alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
1268



1268 (MCCLXVIII) a fost un an bisect al calendarului gregorian.

Evenimente 

 18 februarie: Bătălia de la Rakovor; cavalerii gladiferi din Livonia sunt înfrânți de cneazul Dovmont din Pskov.
 7 martie: Cruciații pierd orașul Jaffa.
 12 martie: Eudes Rigaud, arhiepiscop de Rouen, propovăduiește o nouă cruciadă.
 4 aprilie: Tratat comercial între Bizanț și Veneția; negustorii venețieni revin pe teritoriul Imperiului bizantin, înlocuindu-i pe cei genovezi, care se retrag la Galata.
 18 mai: Sultanul mameluc Baibars cucerește de la cruciați cetatea Antiohiei; populația este masacrată; sfârșitul Principatului de Antiohia.
 23 august: Bătălia de la Tagliacozzo: Conradin, ultimul descendent al familiei Hohenstaufen și pretendent la tronul Siciliei și Neapolelui, este înfrânt de Carol de Anjou.
 29 octombrie: Conradin este executat de Carol de Anjou la Napoli.

Nedatate 
Cutremur devastator în Cilicia; circa 60.000 de morți.
 Regele Ștefan al V-lea al Ungariei declanșează un război împotriva Bulgariei.
Seisme în Albania și Epir.
 Tratat între împăratul Mihail al VIII-lea Paleologul al Bizanțului și regele sârb Ștefan al III-lea Uroș; se încheie o alianță matrimonială.

Arte, Știință, Literatură și Filosofie 

 Dispută filosofică la Paris, între Toma de Aquino și Siger de Brabant.
Este consacrată abația de la San Galgano, în Italia.
Etienne Boileau scrie Le Livre de Metiers.
 Nicola Pisano construiește catedrala din Siena.
Prima mențiune a carnavalului de la Veneția.

Nașteri 

 Filip al IV-lea al Franței, cel Frumos (franceză Phlippe IV le Bel), născut la palatul Fontainebleau (d. 1314)
 Lodovico Gonzaga, senior de Mantova (d. 1360)
Vedantadesika, poet și filosof indian (d. 1369)

Decese 

 15 mai: Petru al II-lea, conte de Savoia (n. 1203)
 7 iulie: Rainieri Zeno, doge al Veneției (n. ?)
 29 octombrie: Conradin, pretendent la tronul Siciliei și Neapolelui (n. ?)
 29 noiembrie: Clement al IV-lea, papă (n. 1200)

Încheieri de domnie 

 Clement al IV-lea, papă.
Rainieri Zeno, doge al Veneției.

Vezi și 
 Listă de conducători de stat din 1268

1268
1269



1269 (MCCLXIX) a fost un an obișnuit al calendarului gregorian.

Evenimente 

 28 august: Lucera este ocupată de Carol I de Anjou.
 8 septembrie: Idris al II-lea este asasinat în Marrakesh; sfârșitul dinastiei Almohazilor din Africa de nord; dinastia berberă a Marinizilor preia controlul asupra întregii regiuni a Marocului.
 27 octombrie: Regele Ottokar al II-lea al Boemiei moștenește Carintia și parte din Carniola, devenind cel mai puternic monarh de pe teritoriul Imperiului romano-german.

Nedatate 
februarie: Carol I de Anjou începe asediul asupra cetății Lucera, ultimul bastion musulman în Apulia.
 Ludovic al IX-lea al Franței face pregătiri pentru Cruciada a opta; se pregătesc nave de război la Genova și Marsilia.
 Mamelucii cuceresc Mecca.
Prima mențiune documentară a orașului Deva.

Arte, Știință, Literatură și Filosofie 

 Începe construirea castelului Blair din Scoția, din inițiativa lui John Comyn.
 Pierre de Maricourt perfecționează busola.

Nașteri 
 9 octombrie: Ludovic al III-lea, duce de Bavaria (d. 1296)
Huang Gongwang, pictor chinez (d. 1354)
 Philippe d'Artois, fiul lui Robert al II-lea de Artois (d. 1298)

Decese 
 Idris al II-lea, conducător Almohad (n. ?)
 Sordello da Goito, poet italian (n. ?)

Înscăunări 
 24 septembrie: Hugh al III-lea, rege al Ciprului și Ierusalimului (1269-1284).

Vezi și 
 Listă de conducători de stat din 1269

1269
Ianuarie

Ianuarie este prima lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Ianuarie începe (astrologic) cu soarele în semnul Capricornului și sfârșește în semnul Vărsătorului. Din punct de vedere astronomic, luna ianuarie începe cu soarele în constelația Săgetătorului și se sfârșește cu soarele în constelația Capricornului.

Numele lunii ianuarie (latină: Ianuarius) vine de la zeul Ianus din mitologia romană, zeu cu două fețe: una orientată spre anul care se încheie și alta spre anul care vine.

Luna Ianuarie a fost introdusă în calendarul roman în jurul anului 700 î.Hr. Până atunci anul avea doar zece luni (304 zile).
Grecii numeau luna ianuarie Camelion.
În România, luna ianuarie, popular, se numește Gerar. Sărbătorile din luna ianuarie cuprind obiceiuri și practici specifice începutului de an prin care oamenii speră să obțină, prin diferite practici magice, prosperitate, sănătate, liniște și pace.

Ianuarie începe cu aceeași zi a săptămânii ca și Octombrie într-un an obișnuit și ca Aprilie și Iulie într-un an bisect.

Durata zilei
Soarele — la începutul lunii ianuarie Soarele răsare la 7:52 și apune la 16:47, iar la sfârșitul lunii răsare la 7:35 și apune la ora 17:23.

Evenimente și tradiții
 Anul Nou
 1 ianuarie: Sfântul Vasile
 5 ianuarie: Ajunul Bobotezei 
 6 ianuarie: Botezul Domnului
 7 ianuarie: Ioan Botezătorul
 30 ianuarie: Sfinții Trei Ierarhi: Vasile cel Mare, Grigorie Teologul și loan Gură de Aur

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea despre luna ianuarie Frigul pentru cei fără paltoane e cu 15 grade mai mare decât pentru cei împaltonați.

Referințe 

 Ianuarie, de Duiliu Zamfirescu
 Noaptea de ianuarie, de Alexandru Macedonski
Februarie

Februarie este a doua lună a anului în calendarul Gregorian.
Este cea mai scurtă lună gregoriană, care are numai 28 sau 29 de zile. Luna are 29 de zile în anii bisecți; în ceilalți ani, luna februarie are 28 de zile.

Februarie începe (astrologic) cu soarele în constelația Vărsătorului și se sfârșește cu soarele în constelația Pești. Din punct de vedere astronomic, luna februarie începe cu soarele în constelația Capricornului și se sfârșește cu soarele în constelația Vărsătorului.

