Messier-katalógus

A Messier-katalógus Charles Messier francia csillagász által 1758 és 1782 között összeállított katalógus, amely a legfényesebb mélyégobjektumokat tartalmazza. Ezek között vannak nyílthalmazok, gömbhalmazok, ködök és galaxisok, tévedésből egy kettőscsillag is bekerült (a Messier 40). A katalógus objektumait M betűvel és egy számmal szokás jelölni. Eredeti célja azon égi objektumoknak a felsorolása volt, amelyeket gyakran tévesztettek össze az akkor a csillagászat érdeklődésének középpontjába került üstökösökkel, ugyanis készítése évszázadában jött rá Edmond Halley, hogy az üstökösök a Naprendszer tagjai, így keresésük és pályájuk meghatározása rendszeres tevékenységgé vált. (Az M1-et Messier a Halley-üstökös 1758-as visszatérésének keresése közben véletlenül fedezte fel, tévesen az üstökösnek gondolva, megtalálásának elsőségét a német Johann Georg Palitzschra hagyva.) Napjainkban elsősorban amatőrcsillagászok használják, mert sok viszonylag fényes, könnyen megfigyelhető mélyégobjektum van benne.

A Messier által használt eszközök fejlettsége általában nem tette lehetővé, hogy a katalogizált csillaghalmazokban különálló csillagokat tudjon észlelni. Ezt a Messier-objektumok jelentős részénél William Herschel tudta először megtenni.

Mivel Messier Franciaországban élt és csillagászati tevékenységét is ott végezte, katalógusa csak az északi égbolt és a déli égbolt onnan megfigyelhető részének objektumait tartalmazza. Mivel számos, a déli égbolton lévő, illetve Messier korában még nem ismert, de fényes vagy érdekes, az amatőrcsillagászok számára elérhető mélyégobjektumot nem tartalmaz, ezért Patrick Caldwell-Moore 1995-ben elkészítette a Caldwell-katalógust, mely 109 objektumot tartalmaz, és a Messier-katalógus kiegészítésének tekinthető.

Története

Az első kiadás 
Az első kiadás 1774-ben jelent meg a Mémoires de l'Academie című kiadványban, és az M1 - M45 objektumokat tartalmazta. Ebben a kiadásban megtalálható volt szinte az összes, korábban már ismert mélyégobjektum, melyet Párizsból meg lehetett figyelni. Ezen felül 29 független felfedezés is helyt kapott a katalógusban, melyek közül 18 volt Messier eredeti felfedezése. Későbbi kutatások, tisztázások után az első kiadás 45 objektuma közül
 33 csillaghalmaznak (ebből 19 nyílthalmaz, 14 gömbhalmaz)
 7 csillagködnek (5 diffúz gázköd, 1 planetáris köd, illetve 1 szupernóva-maradvány)
 3 galaxisnak, és
 2 egyéb objektumnak (M24 csillagköd, M40 kettőscsillag) bizonyult.

A második kiadás 
Az első kiegészítés 1780-ban jelent meg, az első kiadás újranyomtatásával együtt. Ez már az M68-ig tartalmazta az objektumokat. Ez a kiadás az első kiadásban szereplőeknél jóval halványabb objektumokkal egészíti ki a listát. Ez a Messier által használt eszközök minőségének javulását jelzi, és valószínűleg annak is köszönhető, hogy egyre nagyobb tapasztalatokat szerzett a megfigyelésben. A lista 23 új objektuma közül 21 Messier független felfedezése, ebből 14 az eredeti észlelés. Az 1780. augusztus 31-én felfedezett M69 és M70 a kiadás függelékében kapott helyet. A katalógus végén található azon objektumok listája, melyeket más csillagászok észleltek, de Messier nem tudta őket megfigyelni, illetve Nicolas-Louis de Lacaille katalógusa, amely a déli égbolt csillagködjeit tartalmazza. A katalógus 23 új eleme közül
 12 csillaghalmaz (6 nyílthalmaz és 6 gömbhalmaz)
 1 planetáris köd
 10 galaxis, melyek közül 5 a Virgo-halmaz tagja.

Az utolsó kiadások 
A végső kiadás 1781-ben jelent meg, és az M103 objektummal zárult. A benne szereplő 35 új objektum közül 22-t Pierre Méchain fedezett fel. A felfedezéseiről értesítette Messier-t, aki a pozícióméréseket végezte el (az utolsó három objektum kivételével, melyeket a kiadás szoros határideje miatt nem tudott ellenőrizni). Ez a kiadás szintén tartalmazta a sikertelen megfigyeléseket és Lacaille listáját. 1784-ben ezt a kiadást változtatás nélkül újra közölték.

Az elmaradt bővítések 
Messier valószínűleg tervezte a katalógus újabb kiadását 1790 körül, de erre sohasem került sor. Több ok lehetett, amiért felhagyott a további munkával:

 1781-ben William Herschel felfedezte az Uránuszt. Messier ennek megfigyelésével, pályájának kiszámításával sok időt töltött el
 ugyanebben az évben súlyos baleset érte, és több, mint egy évig ágyhoz volt kötve
 felépülése után a Merkúrt figyelte meg, és üstökösök után kutatott

Valószínűleg az is nagyban befolyásolta a katalogizálás befejezését, hogy Herschel is belekezdett a ködök szisztematikus felkutatásába, és a Messier-énél kifinomultabb műszerei segítségével hamarosan több ezer objektumot figyelt meg.

