ima općinskoga liječnika i dvije primalje.

Gospodarstvo

Znameniti ljudi
 Jerolim Kavanjin

Spomenici i znamenitosti 
Kavanjinovi dvori

Obrazovanje

Kultura

Sport

Literatura 

 Brački zbornik br. 6, Dasen Vrsalović-Povijest otoka Brača, Skupština općine Brač, Supetar 1968.

Vanjske veze 

 Službena stranica općine Sutivan

Splitsko-dalmatinska županija
Brač
Poštanski broj

Poštanski kod predstavlja niz brojki ili slova kojim se obeležavaju poštanske pošiljke, radi njihove brže i bolje obrade. Korišćenje poštanskog koda nastaje sa prvom upotrebom mašina za sortiranje i razvrstavanje, što obuhvata mehanizovano i automatizovano deljenje i usmeravanje pošiljaka. Prvu put poštanski kod primenjuje pošta Zapadne Nemačke 1960. godine, ali ubrzo zatim mnoge nacionalne pošte prihvataju ovaj sistem obeležavanja pošiljaka. Danas gotovo sve zemlje sveta koriste poštanski kod izuzev Severne Irske, Paname i Hong Konga 1. 

Poštanski kod može biti: alfabetski,numerički i alfa-numerički.

Alfabetski poštanski kod 

Alfabetski poštanski kod sastavljen je iz slova, koja su zastupljena u nazivu odredišne pošte i adresi pošiljke. Obično se kod sastoji od dva ili više slova. Danas se ovaj tip koda retko primenjuje.

Alfa-numerički kod 

Alfa-numerički kod se savršeniji vid koda i sastavljen je od slova i brojeva. Zbog svoje složenosti danas se ređe primenjuje. Zemlje u kojima se danas primenjuje ovakav tip koda su :
 Argentina
 Bermudi
 Brunej
 Kanada
 Jamajka
 Malta
 Holandija
 Velika Britanija
 Venecuela*

Numerički kod 

Numerički kod je šifra sastavljena isključivo od brojeva. Ovakav poštanski broj je sastavljen od 4 do 7 brojki, koji mogu imati različite kombinacije. Najveći broj nacionalnih poštanskih uprava rešilo je poštanski kod sa 4 i 5 brojki. Sve brojke, ili kombinacije brojki u poštanskom broju imaju određeno značenje. Značenje pojedinačnog broja, određuje se na osnovu redosleda i mesta brojki u nizu sa leve na desnu stranu poštanskog koda. Ovaj tip poštanskog koda je najrasprostanjeniji.

Adresni kod 

Adresni kod predstavlja jednoznačno definisanu adresu svakog fizičkog i pravnog lica. Adresni kod je savremeniji pristup u označavanju poštanskih pošiljaka.

Vidi još 

 Svetski poštanski savez
 PTT

Spoljašnje veze 

 Podaci o kodovima Svetkog poštanskog saveza o poštanskim kodovima za svaku zemlju   u PDF fajlu.
 Pošta Srbije, adresni kod 
 WMD - Poštanski brojevi Hrvatske  složeni abecedno po naseljima s pripadajućim poštanskim uredom
 Poštanski brojevi Hrvatske  složeni prema broju poštanskog ureda i/ili županiji

Fusnota 
1 Danas pošta Severne Irske radi na uvođenju poštanskog koda

Pošta
Saobraćaj
Tehnologija
Pučišća

Pučišća su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, na otoku Braču. Administrativno pripadaju Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Pučišća su dobila naslov castel 28. svibnja 1600., a dodijelio im ga je generalni providur Dalmacije Filipo Pasqualigo. U početku razvoja toga naselja bilo je 13 kula-kaštela, od kojih su do danas sačuvani Davidović ili Michieli, Akvila (nekadašnja općinska zgrada), Prodić ili Ciccarelli, Bokanić ili Lukinović, Pinesić ili Moro, zatim jedna kula do mjesne gostionice i druga obitelji Grego. Od ostalih kula i kaštela danas postoje tek ostaci. Kada je prestala turska opasnost i gusarenje po otočnim obalama sve su kule vremenom bile snižavane i prilagođivane u povoljnije stambene svrhe, otvarali su se novi i veći prozori i širile unutarnje prostorije. 

