alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Alsóregmec

Alsóregmec település Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Sátoraljaújhelyi járásban.

Fekvése 
A szlovák határ mellett fekszik, Sátoraljaújhelytől 10 kilométerre észak-északnyugati irányban.

A közvetlen szomszédos települések: észak felől Felsőregmec (4 kilométerre), nyugat felől Mikóháza (2 kilométerre), dél felől pedig Széphalom (közigazgatásilag Sátoraljaújhely városrésze, 5 kilométerre). Külterületei délnyugat felé csaknem 10 kilométerre elnyúlnak a település lakott területétől, így abból az irányból még határos Sárospatakkal is. Az országhatár túloldalán a legközelebbi település Csörgő (Čerhov).

Megközelítése 
Sátoraljaújhely központja, illetve az ország távolabbi részei felől a legkézenfekvőbb közúti megközelítési útvonala a 37-es főút, amelyről a város északi szélén a 3719-es útra letérve, Széphalmon keresztül érhető el a település; ugyanez az út köti össze Pálházával is. A 3719-es út csak a belterület déli széle közelében halad el, a falu főutcája a 37 129-es számú mellékút, mely innen még továbbvezet Felsőregmec központjáig.

Korábban megközelíthető volt a Hegyközi Kisvasúton is, annak megszüntetéséig, ma már azonban nem érinti vasútvonal, a legközelebbi vasúti csatlakozási lehetőséget így a  Sátoraljaújhely vasútállomása kínálja. [A hajdani kisvasúti nyomvonal helyén viszont kerékpárutat alakítottak ki, így a falu kényelmesen elérhető két keréken is.]

Története 
A település nevét (Redemec) említő legrégibb fennmaradt írás 1277-ből való. Redemec akkor még magában foglalta a mai Alsóregmec, Felsőregmec és Vily falvakat. Alsóregmecet csak 1386-tól hívják Alsóregmecnek.

A Rákóczi-szabadságharc idején elnéptelenedett, s később szlovák és ruszin nemzetiségű lakók telepedtek le a kihalt faluban. 

1883-ban Abaúj vármegyétől átkerült Zemplénhez.

Kazinczy Ferenc a községben töltötte gyermekkorát, itt volt szüleinek háza és birtoka. 1767-ben és 1768-ban itt tanulta a latin és a német nyelvet. 1784-ben pesti törvénygyakorlatát befejezve ide költözött vissza anyjához, itt tartóztatták le 1794. december 14-én a Martinovics-féle mozgalomban való részvétel vádjával. A községről „Pályám emlékezete” és „Fogságom naplója” című munkáiban ír. 1801-ben, szabadulása után 2 héttel itt találkozott Csokonai Vitéz Mihállyal.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Szabó József (független)
 1994-1998: Szabó József (független)
 1998-2002: Szabó József (független szlovák kisebbségi)
 2002-2006: Szabó József (független szlovák kisebbségi)
 2006-2010: Laczkó Pál (független)
 2010-2014: Laczkó Pál (független)
 2014-2019: Laczkó Pál (független)
 2019-től: Leskó Miklós (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

2001-ben a lakosság 99%-a magyar volt, de 9 szlovák és 1 cigány is élt a faluban.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 96,2%-a magyarnak, 0,5% románnak, 35,5% szlováknak mondta magát (3,8% nem válaszolt; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 36,6%, református 3,8%, görögkatolikus 46,4%, felekezet nélküli 1,1% (11,5% nem válaszolt).

Jegyzetek

További információk 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Zemplén vármegye települései
Vladimír

A Vladimír szláv eredetű  magyar férfinév. Elemeinek jelentése: hatalom és nagy. A -mir végű szláv nevekhez csak később hasonult, eredeti alakja Vladimer volt. 


Rokon nevek
 Ladomér: a Vladimír régi magyar formája, egyes vélemények szerint viszont a török eredetű Ladomer névre vezethető vissza, bolgár közvetítéssel.

Gyakorisága
Az 1990-es években a Vladimír és a Ladomér egyaránt szórványos név, a 2000-es években nem szerepelnek a 100 leggyakoribb férfinév között.

Névnapok
Vladimír, Ladomér
 július 15.,
 november 15.

Híres Vladimírok, Ladomérek
 Farkas Vladimir ÁVH-s vallatótiszt, Farkas Mihály fia
 Koman Vladimir magyar labdarúgó
 Vlagyimir Iljics Lenin szovjet politikus
 Vladimir Oravsky svéd író és rendező
 Vladimir Voronin moldvai politikus, államfő
 Vlagyimir Putyin orosz politikus, államfő
 Vlagyimir Komarov szovjet-orosz űrhajós, berepülő pilóta, mérnök, tudós 
 Vladimír Mečiar szlovák politikus
 Vladimir Prelog horvát vegyész
 Vladimír Mišík cseh énekes és gitáros
 Vlado Kalember énekes
 Lodomér (esztergomi érsek)

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (V)
Férfikeresztnevek (V)
Szláv eredetű magyar férfikeresztnevek
Nagykürtösi járás

A Nagykürtösi járás (Okres Veľký Krtíš) Szlovákia Besztercebányai kerületének közigazgatási egysége. Területe 849 km², lakosainak száma 46 741 (2001), székhelye Nagykürtös (Veľký Krtíš). Lakosságának 27.4 százaléka, azaz  személy magyar nemzetiségű. A járás területe felerészben (északon és keleten) az egykori Nógrád vármegye területe volt, a másik fele (nyugaton) Hont vármegyéhez tartozott. A járás déli részén él a legtöbb magyar, főként a Nógrádi-medencében.