Utólagos kiegészítések 
Az M104 és M110 közötti objektumokat utólag csatolták a listához. Azóta is vita tárgya ez a bővítés, nem mindenki fogadja el a hozzáadott objektumokat, bár a vita elsősorban tudománytörténeti jelentőségű, gyakorlatilag minden csillagász a 110 elemből álló változatot használja egyszerű gyakorlati megfontolásból, a Messier-lista ugyanis a legismertebb, így az abban szereplő objektumok könnyen megjegyezhetőek. A kiegészítés támogatói azzal érvelnek, hogy ezek már Messier és Méchain számára is ismertek voltak. A listához az utólagosan csatoltak a következők:
 Az M104-et Pierre Méchain fedezte fel 1781. május 11-én, Messier csak kézzel írta bele a katalógus 1781-es kiadásának saját maga által birtokolt példányába. Az objektumot 1921-ben csatolták véglegesen a listához.
 Az M105-öt (1781. március 4-én), az M106-ot (1781 júliusában) és az M107-et (1782 áprilisában) szintén Méchain fedezte fel; ezeket az objektumokat 1947-ben adták a listához.
 Az M108-at és az M109-et 1953-ban csatolták. A két objektumot Messier jegyzetei szerint Méchain 1781 februárjában és márciusában észlelte először.
 Az utolsó objektumot, az M110-et Messier fedezte fel 1773. augusztus 10-én. A katalógushoz 1966-ban csatolták.

A katalógus objektumai 
A 110 objektumból 64 vagy 65 azok száma, amelyek Messier függetlenül fedezett fel (az M102 esete kérdéses), ebből 44 esetben ő volt az első észlelő. 28 vagy 29 független megfigyelés Messier barátjának és kollégájának, Pierre Méchain-nek a nevéhez fűződik.

Egy 2002-ben készített jelentés
szerint a 110 objektumból kivételesen kedvező viszonyok esetén 38 észlelhető szabad szemmel.

A Messier-katalógus 110 objektuma között:

 40 galaxis
 29 gömbhalmaz
 27 nyílthalmaz
 6 diffúz gázköd
 4 planetáris köd
 1 szupernóva-maradvány, valamint
 3 egyéb objektum található (a M24 Tejút-sűrűsödés, az M40 kettőscsillag és a négy csillagból álló M73 csillagalakzat).

Négy kivételével valamennyi objektum szerepel az NGC-katalógusban is. A kivételek:

 az M25, más néven IC 4725
 az M40, azaz a Winnecke 4 kettőscsillag
 az M45, azaz a Fiastyúk (Plejádok)
 az M24, ami viszont magában foglalja az NGC 6033 halmazt.

Hiányzó objektumok 
Messier elődeivel ellentétben meglehetősen gondos megfigyelő volt, és igyekezett arra ügyelni, hogy az általa katalogizált objektumok valóban létezőek, más égitestek segítségével megtalálhatóak legyenek. Ennek ellenére ő is hibázott, így néhány, a listáján szereplő objektum egy időre rejtve maradt más megfigyelők elől. A kérdéses objektumok:

 Az M47 esetében a pozícióadatok számításakor Messier egy előjelhibát vétett, melyet csak 1959-ben vettek észre.
 Az M48 tényleges pozíciója 2,5°-kal délebbre van a Messier által megadottnál. A hiba oka nem ismert.
 Az M91 esetében a korábban felfedezett M89 segítségével akarta a pozíciót meghatározni, de vélhetően az M58 adatait használta.
 Az M102 esete máig tisztázatlan. Két lehetséges teória tartja magát; az egyik szerint az M102 az M101 duplikációja, míg a másik lehetséges ok Messier számítási hibája.
 Az M40 esete csak részben tartozik ehhez a listához. Messier helymeghatározása pontos volt, de egészen 1966-ig nem sikerült újra észlelni az objektumot; ekkor sikerült kimutatni, hogy az M40 megegyezik a Winnecke 4 kettőscsillaggal.

Érdekességek 
Az 1970-es években többen is felvetették a Messier-maraton nevű esemény megrendezésének ötletét. A cél a katalógus 110 objektuma közül minél többnek a megfigyelése egyetlen éjszaka alatt. Mind a 110 észlelés sikeres végrehajtására évente egyszer, március közepén-végén van lehetőség.

Napjainkban minden évben megrendezik a maratont.

A katalógus 

A táblázatokban használt színkódok a következők:

1-10

11-20

21-30

31-40

41-50

51-60

61-70

71-80

81-90

91-100

101-110

Kapcsolódó szócikkek 
 Nyílthalmaz
 Gömbhalmaz
 Galaxis
 Extragalaktikus csillagászat
 Caldwell-katalógus

Jegyzetek

További információk 

 Messier katalógus (angol)
 John H. Mallas - Evered Kreimer: A Messier-album, Gondolat, Budapest, 1985. 

Csillagászati katalógusok