Numele lunii februarie (latină: Februarius, februum = mijloc de purificare, ofrandă, obiect folosit la ritualul purificării) - legat de ritualul curățirii ce se făcea anual la 15 februarie. Această lună era închinată zeului împărăției subpământene Februs.

Grecii numeau luna februarie Anthesterion. În România, luna februarie, popular, se numește Făurar.

Februarie începe cu aceeași zi a săptămânii ca și Martie și Noiembrie într-un an obișnuit și ca August într-un an bisect.

I.L.Caragiale spunea despre luna februarie: Carnavalul este în putere. Câți nu vor rămâne becheri se vor căsători. Balurile mascate vor hotărî pe mulți căsătoriți să pornească jalbă de despărțenie.

Sărbători și obiceiuri
La 1 februarie se sărbătorește Trif cel Nebun (Trifonul), patronul omizilor, al tuturor insectelor periculoase pentru recolte (lăcuste în special). Ziua lui Trif trebuie ținută ca să nu se înmulțească omizile care distrug livezile. Livezile și grădinile se stropesc cu agheasmă, femeile dau de pomană câte o strachină de mălai sperând că acestea vor mânca mălaiul și vor salva culturile.

La 10 februarie se sărbătorește Sfântul Haralambie, care ținea ciuma legată cu un lanț iar când oamenii își pierdeau credința sau se înmulțeau prea mult, îi dădea drumul pe pământ. Dacă în ziua aceea era vreme urâtă sau ploua, se credea că va ploua încă alte 40 de zile.

Vezi și 
 Noaptea de februarie, de Alexandru Macedonski

Legături externe 

 Traditii si obiceiuri romanesti in februarie, 3 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro
Martie

Martie este a treia lună a anului din calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Din punct de vedere astronomic, luna martie începe cu soarele în constelația Vărsătorului și se sfârșește cu soarele în constelația Peștilor. În astronomia veche, martie începea cu soarele în semnul Peștilor și sfârșea în semnul Berbecului. 

Numele lunii martie (latină: Martius) vine de la zeul Marte, zeul războiului din mitologia romană și era considerată o lună favorabilă începerii războiului.
Sub conducerea împăratul Romulus al Romei, anul începea cu această lună. Dar în anul 45 î.Hr., Gaius Iulius Caesar a introdus Calendarul Iulian iar de atunci anul a început pe 1 ianuarie.

În România, luna martie, popular, se numește Mărțișor. În luna martie începe aratul și semănatul, se curăță livezile și grădinile, se scot stupii de la iernat și se retează fagurii de miere utilizați ca leac în medicina populară.

Martie începe cu aceeași zi a săptămânii ca și Februarie cu excepția anilor bisecți și ca Noiembrie în fiecare an.
Echinocțiul de primăvară în emisfera nordică, respectiv echinocțiul de toamnă în emisfera sudică, (data când ziua este egală cu noaptea), este o dată care variază de la 19 martie la 21 martie (UTC).

Evenimente în Martie 
 Luna de aperceptie a Cancerului colono-rectal
 Luna Istoriei Femeilor în SUA
 Martie 2011: Astronomi Vechi/Unelte Moderne : Celebrarea Zilei Sore - Terra
 Martie 2012: Umbrele Soarelui
 1 martie: Mărțișor în România și Moldova, și Martenita în Bulgaria
 17 Martie: Ziua Șarpelui (Sf Alexie)
 19, 20 sau 21 martie: Echinocțiul, numit echinocțiu de primavara în emisfera nordică și echinocțiu de toamnă în emisfera sudică.
 21-27 martie: Săptămâna de solidaritate cu popoarele în lupta contra rasismului și discriminării rasiale (ONU) . Aceasta saptamâna comemoreaza o represiune politista sângeroasa la Sharpeville, Africa de Sud, în 1960.

În literatură 
 Martie, de Lucian Blaga
 Noaptea de martie, de Alexandru Macedonski
 8 Mart, de Vasile Alecsandri

Note

Legături externe 

 Ploaie în luna lui Marte, de Nichita Stănescu
 Martie, lună sfântă , 19 martie 2010, Adrian Bucurescu, România liberă
 Martie luna superstitiilor, 27 februarie 2005, Evenimentul zilei
Aprilie

Aprilie sau prier 
este a patra lună a anului în calendarul gregorian și una dintre cele patru luni gregoriene cu o durată de 30 de zile.

Aprilie începe (astrologic) cu soarele în semnul Berbecului și sfârșește în semnul Taurului. Din punct de vedere astronomic, luna aprilie începe cu soarele în constelația Peștilor și se sfârșește cu soarele în constelația Berbecului.

Numele lunii aprilie (latină: Aprilis) vine de la cuvântul latinesc aperio, ire = a deschide, deoarece în aprilie se deschid mugurii plantelor.
Înainte de anul 700 î.Hr., luna aprilie era a doua lună a anului în calendarul roman și avea 29 de zile. După ce Iuliu Cezar a introdus calendarul iulian în 45 î.Hr., luna aprilie avea 30 de zile și devenea a patra lună a anului.

Grecii numeau luna aprilie Mounichion. În România, luna aprilie, popular, se numește prier, florariu, traista-n băț. În aprilie continuă semănăturile de primăvară, se închid țarinele pentru pășunatul devălmaș, se formează turmele, se tund oile înainte de a fi urcate la munte, se construiesc sau se repară țarcurile și oboarele pentru vite etc. 

Aprilie începe cu aceeași zi a săptămânii ca și iulie în toți anii și ca ianuarie în anii bisecți. 

Soarele și Luna
Soarele — la începutul lunii aprilie soarele răsare la ora 06:57 și apune la ora 19:43, iar la sfârșitul lunii răsare la ora 06:08 și apune la ora 20:19.

Fazele Lunii: la 3 aprilie — Luna la Primul Pătrar 21:39; la 11 aprilie — Lună Plină (Luna începe să descrească) 09:08; la 19 aprilie — Luna la Ultimul Pătrar 12:57; la 26 aprilie — Lună Nouă (Luna începe să crească) 15:16.

Simbolurile lunii aprilie
Semnele zodiacale al lunii aprilie sunt Berbecul (până la 19 aprilie) și Taurul (de la 20 aprilie).
Piatra lunii aprilie este diamantul.
Florile lunii aprilie sunt margareta (Bellis perennis) si floarea de mazăre sau sângele voinicului.

Evenimente și tradiții
 1 aprilie - Ziua păcălelilor
 3 aprilie - Ziua NATO în România. Ziua Jandarmeriei Române
 7 aprilie - Ziua mondială a sănătății
 8 aprilie - Ziua Internațională a Rromilor
 18 aprilie - Ziua Internațională a Monumentelor și Locurilor Istorice
 22 aprilie - Ziua Planetei Pământ
 29 aprilie - Ziua Mondială a Dansului

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna aprilie: Un orator în Cameră aduce un proiect de lege pentru stârpirea muștelor, care prevede un al optulea minister cu un buget de 15.576.315 lei noi pe an.