U 17. i 18. stoljeću pučiško pučanstvo neprestano raste. Godine 1614. u mjestu je zabilježeno 300 stanovnika od pričesti, 1637. 460, 1645. 600, a 1763. 680 ljudi. Prvotna župna crkva sagrađena je 1566. godine. Vizitator Valijer naziva ju nuova et elegans, imala je pet oltara od kojih je na glavnome bio kip svetog Jerolima. Tu crkvu renesansnih oblika posvetio je 1614. godine hvarski biskup Cedulin. Kako je zbog rasta pučanstva postala premalena, 1793. započela je obnova dovršena prvih godina 19. stoljeća. Ta obnovljena crkva stilski se uokviruje u baroknu bračku arhitekturu. U to doba i privatne kuće plemićkih obitelji grade se uz obalu, pa tako sklad renesansnih oblika, obrambenih objekata i barokne zgrade s ambijentima ruralne naravi davaju posebnu draž i kolorit sredozemne arhitekture.

U Pučišćima je 1823. počela s radom privatna škola, a dvadeset godina kasnije osnovana je državna muška škola. Godine 1885. otvorena je i ženska državna škola, pa je u objema hrvatski uveden kao nastavni jezik 1894. godine. Mjesto je 1873. imalo dva do tri liječnika i jednu primalju.

Gospodarstvo 
 Kamenolom

Slavni ljudi 
 Ante Čedo Martinić, hrvatski glumac

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport
 3 malonogometna kluba
 košarkaški klub
 vaterpolski klub "Pučišća"

Izvori 

 Brački zbornik br. 6, Dasen Vrsalović-Povijest otoka Brača, Skupština općine Brač, Supetar 1968.

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Brač
Postira

Postira je naselje i sjedište istoimene općine na hrvatskom otoku Braču. Administrativno pripada Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest
Postira 1614. godine broje 130 stanovnika od pričesti, 1637. oko 190, a već 1645. 320 stanovnika. Krajem 17. stoljeća pučanstvo je opalo, jer se 1697. spominje samo 200 ljudi. Ubrzo se opet oporavilo. Godine 1705. stanovnika je 250, 1738. 300, a 1763. 400 ljudi. Od utvrđenih građevina u Postirima spominje se kula Lazanić koja se nije sačuvala. Tu se može pribrojiti i apsida župne crkve koja je ojačana obrambenim prozorima i puškarnicama dograđenim 1767. godine. Među značajnim zgradama ističe se renesansna kuća u kojoj su uklesani brojni natpisi u klasičnoj kapitali s humanističkim citatima vjerske naravi. Ostale stilske građevine iz doba baroka poboljšavaju dojmljivost mjesta.

U Postirima je državna muška osnovna škola osnovana 1838., a ženska 1891. godine. Nastava na hrvatskom jeziku uvedena je 1885. godine.

Gospodarstvo 
"Sardina d.o.o"" - tvornica za preradu ribe

Slavni ljudi 
 Vladimir Nazor
 Akademik Ivo Škarić

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje
OŠ Vladimira Nazora

Kultura

Sport
 Stolnoteniski klub „Postira“
 Nogometni klub „Postira“
 Boksački klub „Sardina“

Literatura 

 Brački zbornik br. 6, Dasen Vrsalović-Povijest otoka Brača, Skupština općine Brač, Supetar 1968.

Vanjske veze 

Splitsko-dalmatinska županija
Brač
Selca (općina)

Selca su naselje i sjedište istoimene općine na hrvatskom otoku Braču. Administrativno pripadaju Splitsko-dalmatinskaoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest
U početku su Selca bila izrazito pastirsko naselje pa su kao i Povlja pripadala župi u Gornjemu Humcu. Zahvaljujući kamenoklesarstvu kasnije su se naglo podigla. To je uzrokovalo i crkvenu reorganizaciju pa su 1720. postala kapelanija, a 1815. godine posebna župa. Isprave bilježe da su Selca 1678. godine imala 124 stanovnika, a 1763. već 400. Malena crkvica posvećena svetom Anti u koju je moglo stati tek oko 20 osoba kasnije je proširena. Dograđivale su se i seoske kućice, pa je naselje poprimilo oblik razvijenoga gospodarskog središta na istočnoj strani Brača. U Selcima je muška osnovna škola osnovana 1859. godine.

