alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Olimpijada 1984

XXIII. Olimpijske igre - Los Angeles 1984

Odluka da se Olimpijske igre održe u Los Angelesu je donešena 18.5. 1978. Los Angeles je bio jedini grad-kandidat, i nitko na to nije imao zamjerke. S obzirom da su prethodne igre udijeljene sovjetskoj Moskvi, u jeku detanta se smatralo da je ravnotežu između dvije tadašnje supersile dobro održati tako da slijedeće Igre održe na teritoriju SAD.

No, to je imalo neočekivane i nepredviđene posljedice nakon nove eskalacije hladnog rata izazvane sovjetskom invazijom na Afganistan. Nakon što su SAD 1980. SAD u znak protesta organizirale bojkot moskovske Olimpijade, SSSR je odgovorio istom mjerom tako što je 8.5. 1984. najavljen bojkot od strane 14 zemalja tadašnjeg Istočnog bloka.

Jedina zemlja istočnog bloka koja nije bojkotirala Igre bila je Rumunjska. Zbog toga su je gledatelji na olimpijskom stadionu posebno toplo pozdravili za vrijeme svečanog mimohoda na otvaranju Igara, a slično su pozdravljeni i predstavnici Jugoslavije koju su mnogi u publici pogrešno držali dijelom istočnog bloka.

Američki organizatori nisu bili nimalo obeshrabreni niti pretjerano razočarani ionako očekivanim bojkotom. Nedolazak istočnih sportaša samo je omogućio američkim i drugim sportašima da osvoje zlatne medalje na njihov račun. Zbog toga su Igre postale prilično popularne u SAD i zasada predstavljaju jedine koje su ostvarile financijsku dobit.

Za američke organizatore je isto tako bilo važno da četiri godine nakon moskovske Olimpijade dokažu tehnološku i svaku drugu superiornost nad svojim ideološkim suparnikom. Zato su Igre bile izvrsno organizirane i prepune spektakla, čemu je svoj doprinos dao i Hollywood. Igre je bio otvorio predsjednik Ronald Reagan, kojemu će njihov uspjeh izvrsno doći za vrijeme kampanje za njegov izbor.

Prije samih Igara su uloženi veliki napori i uvedene dotada nezapamćene mjere sigurnosti kako se ne bi ponovio minhenski masakr. Neke od tih priprema su 1983. godine postale inspiracijom za zaplet filma Plavi grom.

Sovjetski bojkot losanđeleske Olimpijade je potakao američkog televizijskog magnata Teda Turnera da organizira Igre dobre volje kao svojevrsnu alternativu olimpijadama, odnosno kao priliku vrhunskim sovjetskim i američkim sportašima da konačno odmjere snage jedni s drugima.

 
Ljetne olimpijske igre
Sport u SAD
1984
Berlinale

Berlinski međunarodni filmski festival ili Berlinale je jedan od najvažnijih filmskih festivala u Evropi i svijetu. Održava se jednom godišnje u februaru (2006. godine od 9. do 19. februara). 
Prvo otvaranje festivala bilo je 6. juna 1951. godine i održavao se u ljetno vrijeme sve do 1978. godine od kada se održava u februaru svake godine. Najbolji film se nagrađuje sa Zlatnim medvjedom (Goldener Berliner Bär), dok najbolji režiser, glumac i glumica dobijaju Srebrnog medvjeda (Silberner Berliner Bär).

Žiri ovog festivala uvijek uzima u obzir da se na festivalu nađu filmski radovi iz svih krajeva svijeta.

Nagrade i priznanja 
 Zlatni medved - nagrada za najbolji film festivala
 Srebrni medved - nagrada se dodeljuje u 6 kategorija: 
 najbolja režija
 najbolji glumac
 najbolja glumica
 najbolja muzika
 izvanredno umetničko dostignuće 
 nagrada žirija (Großer Preis der Jury)
 Kristalni medved
 Berlinale Kamera
 Zlatni počasni medved – Nagrada za životno delo
 Der Blaue Engel – nagradu dodeljuje AGICOA
 Alfred-Bauer-Preis
 Teddy Award – gej-lezbejske nagrade za filmove sa LGBT tematikom.
 LVT-Manfred-Salzgeber-Preis (od 1999)
 Panorama-Publikumspreis (od 1999)
 Großer Preis und Spezialpreis des Deutschen Kinderhilfswerkes (Generation)
 Dialogue en perspective (Perspektive Deutsches Kino)
 Shooting Star – priznanje za evropske mlade talente

Povezano 
 Filmski festivali
 Zlatni medvjed
 Film

Vanjske veze 

 Službena stranica festivala

 
Njemački filmski festivali
Kultura u Berlinu
Jasmila Žbanić

Jasmila Žbanić (rođena 19. 12. 1974. u Sarajevu) je bosanskohercegovačka režiserka.

Biografija 
Jasmila Žbanić diplomirala je na ASU Sarajevo, na Odsjeku za filmsku i pozorišnu režiju. Osnivačica je udruženja umjetnika Deblokada.
Njen film Grbavica je na Berlinskom Filmskom Festivalu 2006. godine dobio glavnu nagradu "Zlatni medvjed" kao najbolji film. Pored glavne nagrade, film Grbavica osvojio je još dvije nagrade na Berlinaleu 2006. - Nagradu ekumenskog žirija i Nagradu za mir.

Nagrade 
 Nagrada "Zlatni medvjed" za igrani film "Grbavica"
 Nagradu ekumenskog žirija za igrani film "Grbavica"
 Nagrada za mir za igrani film "Grbavica"
 Nagrada "Veliki pečat" za najbolji film u regionalnoj konkurenciji I međunarodnog festivala dokumentarnog filma "ZagrebDox"
 Nagrada Soros centra za savremenu umjetnost za film "Autobiografija"
 Nagrada Soros centra za savremenu umjetnost za film "Poslije, poslije"
 Specijalna nagrada na SFF-u 1998 za dokumentarni film "Noć je, mi svijetlimo"
 Nagrada žirija New York Expo Film Festivala 1999 za dokumentarni film "Noć je, mi svijetlimo"
 Special Mention na Alpe Adria Film Festivalu za dokumentarni film "Crvene gumene čizme"

Filmografija 
 "Grbavica", igrani film, 2006.
 "Rođendan", 2004.
 "Sjećaš li se Sarajeva", 2003.
 "Crvene gumene čizme", dokumentarni film, 2000.
 "Ljubav je...", 1998.
 "Noć je, mi svijetlimo", dokumentarni film, 1998.
 "Poslije, poslije", 1997.
 "Autobiografija", 1995.

Vanjske veze 

 2004. intervju 

Biografije, Sarajevo
Bosanskohercegovački filmski režiseri
Dobitnici Zlatnog medveda
Grbavica (film)

Grbavica je dramski film bosanskohercegovačke režiserke Jasmile Žbanić. Film je koprodukcija Bosne i Hercegovine, Austrije, Njemačke i Hrvatske uz pomoć ZDF-a i TV-kanala ARTE. Govori o posljedicama silovanja tijekom rata u Bosni i Hercegovini kroz primjer jedne samohrane majke koja taji svojoj kćeri porijeklo njenog oca.