Referințe 
 1 aprilie, de I.L.Caragiale
 Noaptea de aprilie, de Alexandru Macedonski
 April, de Ștefan Octavian Iosif
 Zi întâi aprili, de Alecu Donici
 Dintr-un april, de Rainer Maria Rilke
 aprilie , de Constanța Buzea

Legături externe 

 Frunza verde de prier..., 3 iulie 2012, CrestinOrtodox.ro
Mai

Mai sau Florar este a cincea lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Mai începe (astrologic) cu soarele în semnul Taurului și sfârșește în semnul Gemenilor. Din punct de vedere astronomic, luna mai începe cu soarele în constelația Berbecului și se sfârșește cu soarele în constelația Taurului.

Numele lunii mai (latină: Maius) vine de la denumirea maiores dată de Romulus senatorilor romani.

Grecii numeau luna mai Thargelion. În România, luna mai, popular, se numește Florar. Pe ogoare, în livezi, grădini și podgorii activitatea este în toi, iar turmele de oi, cirezile de vite și prisacile dau randament maxim.
În nici un an nici o altă lună nu începe cu aceeași zi a săptămânii ca luna mai.

În credința romano-catolică, luna mai este dedicată în mod tradițional sfintei Fecioare Maria.

Soarele și Luna
Soarele — la începutul lunii mai soarele răsare la ora 06:06 și apune la ora 20:20, iar la sfârșitul lunii răsare la ora 05:35 și apune la ora 20:52.

Fazele Lunii: la 4 mai — Lună Nouă (Luna începe să crească) la 14:06; la 12 mai — Luna la Primul Pătrar la 03:46; la 20 mai — Lună Plină (Luna începe să descrească) la 01:54; la 27 mai — Luna la Ultimul Pătrar la 02:00

Evenimente și tradiții
 1 mai — Arminden
 12 mai — Sf. Gherman 
 21 mai — Sf. Mari Împărați Constantin și Elena

Zicale populare
 Mai e Rai.
 Când plouă în luna mai, plugul îi de aur.
 Maiul alege, dacă păpușoi vom culege.
 Dacă nu plouă în mai, nu se mănâncă mălai.
 Maiul e luna de primblare pentru cel ce-n pungă n-are.
 Maiul este luna lui Traistă-n băț.
 Martie uscat, prier ud, maiul potrivit, fericit țăranul care a semănat.

Caragiale - Calendar

I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna mai Monșerii încep a-și umbri ceafa cu umbreluțe albe. Se așază băi mixte la Nicopole și Șiștov.

Note

Legături externe 

 Azi e zi întâi de mai, de Mihai Eminescu
 Mai, de Alexandru Macedonski
 Vis de mai, de Alexandru Macedonski
 Noaptea de mai, de Alexandru Macedonski
 Noaptea de mai, de Ștefan Octavian Iosif
 Noapte de mai, de George Topârceanu
 1 mai, de Vasile Alecsandri
 România în zodia Taurului, 21 mai 2007, Dan Falcan, Descoperă
 Sfinti ai inceputului de mai, 2 mai 2006, Revista Magazin
Iunie

Iunie este a șasea lună a anului în calendarul gregorian și una dintre cele trei luni ale verii.

Biserica Catolică dedică luna iunie Sfintei Inimi a lui Isus, a cărei zi de sărbătoare este vinerea după a doua duminică după Rusalii.

Luna durează de 30 de zile iar în jurul datei de 21 iunie este solstițiu de vară, marcând ziua cea mai lungă a anului.

Iunie începe (astrologic) cu soarele în semnul Gemenilor și sfârșește în semnul Racului. Din punct de vedere astronomic, luna iunie începe cu soarele în constelația Taurului și se sfârșește cu soarele în constelația Gemenilor.

Numele lunii iunie (latină: Iunius) vine de la zeița romană Iuno, soția lui Jupiter și protectoarea femeilor măritate.

Grecii numeau luna iunie Skirophorion.

În România, luna iunie, popular, se numește Cireșar. 

I.L.Caragiale spunea despre luna iunie Se inventează o nouă umbrelă pentru picioare, în vederea sistemului de stropire a stradelor Capitalei.

Note

Referințe 

 Noaptea de iunie, de Alexandru Macedonski
 Cireșar, de Nichita Stănescu
Iulie

Iulie sau Cuptor este a șaptea lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Iulie începe (astrologic) cu soarele în semnul Racului și sfârșește în semnul Leului. Din punct de vedere astronomic, luna iulie începe cu soarele în constelația Gemenilor și se sfârșește cu soarele în constelația Racului.

Numele lunii iulie vine de la Iulius Cezar care s-a născut în această lună („iulius” însemnând tânăr în limba latină). Înainte, luna iulie se numea în latină Quintilis pentru că era a cincea lună în calendarul roman, calendar care începea cu luna martie.

Grecii numeau luna iulie Hekatombaion.

În România, luna iulie, popular, se numește Cuptor. 

Iulie începe cu aceeași zi a săptămânii ca și Aprilie în fiecare an și în anii bisecți ca Ianuarie.

Soarele și Luna
Soarele — la începutul lunii iulie soarele răsare la ora 05:35 și apune la ora 21:04, iar la sfârșitul lunii răsare la ora 06:01 și apune la ora 20:42.

Fazele Lunii: la 5 iulie — Luna la Primul Pătrar 14:54; la 12 iulie — Lună Plină (Luna începe să descrească) 14:24; la 19 iulie — Luna la Ultimul Pătrar 05:12; la 27 iulie — Lună Nouă (Luna începe să crească) 01:42.

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna iulie: Căldura crește: 45 grade. Primăria ia măsuri, ca stropitorii stradelor să administreze trecătorilor asudați câte o dușe rece. Pentru aceasta se va mai adăogi la biletul cel galben încă vreo câteva zecimi comunale.

Referințe 

 Iulie, de Duiliu Zamfirescu
 Noaptea de iulie, de Alexandru Macedonski
 ''iulie, de Otilia Cazimir
August

August este a opta lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

August începe (astrologic) cu soarele în semnul Leului și sfârșește în semnul Fecioarei. Din punct de vedere astronomic, luna august începe cu soarele în constelația Racului și se sfârșește cu soarele în constelația Leului.

Numele lunii august vine de la numele primului împărat roman, Cezar Augustus. Luna are 31 de zile, pentru că Cezar Augustus („augustus” însemnând maiestos, măreț, impunător, în limba latină) a dorit ca luna august să aibă tot atâtea zile câte are luna lui Iulius Cezar, luna iulie. Înainte, luna august se numea în latină Sextilis pentru că era a șasea lună în calendarul roman, calendar care începea cu luna martie.

Grecii numeau luna august Metageitnion.

În România, luna august, popular, are mai multe denumiri zonale: Augustru, Măselar, Gustar, Secerar.

August începe în aceeași zi a săptămânii ca și Februarie în anii bisecți. 