A Nagykürtösi járás települései 

 Alsópalojta (Dolné Plachtince)
 Alsósztregova (Dolná Strehová)
 Alsózellő (Malé Zlievce)
 Apafalva (Opava)
 Apátújfalu (Opatovská Nová Ves)
 Bátorfalu (Bátorová)
 Borosznok (Brusník)
 Bussa (Bušince)
 Csalár (Čeláre)
 Csall (Čelovce)
 Csáb (Čebovce)
 Dacsókeszi (Kosihovce)
 Dacsólám (Dačov Lom)
 Ebeck (Obeckov)
 Erdőmeg (Záhorce)
 Érújfalu (Závada)
 Fehérkút (Príbelce)
 Felsőesztergály (Horné Strháre)
 Felsőpalojta (Horné Plachtince)
 Felsősztregova (Horná Strehová)
 Felsőzellő (Veľké Zlievce)
 Galábocs (Glabušovce)
 Gyürki (Ďurkovce)
 Hartyán (Chrťany)
 Inám (Dolinka)
 Ipolybalog (Balog nad Ipľom)
 Ipolyharaszti (Chrastince)
 Ipolyhídvég (Ipeľské Predmostie)
 Ipolykér (Kiarov)
 Ipolykeszi (Kosihy nad Ipľom)
 Ipolynagyfalu (Veľká Ves nad Ipľom)
 Ipolynyék (Vinica)
 Ipolyszécsényke (Sečianky)
 Ipolyvarbó (Vrbovka)
 Kékkő (Modrý Kameň)
 Kelenye (Kleňany)
 Kiscsalomja (Malá Čalomija)
 Kishalom (Malé Straciny)
 Kiskürtös (Malý Krtíš)
 Kislibercse (Ľuboriečka)
 Kóvár (Koláre)
 Kőkeszi (Kamenné Kosihy)
 Középpalojta (Stredné Plachtince)
 Kürtösújfalu (Nová Ves)
 Leszenye (Lesenice)
 Lukanénye (Nenince)
 Magasmajtény (Hrušov)
 Mikszáthfalva (Sklabiná)
 Nagycsalomja (Veľká Čalomija)
 Nagyhalom (Veľké Straciny)
 Nagykürtös (Veľký Krtíš)
 Nagylám (Veľký Lom)
 Nógrádszenna (Senné)
 Nógrádszentpéter (Pôtor)
 Óvár (Olováry)
 Paróca (Pravica)
 Rárósmúlyad (Muľa)
 Sirak (Širákov)
 Süllye (Šuľa)
 Száraznyírjes (Suché Brezovo)
 Szécsénykovácsi (Kováčovce)
 Szelény (Seľany)
 Szuhány (Sucháň)
 Terbegec (Trebušovce)
 Tótgyarmat (Slovenské Ďarmoty)
 Tótkelecsény (Slovenské Kľačany)
 Tótkisfalu (Vieska)
 Veres (Červeňany)
 Zobor (Zombor)
 Zsély (Želovce)

Jegyzetek 

Besztercebányai kerület
Alsószuha

Alsószuha község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Putnoki járásban.

Fekvése 
A Szuha-patak két partján, a szlovák határ közelében fekszik, Putnoktól közúton 16 km-re északra, Aggtelektől szintén 16 km-re délre.

A környező települések: északra Zádorfalva (1 km) és Ragály (8 km), délkeletre Dövény (5 km), nyugatra Kelemér (6 km). Közeli városok Putnokon kívül Rudabánya (17 km) és Kazincbarcika (21 km).

Megközelítése 
Csak közúton érhető el, Dövény vagy Zádorfalva érintésével, a 2605-ös úton.

A megyeszékhely, a 41 kilométerre fekvő Miskolc irányából a legegyszerűbben a 26-os főútról érhető el, Kazincbarcikánál észak felé letérve a 2606-os, majd Szuhakállótól a 2605-ös úton.

Története 
Innen származik az Ajtony nemzetségből eredő Szuhay család.

A fennmaradt írások a 14. század elején említik először a településen Szent György tiszteletére emelt középkori templomot. Ekkor még magát a községet is Szentgyörgyszuhának nevezték. 

1558-ban török csapatok égették fel a falut, de később újra benépesült. Lakosai akkor már reformátusok voltak. 

A 19. században tűzvész pusztított a településen. 

Alsószuha ma kedvelt kirándulóhely.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Kiss István (független)
 1994-1998: Kiss István (független)
 1998-2002: Kiss István (független)
 2002-2006: Kiss István (független)
 2006-2010: Hevesi István (független)
 2010-2014: Hevesi István (független)
 2014-2019: Nagy Károly (független)
 2019-től: Nagy Károly (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

2001-ben a település lakosságának 86%-át magyar, 14%-át cigány származású  emberek alkották.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 96,8%-a magyarnak, 10,8% cigánynak, 1,1% németnek mondta magát (3,2% nem válaszolt; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 20,6%, református 56,4%, evangélikus 0,2%, görögkatolikus 5%, felekezet nélküli 8,7% (8,9% nem válaszolt).

Neves személyek
Itt született 1846-ban Kovács Zsigmond városi számfejtő, író.
Itt született 1928-ban Szuhay Miklós történész, az MKKE rektora

Nevezetességek 
 Református templom. A jelenlegi késő barokk stílusú templom 1828-ban épült.

Jegyzetek

További információk 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Gömör és Kis-Hont vármegye települései
Zólyomi járás

A Zólyomi járás (Okres Zvolen) Szlovákia Besztercebányai kerületének közigazgatási egysége. Területe 759 km², lakosainak száma 67 633 (2001), székhelye Zólyom (Zvolen). A járás területe legnagyobbrészt az egykori Zólyom vármegye területe volt, délen egy kis rész Gömör-Kishont vármegyéhez tartozott.

A Zólyomi járás települései 

 Bacúr (Bacúrov)
 Bábaszék (Babiná)
 Bozókszabadi (Bzovská Lehôtka)
 Dobó (Dubové)
 Dobronya (Dobrá Niva)
 Dobróváralja (Podzámčok)
 Garamberzence (Hronská Breznica)
 Kovácsfalva (Kováčová)
 Lest (Lešť, katonai terület)
 Lukóca (Lukavica)
 Nagyócsa (Očová)
 Nagyrét (Veľká Lúka)
 Nagyszalatna (Zvolenská Slatina)
 Osztroluka (Ostrá Lúka)
 Szászpelsőc (Sása)
 Szélnye (Sielnica)
 Szliács (Sliač)
 Tótpelsőc (Pliešovce)
 Újmogyoród (Lieskovec)
 Vaségető (Železná Breznica)
 Zólyom (Zvolen)
 Zólyomberezna (Breziny)
 Zólyombúcs (Budča)
 Zólyommihályi (Michalková)
 Zólyomternye (Tŕnie)
 Zólyomtúr (Turová)

Irodalom
Mácelová, M. 2013: Slovania vo Zvolenskej kotline.
Bárdiová, M. (ed.) 2012: Stredné Slovensko v kultúrno-spoločenskom kontexte 1889-1909-2009. Banská Bystrica.
2011 Lesy v dejinách Zvolenskej stolice. Lesné remeslá v kultúre a zamestnaní obyvateľstva v stredoveku a ranom novoveku. Banská Bystrica - Kraków.
Pavol Maliniak 2009: Človek a krajina Zvolenskej kotliny v stredoveku. Banská Bystrica.

