Mágikus realizmus

A mágikus realizmus olyan művészeti irányzat, amely valósághű képet fest a világról, miközben mágikus elemekkel is kiegészíti, gyakran elmosva a határvonalat a fantázia és a valóság között. 

A kifejezést egy német kritikus, Franz Roh alkotta az 1920-as években, hogy ennek segítségével mutasson be néhány amerikai festményt, de általánosan elterjedtté a latin-amerikai irodalom 20. századi felvirágzásával vált. Ennek mérföldköve Gabriel García Márquez 1967-ben megjelent Száz év magány című regénye, ami a mágikus realista irodalom igazi megteremtője lett. De a mágikus realizmus képviselője volt a szovjet-orosz Mihail Afanaszjevics Bulgakov is, akinek A Mester és Margarita című regénye halála után évtizedekkel, 1966-ban jelent meg. Ilyen elemek egyébként már E. T. A. Hoffmann természetfeletti meséiben is megtalálhatóak; a stíluselemek számos regényben, versben, festményben, sőt filmekben is felfedezhetők.

Története 
A kifejezést először Franz Roh, egy német kritikus használta 1925-ben Nach-Expressionismus - Magischer Realismus: Probleme der neuesten europäischen Malerei című művében (Leipzig, 1925). hogy leírhassa néhány, az 1920-as években alkotó festő, mint az amerikai Ivan Albright, Paul Cadmus és George Tooker szokatlan realizmusát, amelyben a valóság szürrealizmussal és fantasztikummal keveredett.

Az irodalmi mágikus realizmus egyik előfutárának A Tatárpusztát tartják. Olyan írók felemelkedésével vált népszerűvé, mint Mihail Bulgakov vagy Ernst Jünger, és egyes latin-amerikai szerzők is ilyen stílusban alkottak, különösen Jorge Luis Borges, Isabel Allende és Gabriel García Márquez, aki bevallotta, hogy „legfőbb problémám a demarkációs vonalak felszámolása volt, ami elválasztotta egymástól a valódinak tűnőt és a fantasztikusnak tűnőt”.

A mágikus realizmus a képzőművészetben

Hollandiában a szürrealizmus nem igazán vert gyökeret, de az 1920-as és 30-as években egyre több festő akadt, akik az egyre inkább az elvont, az absztrakt felé forduló nemzetközi művészeti világban a realizmus elemeit ábrázolták. Pyke Koch holland festő szerint: „a mágikus realizmus olyan helyzeteket ír le, amelyek lehetségesek, bár valószínűtlenek. A szürrealizmus, ezzel ellentétben, olyan helyzeteket ábrázol, amelyek lehetetlenek, nemlétezőek, vagy képzeletbeliek.” 

Carel Willink holland festő hasonlóképpen realista elemeket ábrázolt zaklatott, eltúlzott környezetben. A stílus neves képviselője volt Maurits Cornelis Escher.

Charles Toorop művészete is mutat ezekkel rokon vonásokat, azonban mégis inkább a korabeli új objektivitás nevű realista irányzathoz tartozik.

Olaszországban  Giorgio de Chirico már 1915-től a mágikus realizmus előfutárai közé tartozott az általa Pittura Metafisica-nak nevezett módszerével.

Belgiumban Paul Delvaux és René Magritte voltak a stílus nemzetközileg is kiemelkedő képviselői.

Salvador Dalí munkásságának egyes részei is ide sorolhatók.

A mágikus realista regények általános ismérvei 
Ezen elemek sok mágikus realista irodalmi műben megtalálhatók, de nem feltétlenül jelenik meg mindegyik ugyanazon regényben. Néhány elem olyan regényekben is felfedezhető, amelyek más irányzatokhoz kötődnek.

 Tartalmaz varázslatos/mágikus elemeket;
 A mágikus elem lehet ösztönös, de soha nem magyarázzák meg jelenlétét;
 A szereplők ritkán kérdőjelezik meg ezen elemeket, általában elfogadják létezésüket;
 Érzékekre vonatkozó részletek gazdag megjelenítése; 
 Torzítja az időt, így az periodikusnak vagy éppen nem létezőnek tűnik. Másik módszere, hogy az idő összeomlik, a jelen ismétli a múltat, vagy nagyon emlékeztet rá;
 Megfordítja az ok-okozati összefüggéseket; például egy szereplő még a tragédia bekövetkezése előtt bűnhődik;
 Legendákat és népmesei elemeket olvaszt magába;
 Többszörös perspektívából mutatja be az eseményeket, mint hit és hitetlenség, vagy a gyarmatosító és a gyarmatosított;
 Nyílt lázadást jelenthet a totalitárius kormányzat vagy a gyarmatosítás ellen;
 Kulturális keveredés időszakában játszódik, vagy abból a korszakból ered ;
 Visszatükrözi a múltat és jelent vagy az asztrális és fizikai síkokat, esetleg a szereplőket.

Filmek 
Néhányan bizonyos filmeket is a mágikus realizmusba sorolnak (például az Eastwicki boszorkányok, a Baseball álmok, a Szeress Mexikóban vagy a Donnie Darko), de a kifejezést még mindig elsősorban az irodalomhoz kötik.

Mágikus realizmushoz köthető írók 
 Sherman Alexie
 Isabel Allende
 Miguel Ángel Asturias
 Francesca Lia Block
 Bodor Ádám
 Jorge Luis Borges
 Böszörményi Gyula
 Mihail Afanaszjevics Bulgakov
 Dino Buzzati
 Italo Calvino
 Alejo Carpentier
 Ana Castillo
 Julio Cortázar
 Juan Carlos Onetti
 Darvasi László
 Laura Esquivel
 William Faulkner
 Carlos Fuentes
 Gabriel García Márquez
 Günter Grass
 Alekszandr Grin
 Giovannino Guareschi
 Joanne Harris
 Russell Hoban
 Alice Hoffman
 Eric Knight
 Kodolányi János
 Lőrinczy Judit
 Toni Morrison
 Murakami Haruki
 Orhan Pamuk
 João Guimarães Rosa
 Juan Rulfo
 Salman Rushdie
 Graham Swift
 D.M. Thomas

Jegyzetek

További információk
 The Essence of Magic Realism – Critical Study of the origins and development of Magic Realism in art.
 Ten Dreams Galleries – A comprehensive discussion of the historical development of Magic Realism in painting
 The Magic Realism Time Capsule
 
 Bényei Tamás: Apokrif iratok. Mágikus realista regényekről; Kossuth Egyetemi, Debrecen, 1997 (Orbis litterarum)
 Révész Emese: Mese, mítosz, história. Archaizálás és mágikus realizmus az 1960-70-es évek magyar művészetében; kurátor Révész Emese; Balatonfüred Kulturális Nonprofit Kft.–Balatonfüred Városért Közalapítvány, Balatonfüred, 2021
 Czére Béla: Látomás és mítosz. Lírai próza és mágikus realizmus. Tanulmányok; Hungarovox, Bp., 2021

Magikus
Filmműfajok