Soarele și Luna
Soarele — la începutul lunii răsare la ora 06:03 și apune la ora 20:40, iar la sfârșitul lunii răsare la ora 06:38 și apune la ora 19:53.

Fazele Lunii: la 2 august — Lună Nouă (din această zi, Luna începe să crească) 14:06; la 10 august — Luna la Primul Pătrar 21:18; la 18 august — Lună Plină (din această zi, Luna începe să descrească) 12:24; la 25 august — Luna la Ultimul Pătrar 06:42.

Evenimente și tradiții
 6 august: Schimbarea la Față a Domnului.
 15 august: Adormirea Maicii Domnului.
 29 august: Tăierea capului Sf. Proroc Ioan Botezătorul.

Zicale populare
 În august se văd lunile de peste an.
 Ploaia din august răcorește pădurea.

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna august: Se deschid școalele. Un urecheat deschide o Academie de științe morale pentru amândouă sexurile. Se anunță de acum părinților că locurile sunt aproape pline: să se grăbească a-și înscrie copiii.

Note

Legături externe 

 August, de Duiliu Zamfirescu
 Noaptea de august, de Alexandru Macedonski
 Rondelul rozelor de august, de Alexandru Macedonski
 6 august , de Ioan Alexandru
Septembrie

Septembrie este a noua lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele patru luni gregoriene cu o durată de 30 de zile.

Septembrie începe (astrologic) cu soarele în semnul Fecioarei și sfârșește în semnul Balanței. Din punct de vedere astronomic, luna septembrie începe cu soarele în constelația Fecioarei și se sfârșește cu soarele în constelația Balanței.

Numele lunii septembrie (latină: Septembris) vine de la cuvântul latinesc septem, șapte, pentru că luna septembrie era a șaptea lună în calendarul roman. 

Grecii numeau luna septembrie Boedromion. În România, luna septembrie, popular, se numește Răpciune. Luna septembrie este luna cea mai importantă pentru cei care au trudit pământul, acum fiind culese roadele muncii de peste an.

Septembrie începe în aceeași zi a săptămânii ca și Decembrie, în fiecare an.
Pe 23 septembrie este echinocțiul de toamnă, când ziua este egală cu noaptea.

Soarele și Luna
Soarele —  la începutul lunii răsare la ora 6:39 m și apune la ora 19:52 m, iar la sfârșitul lunii răsare la ora 7:12 și apune la ora 18:58.

Fazele Lunii: la 1 septembrie — Luna Nouă (de azi, Luna începe să crească) la 12:06; la 9 septembrie — Luna la Primul Pătrar la 14:48; la 16 septembrie — Lună Plină (de azi, Luna începe să descrească) la 22:06 m; la 23 septembrie — Luna la Ultimul Pătrar la 13:06.

Evenimente și tradiții
 8 septembrie: Nașterea Maicii Domnului 
 22 septembrie: Echinocțiu de toamnă

Zicale populare
 În luna lui Răpciuni vin copiii la tăciuni.

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna septembrie: Ploi mari. Dâmbovița se umflă. Primăria profită de ocazie pentru a o declara navigabilă, și a publica licitație pentru luarea în monopol a navigației dâmbovițene pe 10 ani.

Referințe 

 Noaptea de septembrie, de Alexandru Macedonski
 Istoria lunii septembrie, 6 septembrie 2006, Descoperă
 Tradițiile și superstițiile din popor ale lui septembrie, prima lună de toamnă. Ce să faci ca să-ți meargă bine, 1 septembrie 2013, Florina Pop, Adevărul
Octombrie

Octombrie este a zecea lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Octombrie începe (astrologic) cu soarele în semnul Balanței și sfârșește în semnul Scorpionului. Din punct de vedere astronomic, luna octombrie începe cu soarele în constelația Fecioarei și se sfârșește cu soarele în constelația Balanței.

Numele lunii Octombrie (latină: Octobris) vine de la cuvântul latinesc octo, opt, pentru că luna octombrie era a opta lună în calendarul roman.

Grecii numeau luna octombrie Pyanopsion. În România, luna octombrie, popular, se numește Brumărel. În această lună cad frunzele din copaci, țăranii se ocupă mai mult de treburile gospodăriei; acum se fac însămânțările de toamnă.

Octombrie începe în aceeași zi a săptămânii ca și Ianuarie cu excepția anilor bisecți.

În religia catolică, luna octombrie este dedicată Fecioara Rozariului și îngerii păzitori. „Biserica a recunoscut întotdeauna eficacitatea deosebită Rosario,încredințând-o, prin recitarea sale comunitar și practica constantă, cauzele cele mai dificile.“2 octombrie este sărbătoarea înger păzitor. La 7 octombrie este solemnitatea Fecioarei Rozariului.

Soarele și Luna
Soarele — la începutul lunii octombrie Soarele răsare la 7:14 și apune la 18:57, iar la sfârșitul lunii răsare la 6:52 și apune la ora 17:06.

Fazele Lunii: la 1 octombrie — Lună Nouă la 03:12 (Luna începe să crească); la 9 octombrie — Luna la Primul Pătrar la 07:30; la 20 octombrie — Lună Plină la 07:24 (Luna începe să descrească); la 22 octombrie — Luna la Ultimul Pătrar la 22:18; la 30 octombrie — Lună Nouă la 19:42. 

Temperaturi
 Maxima absolută a fost de 39 de grade și s-a înregistrat la stația Armăsești în anul 1952.
 Minima absolută a fost de -21,3 grade și s-a înregistrat la stația Întorsura Buzăului.

Caragiale - Calendar
I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna octombrie: Orizontul se întunecă. Culesul viilor începe. Apar în București 15 ziare cotidiane noi, având fiecare câte treizeci de redactori și cinzeci de corespondenți. Opinia publică le face o strălucită primire.

Referințe 

 Noaptea de octombrie, de Alexandru Macedonski
 Brumărelul, de Vasile Alecsandri
 ''Oglindă de octombrie , de Gunnar Ekelöf

Note
Noiembrie

Noiembrie este 11-a lună a anului în calendarul gregorian și una dintre cele patru luni gregoriene cu o durată de 30 de zile.

Noiembrie începe (astrologic) cu soarele în semnul Scorpionului și sfârșește în semnul Săgetătorului. Din punct de vedere astronomic, luna noiembrie începe cu soarele în constelația Balanței, trece prin Scorpion și se sfârșește cu soarele în constelația Ophiuchus.

Numele lunii noiembrie (latină: Novembris) vine de la cuvântul latinesc novem, nouă, pentru că luna noiembrie era a noua lună în calendarul roman. 

Grecii numeau luna noiembrie Maimakterion. În limba română, luna noiembrie se numește popular și brumar. Este timpul brumei, sunt însămânțate toate grânele de toamnă și totul este gata pentru iernat.

Noiembrie începe în aceeași zi a săptămânii ca și martie în fiecare an și ca februarie cu excepția anilor bisecți.