Zólyomi járás
Zsarnócai járás

A Zsarnócai járás (Okres Žarnovica) Szlovákia Besztercebányai kerületének közigazgatási egysége. Területe 426 km², lakosainak száma 27 634 (2001), székhelye Zsarnóca (Žarnovica).

A Zsarnócai járás Szlovákia közigazgatási beosztásának 1996-os átszervezésekor jött létre. Zsarnóca korábban soha nem töltött be közigazgatási központi szerepkört, viszont e járás elődjének tekinthető az 1923 és 1960 között hasonló területen fennállott Újbányai járás, melynek egykori székhelye, Újbánya is ide tartozik.

Népesség

A Zsarnócai járás települései 

 Barsberzence (Tekovská Breznica)
 Dóczyfürésze (Píla)
 Élesmart (Ostrý Grúň)
 Erdősurány (Župkov)
 Felsőhámor (Horné Hámre)
 Garamrév (Voznica)
 Garamrudnó (Rudno nad Hronom)
 Garamszentbenedek (Hronský Beňadik)
 Gyertyánfa (Hrabičov)
 Hodrushámor (Hodruša – Hámre)
 Kisülés (Malá Lehota)
 Madarasalja (Kľak)
 Magasmart (Brehy)
 Nagyülés (Veľká Lehota)
 Oromfalu (Orovnica)
 Pálosnagymező (Veľké Pole)
 Újbánya (Nová Baňa)
 Zsarnóca (Žarnovica)

Jegyzetek

Források 
 

Besztercebányai kerület
Alsótelekes

Alsótelekes község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegyében, a Kazincbarcikai járásban.

Fekvése
Kazincbarcikától 21 kilométerre, Miskolctól körülbelül 40 kilométerre északra, a Sajó és a Bódva által határolt területen fekszik, közel az Aggteleki Nemzeti Parkhoz. Külterületén áthalad a négy számjegyű 2607-es út, de a település lakott területe csak egy mellékúti leágazással érhető el, az előbbi út 15,300-as kilométerszelvényében kiinduló 26 107-es úton (települési neve Béke út). Környező települések: Felsőtelekes (3 km), Szuhogy (4 km). A legközelebbi városok: Rudabánya (9 km), Szendrő ( 9 km) és Kazincbarcika (25 km).

Története 
A települést 200 éve alapították. Az 1950-es megyerendezés előtt Borsod vármegye Edelényi járásához tartozott. Lakói kezdetben földműveléssel, majd bányászattal foglalkoztak. 

Régen a község határában külszíni fejtésű anhidrit- és gipszbánya és a bánya mellett égető és feldolgozó üzem is működött.

Közélete

Polgármesterei
 1990–1994: Juhász Árpád (MSZP)
 1994–1998: Juhász Árpád (MSZP)
 1998–2001: Juhász Árpád (független)
 2001–2002: Ötvös Jánosné (független)
 2002–2006: Bodnár Tibor (független)
 2006–2010: Bodnár Tibor (független)
 2010–2014: Bodnár Tibor (független)
 2014–2019: Bodnár Tibor (független)
 2019-től: Bodnár Tibor (független)

A településen 2001. október 7-én időközi polgármester-választást tartottak, az előző polgármester halála miatt.

Népesség 
A település népességének alakulása:

2001-ben a településen a lakosság 98%-át magyar, 2%-át cigány származású emberek alkották.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 98,6%-a magyarnak, 8,9% cigánynak, 0,7% németnek mondta magát (1,4% nem válaszolt; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 73,3%, református 10,3%, görögkatolikus 1,4%, felekezet nélküli 1,4% (13,7% nem válaszolt).

Nevezetességek 
 Római katolikus templom
 II. világháborús emlékmű

Jegyzetek 

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései
Garamszentkereszti járás

A Garamszentkereszti járás (Okres Žiar nad Hronom) Szlovákia Besztercebányai kerületének közigazgatási egysége. Területe 532 km², lakosainak száma 48 125 (2001), székhelye Garamszentkereszt (Žiar nad Hronom). A járás területe teljes egészében az egykori Bars vármegye területe volt.

A Garamszentkereszti járás települései 

 Alsótárnok (Dolná Trnávka)
 Alsózsadány (Dolná Ždaňa)
 Apáthegyalja (Lehôtka pod Brehmi)
 Barskapronca (Kopernica)
 Bartos (Bartošova Lehôtka)
 Bezeréte (Trnavá Hora)
 Dallos (Ihráč)
 Felsőbesenyő (Hronská Dúbrava)
 Felsőtóti (Horná Ves)
 Felsőzsadány (Horná Ždaňa)
 Garamszentkereszt (Žiar nad Hronom)
 Geletnek (Hliník nad Hronom)
 Jánosgyarmat (Janova Lehota)
 Jánoshegy (Kremnické Bane)
 Jánosrét (Lúčky)
 Karvaly (Jastrabá)
 Kelő (Prochot)
 Kékellő (Krahule)
 Kiszelfalu (Pitelová)
 Koszorús (Kosorín)
 Körmöcbánya (Kremnica)
 Kunosvágása (Kunešov)
 Ladomérmindszent (Ladomeská Vieska)
 Lócsakürtös (Lovčica – Trubín)
 Lutilla (Lutila)
 Mailáth (Prestavlky)
 Mogyorómál (Slaská)
 Nagylócsa (Lovča)
 Ókörmöcke (Stará Kremnička)
 Repistye (Repište)
 Sváb (Dolná Ves)
 Szénásfalu (Bzenica)
 Szklenófürdő (Sklené Teplice)
 Tormáskert (Nevoľné)
 Vihnye (Vyhne)

Jegyzetek 

Garamszentkereszti járás
Hermina

A Hermina női név a Herman férfinév női párja, más feltevések szerint a germán Ermin vagy Irmin isten nevével függ össze. 