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti 
 Park u kome se nalaze spomenici Lavu Tolstoju, Stjepanu Radiću i papi Ivanu Pavlu II.

Obrazovanje

Kultura

Sport

Izvori 

 Brački zbornik br. 6, Dasen Vrsalović-Povijest otoka Brača, Skupština općine Brač, Supetar 1968.

Vanjske veze 

 Brač-Selca

Splitsko-dalmatinska županija
Brač
Zlatni rat

Zlatni rât je vjerojatno najpoznatija plaža na Jadranu, a smješten je u Bolu, na južnoj obali otoka Brača.

Zbog svoje je neobičnosti i ljepote i jedan od najpoznatijih simbola hrvatskog turizma.

Taj fenomen je šljunčani rt (rât) dug oko tisuću metara kojeg oplakuje čisto i prozirno more.

Plaža je posebna i po tome što mijenja oblik i položaj, ovisno o vjetru koji puše.

Izbočenost Zlatnog rata baš u najužem dijelu Hvarskog kanala djeluju kao neka vrsta pojačivača za sve SZ, Z i JZ vjetrove, što Zlatni rat čini iznimno atraktivnom lokacijom za daskanje na vjetru (widsurfing).

Poveznice 

 Zlatni-rat Photo Gallery

Geografija Hrvatske
Turizam
Vojna taktika

Taktika je naziv za granu ratne vještine koja u najširem smislu označava teoriju i praksu pripremanja i izvođenja pojedinačnih borbenih djelovanja (bitka, boj i borba) te radnje koje koje su povezane s njima (pokret, odmaranje i osiguranje). Taktičke zadatke izvode tzv. taktičke jedinice, a taktika se razlikuje s obzirom na vid oružanih snaga ili rod vojske, odnosno specifični cilj koji se njome nastoji postići ili okolnosti u kojima se mora izvesti. 

Taktika se razlikuje od strategije, kojoj je cilj ustanoviti planove i sredstva za ostvarenje dugoročnih ciljeva, kao i operatike - koja predstavlja tzv. međurazinu između strategije i taktike.

Vanjski linkovi 
 Napoleon's tactics and strategy

 
Taktika
Taktika
Skijaško ratovanje

Skijaško ratovanje je izraz kojim se opisuje korištenje trupa opremljenih skijama u ratu. Prvi put je opisano od strane danskog historičara Saxe Grammaticusa u 13. vijeku. Brzina i udaljenosti koje mogu prijeći skijaške trupe u zimskim okolnostima odgovara mogućnostima lake konjice u normalnim okolnostima.

Najpoznatiji primjer skijaškog ratovanja u historiji jest zimski rat, kada su malobrojne, ali brze i dobro obučene finske skijaške snage opremljene skijama u prvim mjesecima rata nanijele teške gubitke brojčano i tehnički nadmoćnijim sovjetskim snaga.

V. također 

 Planinsko ratovanje

Vanjski linkovi 
 Swedish Armed Forces, About Norrlands Dragoon Regiment, K4 
 Finnish Tracked transport vehicle, SISU NA 110 

Vojska
Skijanje
Radiološki rat

Radiološko ratovanje predstavlja svaki oblik ratovanja koji uključuje namjerno izazivanje radijacijske bolesti kod neprijatelja, a bez da se za to koristi nuklearna fisija ili nuklearna fuzija.

Radiološka oružja se obično smatraju oružjima za masovno uništavanje, te se vrlo često izjednačavaju s radiološkom bombom odnosno tzv. "prljavom bombom" (nuklearnim oružjem čiji je glavno djelovanje radiološko). Bombe su, s druge strane, relativno neefikasno sredstvo za širenje radijacije te je malo vjerojatno da će se takva specijalna oružja u praksi koristiti za vojne svrhe.