I.L.Caragiale spunea în Calendar despre luna noiembrie: „Monșerii fac ce fac și se împaltonează până în călcâie. Dispar cele 16 ziare cotidiane precum și una veche. Opinia publică regretă abonamentele plătite înainte.”
 
 Referințe 

 Noaptea de noiembrie'', de Alexandru Macedonski
Decembrie

Decembrie este a 12-a lună a anului în calendarul Gregorian și una dintre cele șapte luni gregoriene cu o durată de 31 de zile.

Decembrie începe (astrologic) cu soarele în semnul Săgetătorului și sfârșește în semnul Capricornului. Din punct de vedere astronomic, luna decembrie începe cu soarele în constelația Ophiuchus și se sfârșește cu soarele în constelația Săgetător.

Numele lunii decembrie (latină: Decembris) vine de la cuvântul latinesc decem, zece, pentru că luna decembrie era a zecea lună în calendarul roman. 

Grecii numeau luna decembrie Poseidon. În România, luna decembrie, popular, se numește Undrea. Denumirea de Undrea sau Andrea vine de la faptul că încă se păstrează amintirea Sfântului Andrei, sărbătorit pe 30 noiembrie.

Decembrie începe în aceeași zi a săptămânii ca și Septembrie.
 Decembre, de George Bacovia
 Noaptea de decembrie, de Alexandru Macedonski
Domiciliul conjugal

Domiciliul conjugal (Domicile conjugal) este un film francez din 1970 în regia lui François Truffaut. Filmul face parte din seria de cinci filme care prezintă viața lui Antoine Doinel și începe cu Cele 400 de lovituri, continuă cu Antoine și Colette, Sărutări furate și se termină cu Dragostea pe fugă.

Conținut 

Antoine Doinel se căsătorește cu Christine și se angajează în locuri de muncă neinteresante. Devine un „mic burghez” când i se naște primul copil. Din păcate, relația bună a cuplului este stricată de aventura pe care o începe Antoine cu o japoneză. Christine îl părăsește. El încearcă să o recâștige când s-a săturat de japoneza sa nu prea vorbăreață.

Distribuție 
 Jean-Pierre Léaud – Antoine Doinel
 Claude Jade – Christine Doinel
 Daniel Ceccaldi – tatăl Christinei
 Claire Duhamel – mama Christinei
 Hiroko Berghauer – Kyoko
 Silvana Blasi – Silvana, vecină
 Daniel Boulanger – Tenor, vecin
 Barbara Laage – Monique, secretara
 Danièle Girard – Ginette din Bistrou
 Jacques Jouanneau – Césarin din Bistrou
 Claude Véga – „Sugrumatorul“
 Jacques Rispal – 
 Marie Irakane
 Bill Kearns
 Ada Lonati
 Marie Dedieu
 Annick Asty
 Pierre Maguelon
 Ernest Menzer
 Yvon Lec
 Christian de Tilière
 Philippe Léotard

Vezi și 
 Listă de filme străine până în 1989

Referințe

Legături externe 
  
 

Filme franțuzești
Filme din 1970
Filme regizate de François Truffaut
Filme din Noul val francez
Koichi Domoto

Koichi Domoto (n. 1 ianuarie, 1979) este un cântăreț japonez. În Japonia este cunoscut ca Prinț. În 1993, a fondat formația de muzică ușoară Kinki Kids.

Legături externe 
 

Cântăreți japonezi
Nașteri în 1979
Japonezi din secolul al XX-lea
Japonezi din secolul al XXI-lea
Cântăreți din secolul al XX-lea
Cântăreți din secolul al XXI-lea
Paul Thomas Anderson

Pentru alte persoane numite Paul Anderson, a se vedea Paul Anderson (dezambiguizare).

Paul Thomas Anderson () este un regizor, scenarist și producător de filme american, cel mai bine cunoscut pentru filmul Magnolia cu Tom Cruise. Filmele sale au fost nominalizate la 25 de Premii Oscar, castigand trei din ele pentru distributie si echipa tehnica.

Filmografie

Filme artistice

Documentare

Filme scurte

Televiziune

Videoclipuri

Piese de teatru

Note

Vezi și
 Listă de regizori americani

Legături externe 
 

Nașteri în 1970
Nașteri pe 26 iunie
Americani din secolul al XX-lea
Americani din secolul al XXI-lea
Americani în viață
Premiul Ursul de Argint pentru cei mai buni regizori
Producători de film americani
Regizori de film americani
Laureați ai Premiului FIPRESCI
Premiul Leul de Argint pentru cei mai buni regizori
Oameni din California
Constantă fizică

În știință, o constantă fizică este o mărime fizică a cărei valoare numerică este fixă.

Sunt multe constante folosite în științe, unele dintre cele mai celebre fiind: constanta lui Planck și numărul lui Avogadro. Constantele pot fi de multe feluri; unele, ca lungimea Planck reprezintă o distanță fizică fundamentală, altele ca viteza luminii semnifică viteza maximă în univers.

Mai jos este o lista cu constante fizice:

Unele "constante" sunt în realitate artificii ale sistemului de unități utilizat, de exemplu mks sau cgs. În unități naturale, unele din aceste așa zise constante fizice se dovedesc a fi doar simpli factori de conversie.

Note

Legături externe 
 Criza constantelor, 14 decembrie 2007, Cecilia Stroe, Descoperă

 
Măsurare
Țară

Țara reprezintă o parte din suprafața Terrei delimitată convențional prin hotare, care are un nume și, de obicei, un steag, o stemă, o monedă proprie și una sau mai multe limbi oficiale. Alte atribute mai importante ale unei țări sunt: statutul politic și economic, venitul pe cap de locuitor, suprafața, populația (număr, etnii), religiile, relieful, organizarea administrativ-teritorială.

O țară are tradiții, cultură specifică, istorie, folclor, bogății terane și subterane, importanță turistică.

Vezi și 
 Stat
 Land
 Țări ale lumii
Dick Powell

Dick Powell (născut Richard Ewing Powell), () a fost un actor, producător, cântăreț și regizor american. Născut în Mountain View, Arkansas, SUA, Powell a început cariera sa ca cântăreț. În 1932 a făcut primul film cu Warner Bros.

Powell a murit în 1963 de cancer la stomac. Moartea sa este atribuită de unii faptului că în 1956 a jucat în filmul The Conqueror, care a fost filmat lângă un centru de teste nucleare în statul Utah. Alți participanți la filmări au murit de aceeași boală.