Radnja filma 

Esma živi sa svojom 12-godišnjom kćerkom Sarom na Grbavici, sarajevskom naselju. Majka kćeri taji istinu o njezinom ocu, istinu da je ona plod ratnog silovanja. Sara živi u uvjerenju da je kći stradalog ratnog heroja. Esma je primorana zaposliti se kao konobarica kako bi kćeri osigurala novac za školski izlet. Škola omogućava besplatno putovanje učenicima ratnih heroja. Kako Esma nije u mogućnosti doći do takve potvrde za Saru, Sara odlučuje sama doći do istine o svojem ocu.

Glavne uloge
 Mirjana Karanović - Esma Halilović
 Luna Mijović - Sara 
 Leon Lučev - Pelda 
 Kenan Ćatić - Samir 
 Jasna Ornela Bery - Sabina  
 Dejan Ačimović - Čenga 
 Bogdan Diklić - Šaran 
 Emir Hadžihafizbegović - Puška 
 Ermin Bravo - Profesor Muha 
 Semka Sokolović-Bertok - Peldina majka 
 Maike Höhne - Jabolka 
 Jasna Žalica - Plema 
 Nada Džurevska - teta Safija 
 Emina Muftić - Vasvija 
 Dunja Pašić - Mila

Vanjske veze 
 Stranica filma na engleskom i njemačkom jeziku

Dramski filmovi
Bosanskohercegovački filmovi
Filmovi nagrađeni Zlatnim medvedom
Authority control 2
Zoran Ćirić (književnik)

Zoran Ćirić (rođen 1962), književnik iz Niša u Srbiji koji piše poeziju i prozu. Godine 1991. osvojio je Brankovu nagradu za zbirku "Rio Bravo", a 2001. i NIN-ovu nagradu za roman "Hobo".

Romani 
 Zlatna dekada (1992)
 Nišvil (1994) 
 Kalibar 23 za specijalistu (1995)
 Vulvaši (1998)
 Odbrana gradova (1998)
 Prisluškivanje (1999)
 Starinska stvar (2001)
 Hobo (2001)
 Smrt u El Pasu (2003)
 Slivnik (2004)
 Gang of four

Srpski pisci
Biografije, Niš
Dobitnici NIN-ove nagrade
Dobitnici Brankove nagrade
Authority control
Zimska Olimpijada 1988

XV. Zimske olimpijske igre - Calgary 1988

Zimske Olimpijske igre u Calgaryju su bile jedne od najuspješnijih u povijesti Igara. Predstavljaju jedan od rijetkih olimpijskih događaja koji je organizatorima donio profit.

Najlegendarniji događaj na Olimpijadi bilo je prvo sudjelovanje jamajkanskih sportaša na jednoj zimskoj olimpijadi. To je postalo zapletom popularnog filma Ledena staza s Johnom Candyjem u glavnoj ulozi. 

 
Zimske olimpijske igre
Sport u Kanadi
1988
Olimpijada 1988

XXIV. Olimpijske igre - Seoul 1988

Odluka da se Igre održe upravo u Seoulu je donešena 1981. kada je južnokorejski glavni grad na glasanju pobijedio japansku Nagoyu. Ta je odluka donešena u jeku nove eskalacije hladnog rata, pa je postojao opravdan strah od novog sovjetskog bojkota, pogotovo s obzirom da je Južna Koreja bila tada žestoko antikomunistički nastrojena.

Pokušaji da se ti problemi izbjegnu prijedlogom zajedničke organizacije sa Sjevernom Korejom su propali. Na kraju je Igre od novog masovnog bojkota spasio Mihail Gorbačov i njegova politika perestrojke. Pod njegovom vlašću je SSSR uspostavio diplomatske odnose s Južnom Korejom, te tako otvorio put za sudjelovanje sportaša iz SSSR-a i drugih zemalja istočnog bloka na Igrama. Jedine komunističke države koje su iz ideoloških razloga odbile sudjelovati bile su Sjeverna Koreja i Kuba. Etiopija, Sejšeli i Nikaragva su svoj nedolazak opravdale ekonomskim razlozima. 

Igre su, usprkos toga, zahvaljujući atmosferi završetka hladnog rata i nedavnoj demokratizaciji domaćina, sudionicima ostale u dobrom sjećanju. Najveću sjenu na njih je bacio doping-skandal koga je priredio kanadski atletičar Ben Johnson.

To su bile posljednje Igre na kojima su sudjelovali natjecatelji SSSR-a i Istočne Njemačke - dotadašnjih olimpijskih velesila. 

 
Ljetne olimpijske igre
Sport u Južnoj Koreji
Seul
1988
Zimska Olimpijada 1992

XVI. Zimske olimpijske igre - Albertville 1992

Zimske Olimpijske igre 1992. bile su u mnogo čemu pod snažnim dojmom političkih i drugih previranja koja su se dogodila u Evropi u prethodne četiri godine - kraja hladnog rata, ujedinjenja Njemačke, te raspada SSSR-a i Jugoslavije.

Na tim su sportaši iz Njemačke po prvi nakon 1964. nastupili pod zajedničkom zastavom. Na Igrama su po prvi put samostalno nastupili sportaši iz Litve, Letonije, Estonije, Slovenije i Hrvatske. Sportaši iz Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Makedonije i Srbije su nastupili u zajedničkom jugoslavenskom timu. Sportaši iz dvanaest država nastalih raspadom SSSR-a su nastupili u tzv. Ujedinjenom timu, iako su ga mnogi nazivali timom Zajednice nezavisnih država.

Novozelandska alpska skijašica Annaliese Coberger je osvojila srebrnu medalju u ženskom slalomu - prvu medalju koju je na zimskim olimpijadama osvojila država iz južne hemisfere.

Igre u Albertvilleu su bile posljednje koje su održane u istoj godini kada i ljetne olimpijade.

 
Zimske olimpijske igre
Sport u Francuskoj
1992
Olimpijada 1992

XXV. Olimpijske igre - Barcelona 1992

Odluku da se XXV. Olimpijske igre održe u Barcelonu Međunarodni olimpijski komitet je donio u oktobru 1986. Barcelona je pobijedila kandidature Amsterdama, Birminghama, Beograda, Brisbanea i Pariza.

Odluka da se Igre održe upravo u Barceloni mnogi pripisuju lobiranju od strane Juana Antonija Samarancha, koji je, navodno htio Olimpijadu u svojoj rodnoj Kataloniji. No, argumenti za Olimpijadu u Barceloni su bili i činjenica da je taj grad imao olimpijsku infrastrukturu koja datira još od 1930-ih, kao i da bi tada Olimpijada koincidirala s 500. obljetnicom otkrića Amerike. 

Slično kao i zimska olimpijada u Albertvilleu, i ljetna olimpijada u Barceloni je bila pod snažnim dojmom povijesnih događaja koji su se dogodili u prethodnom periodu. Tako su, slično, kao i u Albertvilleu, nastupali timovi ujedinjene Njemačke, te odnedavno nezavisnih Litve, Letonije, Estonije, Slovenije i Hrvatske. Svoj olimpijski debi su imali i predstavnici Bosne i Hercegovine te Makedonije.

Timovi iz 12 država bivšeg SSSR-a udruženih u Zajednicu nezavisnih država su nastupili kao Ujedinjeni tim.

U međuvremenu su UN zbog izbijanja rata u BiH donijele sankcije protiv Savezne republike Jugoslavije, te je njenom olimpijskom timu MOK zabranio pristup Igrama. No, individualni sportaši su se mogli natjecati pod olimpijskom zastavom. Jedan od njih bila je i Jasna Šekarić, koja je uspjela osvojiti srebrnu medalju iz gađanja pištoljem.