S druge strane, radiološko ratovanje može biti od daleko veće koristi teroristima koji nastoje izazvati strah i pomutnju. Ispuštanje radioaktivnog materijala ne mora biti putem posebnog "oružja", pa čak niti direktno ubijati ljude, nego umjesto toga ciljana područja ili objekte učiniti neupotrebljivim i nesigurnim za ljudski život zbog povećane razine radijacije. Tako kontaminirana područja je često prilično teško dekontaminirati. Radijaciju je teško otkloniti iz građene okoline, a treba joj dosta vremena da u potpunosti nestane u prirodnoj okolini.

Kao protupješadijske mine, radiološka oružja se mogu koristiti kao metoda zapriječenja područja.

Radiobiologija
Radioaktivnost
Nuklearno oružje
Biološko ratovanje

Biološko ratovanje je korištenje patogena (bakterija, virusa ili drugih organizama koji izazivaju bolesti) ili toksina koji se mogu naći u prirodi kao oružja u ratu. Biološko ratovanje može za cilj imati ubiti, onesposobiti ili ozbiljno narušiti borbene sposobnosti neprijatelja. Pod tim se podrazumijevaju i mjere obrane od takvih aktivnosti.

Proizvodnja i skladištenje biološkog oružja ("ofanzivno biološko ratovanje") je zabranjeno godine 1972. temeljem Konvencije o biološkom oružju (BWC), koju je potpisalo preko 100 država. Konvencija je još uvijek na snazi. Kao razlog za postizanje sporazuma se navodi nastojanje da se izbjegnu strahovite posljedice uspješnog biološkog napada koje bi mogle uzrokovati smrt miliona ljudi, odnosno poremećaje ili mogući nestanak cijelih društava i ekonomija. Zanimljivo je da konvencija zabranjuje proizvodnju i skladištenje, ali ne i korištenje biološkog oružja. Većina vojnih analitičara vjeruje da je malo vjerojatno da će se ta oružja koristiti, osim u slučajevima bioterorizma. Mnoge države vrše istraživanja "defenzivnog biološkog ratovanja" (obrambene ili zaštitne mjere) koja nisu zabranjena Konvencijom.

Glavni problem u vojnoj primjeni biološkog oružja na taktičkoj razini je u tome što bi mu trebali dani da pokaže neke efekte te, za razliku od nuklearnog ili kemijskog napada, ne bi bio u stanju zaustaviti ili uništiti neprijateljske snage. Biološko ratovanje je problematično i na strateškoj razini jer je teško zaustaviti širenje efekata tog napada, bilo na saveznike bilo na samog napadača, a dok napad pokaže efekte, napadnuti može poduzeti masovnu odmazdu.

Vanjske veze 
 The Sunshine Project 
 WHO: Health Aspects of Biological and Chemical Weapons
 Center for Biosecurity of UPMC
 Council for Responsible Genetics
 Info on chemical and biological weapons for emergency and security personnel
 Potomac Institute Course Notes 
 The Terrorist Threat, Parts I, II & III  
 US Army Treatment Summary Sheet 
 Failed establishment of an international Organisation for the Prohibition of Biological Weapons 
 Monterey Institute of International Studies article on the Yellow Rain controversy 
 Lewis, Susan K. History of Biowarfare, NOVA Online, 2001 (2003–04–24)
 DECONference: Yearly conference on decontamination, including a decontamination drill
 Drug Preparedness and Response to Terrorism
 alt.war.biological Usenet - Google
 Rapport counter measures of Coalition in War of Gulf
 Biological Weapons Lists all known biological weapons
 Hidden history of US germ testing, BBC, 13 February 2006
 Uncovering bioterrorism Bert Weinstein on bioweapons on LLNL
 BioPen Senses BioThreats - Researchers at Ben Gurion University in Israel are working on a new tool for identifying BioThreats  - November 2006 TFOT article

 
Bioetika
Vojska
Nuklearni rat

Nuklearni ili atomski rat je rat u kome se koristi nuklearno oružje. U cijelopj historiji nuklearnog oružja, ono je korišteno samo dva puta u doba rata (v. atomski napad na Hiroshimu i Nagasaki), i to samo od jedne zaraćene strane, Sjedinjenih Država. Danas se pod tim izrazom smatra i svaki oružani sukob u kome su zaraćene strane opremljene nuklearnim oružjem.