Filmografie

Ca actor

Filme artistice 
Blessed Event (1932)
Big City Blues (1932)
Too Busy to Work (1932)
The King's Vacation (1933)
42nd Street (1933)
Gold Diggers of 1933 (1933)
Footlight Parade (1933)
College Coach (1933)
Convention City (1933)
Wonder Bar (1934)
Twenty Million Sweethearts (1934)
Dames (1934)
Happiness Ahead (1934)
Flirtation Walk (1934)
Gold Diggers of 1935 (1935)
Broadway Gondolier (1935)
Broadway Hostess (1935) (Uncredited)
Page Miss Glory (1935)
A Midsummer Night's Dream (1935)
Shipmates Forever (1935)
Thanks a Million (1935)
Colleen (1936)
Hearts Divided (1936)
Stage Struck (1936)
Gold Diggers of 1937 (1936)
On the Avenue (1937)
The Singing Marine (1937)
Varsity Show (1937)
Hollywood Hotel (1937)
Cowboy from Brooklyn (1938)
Hard to Get (1938) 
Going Places (1938)
Naughty but Nice (1939)
I Want a Divorce (1940)
Christmas in July (1940)
Model Wife (1941)
In the Navy (1941)
Star Spangled Rhythm (1942)
Happy Go Lucky (1943)
Riding High (1943)
True to Life (1943)
It Happened Tomorrow (1944)
Meet the People (1944)
Murder, My Sweet (1944) (lansat în Regatul Unit ca  Farewell, My Lovely (1944))
Cornered (1945)
Johnny O'Clock (1947)
To the Ends of the Earth (1948)
Pitfall (1948)
Station West (1948)
Rogues' Regiment (1948)
The Carpa Follies (1949)
Mrs. Mike (1949)
The Reformer and the Redhead (1950)
Right Cross (1950)
Cry Danger (1951)
The Tall Target (1951)
You Never Can Tell (1951)
Callaway Went Thataway (1951) (scenes deleted)
The Bad and the Beautiful (1952)
Susan Slept Here (1954)

Scurtmetraje
The Road Is Open Again (1933)
Just Around the Corner (1933)
Hollywood on Parade No. A-9 (1933)
And She Learned About Dames (1934)
Hollywood Newsreel (1934)
A Dream Comes True (1935)
Hollywood Hobbies (1939)

Ca regizor
Split Second (1953)
The Conqueror (1956)
You Can't Run Away from It (1956)
The Enemy Below (1957)
The Hunters (1958)

Note

Legături externe 

 * 

Nașteri în 1904
Decese în 1963
Actori americani din secolul al XX-lea
Regizori americani
Hollywood Walk of Fame
Simon Kuznets

Simon Kuznets () a fost un economist evreu-american din Belarus. El a fost premiat cu Premiul Nobel pentru Economie în 1971 pentru interpretarea sa empirică a creșterii economice care a îmbunătățit înțelegerea structurilor socio-economice și a dezvoltării economice. Kuznets s-a născut în orașul bielorus Pinsk, pe atunci în Imperiul Rus Rusia, dar s-a mutat în Statele Unite ale Americii în 1922, unde a studiat la Universitatea Columbia. Cea mai importantă carte a lui Kuznets a fost Venitul național și compoziția sa, 1919-1938, publicată în 1941.

Munca sa și impactul acesteia asupra economiei 

Lui Kuznets i se atribuie meritul de a fi revoluționat abordarea econometriei, iar munca sa a fost motorul revoluției keynesiene. Cartea cea mai importantă a acestuia este National Income and Its Composition, 1919–1938. Publicată în 1941 este una dintre cele mai semnificative lucrări despre produsul național brut. Lucrările sa despre ciclul afacerii și aspecte legate de dezechilibrul creșterii economice au ajutat la dezvoltarea domeniului economiei dezvoltării. El a studiat, de asemenea și inegalitatea în decursul timpului, iar rezultatele sale au condus la așa-numita curbă a lui Kuznets.

Note

Legături externe 

 econlib.org - 
 nobel-winners.com
 cepa.newschool.edu 
 
 O biografie recentă a lui Kuznets. 

Nașteri în 1901
Decese în 1985
Economiști americani
Economiști beloruși
Economiști evrei
Laureați ai Premiului Nobel pentru Economie
Laureați americani ai Premiului Nobel
Laureați evrei ai Premiului Nobel
Evrei americani
Oameni de știință evrei
B

B (numită: /be/) este a doua literă din alfabetul latin și a patra din alfabetul limbii române. În limba română B notează o consoană oclusivă bilabială sonoră.

Istoric 

Este posibil ca litera mare "B" să fi derivat dintr-o hieroglifă egipteană ce reprezenta schița unei case. În 1050 î.Hr., litera beth sau bet din alfabetul fenician avea deja o formă liniară. Simbolul fenician bēth („casă) a fost adoptat de greci ca beta și de romani ca B.

Caractere asemănătoare

Predecesori, succesori și frați 
 𐤁 : litera semitică bet, ce e originea următoarelor caractere
 Β β : litera grecească beta, din care derivă B-ul latin
 Ⲃ ⲃ : litera coptică Bēta, ce derivă de la beta-ul grecesc
 Б б : litera chirilică Buche, ce derivă de la beta-ul grecesc
 𐌁 : vechiul B italic, ce derivă de la beta-ul grecesc
 ᛒ : litera runică Berkanan, ce derivă probabil de la vechiul B italic
 𐌱 : litera gotică bercna, ce derivă de la beta-ul grecesc
 simboluri ale Alfabetului Fonetic Internațional asemănătoare cu B: ɓ ʙ β
 B cu diacritice: Ƀ ƀ Ḃ ḃ Ḅ ḅ Ḇ ḇ Ɓ ɓ ᵬ ᶀ
 ᴃ ᴯ ᴮ ᵇ : B-ul barat din Alfabetul Fonetic Uralic

 
Alfabetul latin
 B
C

C este a treia literă din alfabetul latin și a cincea din alfabetul limbii române. În limba română C poate nota trei sunete distincte:

 în grupurile de litere ce și ci este o consoană africată postalveolară surdă, notată fonetic ;

 în grupurile de litere che și chi este o consoană oclusivă palatală surdă notată fonetic ;

 în toate celelalte situații este o consoană oclusivă velară surdă notată fonetic .

Ultimele două variante de pronunțare nu sînt diferite fonemic.

În limbile slavone, litera "C" se citește ca litera "Ț", această practică fiind utilizată și în limbile baltice, în maghiară și albaneză.

Utilizări

În matematică 
 C, în sistemul cifrelor romane, reprezintă numărul 100.
 ℂ este notația pentru Mulțimea numerelor complexe.

În fizică 
 C este simbolul uzual pentru capacitate electrică.
 C este simbolul pentru Coulomb, unitate de măsură pentru sarcină electrică.
 c este simbolul pentru viteza luminii în vid.
 c este simbolul prefixului SI centi-, reprezentând 0,01 din unitatea de măsură asupra căreia se aplică.

În chimie 
 C este simbolul chimic pentru Carbon.

În informatică 
 C este un limbaj de programare.

Istorie 

Își are originea în simbolul fenician gimel (nume probabil legat de cămilă), care reprezenta ocluziunea velară [g]. Această literă a fost schimbată de greci în Γ (gama).