Početak procesa ukidanja apartheida je omogućio i južnoafričkom timu da prvi put od godine 1960. sudjeluje na Igrama.

Najveći sportski događaj bio je posljedica odluke MOK-a da dozvoli američkim profesionalnim košarkašima da sudjeluju na Olimpijadi. Tim sastavljen od superzvijezda NBA i prozvan Dream Team je dominirao Igrama i očekivano osvojio zlatnu medalju, pa je hrvatski košarkaški tim imao razloga srebrnu medalju smatrati briljantnim dostignućem. 

 
Ljetne olimpijske igre
Sport u Španiji
Barcelona
1992
Zimska Olimpijada 1994

XVII. Zimske olimpijske igre - Lillehammer 1994

Odluku da se zimske olimpijade održavaju dvije godine iza ljetnih, umjesto iste godine, Međunarodni olimpijski komitet je donio 1986. Dvije godine kasnije Lillehammer je izborio pravo na održavanje igara.

Od svih događaja na Igrama najveći publicitet je izazvao skandal vezan uz rivalstvo dviju američkih umjetničkih klizačica - Nancy Kerrigan i Tonye Harding. Mjesec dana prije igara bivši suprug Tonye Harding je naručio razbijanje koljena Nancy Kerrigan. Kerrigan se oporavila i na Igrama osvojila srebrnu medalju, dok je Harding osvojila 8. mjesto. Posliju je američki Olimpijski komitet doživotno isključio iz američkog olimpijskog tima.

 
Zimske olimpijske igre
Sport u Norveškoj
1994
Olimpijada 1996

XXVI. Olimpijske igre - Atlanta 1996

Atlanta je domaćinstvo Olimpijade 1996. osvojila u septembru 1990. odnijevši prevagu nad kandidaturama Atene, Beograda, Manchestera, Melbournea i Toronta. Mnogi su odluku MOK-a protumačili kao posljedicu korupcije, odnosno prevelikog utjecaja medijskog mogula Teda Turnera, čija je TV-kuća CNN imala sjedište upravo u Atlanti. Mnogi su time objašnjavali zašto domaćinstvo nije dobila Atena, koja bi time obilježila 100. godišnjicu prve Olimpijade. 

Organizatori su sve te sumnje nastojali rastjerati izvrsnom organizacijom, ali su Olimpijske igre ipak ostale upamćene po saobraćajnim gužvama. 

Najveću sjenu na Igre je bacio terorizam, odnosno bomba koja je u jednom parku ubila i ranila nekoliko gledatelja. Za taj je zločin ispočetka bio optužen zaštitar Richard Jewel, ali je nakon nekoliko mjeseci proglašen nedužnim, a pravi krivac pronađen u desničarskom ekstremistu Ericu Rudolphu, koji je uhvaćen 2003. godine.

Ipak, sama natjecanja su bila jako dobro praćena i kvalitetna, te su u sportskom smislu Igre uspjele. Na ceremoniji otvaranja Igara baklju je upalio Muhammad Ali, a ceremoniji je bio prisutan i slovenski gimnastičar Leon Štukelj kao jedan od najstarijih živućih olimpijaca tih godina. U program su uključeni sport softbol te dvije nove discipline: odbojka na pijesku i brdski biciklizam. Sudjelovalo je rekordnih 197 zemalja učesnica, a čak njih 79 je osvojilo barem jednu medalju.

U natjecateljskom programu su se istaknuli slijedeći pojedinci i događaji:
 Naim Suleymanoglu je postao prvi dizač utega s tri osvojena zlata na OI za redom.
 Michael Johnson je osvojio zlata u utrkama na 200 m i na 400 m, oborivši pri tome svjetski rekord na 200 m. Donovan Bailey iz Kanade je pak postavio svjetski rekord na 100 m osvojivši pri tome logično i zlatnu medalju. U sprintu se još istaknula Marie-José Perec koja je kao i Johnson osvojila discipline 200 m i 400 m.
 Zbog činjenice da su po prvi puta na Igrama nastupali i profesionalci u biciklizmu, priliku za zlato je iskoristio i Miguel Induráin, jedan od najuspješnijih profesionalnih biciklista u povijesti.
 Michelle Smith iz Irske je osvojila tri zlata i broncu u plivanju. Na njene medalje je međutim pala sjena dvije godine kasnije kada je bila kažnjena zbog dopinga, iako su joj medalje s OI službeno ostale priznate. Amy Van Dyken iz SAD-a je osvojili četiri zlata u plivanju.
 Andre Agassi iz SAD-a je osvojio zlatnu medalju, postavši time prvi tenisač koji je u karijeri osvojio barem jednom sva četiri najveća teniska turnira i Olimpijske igre.
 Kurt Angle iz SAD-a je osvoji zlato u hrvanju, iako je tijekom borbe imao frakturu vrata!
 Deng Yaping iz Kine je osvojila zlato u stolnom tenisu za žene pojedinačno i u paru. Time je ponovila uspjeh od četiri godine ranije, s Igara u Barceloni.

 
1996
Ljetne olimpijske igre
Sport u SAD
Sport u Atlanti
Historija Atlante
Zimska Olimpijada 1998

XVIII. Zimske olimpijske igre - Nagano 1998

Najveći heroj igara bio je austrijski alpski skijaš Hermann Maier, koji je preživio dramatičan pad prilikom spusta da bi nakon toga osvojio zlatne medalje u super-veleslalomu i veleslalomu.

 
Zimske olimpijske igre
Sport u Japanu
1998
Olimpijada 2000

XXVII. Olimpijske igre - Sydney 2000

XXVII. Olimpijske igre održane su 2000. godine u Sydneyu, u Australiji. MOO je 1993. godine birao domaćina između slijedećih gradova: Pekinga, Berlina, Istanbula i Manchestera.

Po općoj ocjeni, s obzirom na sjajan nivo organizacije, kvalitetu sportskih natjecanja, ljubaznost domaćina i fantastičnu atmosferu koja je vladala cijelo vrijeme Igara Igre su proglašene "najboljim Olimpijskim igrama u dotadašnjoj povijesti".

Na spektakularnom otvaranju je Olimpijski plamen na stadionu upalila Cathy Freeman, koja je kasnije na istim Igrama osvojila zlato u atletici (utrka na 400 m). Time je postala prva osoba koja je na istim Igrama bila počasni palitelj baklje i osvajač zlatne medalje. Kao pripadnik izvorne domorodačke manjine Aboridžina, Freeman je svojim postignućem postala australska heroina za sva vremena.

Rekordan broj od 199 nacija je sudjelovao na Igrama, a jedina članica MOO koja nije sudjelovala bio je Afganistan, čiji nastup je zabranio tadašnji afganistanski talibanski režim iz vjerskih razloga.

U program Igara je uključen triatlon.

U natjecateljskom proramu su se istaknuli slijedeći pojedinci i događaji:
 Plivač Ian Thorpe iz Australije, tada star svega 17. godina, je osvojio tri zlatne i dvije srebrne medalje. Posebno su upečatljivi bili svjetski rekord na 400 m slobodno, te nastup u štafeti 4x100 m slobodno kada je Thorpe u zadnjoj dionici nadoknadio veliki zaostatak za do tada vodećom štafetom SAD-a i pri tome pomogao svojem timu osim zlata oboriti i dotadašnji svjetski rekord.
 Steve Redgrave, veslač iz Velike Britanije, je zlatnom medaljom u četvercu bez kormilara ostvario svoju petu zlatnu medalju na petim Igrama za redom.
 Kamerun je osvojio povijesnu zlatnu medalju u finalu nogometnog turnira, pobijedivši Španjolsku nakon izvođenja jedanaesteraca.