Rokon nevek
 Mína: a Hermina és a Vilhelmina névnek a germán rövidüléséből származik. 
 Minka: a Hermina és a Vilhelmina beceneve 
 Minna: a Hermina és a Vilhelmina névnek a germán rövidüléséből származik, de az ófelnémetben önálló szó volt, aminek a jelentése szerelem. 
Hermia

Gyakorisága
Az 1990-es években a Hermina igen ritka, a Mína, Minka és Minna szórványos nevek voltak, a 2000-es években nem szerepelnek a 100 leggyakoribb női név között.

Névnapok
Hermina:
 január 3. 
 április 13. 
 április 18. 
 augusztus 3. 
 december 24. 
Mína, Minka, Minna:
április 13.

Híres Herminák, Mínák, Minkák, Minnák
 Czóbel Minka író, műfordító
 Minna Canth - finn író, költő

Uralkodók
 Hermina anhalti hercegnő, József nádor második felesége, István nádor anyja.
 Hermina Amália főhercegnő, József nádor és Hermina anhalt hercegnő leánya.

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (H)
Női keresztnevek (H)
Germán eredetű magyar női keresztnevek
Ároktő

Ároktő község Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye Mezőcsáti járásában.

Fekvése 
A Tisza mellett fekszik, Miskolctól mintegy 45 kilométerre délre. Teljes lakott területe és határának túlnyomó része a folyó jobb parti oldalán helyezkedik el, de egy bő 7 négyzetkilométernyi (nagyobbrészt természetvédelmi oltalom alá eső) területrésze a bal parti oldalon található.

A legközelebbi szomszédos települések Tiszacsege 8 és Tiszadorogma 9 kilométerre; a legközelebbi város a 10 kilométerre fekvő Mezőcsát. A közvetlenül határos települések: északkelet felől Tiszakeszi, kelet felől Újszentmargita, délkelet felől Tiszacsege, délnyugat felől Tiszadorogma, nyugat felől Mezőnagymihály, északnyugat felől pedig Mezőcsát.

Megközelítése 
A tiszai vízitúra-útvonalakat leszámítva csak közúton érhető el: Mezőkövesd-Borsodivánka felől a 3302-es, Mezőcsát és Tiszacsege felől [utóbbi esetben a Tiszát komppal átszelve] a 3307-es úton.

Közösségi közlekedéssel megközelíthető Mezőkövesd és Mezőcsát felől is, a Volánbusz 4010-es buszjáratával.

Története 
A terület már az őskorban is lakott volt. Feltehetőleg errefelé húzódott a Csörsz árka nevű szarmata sáncrendszer.

A település első fennmaradt írásos említése 1067-ből való (Aruk). A középkorban hol a cserépvári, hol a tokaji uradalom része volt. A török uralom idején súlyos csapások érték a falut, többek között sáskajárás is. A következő századok is sok megpróbáltatást hoztak: a kuruc korban a rácok, az 1848-49-es szabadságharc során az oroszok fosztották ki, 1869-ben pedig a falu nagy része leégett. A falu 1896-ban is leégett.

A falu lakossága nagyrészt mezőgazdasággal foglalkozik.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Dr. Ihászy Ernőné (független)
 1994-1998: Dr. Ihászy Ernőné (független)
 1998-2002: Varga István Pál (független)
 2002-2006: Varga István Pál (független)
 2006-2010: Vargáné Kerékgyártó Ildikó Anna (MSZP)
 2010-2014: Vargáné Kerékgyártó Ildikó Anna (független)
 2014-2019: Vargáné Kerékgyártó Ildikó Anna (független)
 2019-től: Szabóné Csizmadia Judit (független)

Népesség 
A település népességének alakulása:

2001-ben a település lakosságának 89%-a magyar, 11%-a cigány volt.

A 2011-es népszámlálás során a lakosok 86,9%-a magyarnak, 26,4% cigánynak, 0,4% németnek, 0,2% szlováknak mondta magát (12,3% nem válaszolt; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 50,3%, református 20,7%, görögkatolikus 1,4%, felekezet nélküli 5,1% (21,9% nem válaszolt).

Nevezetességei 
 Római katolikus templom
 Az 1994-ben megnyílt Tájház
 Tiszai holtág, horgászhely

Jegyzetek

További információk 
 Ároktő honlapja

Borsod-Abaúj-Zemplén megye települései
Borsod vármegye települései
Pizzicato

A pizzicato (e. piccikáto) zenei játékmód és zenei jel. A szó olasz eredetű, jelentése csípve, átvitt értelemben pengetve, rövidítése pizz. A vonós hangszereken való játék egyik módja. Ilyenkor a játékos a vonó használata helyett ujjaival pengeti a húrokat, ami egy igen rövid lefolyású, viszonylag halk, esetenként erőtlen hangot eredményez.

Alkalmazása 
A dzsesszben, illetve a popzene bizonyos fajtáiban ezzel a módszerrel szólaltatják meg a nagybőgőt. A komolyzenében a vonós hangszereket rendszerint a vonó segítségével szólaltatják meg, pizzicato csak akkor van, ha azt külön jelölik. Vannak olyan esetek, ahol egy tételt végig pengetve kell játszani. Ilyen például Bartók Béla 4. vonósnégyesének negyedik tétele.

Az első alkalmazásokban, például Monteverdi 1624-es Tankréd és Klorinda párviadala című művében még két ujjal kellett elvégezni a pizzicatót. Leopold Mozart 1756-ban, Versuch einer gründlichen Violinschule című hegedűiskolájában írta elő először, hogy a pizzicato egy ujjal végzendő.

A vonót pizzicato közben is kézben kell tartani, mert általában nincs idő letenni és felvenni. Viszont ha egy egész tételben így kell játszani, akkor a hegedűsök és a brácsások gyakran tartják hangszerűket „bendzsópozícióban", és úgy használják a hangszert, mintha az valami pengetős hangszer lenne (például lant, bendzsó, vagy gitár).

Pengetni lehet bal kézzel is (amivel alapból a hangokat kell intonálni). Ez igen ritka, használni csak akkor szokták, ha már arra sincs idő, hogy a jobb kezüket a megfelelő helyre emeljék. Ez a hatás például Niccolò Paganini 24 Caprice sorozatából a 24.-ben található. Van olyan is, hogy miközben bal kézzel játszunk, jobb kézzel pengetni kell. Gordon Jacob Ária és tánc mélyhegedűre és zongorára című darabja kiváló példa erre.