Note 

 
Alfabetul latin
 C
D

D (numită /de/) este a patra literă din alfabetul latin și a șasea din alfabetul limbii române. În limba română D notează o consoană oclusivă alveolară sonoră (uneori numită dentală în loc de alveolară) cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizări

În matematică 
 D în sistemul cifrelor romane, numărul 500
 d este simbolul uzual pentru orice funcție distanță

În fizică 
 d este simbolul prefixului SI deci-, reprezentând 0,1 din unitatea de măsură asupra căreia se aplică

Caractere asemănătoare

Predecesori și frați 
 𐤃 : litera semitică dalet, ce e originea următoarelor caractere
 Δ δ : litera grecească delta, din care derivă D-ul latin
 Ⲇ ⲇ : litera coptică Delta, ce derivă de la delta-ul grecesc
 Д д : litera chirilică Dobru, ce derivă de la delta-ul grecesc
 𐌃 : vechiul D italic, ce derivă de la delta-ul grecesc
 ᛞ : litera runică Dagaz, ce derivă probabil de la vechiul D italic
 ᚦ : litera runică Thurisaz, ce derivă probabil de la vechiul D italic
 𐌳 : litera gotică daaz, ce derivă de la delta-ul grecesc

 
Alfabetul latin
 D
E

E (numită: /e/) este a cincea literă din alfabetul latin și a șaptea din alfabetul limbii române.  În limba română această literă notează o vocală mijlocie anterioară nerotunjită notată fonetic cu simbolul  (ca în cuvântul melc), o semivocală (ca în cuvântul deal) sau diftongul  (ca la începutul cuvintelor este, eu).

Istorie 

E-ul latin își are originea în litera grecească epsilon (Εε).

Caractere asemănătoare

Descendenți sau caractere asemănătoare folosite în versiuni ale alfabetului latin 
 E cu diacritice: Ĕ ĕ Ḝ ḝ Ȇ ȇ Ê ê Ê̄ ê̄ Ê̌ ê̌ Ề ề Ế ế Ể ể Ễ ễ Ệ ệ Ẻ ẻ Ḙ ḙ Ě ě Ɇ ɇ Ė ė Ė́ ė́ Ė̃ ė̃ Ẹ ẹ Ë ë È è È̩ è̩ Ȅ ȅ É é É̩ é̩ Ē ē Ḕ ḕ Ḗ ḗ Ẽ ẽ Ḛ ḛ Ę ę Ę́ ę́ Ę̃ ę̃ Ȩ ȩ E̩ e̩ ᶒ
 ⱸ : E cu o crestătură este folosit în Alfabetul Dialectelor Suedeze
 Æ æ : ligatura AE
 Œ œ : ligatura OE
 Simboluri asemănătoare cu E sunt folosite în Alfabetul Fonetic Internațional (Alfabetul Fonetic Internațional folosește doar minuscule, dar majusculele sunt folosite în alte sisteme de scriere):
 Ɛ ɛ
 ᶓ
 Ɜ ɜ
 ɝ
 ᶔ
 ᶔ
 ɞ
 Ə ə
 Ǝ ǝ
 ɘ

Litere asemănătoare folosite în alte alfabete 
 𐤄 : litera semitică het, ce e originea următoarelor caractere
 Ε ε : litera grecească epsilon, din care derivă E-ul latin
 Ⲉ ⲉ : litera coptică Ei, ce derivă de la epsilon-ul grecesc
 Е е : litera chirilică Ye, ce derivă de la epsilonul-ul grecesc
 Є є : litera ucraineană Ye
 Э э : litera chirilică E
 𐌄 : vechiul E italic, ce derivă de la epsilon-ul grecesc
 ᛖ : litera runică ehwaz, ce derivă probabil de la vechiul E italic
 𐌴 : litera gotică eyz, ce derivă de la epsilon-ul grecesc

Litera E
F

F este a șasea literă din alfabetul latin și a opta din alfabetul limbii române. În limba română notează o consoană fricativă labiodentală surdă, cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizări

În chimie 
 F este simbolul elementului chimic fluor.

În fizică 
 F este simbolul pentru farad, unitatea de măsură a capacității electrice.
 °F este simbolul pentru grade Fahrenheit.
 f este simbolul pentru prefixul femto- (10−15).
 F este simbolul pentru constanta lui Faraday.
 f este folosit pentru a nota distanța focală a unui dispozitiv optic.
 F este folosit pentru a nota forța.

În muzică 
 f înseamnă forte.

În memes 
 f înseamnă respect.

 
Alfabetul latin
 F
G

G este a șaptea literă din alfabetul latin și a noua din alfabetul limbii române. În limba română G poate nota trei sunete distincte:

 în grupurile de litere ge și gi este o consoană africată postalveolară sonoră, notată fonetic ;

 în grupurile de litere ghe și ghi este o consoană oclusivă palatală surdă notată fonetic ;

 în toate celelalte situații este o consoană oclusivă velară surdă notată fonetic .

Ultimele două variante de pronunțare nu sînt diferite fonemic.

Lista cuvintelor cu litera G este disponibila pe: http://dexonline.net/litera/g

 
Alfabetul latin
 G
H

H (numită: /haʃ/ sau /hɨ/) este a opta literă din alfabetul latin și a zecea din alfabetul limbii române. În limba română litera H se pronunță în funcție de contextul fonetic ca unul din următoarele sunete:

consoană fricativă glotală surdă [h], de exemplu în cuvântul harnic,
consoană fricativă palatală surdă [ç], de exemplu în cuvântul hibrid,
consoană fricativă velară surdă [x], de exemplu în cuvântul hram,
consoană fricativă uvulară surdă [χ], de exemplu în cuvântul iaht.

Istorie

Utilizări

În fizică 
h : simbol pentru prefixul hecto-;
h : simbol pentru oră;

În geografie 
h : simbol pentru înălțime, diferență de nivel sau altitudine deasupra nivelului mării.

Caractere asemănătoare

Caractere descendente sau asemănătoare folosite în versiuni ale alfabetului latin 
 H cu diacritice: Ĥ ĥ Ȟ ȟ Ħ ħ Ḩ ḩ Ⱨ ⱨ ẖ ẖ Ḥ ḥ Ḣ ḣ Ḧ ḧ Ḫ ḫ ꞕ
 Simboluri din Alfabetul Fonetic Internațional asemănătoare cu H:  ʜ ꟸ ɦ ʰ ʱ ɥ ᶣ

Note 

 
Alfabetul latin
 H
I

I este a noua literă din alfabetul latin și a unsprezecea din alfabetul limbii române. 

În limba română această literă notează o vocală închisă anterioară nerotunjită notată fonetic cu simbolul  (ca în cuvântul ficat), o consoană sonantă palatală cu simbolul fonetic  (ca în cuvântul fiară) sau un i final nesilabic (ca la sfârșitul cuvântului pești).

I reprezintă, în sistemul cifrelor romane, numărul 1.