 
2000
Ljetne olimpijske igre
Sport u Australiji
Sport u Sydneyju
Historija Sydneyja
Zimska Olimpijada 2002

XIX. Zimske olimpijske igre - Salt Lake City 2002 su održane uz dotada neviđene mjere sigurnosti, u velikoj sjeni napada 11. septembra.

Najveća heroina Igara bila je hrvatska alpska skijašica Janica Kostelić, koja je osvojila zlatne medalje u alpskoj kombinaciji, slalomu i veleslalomu.

Australijski brzi klizač Steven Bradbury bio je prvi sportaš iz južne hemisfere koji je osvojio zlatnu medalju na zimskim olimpijadama.

Dodjela Igara Salt Lake Cityju je postala predmetom velikog korupcijskog skandala.

Povezano 
 Salt Lake City 2002. - Alpsko skijanje (rezultati)

 
Zimske olimpijske igre
Sport u SAD
2002
Salt Lake City 2002. - Alpsko skijanje (rezultati)



Muškarci

Spust

Super G

Veleslalom

Slalom

Kombinacija

Žene

Spust

Super G

Veleslalom

Slalom

Kombinacija 

Olimpijske igre
Alpsko skijanje
Olimpijada 2004

XXVIII. Olimpijske igre - Atena 2004

Odluka da se Olimpijada održi u Ateni donešena je 5.9. 1997. Atena ju je dobila nakon iznenađujućeg gubitka domaćinstva za Olimpijadu 1996.

Igre su izazvale velike troškove i do posljednjeg trenutka se nije znalo hoće li biti završeni svi objekti. No danas se uglavnom smatraju uspješnima.

Titulu najvećih heroja Igara nose članovi iračkog fudbalskog tima, koji je osvojio velike simpatije zbog nedavnog rata i američke okupacije. Irak je iznenadio mnoge i uspio ući u polufinale, ali je ostao bez medalja.

Eksterni linkovi 

 
Ljetne olimpijske igre
2004
Slalom

Slalom se odnosi na takvo sportsko natjecanje u kojem natjecatelji u želji da najbrže prođu zadanu stazu, prolaze označeni put između oznaka poznatijim pod nazivom vrata.

Ako ne prođu zadanu stazu na propisan način, tada bivaju diskvalificirani, odnosno njihovom vremenu prolaska staze, pribraja se dodatno vrijeme kao kazna.

Riječ slalom je izvedena iz norveškog slalåm: sla označuje strmu nizbrdicu, a låm označuje trag u snijegu (što bi značilo da je prvi put upotrebljena riječ slalom na skijaškim natjecanjima).

Najčešće se slalom odnosi na skijanje, kajak i kanu na divljim vodama, skijanje na vodi, itd.

Slalom u alpskom skijanju 
Slalom zajedno sa veleslalomom spada u tehničke discipline alpskog skijanja, za razliku od brzih disciplina u koje spadaju super-veleslalom i spust. Riječ je o najsporijoj ali tehnički vrlo zahtjevnoj disciplini.

Prema trenutno važećim pravilima, natjecanja u slalomu se odvijaju u dvije vožnje, od kojih svaka traje otprilike 50-60 sekundi, ovisno o stazi, konfiguraciji terene, vremenskim prilikama i vještini skijaša. Prema važećim standardima staza je u slalomu označena vratima. Vrata se sastoje od dva štapa označena zastavicama u boji, naizmjenično crvenom i plavom bojom. Skijaš je ispravno prošao vrata ukoliko su s prave strane zastavice (odnosno između dvije zastavice koje formiraju vrata) prošla oba vrha skija te obje noge skijaša.

Međunarodna skijaška federacija detaljno propisuje sve parametre staze, te je tako u slalomu propisan raspon visinske razlike od starta do cilja (140-220 metara), širina pojedinih vrata (4-6 metara), razmak između dvaju susjednih vrata (0,75-15 metara), ukupan broj vrata na stazi (55-75), broj natjecatelja koji se kvalificira za drugu vožnju (30 najbržih iz prve vožnje) te brojni drugi detalji. Sve navedene mjere se odnose na muški slalom, a postoje i pravila za ženski slalom, natjecanja mlađih dobnih kategorija i sl.

Alpsko skijanje
Veleslalom

Veleslalom se odnosi na takvo sportsko natjecanje u kojem natjecatelji u želji da najbrže prođu zadanu stazu, prolaze označeni put između oznaka poznatijim pod nazivom vrata, koja su za razliku od slaloma postavljena u nešto širem međusobnom razmaku.

Veleslalom u alpskom skijanju 
Veleslalom zajedno sa slalomom spada u tehničke discipline alpskog skijanja, za razliku od brzih disciplina u koje spadaju super-veleslalom i spust. Riječ o disciplini koja kombinira oštre zavoje s nešto bržim ravnim dijelovima staze.

Prema trenutno važećim pravilima, natjecanja u veleslalomu se odvijaju u dvije vožnje, od kojih svaka traje otprilike 60-80 sekundi, ovisno o stazi, konfiguraciji terena, vremenskim prilikama i vještini skijaša. Kao i u slalomu, staza je u veleslalomu označena vratima, tj. štapovima označenim zastavicama u dvije boje, naizmjenično plava i crvena. Međutim, ovdje su jedna vrata formirana od 4 štapa, po dva lijevo odnosno desno između kojih je razapeta zastavica.

Međunarodna skijaška federacija detaljno propisuje sve parametre staze, te je tako u veleslalomu propisan raspon visinske razlike od starta do cilja (250-450 metara), širina pojedinih vrata (4-8 metara), razmak između dvaju susjednih vrata (ne manji od 10 metara), broj natjecatelja koji se kvalificira za drugu vožnju (30 najbržih iz prve vožnje) te brojni drugi detalji. Sve navedene mjere se odnose na muški veleslalom, a postoje i pravila za ženski veleslalom, natjecanja mlađih dobnih kategorija i sl.

Alpsko skijanje
Super-veleslalom

Super-G je skraćenica na engleskom od "Super Giant Slalom" što bi mogli opisati kao "poseban veleslalom", a u hrvatskom jeziku je udomaćen naziv super-veleslalom. Super-G je alpska skijaška disciplina koja je posebna na taj način da je brža od veleslaloma i spada u brze skijaške discipline, poput još bržeg spusta.

Razmaci od vrata do vrata, a između kojih moraju prolaziti skijaši su veći nego u veleslalomu, te su i brzine koje se postižu veće. Staza je dulja nego u veleslalomu, i broji manje vrata. U ovoj su disciplini skijaši, slično kao u spustu, u zatvorenijem, aerodinamičnijem skijaškom stavu ("pogrbljeni"), tj. u položaju "žabe" ili "jajeta".

Super-veleslalom je standardna disciplina na Svjetskim alpskim prvenstvima i na Zimskim Olimpijskim igrama.

Alpsko skijanje
Spust

Spust je oznaka sportske disicpline u alpskom skijanju ali i drugim sportovima u kojima natjecatelj prolazi dugu i strmu stazu. Tako je disciplina spust osim u skijanju poznata i u brdskom biciklizmu, u kajaku i kanuu na divljim vodama, itd..