Ezenkívül létezik még az ún. Bartók-pizzicato vagy talpas pizzicato, ami olyan erős pengetést jelent, hogy a húrnak a fogólaphoz kell csattannia. Eme technikát a névadó szerző használta igen intenzíven. Ezenkívül Bartók használt még „glissandós" pengetést is (például az 5. vonósnégyesben), aminek kivitelezése úgy történik, hogy a pendítés után a húrt lefogó ujjal másik hangra csúszunk.

Johannes Brahms használt még hadart pizzicatót a No. 2-es Csellószonátájában. Ez azt jelenti, hogy miután a játékos megpendített egy hangot, gyorsan leteszi még egy ujját. Ennek a módnak a használata igen ritka.

Példák 
További közismert példák a pizzicato alkalmazására:
 Csajkovszkij: 4. szimfónia III. tétel
 Ifj. Johann Strauss: Pizzicato-polka
 Bartók: 4. vonósnégyes, 4. tétel

Egyéb jelölések

Kapcsolódó szócikkek 
 glissando
 kottaírás

Jegyzetek 

Zenei kifejezésmódok
Zár (egyértelműsítő lap)

Zár, zárszerkezet;
Zár, szlovákiai település az Eperjesi kerületben.
Csacai járás

A Csacai járás (szlovákul Okres Čadca) Szlovákia Zsolnai kerületének közigazgatási egysége. Területe 761 km², lakosainak száma 91 710 (2011), székhelye Csaca (Čadca). A járás területe teljes egészében az egykori Trencsén vármegye területe volt.

A Csacai járás települései 

 Berekfalu (Olešná)
 '''Csaca (Čadca)
 Cserne (Čierne)
 Dlhavölgy (Dlhá nad Kysucou)
 Dombelve (Zákopčie)
 Dunajó (Dunajov)
 Felsőzboró (Zborov nad Bystricou)
 Fenyvesszoros (Svrčinovec)
 Határújfalu (Podvysoká)
 Hegyeshely (Vysoká nad Kysucou)
 Karásznó (Krásno nad Kysucou)
 Kelebény (Klubina)
 Klokocsóvölgy (Klokočov)
 Kornyavölgy (Korňa)
 Óbeszterce (Stará Bystrica)
 Ócsad (Oščadnica)
 Radoska (Radôstka)
 Szaniszlófalva (Staškov)
 Sziklaszoros (Skalité)
 Trencsénmakó (Makov)
 Trencsénrákó (Raková)
 Turzófalva (Turzovka)
 Újbeszterce (Nová Bystrica)

Jegyzetek

További információk
Alsókubini járás

Az Alsókubini járás (szlovákul Okres Dolný Kubín) Szlovákia Zsolnai kerületéhez tartozó járás. Területe 490 km², lakosainak száma 39 520 (2011), székhelye Alsókubin (Dolný Kubín).

Története 
Az Alsókubini járás 1922-ig egyike volt az egykori Árva vármegye járásainak. A mai járás hat északkeleti községe (Árvaváralja a hozzá tartozó Alsólehotával, továbbá Felsőlehota, Parasztdubova, Dluha, Kriva és Chlebnice) 1922 előtt a Vári járáshoz tartozott, viszont ide tartozott Oláhdubova, amit 1949-ben csatoltak el a Rózsahegyi járáshoz. A megye 1918-tól Csehszlovák uralom alatt állt, amit a trianoni békeszerződés erősített meg.

1923-ban a mai Szlovákia területét hat nagymegyére osztották, a járás ezek közül Vágmente megyéhez (Považská župa) került. 1928-ban a nagymegyék is megszűntek, Csehszlovákiát négy tartományra osztották, ekkor a járás a Csehszlovákián belüli Szlovákia része lett. 1939-ben, amikor Csehszlovákia megszűnt, a független Szlovákiában ismét hat megyét hoztak létre, az Alsókubini járás ezek közül Tátra megyéhez (Tatranská župa) tartozott.

A második világháború után újjáalakult Csehszlovákia közigazgatási beosztása hasonló volt az 1928-38 közöttihez, az Alsókubini járás ismét a szlovák tartományhoz tartozott. 1949-ben viszont az 1923-28 közötti nagymegyékhez hasonló nagyobb közigazgatási egységeket hoztak létre, de ezek neve most kerület (kraj) lett, és járásunk a Zsolnai kerülethez került.

1960-ban a kerületek száma Szlovákiában hatról háromra csökkent, a járás pedig a Közép-Szlovákiai kerület része lett. Szintén 1960-tól jelentősen átszervezték a járásokat is, a korábbiaknál sokkal nagyobbakat hozva létre. Az Alsókubini járásba beolvasztották a Námesztói járást és a mai Turdossini járás helyén addig létezett Trsztenai járást is, így az magába foglalta az egykori Árva vármegye szinte egészét. A kerületek 1990-ben ismét megszűntek és csak a (nagy)járások maradtak Csehszlovákiában.

1996-ban a már független Szlovákia közigazgatási felosztását ismét jelentősen átalakították. A járások száma 38-ról 79-re nőtt és ezeket nyolc kerületbe osztották be, az Alsókubini járás ismét a Zsolnai kerület része lett, mint 1949 és 1960 között.

Az Alsókubini járás települései 
(Zárójelben a szlovák név szerepel.)
 Alsókubin (Dolný Kubín)
 Árvaváralja (Oravský Podzámok)
 Bezine (Bziny)
 Chlebnice
 Dluha (Dlhá nad Oravou)
 Felsőkubin (Vyšný Kubín)
 Felsőlehota (Horná Lehota)
 Isztebne (Istebné)
 Jaszenova (Jasenová)
 Kralován (Kraľovany)
 Kriva (Krivá)
 Lestin (Leštiny)
 Malatina (Malatiná)
 Medzibrogy (Medzibrodie nad Oravou)
 Nagyfalu (Veličná)
 Oszádka (Osádka)
 Parasztdubova (Sedliacka Dubová)
 Párnica
 Pokrivács (Pokryváč)
 Poruba (Oravská Poruba)
 Pribis (Pribiš)
 Pucó (Pucov)
 Zázriva (Zázrivá)
 Zsaskó (Žaškov)

Jegyzetek

Források

További információk 

Alsókubini járás
Kiszucaújhelyi járás

A Kiszucaújhelyi járás (szlovákul Okres Kysucké Nové Mesto) Szlovákia Zsolnai kerületének közigazgatási egysége. Területe 174 km², lakosainak száma 33 308 (2011), székhelye Kiszucaújhely (Kysucké Nové Mesto). A járás területe teljes egészében az egykori Trencsén vármegye területe volt.