Istorie 

 
Alfabetul latin
 I
J

J este a zecea literă din alfabetul latin și a treisprezecea din alfabetul limbii române. În limba română notează o consoană fricativă postalveolară sonoră, cu simbolul fonetic .

Utilizare 

 În fizică:
 J este simbolul pentru joule, unitatea de măsură SI a energiei;
 în electricitate, j se folosește pentru unitatea imaginară  în locul literei i folosite curent în matematică (în electricitate i se folosește pentru a nota curentul electric instantaneu);
 La jocurile de cărți, J este valetul.

 
Alfabetul latin
 J
K

K este a unsprezecea literă din alfabetul latin și a paisprezecea din alfabetul limbii române. În limba română este folosită în scrierea unor nume proprii și în neologisme cu caracter internațional: Kogălniceanu, kilogram; litera k poate nota două sunete fonetic distincte, dar fonemic identice:

 în grupurile de litere ke și ki este o consoană oclusivă palatală surdă notată fonetic  și pronunțată la fel ca sunetul scris ch în cuvinte precum chef și chip.
 în toate celelalte situații este o consoană oclusivă velară surdă notată fonetic  și pronunțată la fel ca sunetul c din cuvîntul cap.

Istorie

Utilizare 

 În chimie, K este simbolul elementului chimic potasiu (sau kaliu, din latină kalium).
 În fizică:
 k este simbolul pentru prefixul kilo- (103).
 K este simbolul pentru Kelvin, unitatea de măsură S.I. a temperaturii.
 k este simbolul pentru constanta elastică.
 k este simbolul pentru constanta lui Boltzmann.
 k este simbolul pentru numărul de undă.

 În informatică, K este simbolul pentru prefixul kilo- (210 = 1024).
 De asemennea , K încercuit este simbolul pentru o asociatie secretă.

Vezi și 

 Litera C
 Litera Q

 
Alfabetul latin
 K
L

L este a douăsprezecea literă din alfabetul latin și a cincisprezecea din alfabetul limbii române. În limba română această literă marchează o consoană sonantă laterală alveolară (uneori numită dentală în loc de alveolară) cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizări

În matematică 
 L reprezintă, în sistemul cifrelor romane, numărul 50.
 L (L mare) reprezintă, lungimea unui dreptungi, iar l (L mic) reprezintă lățimea.

 
Alfabetul latin
 L
M

M este a treisprezecea literă din alfabetul latin și a șaisprezecea din alfabetul limbii române. În limba română M notează o consoană nazală bilabială.
M reprezintă, în sistemul cifrelor romane, numărul 1.000.

Istorie
Litera M este derivată din fenicianul Mem, prin intermediul Mu din greacă (Μ, μ). Litera semitică Mem inițial, probabil, reprezenta apa. Unii semiți au trăit în Egiptul antic în cca. 2000 î.Hr. și unii cercetători consideră că atunci au împrumutat hieroglifa pentru "apă", care a fost folosită prima oară ca o consoană nazală alveolară (/n/), deoarece cuvântul egiptean pentru apă era n-t. Același simbol a devenit folosit pentru /m/ în alfabetul semit, deoarece cuvântul pentru apă începea cu acel sunet.

Alte Utilizări

În fizică 

 m este abreviera standard pentru metru în Sistemul Internațional de Unități (SI)

În chimie 

 M este folosit pentru abreviera unității concentrației molare.

 
Alfabetul latin
 M
N

N este a paisprezecea literă din alfabetul latin și a șaptesprezecea din alfabetul limbii române. În limba română litera N notează o consoană nazală alveolară (numită uneori dentală în loc de alveolară), cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizări

În matematică 
 N este notația pentru Mulțimea numerelor naturale, dublându-se liniuța oblică/diagonală, adică ℕ.

În fizică 
 N este notația pentru Newton, unitatea de măsură  pentru forță.

În chimie 
 N este simbolul chimic pentru Azot.

 
Alfabetul latin
 N
O

O este a cincisprezecea literă din alfabetul latin și a optsprezecea din alfabetul limbii române. În limba română această literă notează o vocală mijlocie posterioară rotunjită notată fonetic cu simbolul  (ca în cuvântul somn) sau o semivocală (ca în cuvântul foarte).

Istorie

Utilizări 

 
Alfabetul latin
 O
Marcha Real

La Marcha Real („Marșul regal”) este imnul național al Spaniei. Este unul dintre puținele imnuri naționale fără text.
Imnul național spaniol este unul dintre cele mai vechi din Europa, originea fiindu-i necunoscută. Pentru prima dată a apărut, sub titlul Marcha Granadera, dar fără menționarea autorului, într-un document din 1761, „Libro de Ordenanza de los toques militares de la Infantería Española” trimis de Manuel de Espinosa.
În 1770, Marcha Granadera a fost declarat de Carlos al II-lea al Spaniei imn de onoare oficial.

Versuri
Deși în zilele noastre Marcha Real nu are versuri, de-a lungul timpului au fost compuse mai multe variante de text. Una dintre aceste versiuni în versuri datează din timpul regelui Alfonso al XIII-lea. Există și o versiune din timpul dictaturii lui Francisco Franco. Totuși, niciunul din aceste texte nu au căpătat un statut oficial.

Versurile din timpul lui Alfonso al XIII-lea

{|
|-
| valign="top" lang="es" width=350 |
Versuri de Eduardo Marquina (1879-1946)

Gloria, gloria, corona de la Patria,soberana luz
que es oro en tu Pendón.Vida, vida, futuro de la Patria,
que en tus ojos esabierto corazón.

Púrpura y oro: bandera inmortal;en tus colores, juntas, carne y alma están.

Púrpura y oro: querer y lograr;Tú eres, bandera, el signo del humano afán.

Gloria, gloria, corona de la Patria,soberana luz
que es oro en tu Pendón.Púrpura y oro: bandera inmortal;
en tus colores, juntas, carne y alma están.
|
Traducere

Glorie, glorie, Coroană a Patriei
Lumină suverană
Care în stindardul tău e aur.

Viață, viață, viitor al Patriei,
Care în ochii tăi e
O inimă deschisă

Purpură și aur, steag nemuritor;
În culorile tale, sunt reunite carne și suflet.

Purpură și aur: să dorești și să izbândești;
Tu ești, steagule, semnul efortului omenesc.

Glorie, glorie, Coroană a Patriei
Lumină suverană
Care în stindardul tău e aur.

Purpură și aur, steag nemuritor;
În culorile tale, sunt reunite carne și suflet.
|}

În timpul celei de-a Doua Republici (1931-1939), Himno de Riego a înlocuit La Marcha Real'' ca imn național. Francisco Franco l-a restaurat după ce a câștigat Războiul Civil, dar a preferat titlul mai vechi „La Marcha Granadera”. În octombrie 1997, în vremea regelui Juan Carlos, printr-un decret regal s-a revenit la denumirea oficială de „Marcha Real”.

Legături externe
 Fișier MIDI

Imnuri naționale