Spust u aplskom skijanju 
Spust je najbrža disciplina u alpskom skijanju. Uz super-veleslalom spada u tzv. brze discipline, za razliku od tehničkih disciplina u koje spadaju slalom i veleslalom. Izvodi se na posebno strmim i dugačkim stazama, sa relativno malim brojem vrata i zavoja te dugim ravnim dijelovima. Osnovna karakteristika ove discipline je velika brzina kojom skijaš prolazi stazom, te se stoga smatra i najopasnijom jer padovi pri tim brzinama mogu biti kobni. Danas na natjecanjima spusta nije rijetkost da skijaš znatno premaši brzinu od 130 kilometara na sat!

Natjecanje u spustu se sastoji od jedne vožnje koja traje otprilike dvije minute, ovisno o stazi, konfiguraciji terene, vremenskim prilikama i vještini skijaša. Prema važećim standardima staza je u spustu označena vratima, tj. štapovima označenim zastavicama u dvije boje, naizmjenično plava i crvena. Jedna vrata formirana od 4 štapa, po dva lijevo odnosno desno između kojih je razapeta zastavica.

Međunarodna skijaška federacija detaljno propisuje sve parametre staze, te je tako u spustu propisan raspon visinske razlike od starta do cilja (800-1100 metara), širina pojedinih vrata (najmanje 8 metara), te brojni drugi detalji. Sve navedene mjere se odnose na muški spust, a postoje i pravila za ženski spust. Mlađe kategorije u pravilu ne voze spust. Za spust je specifično i to da je propisana i obavezna sigurnosna oprema, primjerice obavezna je uporaba skijaške kacige.

Skijanje
Gadag

Gadag, grad i željeznička raskrsnica u južnoj Indiji, u saveznoj državi Karnataki, 75 km istočno od Dharwara (164.100 stanovnika). U njegovoj okolini nalaze se mnogobrojni hinduistički hramovi.

Toponim Gadag postoji i u Pakistanu.

Izvori 

 (CD-atlas), (Atlas svijeta), (Mađarski atlas), (EON), (ER5), (Odostražnik 5, str.8)

Gradovi u Indiji
Zimska Olimpijada 2006

XX. Zimske olimpijske igre su održane 2006. u Torinu, u Italiji. Ostali gradovi kandidati za ulogu domaćina su bili Helsinki, Klagenfurt, Poprad-Tatry, Sion i Zakopane, ali se MOO odlučio za Torino. Bilo je to drugi puta da je Italija bila domaćin Zimskih olimpijskih igara nakon Igara u Cortini d'Ampezo 1956. Italija je organizirala i jedne ljetne Olimpijske igre, i to u Rimu 1960.

U natjecateljskom programu su se posebno istaknuli slijedeći pojedinci i momčadi:
 Michael Greis, biatlonac iz Njemačke, je dominirao tim sportom s tri osvojene zlatne medalje.
 Janica Kostelić je osvajanjem zlatne medalje u kombinaciji postala najuspješnija alpska skijašica u povijesti po broju zlatnih olimpijskih medalja (ukupno četiri, jedna u Torinu te tri na Zimskim olimpijskim igrama 2002.).
 Južna Koreja je dominirala brzim klizanjem na kratkim stazama (short track): tako je Jin Sun-Ju osvojila tri zlatne medalje u ženskoj, jednako kao i njen kolega iz reprezentacije An Hjun So u muškoj konkurenciji.
 Dvije su države ostvarile rijedak uspjeh: predstavnici tih zemalja osvojili su sve tri medalje u jednoj disicplini. Uspjelo je to skijašima iz Austrije u disciplini slalom, te predstavnicama Njemačke koje su uzele sve tri medalje u sanjkanju, disciplina pojedinačno žene.

Medalje

Sportovi 
 Hokej na ledu
 Brzinsko klizanje
 Klizanje na kratkim stazama
 Umjetničko klizanje
 Curling
 Skijaški skokovi
 Nordijska kombinacija
 Nordijsko skijanje
 Alpsko skijanje
 Biatlon
 Bob
 Skeleton
 Sanjkanje
 Akrobacijsko skijanje
 Snowboard

Mjesta održavanja pojedinih disciplina 
 Hokej na ledu - Torino
 Brzinsko klizanje - Torino
 Klizanje na kratkim stazama - Torino
 Umjetničko klizanje - Torino
 Curling - Pinerolo
 Skijaški skokovi - Pragelato
 Nordijska kombinacija - Pragelato
 Nordijsko skijanje - Pragelato
 Alpsko skijanje - Sestriere
 Biatlon - Cesana
 Bob - Cesana
 Skeleton - Cesana
 Sanjkanje - Cesana
 Akrobacijsko skijanje - Sauze d'Oulx
 Snowboard - Bardonecchia

Vanjske veze 

 Službena stranica organizatora  (eng., frac., tal., njem.)

 
2006
Zimske olimpijske igre
Sport u Italiji
Sport u Torinu
Historija Torina
Međunarodna skijaška federacija

Međunarodna skijaška federacija, ili kraće FIS (od francuskog izraza Fédération Internationale de Ski), internacionalna je udruga nacionalnih skijaških saveza koja upravlja skijaškim športovima i disciplinama kao što su alpsko skijanje, nordijsko skijanje, skijaški skokovi, nordijska kombinacija i snowboard. FIS se bavi organizacijom natjecanja, objavom pravila i kalendara natjecanja, organizacijom Svjetskog kupa i Svjetskih prvenstava, itd.

Zanimljivo je da ova federacija nije nadležna i za biatlon, sport koji u sebu uključuje uz streljaštvo i nordijsko skijanje kao sastavnu disciplinu.

Eksterni linkovi 

 Službena stranica

Skijanje
Sportske organizacije
Janko Vuković-Podkapelski

Janko Vuković-Podkapelski (Jezerane, 27. rujna 1871. - Pula, 1. studenog 1918.) bio je hrvatski mornarički časnik u austro-ugarskoj mornarici i kasnije kratkotrajno kontraadmiral u mornarici Države Slovenaca, Hrvata i Srba.

Vojnu pomorsku akademiju završio je u Rijeci, a kao kadet na brodu Fažana oplovio je gotovo sva mora. Godine 1915. promaknut je u kapetana bojnog broda i imenovan zapovjednikom broda Babenberga te krstarice Admiral Spaun. Nakon sloma Austro-Ugarske Narodno vijeće Države SHS imenovalo ga je kontraadmiralom i postavilo za zapovjednika flote. Poginuo je u Puli kada su talijanski diverzanti potopili admiralski brod Viribus Unitis, kojeg nije želio napustiti.

Austrougarski vojskovođe
Trgovački brod

Trgovački brod je naziv za brod koji je napravljen i služi prvenstveno u komercijalne svrhe, za prijevoz tereta i/ili putnika. Skup svih trgovačkih brodova čini trgovačku mornaricu neke zemlje. Tokom ratnih uvjeta služi kao brod za podršku i/ili opskrbu ratne mornarice svoje zemlje. Razne zemlje svijeta posjeduju flote raznih trgovačkih brodova. Zbog troškova u brodarstvu, poreza i nameta, mnogi brodovlasnici su preregistrirali svoje flote pod zastave zemalja koje im pružaju znatne pogodnosti u smislu davanja. Zastave tih zemalja nazivamo zastavama pogodnosti, a kao najbolji primjer su Liberija i Panama. Najveća svjetska flota je pod zastavom Grčke i iznosi oko 16% svjetske tonaže (podatak iz veljače 2007).