A Kiszucaújhelyi járás települései 
(Zárójelben a szlovák név szerepel.)
 Alsóvadas (Dolný Vadičov)
 Felsővadas (Horný Vadičov)
 Gerebes (Povina)
 Havas (Snežnica)
 Kisrudas (Rudinka)
 Kiszucaújhely (Kysucké Nové Mesto)
 Lodnó (Lodno)
 Nagyrudas (Rudina)
 Neszlény (Nesluša)
 Ösvényes (Ochodnica)
 Pázsitos (Lopušné Pažite)
 Radola (Radoľa)
 Rezsőfalva (Rudinská)
 Újhelymogyoród (Kysucký Lieskovec)

Jegyzetek 

Kiszucaújhelyi járás
Héber nyelv

A héber nyelv (héberül:  ivrit) (melyet köznapi és hagyományos kifejezéssel zsidó nyelvnek is neveznek) az afroázsiai nyelvcsalád sémi ágába tartozó nyelv, Izrael Állam hivatalos nyelve, amelyet a 19/20. századi nyelvújítás tett alkalmassá a modern használatra. A nyelvet héber ábécével írják.

Története 
A héber nyelvet a zsidók már a Krisztus születése előtti századokban egyre kevésbé használták, a mindennapi élet nyelve a hellenizált, utóbb római fennhatóság alá kerülő Júdeában az arámi és a görög, ill. valamelyest a latin volt. A héber mindinkább liturgikus célokra szolgált, bár a diaszpórában szétszóródó zsidóság összekötő kapcsa mindig is a héber nyelv maradt. A közép- és újkor folyamán a zsidóság különböző nyelveket használt, annak megfelelően, hogy az egyes közösségek melyik ország vagy birodalom területén éltek. Kialakultak zsidó nyelvek is, amelyek közül a legismertebb a germán nyelvek közé tartozó jiddis, vagy az újlatin ladino.

A héber nyelv felújításának gondolata egybefonódik a zsidó nép azon vágyával és céljával, hogy visszatérhessen az ígéret földjére, és ott államot alapíthasson.

Az első és legnagyobb hatású lépéseket a litvániai Ben Jehuda tette meg, aki az 1880-as években elhatározta, hogy családjával kitelepül a Szentföldre, és azután csak héberül fog beszélni.

A héber nyelv modern változata az ivrit. A klasszikus, archaikus változat, amelyen a Héber Biblia (Ószövetség, Tanakh) is íródott, pedig a klasszikus héber, bibliai héber, esetleg óhéber.

Források 
Szabó Mária: Bevezetés a bibliai héber nyelvbe. JATEPress, Szeged 1994
Radácsy László: Héber–magyar nagyszótár, 702 oldal, Akadémiai Kiadó, Budapest, 2001, 
Radácsy László: Magyar–héber nagyszótár, 470 oldal, Makkabi/Akadémiai Kiadó, Budapest, 2003,

Irodalom 
 Dobos Károly Dániel: Sém fiai – A sémi nyelvek és a sémi írásrendszerek története (Pázmány Egyetem eKiadó és Szent István Társulat: Budapest, 2013) 164–204.

 Gilád Zuckermann, 2003. Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew. Palgrave Macmillan ( / )

További információk 

 Rácz Zoltán: Héber–magyar nyelvkönyv

Kapcsolódó szócikkek 
 Héber ábécé
 Jiddis nyelv
 Ladino nyelv
 Encyclopaedia Hebraica

Héber nyelv
Természetes nyelvek
Kánaáni nyelvek
Mátrixmatroid

A matematika által vizsgált egyik struktúratípus a matroid. A
mátrixmatroid (vagy lineáris matroid, illetve reprezentálható matroid) olyan matroidot jelent, melyben az alaphalmaz/univerzum egy adott test feletti nem azonosan nulla mátrix oszlopainak halmaza, maga a struktúra pedig ennek részhalmazaiból áll, tehát az oszlopok halmazának hatványhalmazának egy részhalmazából; mégpedig pontosan azon oszlopokból, melyek (lineárisan) függetlenek, röviden függetlenek (azaz őket mint vektorokat akármilyen skalárokkal szorozva is adjuk össze, ha véletlenül nullvektort kapnánk, akkor az összes skalár nulla volt).

A matroidaxiómák teljesülése mátrixmatroidokra 

A mátrixmatroid valóban a matroidok egy példája, mivel olyan halmazrendszer, mely nem üres, leszálló és elemei kölcsönösen bővíthetőek (vagy másképp, bármely oszlophalmazra az ebben lévő független oszlophalmazok azonos elemszámúak).

Ugyanis nem üres, mert van legalább egy olyan oszlopa, amely a mátrix nem nullmátrixsága miatt nem nullvektor. Ez az egy oszlop pedig biztosan lineárisan független. Vagy másképp biztosan tartalmazza az üres oszlophalmazt, ami „triviálisan” lineárisan független, hiszen tetszőleges üres oszloprendszerre teljesül, hogy ha „lineárisan kikeverjük” belőle a nullvektort, akkor minden együttható nulla. Nem tudunk ugyanis ellenpéldát mutatni (megjegyezzük: az üres oszloprendszerek egyben lineárisan összefüggőek is, de ez ne zavarjon, az üres vektorrendszerek az egyetlen egyszerre függő és független rendszerek).

A mátrixmatroid leszálló halmazrendszer, azaz ha egy oszlophalmaz az eleme, akkor annak minden részhalmaza is. Ugyanis ha egy oszlophalmaz lineárisan független, akkor minden részhalmaza is az, mert vagy üres, és ekkor az előbbi okok miatt, vagy (indirekte) lenne egy függő része, amelynek egyik nem-pusztán nulla együtthatókból álló kombinációja (mondjuk ) nulla(vektor) lenne, ekkor a maradék részt 0 együtthatókkal szorozva és az eddigiekhez hozzáadva, még mindig a nullavektort kapnánk, de lenne egy nem nulla együttható (), így az egész rendszer is összefüggő lenne.