Eksterni linkovi 

 The Effects of Nuclear War  (1979) — handbook produced by the United States Office of Technology Assessment (hosted by the Federation of American Scientists)
 Nuclear War Survival Skills (1979/1987) — handbook produced by Oak Ridge National Laboratory (use menu at left to navigate)
 Nuclear News at HavenWorks.com
 20 Mishaps That Might Have Started Accidental Nuclear War by Alan F. Philips, M.D. 
 US Doctrine for Joint Nuclear Operations
 Nuclear Files.org  Interactive Timeline of the Nuclear Age
 Iranian Nuclear Timeline 
 DeVolpi, Alexander, Vladimir E. Minkov, Vadim A. Simonenko, and George S. Stanford. 2004. Nuclear Shadowboxing: Contemporary Threats from Cold War Weaponry, Vols. 1 and 2. Fidlar Doubleday. 

Rat
Nuklearno oružje
Kemijsko ratovanje

Kemijsko ratovanje ili kemijski rat je svaki oblik rata (i uz njih vezanih vojnih operacija) u kome se koriste otrovna svojstva kemijskih supstanci kako bi se ubio, ozlijedio ili onesposobio neprijatelj.

Kemijsko ratovanje se razlikuje od upotrebe konvencionalnog ili [[nuklearno oružje|nuklearnog oružja] jer destruktivni efekti kemijskog oružja nisu primarni rezultat eksplozivne snage. Ofenzivno korištenje živih organizama (kao što je antraks) se smatraju biološkim ratovanjem umjesto kemisjkog ratovanja; korištenje neživih toksičnih tvari proizvedenih od živih organizama (npr. toksina kao što je botulinski toksin, ricin ili saksitoksin) se smatra kemijskim ratovanjem po odredbama Konvencije o kemijskom oružju. Po ovoj Konvenciji, svaka toksična kemikalija, bez obzira na porijekllo, se smatra kemijskim oružjem osim ako se koristi za svrhe nisu izričito zabranjene.

Literatura 
 CBWInfo.com (2001). A Brief History of Chemical and Biological Weapons: Ancient Times to the 19th Century . Retrieved Nov. 24, 2004.
 Chomsky, Noam (Mar. 4, 2001). Prospects for Peace in the Middle East, page 2. Lecture.
 Cordette, Jessica, MPH(c) (2003). Chemical Weapons of Mass Destruction . Retrieved Nov. 29, 2004.
 
 Smart, Jeffery K., M.A. (1997). History of Biological and Chemical Warfare . Retrieved Nov. 24, 2004.
 United States Senate, 103rd United States Congress, 2d Session. (May 25, 1994). The Riegle Report. Retrieved Nov. 6, 2004.
 Gerard J Fitzgerald. American Journal of Public Health. Washington: Apr 2008. Vol. 98, Iss. 4; p. 611

Vanjske veze 

  
  [pdf files]
 
 
 
 
 
 Real-time chemical warfare sensors built with nanotechnology
 
 Iranian Chemical Attacks Victims  (Payvand News Agency)
 "'War of Nerves': A History of Chemical Weapons" (interview with Jonathan Tucker from National Public Radio Talk of the Nation program, May 8, 2006

 
Vojska
Elektronski rat

Elektronski rat ili elektronsko ratovanje (engleski: electronic warfare, EW) je korištenje elektromagnetskog spektra u svrhu spriječavanja neprijatelja da se se efektivno koristi istim.

Elektronski rat se sastoji od tri glavne komponente:
 Elektronski napad (engleski Electronic attack ili EA)Ovo je aktivno ili pasivno korištenje elektromagnetskog spektra kako bi se spriječilo njegovo korištenje od strane protivnika.

Stariji naziv za elektronski napd jesu elektronske protumjere (Electronic countermasures, ECM).

Aktivni elektronski napad uključuje takve aktivnosti kao što su ometanje, obmana, aktivno otkazivanje i korištenje EMP-a.