Teretni brod 

Teretni brod je brod koji služi za prijevoz tereta. Postoji mnogo raznih vrsta teretnih brodova, ovisno o vrsti tereta koji prevoze, kao i o vrsti plovidbe koju obavljaju. Po vrsti plovidbe razlikujemo linijske brodove, koji plove na jednoj ustaljenoj ruti i brodove bez određene linije, tzv. tramp brodove ili lutalice. Teretni brodovi su većinom opremljeni teretnim uređajima, koji služe za manipulaciju tereta. Kod tankera su to pumpe, kod brodova za rasuti teret i kontejnerskih brodova dizalice, a kod Ro-Ro brodova su to rampe za ukrcaj vozila.

Putnički brodovi 

Putnički brod je trgovački brod kojemu je glavna zadaća prijevoz putnika na moru. I ovdje postoji razdioba na brodove za kružna putovanja (kruzere) i na brodove koji služe za prevoz putnika i vozila između dvije destinacije, tj. trajekte. Trajekti su uobičajeno brodovi u službi javnog prijevoza i voze na točno određenim linijama, a kruzeri su brodovi koji služe za kružna putovanja za razonodu putnika. Postoji znatan rast tržišta u segmentu kruzera i najveći putnički brodovi danas su upravo oni.

 
Brodovi
Vrste brodova
Trgovačka mornarica

Trgovačka mornarica je zajednički naziv za sve trgovačke brodove neke zemlje, koji služe kao rezerva i pomoćno brodovlje ratnoj mornarici neke zemlje.

Vanjski linkovi 

 Official database of deceased Canadian Merchant Mariners 

Pomorstvo
SS Savannah

SS Savannah je prvi parobrod koji je prešao Atlantski ocean.

Savannah je na svoje putovanje krenuo 22.5. 1819. iz istoimene luke u američkoj federalnoj državi Georgia. Mnogi su tada smatrali kako parobrodi jednostavno nisu isplativi za prekooceansku plovidbu jer su bili prisiljeni veliki dio teretnog prostora koristiti za ugljen.
Sam Savannah je uz parni stroj imao i jedra, a umjesto ugljena je kao gorivo korišteno drvo. Parni stroj je korišten samo u određenim dijelovima putovanja.

Korištenje parnog stroja pred irskom obalom je izazvalo zbunjenost kod britanskih vlasti, koje su, ne znajući da je riječ o parobrodu, pretpostavili da je na brodu izbio požar. Carinski brod poslan kako bi pomogao posadi je ustanovio kako tajanstveni brod ništa ne može prestići. 

Pri dolasku u luku Liverpool 20.6. 1819., Savannah je izazvao veliki šok u britanskoj javnosti. Kraljevska mornarica ga je privremeno zaplijenila kako bi bila sigurna da to plovilo neće biti iskorišteno za spašavanje Napoleona Bonaparte, tada zatočenog na Sv. Heleni.

Reference

Literatura 

 Braynard, O. Frank, S.S. Savannah the Elegant Steam Ship. Athens, Georgia: University of Georgia Press, 1963; preštampano: New York: Dover Publications, Inc., 1988
 Morrison, John Harrison (1903): History Of American Steam Navigation, preštampano 2008. u izdanju Read Booksa, .
 Morrison, John Harrison (1909): History of New York Shipyards, Wm. F. Sametz & Co., New York, str. 47.
 Smithsonian Institution (1891): "Log Book of the Savannah", from Report of the U.S. National Museum During the Year Ending June 30, 1890, Government Printing Office, Washington.
 Stanton, Samuel Ward (1895): American Steam Vessels, Smith & Stanton, New York, str. 26–27..
 Swann, Leonard Alexander Jr. (1965): John Roach, Maritime Entrepreneur: the Years as Naval Contractor 1862–1886 — United States Naval Institute (preštampao 1980. Ayer Publishing, ).

Brodovi 1818.
Putnički brodovi
Parobrodi
Jedrenjaci
Historija SAD (1789–1849)
SS Royal William

SS Royal William je kanadski parobrod koji je kao prvi prešao Atlantski ocean koristeći se isključivo parnim strojem. Jedra su korištena jedino za vrijeme kratke pauze radi održavanja kotlova. SS Royal William je porinut u Quebecu 27. 4. 1831. Parni stroj je prije toga bio izrađen u Montrealu. Naručitelj broda je bio pivar i lokalni industrijalac John Molson. Prije nego što će preploviti Atlantik, SS Royal William je služio za prijevoz robe i tereta između Kvebeka i atlantskih provincija Kanade. Na svoje veliko putovanje je krenuo 18. 8. 1833. iz luke Pictou u Novoj Škotskoj sa sedam putnika i tovarom ugljena. 25 dana kasnije je stigao u luku Gravesend na rijeci Temzi. SS Royal William je kasnije prodan španskoj ratnoj mornarici.

Izvori 

Brodovi 1831.
Trgovački brodovi
Parobrodi
SS Great Western

SS Great Western je britanski putnički parobrod koji je 1838. godine bio prvi takav brod sagrađen isključivo u svrhu prijevoza putnika preko Atlantika. Projektirao ga je slavni inženjer Isambard Kingdom Brunel. Više od polovice trupa je zauzimao golemi parni stroj, a na bokovima su bila dva golema kotača. Great Western je isplovio iz Bristola 8. 4. i u New York stigao 23. 4. 1838. godine. Zbog tog je dostignuća, kao prvi takav brod, dobio prestižnu Plavu vrpcu. Great Western je služio kao prekooceanski brod do 1846. Za vrijeme Krimskog rata je služio za prijevoz trupa, a godine 1856. je prodan i izrezan.

Brodovi 1837.
Putnički brodovi
Parobrodi
Boris Tadić

Boris Tadić (Sarajevo, 15. januar 1958), srpski političar i bivši predsednik Srbije i predsednik Demokratske stranke.

Rođen je 1958. godine u Sarajevu. Osnovnu i srednju školu završio je u Beogradu. Diplomirao je socijalnu psihologiju na univerzitetu u Beogradu. Bio je profesor psihologije u I beogradskoj Gimnaziji.

Osnovao je i bio prvi direktor Centra za razvoj demokratije i političke veštine.

Nakon promene vlasti u Srbiji, oktobra 2000. godine, izabran je za ministra telekomunikacija u Vladi Savezne Republike Jugoslavije. A u periodu 17. mart 2003. — 16. april 2004. bio je ministar odbrane Srbije i Crne Gore. Decembra te godine, bio je nosilac izborne liste Demokratske stranke na vanrednim izborima za Skupštinu Srbije. Februara 2004. godine, Tadić biva izabran za predsednika Demokratske stranke. 

U drugom krugu izbora za predsednika Srbije, 27. juna 2004. godine, Tadić pobeđuje kandidata Srpske radikalne stranke Tomislava Nikolića i biva izabran za trećeg predsjednika Srbije. Svečano je stupio na dužnost 11. jula.

Na drugim izborima za predsednika Republike (koji su morali biti održani posle donošenja novog Ustava Srbije), 20. januara 2008. godine, Tadić u prvom krugu osvaja drugo mjesto. Međutim, u drugom krugu, (koji je održan 3. februara) uspeo je ponovo pobediti Tomislava Nikolića i osvojiti još jedan mandat na mestu šefa države.