Lényegében egy elemi lineáris algebrai tételből következik, hogy a „bővíthetőségi” matroidaxióma is teljesül. Ez azonban enélkül is belátható.

Példa 

Legyen  egy 4×4-es mátrix. Az i-edik oszlopát jelölje . Az alaphalmaz tehát .

Ekkor az M-ből készített mátrixmatroid a következő:  . Pontosabban ez csak a független halmazok halmaza, mert magát a matroidot a  párként definiáljuk.

Tehát lényegében bármely oszlophalmaza lineárisan független, kivéve magát az összes oszlopot tartalmazó univerzumot, ugyanis  miatt ez nem lineárisan független.

Hipergráfok
Námesztói járás

A Námesztói járás (szlovákul Okres Námestovo) Szlovákia Zsolnai kerületének közigazgatási egysége. Területe 691 km², lakosainak száma 59 540 fő (2011), székhelye Námesztó (Námestovo). A járás területe teljes egészében az egykori Árva vármegyéhez tartozott.

Története 
A Námesztói járás 1922-ig egyike volt az egykori Árva vármegye járásainak, területe akkor megegyezett a maival. A megye 1918-tól csehszlovák uralom alatt állt, amit a trianoni békeszerződés erősített meg 1920-ban.

1923-ban a mai Szlovákia területét hat nagymegyére osztották, a járás ezek közül Vágmente megyéhez (Považská župa) került. 1928-ban a nagymegyék is megszűntek, Csehszlovákiát négy tartományra osztották, ekkor a járás a Csehszlovákián belüli Szlovákia része lett. 1939-ben, amikor Csehszlovákia megszűnt, a független Szlovákiában ismét hat megyét hoztak létre, a Námesztói járás ezek közül Tátra megyéhez (Tatranská župa) tartozott.

A második világháború után újjáalakult Csehszlovákia közigazgatási beosztása hasonló volt az 1928-38 közöttihez, a Námesztói járás ismét a szlovák tartományhoz tartozott. 1949-ben viszont az 1923-28 közötti nagymegyékhez hasonló nagyobb közigazgatási egységeket hoztak létre, de ezek neve most kerület (kraj) lett, és járásunk a Zsolnai kerülethez került.

1960-tól jelentősen átszervezték a járásokat, a korábbiaknál sokkal nagyobbakat hozva létre. A Námesztói járást (a Turdossini járás elődjével, a Trsztenai járással együtt) beolvasztották az Alsókubini járásba, így az magába foglalta az egykori Árva vármegye szinte egészét. Szintén 1960-ban a kerületek száma Szlovákiában hatról háromra csökkent, az Alsókubini járás pedig a Közép-Szlovákiai kerület része lett. A kerületek 1990-ben ismét megszűntek és csak a (nagy)járások maradtak Csehszlovákiában.

1996-ban a már független Szlovákia közigazgatási felosztását ismét jelentősen átalakították. A járások száma 38-ról 79-re nőtt és ezeket nyolc kerületbe osztották be. A Námesztói járás ismét kivált az Alsókubiniból, az egykori Trsztenai járás helyén pedig létrejött a Turdossini, és mindhárom ismét a Zsolnai kerület része lett, mint 1949 és 1960 között.

A Námesztói járás települései 
 Babin (Babín)
 Benedikó (Beňadovo)
 Bobró (Bobrov)
 Breza
 Erdőtka (Oravská Lesná)
 Hrustin (Hruštín)
 Jaszenica (Oravská Jasenica)
 Klin
 Krusetnica (Krušetnica)
 Lokca
 Lomna (Lomná)
 Mutne (Mútne)
 Námesztó (Námestovo)
 Novoty (Novoť)
 Polhora (Oravská Polhora)
 Rabcsa (Rabča)
 Rabcsice (Rabčice)
 Szihelne (Sihelné)
 Tyapessó (Ťapešovo)
 Vasziló (Vasiľov)
 Vavrecska (Vavrečka)
 Veszele (Oravské Veselé)
 Zákameneklin (Zákamenné)
 Zubrohlava

Jegyzetek

Források 

Námesztói járás
Bártfai járás

A Bártfai járás (Okres Bardejov) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 937 km², lakosainak száma 77 859 (2011), székhelye Bártfa (Bardejov). A járás területe teljes egészében az egykori Sáros vármegye területe volt.

A Bártfai járás települései 

 Ábrahámfalva (Abrahámovce)
 Alsófricske (Fričkovce)
 Alsópagony (Nižná Polianka)
 Alsószabados (Nižná Voľa)
 Alsótaróc (Nižný Tvarožec)
 Aranypataka (Zlaté)
 Bártfa (Bardejov)
 Bartosfalva (Bartošovce)
 Bélavézse (Beloveža)
 Bércalja (Janovce)
 Biharó (Becherov)
 Boglárka (Bogliarka)
 Berezóka (Brezovka)
 Borókás (Jedlinka)
 Bucló (Buclovany)
 Cigelka (Cigeľka)
 Csarnó (Šarišské Čierne)
 Endrevágása (Andrejová)
 Erdővágás (Richvald)
 Esztebnek (Stebník)
 Esztebnekhuta (Stebnícka Huta)
 Felsőfricske (Frička)
 Felsőkomaróc (Komárov)
 Felsőköcsény (Kučín)
 Felsőpagony (Vyšná Polianka)
 Felsőszabados (Vyšná Voľa)
 Felsőtaróc (Vyšný Tvarožec)
 Ferzsó (Sveržov)
 Galbatő (Gaboltov)
 Geréb (Hrabské)
 Gerla (Gerlachov)
 Hankvágása (Hankovce)
 Hazslin (Hažlín)
 Herhely (Harhaj)
 Hertnek (Hertník)
 Hervartó (Hervartov)
 Hutás (Hutka)
 Iványos (Vaniškovce)
 Kavicsos (Livov)
 Kolossó (Kľušov)
 Komlóspatak (Chmeľová)
 Kiskohány (Kochanovce)
 Kiskereszt (Kríže)
 Kislankás (Lukavica)
 Kozsány (Kožany)
 Kőtelep (Kružlov)
 Krucsó (Vyšný Kručov)
 Kurima
 Kuró (Kurov)
 Lapos (Lopúchov)
 Lászó (Lascov)
 Lénártó (Lenartov)
 Livóhuta (Livovská Huta)
 Lófalu (Kobyly)
 Lukó (Lukov)
 Magyarkapronca (Koprivnica)
 Malcó (Malcov)
 Margonya (Marhaň)
 Miklósvölgye (Mikulášová)
 Nyírjes (Brezov)
 Ondavafő (Ondavka)
 Orsós (Oľšavce)
 Ortutó (Ortuťová)
 Oszikó (Osikov)
 Rabóc (Hrabovec)
 Raszlavica (Raslavice)
 Regettő (Regetovka)
 Réső (Rešov)
 Rokitó (Rokytov)
 Sárosgörbény (Krivé)
 Sasó (Šašová)
 Szánkó (Snakov)
 Szekcsőalja (Šiba)
 Szemelnye (Smilno)
 Tapolylengyel (Poliakovce)
 Tapolylippó (Lipová)
 Tapolynémetfalu (Nemcovce)
 Tapolyortovány (Porúbka)
 Tapolysárpatak (Mokroluh)
 Tapolytarnó (Tarnov)
 Tölgyed (Dubinné)
 Trocsány (Tročany)
 Váradka (Varadka)
 Varjúfalva (Stuľany)
 Végpetri (Petrová)
 Zboró (Zborov)