Pasivni elektronski napad uključuje aktivnosti kao što su chaffovi, vučeni maci, baloni, radarski reflektori, propelerski i nepropelereski leteći mamci i stealth letjelice.

Mnoge moderne tehnike elektronskog napada se smatraju strogo povjerljivim informacijama, odnosno najstrože čuvanim vojnim tajnama.
 Elektronska zaštita (EP)Ovo uključuje sve mjere vezane uz spriječavanje, odnosno umanjivanje efkiasnosti neprijateljskih aktivnosti vezanih uz elektronskih napada, što se najčešće odnosi na zaštitu prijateljskog osoblja, objekata, opreme ili ciljeva. Elektronska zaštita se također odnosi i na mjere kojim se prijateljske snage štite od efekata vlastitog elektronskog napada.

Stariji izrazi za elektronsku zaštitu su elektronske zaštitne mjere (EPM) i elektronske protu-protumjere(ECCM).

Aktivna elektronska zaštita uključuje aktivnosti kao što su tehničke modifikacije radio opreme (kao frequency-hopping spread spectrum ili FHSS).

Pasivna elektronska zaštita uključuje takve aktivnosti kao što je obrazovanje operatera (održavanje striktne discipline) te modifikacije taktike i operacija na bojnom polju.
 
 Elektronska podrška (ES)Ovo je pasivno korištenje elektromagnetskog spektra kako bi se dobili obavještajni podaci o neprijatelju u svrhu pronalaženja, identifikacije, lociranja i presretanja potencijalnih prijetnji i meta.

Stariji izraz za elektronsku podršku je mjere elektronske podrške (ESM).

Ovi obavještajni podaci se mogu koristiti direktno za otvaranje vatre od strane artiljerije i naredbe za zračni napad, za mobilizaciju prijateljskih snaga i dovođenje na specifičnuiu lokaciji i cilj na bojnom polju na temlelju EA/EP akcija.

Operacije elektronskog napada se mogu detektirati od strane neprijatelja s obzirom na aktivne transmisije. Elektronska podrška se, s druge strane, može provoditi a da neprijatelj za to ne zna. Srodnu aktivnost zvanu SIGINT, stalno provode svjetske države kako bi doznale što više podataka o neprijateljskom elektronskoj opremi i taktici.

Literatura 

 Electronic Warfare in Operation Desert Storm 
 EW Tutorial 
 Association of Old Crows 
 Electronic Warfare Jamming Systems 
 Information Warfare , Information Operations and Electronic Attack on APA

 
Ratovanje po tipu
Psihološko ratovanje

Psihološki rat je oblik specijalnog rata usmjerenog na postizanje psiholoških učinaka u vlastitu korist. Možemo ga definirati kao političku i vojnu strategiju kojom se nastoji različitim sredstvima i metodama umanjiti snagu neprijatelja, smanjiti njegovu otpornost i spremnost na borbu, a ujedno povećati snagu u vlastitim redovima i pridobiti što brojnije saveznike. 

Za razliku od oružanog sukoba, psihološki rat može se voditi i u miru primjerice Hladni rat između SSSR-a i SAD-a, prikriveno, bilo kao stalno potkopavanje nekog društvenog sustava, bilo kao slabljenje obrane tog društva u pripremi za oružani napad na to društvo.

Termin je u upotrebu ušao nakon drugog svjetskog rata u američkim oružanim snagama te se poslije proširio drugdje po svijetu.

Povezano 
 Agent provokator
 Argumentum ad hominem
 Astroturfing
 Divide et impera
 Govor mržnje
 Operacija pod lažnom zastavom
 Specijalni rat

Vanjske veze 

 Pentagon psychological warfare operation
 OSS - The Psychology of War

 
Propaganda
Ratovanje po tipu
Podmornički rat

Podmornički rat ili podmorničko ratovanje predstavlja segment pomorskog rata u kome se primjenjuju posebne strategije i taktike temeljene na upotrebi podmornica - bilo dizelskih, bilo nuklearnih, kako bi se s posebnim vrstama oružja (kao što su torpeda ili nuklearni projektili) i uz pomoć posebne opreme za detekciju vršili napadi na neprijateljsko brodovlje ili ciljeve na kopnu.