Godine 2012. je formalno podneo ostavku na mesto predsednika kako bi se mogao takmičiti na predsedničkim izborima. Na njima je 21. maja u drugom krugu poražen od strane Tomislava Nikolića. U jesen 2012. je odustao od kandidature za novi mandat predsednika stranke, koji je posle skupštine preuzeo Dragan Đilas. Pred izvanredne izbore 2014. godine je izjavio da napušta Demokratsku stranku, nezadovoljan njenom odlukom da uđe u koaliciju sa Novom strankom Zorana Živkovića. 

Boris Tadić govori engleski jezik i francuski jezik. Oženjen je i otac je dvoje dece.

Vanjske veze 

 Oficijelna prezentacija predsednika Republike Srbije

Tadić, Boris
Tadić, Boris
Biografije, Sarajevo
Biografije, Beograd
Trajekt

Trajekt ili feribot je naziv za putnički, odnosno teretni brod specijaliziran za redovni prijevoz putnika i robe na kraćim relacijama.

Veći trajekti su u pravilu sposobni prevoziti putnička vozila i kamione, a neki su sagrađeni tako da prevoze željezničke vagone.

Pomorstvo
Teretni brod

Teretni brod je brod kome je glavna svrha prevoz različitih vrsta tereta od jedne do druge luke.

Takvi brodovi su u pravilu specijalno sagrađeni u tu svrhu, odnosno opremljeni dizalicama i drugim napravama kako bi olakšali ukrcavanje i iskrcavanje tereta.

Teretni brodovi se razlikuju po nameni, odnosno vrsti tereta koji prevoze. Od njih su najveći tankeri, specijalizirani za prevoz tekućeg ili plinovitog tereta, najčešće nafte i njenih derivata.

Vrste po teretu 
Prema vrsti tereta koje prevoze teretne brodove možemo podijeliti na:
 kontejnerski brod (ili brod za prijevoz spremnika)
 brodove za rasute terete (engl. bulk carrier)
 tankere za naftu
 tankere za plin (LPG brodovi i LNG brodovi)
 Ro-Ro brod
 brodove hladnjače ("frigo")
 brodove za kemikalije
 brodove za rudaču, rasuti teret i naftu (OBO)
 brodove za opći teret (general cargo)
 brodove za opskrbu naftnih platformi (engl. supplier)
 brodovi za teške terete (engl. heavy lift)
 brodovi posebnih namjena i izvedbi

Vrste po dimenzijama 
Teretne brodove dalje možemo podijeliti prema dimenzijama (a one su u ovisnosti o plovnim kanalima kroz koje prolaze) na:

 Small Handy size, brodovi od 20 000-28 000 t ukupne nosivosti
 Handy size, brodovi od 28 000-40 000 t ukupne nosivosti
 Handymax, brodovi od 40 000-50 000 t ukupne nosivosti
 Seawaymax, najveća dimenzija broda koji može proći kroz Kanal St Lawrence
 Aframax, naftni tankeri od 80 000 do 110 000-120.000 t ukupne nosivosti. Prevoze sirovu naftu, ponekad i teško ulje.
 Suezmax, najveća dimenzija broda koji može proći kroz Sueski kanal. Prevoze sirovu naftu, ponekad i teško ulje. 
 Panamax, najveća dimenzija broda koji može proći kroz Panamski kanal
 Capesize, brodovi koji su većih dimenzija od onih koje su uvjetovane Sueskim i Panamskim kanalom te ne mogu proći kroz njih
 VLCC (engl. Very Large Crude Carrier), supertankeri, od 160 000 do 400 000 t ukupne nosivosti Prevoze isključivo sirovu naftu.
 ULCC (engl. Ultra Large Crude Carrier), tzv. mamut-tankeri, za više od 400 000 t ukupne nosivosti. Prevoze isključivo sirovu naftu.

Izvori

Vanjske veze 

 Ship photos

 
Brod
Trgovački brodovi
Jedrenjak

Jedrenjak je naziv za brod kojemu je glavni pogon vjetar, odnosno jedra.

Do izuma parnog stroja, svi brodovi su bili jedrenjaci, uz izuzetak brodova na vesla, iako su i oni često imali jedra te koristili vjetar kao pomoćni pogon. 

Jedrenjaci se danas u komercijalne svrhe koriste jedino u Indijskom oceanu, i to najčešće za ribolov. Uglavnom služe kao školski brodovi, odnosno za sport i razonodu.

Povezano 
 Jedrenje

 
Jedrenje
Vrste brodova
Džunka

Džunka je kineski jedrenjak. Ime mu dolazi od malajske riječi dgong ili jong. Džunke su se prvi put pojavile za vrijeme dinastije Han (220. pne. - 200) te postupno evoluirale u jedan od najuspješnijih tipova brodova u historiji.

Literatura 

 Pirates and Junks in Late Imperial South China 

Kineska pomorska historija
Dinastija Han
Jedrenjaci
Podmornica

Podmornica je svako plovno sredstvo koje može da pluta po površini vode i da plovi pod vodom. Podmornice su u ratne svrhe masovno počele da se upotrebljavaju za vreme Drugog svetskog rata. Sada se podmornice sve više koriste u mirnodopskim uslovima npr. za istraživanje mora.

Istorija 
 1472 - Robert Valturius (vojni inžinjer iz Venecije) u knjizi De ve militari nacrtao je podmornicu. 
 1580 - Viliam Burne predstavio je prve nacrte podmornice i objasnio način njenog delovanja.
 1620 - Cornelius Jacobszoon van Drebbel je sagradio prvu podmornicu.
 1773 - Džon Dej je poginuo u prvoj nesreći sa podmornicama
 1776 - Američka jednoosobna podmornica "Turtle" na ručni pogon izvršila je prvi napad na neprijateljsko (britansko) plovilo.
 1800 - Podmornica "Nautilus" demonstrirala je prvi napad na brod pomoću mine
 1864 - Prva uspela vojna primena - južnjačka podmornica CSS Hunley na ručni pogon potopila je sjevernjački brod pomoću mine 
 1867 - Robert Vajthed konstruisao je torpedo.
 1900 - John Phillip Holland konstruisao je podmornicu "Holland" sa pogonom na spaljivanje (na površini) i na električni pogon (pod vodom) 
 1955 - USS Nautilus - prva nuklearna podmornica (SAD)

 
Oružje
Vrste brodova
Podmornica (razvrstavanje)

Podmornica, podvodni ratni brod;
 Podmornica (film), zapadnonjemački ratni film iz 1981. godine.
Galija (razvrstavanje)

Galija se može odnositi na:
 Galija, regija u kojoj su živjeli antički Gali
 Rimska Galija
 Galija (brod), antički brod
 Galija (glazbeni sastav), jugoslavenska i srpska rock grupa
 Gallia, Pavia, naselje u provinciji Pavia, Italija
 Gallia County, Ohio, okrug u saveznoj državi Ohio, SAD
 148 Gallia, asteroid
Pentakontera

Pentakontera ili pentekontera je naziv za drevnu grčku galiju s 50 vesala.