Povezano 
 Neograničeni podmornički rat

Ratovanje
Pomorsko ratovanje
Ratovanje po tipu
Mehanizirani rat

Mehanizirani rat je izraz kojim se označavaju ratne strategije i taktike koje se temelje na korištenju suvremene transportne tehnologije u svrhu veće mobilnosti kopnene vojske, bilo radi korištenja što bržih i efektnijih manevara, bilo u svrhu rješavanja logističkih problema.

V. također 
 Oklopno ratovanje
 Blitzkrieg

Vojska
Kloniranje

Kloniranje je proces koji u najširem smislu označava stvaranje identične kopije nečega. U biologiji se odnosi na procese kojima se stvaraju kopije fragmenata DNK (molekularno kloniranje), stanica (stanično kloniranje) ili organizama. Termin također uključuje i situacije kada se organizmi reproduciraju aseksualno, ali je daleko češće korišten za namjerno stvaranje kopija organizama.

Opis 
U definiranju pojma kloniranja se polazi s jedne strane u zoologiji i botanici a s druge u reprodukcijskoj medicini.

Kloniranje je oblik bespolnog razmnožavanja različitih jednoćelijskih i višećelijskih organizama pri kojem nastaju potomci koji su jednaki roditeljskom organizmu i međusobno, ali, za nauku je, ipak, zanimljivije proučavanje kloniranje sisara.
Kloniranje je pojam koji potiče iz 1963. godine te, naizgled, nije posebno složen zahvat i već 1958. je britanski naučnik John Gurdon uspio stvoriti jednu žabu. Uspješno je prenio jezgro iz jedne tjelesne ćelije žabe u neoplođenu jajnu ćeliju žabe u kojoj je prethodno uništio jezgro UV zračenjem. Iako se tako dobivena jajna ćelija uspjela razviti samo do punoglavca, ova tehnika prijenosa jezgra pokazala je put za nova uspješna kloniranja.

U posljednjih nekoliko godina naučnici su uspjeli klonirati više vrsta životinja. Godine 2001. američki su naučnici čak pokušali klonirati čovjeka, no u tome nisu uspjeli. Jedna tehnika koju naučnici primjenjuju za dobivanje klonova naziva se nuklearni transfer.

Naučnici najprije iz ženke uzmu neoplođenu jajnu ćeliju i iz nje odstrane jezgro, koje sadrži DNK. Iz tijela životinje koju će klonirati uzme se odgovarajuća ćelija, naprimjer ćelija kože, čije jezgro sadrži sve genetske informacije o svom vlasniku. Tu ćeliju (ili samo njeno jezgro) naučnici tada unesu u jajnu ćeliju iz koje su odstranili jezgro i kroz nju puste struju. Tim se postupkom postiže sjedinjenje ćelije i citoplazme jajne ćelije. Nakon što dobije novo jezgro, jajna ćelija počinje se dijeliti kao da je oplođena, čime počinje razvoj klona životinje iz koje je uzeta tjelesna ćelija. 

Embrion se tada može implantirati u maternicu surogat majke, gdje će se, u rijetkim slučajevima kada se sve odvija po planu, nastaviti razvijati dok ne dođe vrijeme da mlado dođe na svijet. Postoji i druga mogućnost, a to je da se embrion zadrži u materici samo dotle dok se iz embrioblasta ne uspiju izdvojiti embrionalne matične ćelije koje se dalje mogu držati u kulturi. Naučnici vjeruju da bi ovaj temeljni princip kloniranja trebao biti djelotvoran i u slučaju ljudi. Ranije spomenuti pokušaj kloniranja čovjeka izvršen je s namjerom da se dobiju embrionalne matične ćelije. Kloniranje u tu svrhu naziva se terapijsko kloniranje.

Eksterni linkovi 
 
 'Cloning' Freeview video by the Vega Science Trust and the BBC/OU
 Cloning timeline : from CNN

Genetika
 
Molekularna biologija
Svemirska stanica

Svemirska stanica je umjetna struktura sagrađena sa svrhom da omogući ljudima život u vanjskom svemiru. Dosada su sagrađene samo stanice za nisku Zemljinu orbitu (LEO), poznate pod nazivom orbitalne stanice. Svemirska stanica se razlikuje od ostalih svemirskih letjelica s ljudskom posadom po tome što nema pogon ili opremu za slijetanje — umjesto toga, ostale letjelice se koriste za transport u i iz stanice. Svemirske stanice su napravljene u svrhu srednjoročnog boravka u orbiti, u periodima koji se odnose na tjedne, mjesece ili čak godine.

Svemirske stanice se koriste kako bi se proučavali efekti dugotrajnog boravka u svemiru na ljudsko tijelo isto kao i platforme za naučna istraživanja koja se mogu vršiti jedino u svemiru. Od zlosretne misije Sojuz 11 na Saljut 1, svi rekordi u boravku ljudskih posada u svemiru su napravljeni na svemirskim stanicama. Rekord od 437,7 dana je postavljen od strane Valerija Poljakova na svemirskoj stanici Mir od 1994 do 1995. Do godine 2006, tri astronauta su dovršila misije koje su trajale preko godinu dana, svi na Miru.

Vanjske veze 

 Congressional Research Service (CRS): Reports regarding Space Stations 
 Space Station Newsgroup - sci.space.station
 List of Science Fiction Space Stations

 
Stanice
Mir (svemirska stanica)

Mir (Мир, što može na ruskom značiti i svijet i mir) je bila sovjetska (a kasnije ruska) orbitalna stanica. Predstavljala je prvu temeljito nastanjenu svemirsku istraživačku stanicu u historiji čovječanstva. Mir trenutno drži rekord u najdužem stalnom ljudskom prisustvu u svemiru od osam dana manje od 10 godina. Kroz niz međunarodnih suradnji, bio je dostupan kozmonautima i astronautima raznih zemalja. Mir je sastavljen u orbiti spajanjem nekoliko modula, svaki od kojih je lansiran odvojeno od 19.2.1986. do 1996. Stanica je postojala do 23.2.2001. kada je namjerno de-orbitirana, te se raspala prilikom ponovnog ulaska u atmosferu.

Eksterni linkovi 

 Site contains detailed diagrams, pictures and background info
 Site describes the Mir-Shuttle Docking Module

Svemirske stanice
Svemirske letjelice
Astronautika u SSSR-u
Tetija (mitologija)

Tetija (grč. Τηθύς, Têthýs) je grčka božica. Ponekad se zamjenjuje s Nereidom Tetidom. Roditelji su joj Uran i Geja.

Tetija i njezin brat i muž Okean su Titani. Roditelji su oceanskih nimfa, Okeanida kojih ima 3000, a također i svih rijeka, fontana i jezera svijeta. Tetija je majka rijeka Nil, Alfej i Meandar. Tetija i Okean su odgojili Heru, svoju nećakinju. Tetija je proklela zviježđa Veliki medvjed i Mali medvjed, da zauvijek kruže nebom i da nikad ne zađu ispod obzora (zato su cirkumpolarni).

Vanjske poveznice 

 Tetija u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčke božice
Pucnjava u North Hollywoodu

Pucnjava u North Hollywoodu (engleski: North Hollywood Shootout) je bio oružani sukob između dvojice teško naoružanih i oklopljenih pljačkaša banaka (Larry Eugene Phillips, Jr. i Emil Dechebal Matasareanu) te temeljnih i specijalnih jedinica losanđeleske policije (LAPD) koji se odigrao 28. 2. 1997. ispred poslovnice Bank of America.

Pucnjava je rezultirala u ranjavanju četrnaest ljudi (dvanaest policajaca i dva civila) te smrću obojice pljačkaša. Iako su samo osumnjičeni kriminalci smrtno stradali, sam broj ozljeda je to učinio jednim od najkrvavijih slučajeva nasilnog zločina u SAD 1990-ih, te jednom od najpoznatijih pojedinačnih pljački banke u 20. vijeku.

Vanjski linkovi 
 Radio recording & summary 

North Hollywood
North Hollywood