Drevni brodovi
Antika
Trirema

Trirema grčki Τριήρεις je naziv za drevnu antičku galiju s tri reda vesala sa svake strane. Nastala je među Feničanima, ali je najbolje poznata po svojoj ulozi u starogrčkoj historiji. Trirema je nastala od pentekontere, drevnog broda sa 25 vesala sa svake strane. Trireme su bile dominatni ratni brodovi na Mediteranu između 7. i 4. vijeka pne..

Vanjski linkovi 
 Hellenic Navy's (Greek Navy) web page for Olympias trireme reconstruction 
 Michael Lahanas's page 
 The Trireme Trust
 E. J. de Meester's page

Drevni brodovi
Antika
Grecizmi
Birema

Birema je naziv za drevnu galiju s dva reda vesala. Koristili su je Feničani, Asirci i Grci.

Drevni brodovi
Kvinkverema

Kvinkverema (lat. quinquerēmis) ili pentera (grč. pentērēs), naziv je za drevnu antičku galiju koja se razvila od trireme, te koristila u pomorskim sukobima na Mediteranu od 4. vijeka st. e. do 1. vijeka n.e.. Brod je pod palubom imao pet redova vesala, odakle mu i ime (lat. quinque »pet«). Kao i kod ostalih antičkih ratnih brodova, veslači su sjedili jedan iznad drugoga u kosom redu, pri čemu su vesla (lat. remi) u višim redovima bila dulja no ona u nižim redovima. Vremenom su se razvile i različite varijacije ovoga tipa broda. Ne zna se kada je kvinkverema postala, ali se prvi put spominje u atinskim državnim spisima iz 325. st. e., a do kraja 4. veka st. e. nalazimo je u uporabi mornarica gotovo svih helenističkih država. Kako je ovaj tip broda bio veći i teži od uobičajenih trirema, u njemu je bilo više prostora za smeštaj mornara, oružja i rimskih »mostova za ukrcavanje«, pomoću kojih su rimski vojnici prelazili sa svoga broda na neprijateljski. Zbog toga se najveći dio rimske flote tokom punskih ratova sastojao upravo od kvinkverema, koje su Rimljani gradili po uzoru na zarobljene kartaginske lađe. Nakon bitke kod Akcija 31. st. e. kvinkveremu postupno zamjenjuju manji i lakši brodovi.

Literatura 
 Vernon Foley and Werner Soedel, Ancient oared warships, Scientific American 244(4):116–129, April 1981.
 Fik Meijer, A History of Seafaring in the Classical World, Croom and Helm, 1986.
 J. S. Morrison and R. T. Williams, Greek Oared Ships: 900–322 BC, Cambridge University Press, 1968.

Drevni brodovi
Antika
Polirema

Polirema je naziv za najveće od svih antičkih galija, od koje su neke, prema svjedočenjima suvremenika, imale čak osam redova veslača.

Drevni brodovi
Galijaca

Galijaca je naziv za ratni brod koji se krajem srednjeg vijeka razvio na Mediteranu kao svojevrstan prijelazni oblik između starih galija i novijih jedrenjaka. Broj vesala je smanjen, prvenstveno zato da bi se stvorilo što više mjesta za topove.

Veća vatrena moć kršćanskih galijaca u odnosu na turske galije, te njihova veća visina - koja je omogućila bolje korištenje strijelaca prije abordaža - se smatra jednim od ključnih faktora u kršćanskoj pobjedi kod Lepanta.

Drevni brodovi
Galiot

Galiot je naziv za veslača na galiji.

Suprotno uvriježenom mišljenju, svi galioti nisu bili robovi. To je pogotovo bio slučaj kod manjih galija i u antičko doba, kada se od veslača zahtijevala velika vještina. Galioti su tada najčešće služili dobrovoljno, shvaćajući svoju službu kao patriotsku dužnost.

No, čim su galije postale velike, i čim je jedno veslo počelo opsluživati 4-5 veslača, prestala je potreba za vještim veslačima, pa su se s vremenom za galiote počeli koristiti robovi i osuđeni zatvorenici.

Historija
Linijski brod

Linijski brod je naziv za ratni brod koji je u Doba jedrenjaka predstavljao najvažnije i najmoćnije plovilo svake ratne mornarice.

Ime mu dolazi od tzv. linijske taktike, koju se razvila sredinom 17. vijeka i kojoj je svrha bila maksimalno iskoristiti vatrenu moć flote. Brodovi su se nastojali neprijatelju suprotstaviti u liniji postavljenoj tako da što veći prostor pokrivaju topovi smješteni na bokovima broda. Svaki brod koji je bio u stanju biti dijelom linije, odnosno ravnopravno se suprotstaviti se neprijateljskoj liniji, se nazivao linijskim brodom.

Linijski brodovi su imali dvije, a kasnije tri palube. Početkom 18. vijeka imali su minimalno 50, da bi u napoleonskim ratovima imali minimalno 74 topa.

Linijski brodovi su se zadržali i nakon pronalaska parnog stroja i njihovog uvođenja u ratne mornarice. Nestali su tek s pojavom eksplozivnih zrna i oklopnjača. 

Na njihovo mjesto je došla nova vrsta broda koja se zovi bojni brod.

Eksterni linkovi 

 Ship of the Line from battleships-cruisers.co.uk - History of the Ship of the Line of the Royal Navy

Ratni brodovi
Vrste brodova
Jedrenjaci
Liburna

Liburna je naziv za malu i pokretljivu rimsku galiju. Ime joj dolazi od ilirskog plemena Liburna od kojih su Rimljani preuzeli dizajn.

Liburna je u historiju ušla zahvaljujući uspješnoj primjeni u bitci kod Akcija godine 31. pne. kada je flota Oktavijana Augusta potukla flotu Antonija i Kleopatre opremljene većim, ali slabije pokretljivim galijama.

Drevni brodovi
Antika
Dromon

Dromons (od grčkog "trkač") je naziv za najvažniji ratni brod bizantske ratne mornarice od 6. do 12. vijeka. Dromoni su se razvili od drevnih trirema te su za pogon koristili vesla i jedra.

Gradili su se u raznim oblicima i veličinama, te su bili dugi između 30 i 50 metara, odnosno široki između 5 i 7 metara. Imali su oko 300 članova posade, uključujući marince i veslače. 

Dromoni su imali središnji toranj (xylokastron = drveni toranj) blizu glavnog jarbola, odakle su marinci mogli neprijatelja gađati strijelama, kopljima i drugim projektilima. Većina dromona bila je opremljena s drevnim plamenobacačima (syphonopho-rami) koji su po neprijatelju djelovali s grčkom vatrom te katapultima koji su mogli projektile od 500 kg izbaciti na daljinu od 1000 metara. Mnogi dromoni su bili oklopljeni, kako bi se zaštititili od neprijateljskog kljunovog udara.

Drevni brodovi
Karaka

Karaka ili nava je naziv za vrstu jedrenjaka s tri ili četiri jarbola, koja se razvila u Mediteranu u 15. vijeku. 

Zahvaljujući svojoj konstrukciji, karake su bile prvi brodovi sposobni preploviti oceane. Kao takve su odigrale ključnu ulogu u Dobu otkrića.

Najpoznatija karaka u historiji je Santa Maria, na kojoj je Kolumbo otkrio Ameriku, a nešto kasnije je s karakom Victoria Magellanova ekspedicija oplovila svijet.

U 16. vijeku karaka je evoluirala u galeon.

Eksterni linkovi 

 The Development of the Full-Rigged Ship From the Carrack to the Full-Rigger

 
Jedrenjaci