Jegyzetek 

Eperjesi kerület
Sáros vármegye járásai
Homonnai járás

A Homonnai járás (Okres Humenné) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 754 km², lakosainak száma 64 446 (2011), székhelye Homonna (Humenné). A járás területe legnagyobb részben az egykori Zemplén vármegye területe volt, de keleten a Vihorlát-hegység és vidéke Ung vármegyéhez tartozott.

A Homonnai járás települései 

 Agyidóc (Adidovce)
 Alsóalmád (Nižná Jablonka)
 Alsóberek (Brestov)
 Alsócsernye (Černina)
 Alsólászlófalva (Nižné Ladičkovce)
 Alsóvirányos (Nižná Sitnica)
 Barátlak (Rohožník)
 Barkó (Brekov)
 Dadafalva (Dedačov)
 Felsőalmád (Vyšná Jablonka)
 Felsőbaskóc (Baškovce)
 Felsőkohány (Kochanovce)
 Felsőkörtvélyes (Vyšný Hrušov)
 Felsőlászlófalva (Vyšné Ladičkovce)
 Felsővirányos (Vyšná Sitnica)
 Gorzó (Gruzovce)
 Görbény (Slovenské Krivé)
 Göröginye (Ohradzany)
 Hegedűsfalva (Hudcovce)
 Hegyvég (Prituľany)
 Hegyzávod (Závada)
 Helmecke (Chlmec)
 Homonna (Humenné)
 Homonnarokitó (Rokytov pri Humennom)
 Homonnazávod (Závadka)
 Izbugyarabóc (Hrabovec nad Laborcom)
 Jánosvágása (Hankovce)
 Jánosvölgye (Jankovce)
 Kisgézsény (Hažín nad Cirochou)
 Kiskárna (Karná)
 Kiskemence (Kamienka)
 Kisortovány (Porúbka)
 Kisökrös (Slovenská Volová)
 Kosárvágása (Košarovce)
 Koskóc (Koškovce)
 Laborcmező (Zbudské Dlhé)	
 Lácfalva (Lackovce)
 Lukácsi (Lukačovce)
 Maskóc (Maškovce)
 Modra (Modra nad Cirochou)
 Mogyorósfalu (Lieskovec)
 Mislye (Myslina)
 Nagykemence (Kamenica nad Cirochou)
 Oroszkánya (Ruská Kajňa)
 Oroszvágás (Ruská Poruba)
 Papháza (Papín)
 Pásztorhegy (Valaškovce)
 Peticse (Ptičie)
 Rubó (Hrubov)
 Szélesmező (Veľopolie)
 Szerelmes (Ľubiša)
 Szinnamező (Nechválova Polianka)
 Szopkóc (Sopkovce)
 Topolóka (Topoľovka)
 Tótalmád (Jabloň)
 Tölgyeshegy (Zubné)
 Turcóc (Turcovce)
 Udva (Udavské)
 Várjeszenő (Jasenov)
 Vitézvágás (Víťazovce)
 Zemplénpálhegy (Pakostov)
 Zemplénróna (Rovné)

Jegyzetek 

Eperjesi kerület
Zemplén vármegye járásai
Motion JPEG

A Motion JPEG (más néven: M-JPEG)  egy videó fájlformátum, amely a JPEG tömörítő algoritmus által kódolt különálló képek sorozatából tevődik össze. A leggyakoribb videotömörítő algoritmusokkal szemben, itt minden képkocka önmagában egy-egy kép, ezért a felvétel „mozgalmassága” nem befolyásolja a képminőséget. A Motion JPEG formátumot gyakran alkalmazzák videó DJ-k és multimédia művészek.

Úgyszintén az M-JPEG algoritmust használják az ún. HTTP-folyam (stream), azaz egyidejű, vagy azonnali (lásd: streaming media) multimédia információk internetes kézbesítésére is. Ennek úgynevezett MIME kódja multipart/x-mixed-replace, amely minden képet egy egyetértés szerinti jelző által elválasztott különálló HTTP-válaszra bont. Az Internet Explorerrel ellentétben, a Mozillára alapozott böngészők, mint például a Netscape és Firefox belsőleg támogatják ezeknek a  videofolyamoknak a megtekintését.

A múltban több videodigitalizáló kártya is hardveres M-JPEG kodeket használt, például a nagy sikerű FAST AV Master. Manapság a vágásban – a digitális kamerák elterjedésének köszönhetően – ritka a Motion JPEG használata, mivel a DV kódolásnak kisebb a helyigénye, ugyanakkor a minősége jobb.

Fájlformátumok
Streaming media

A streaming media (a magyar közbeszédben röviden streaming)  egyidejű, vagy azonnali adatfolyam, általában tömörített multimédiás információ interneten keresztül való kézbesítése, amely a bináris számítógépes fájlformátumokhoz (például AVI) viszonyítva kevésbé célozza meg a videotartalom teljes hűségű visszaállítását, elsősorban az azonnaliságra összpontosít.

Ez a folyamatos adatátviteli technológia lehetővé teszi az adatok kisebb csomagokban ún. „packet”-ekben történő folyamatos („streaming”) közvetítését, amelyeket a beérkezésükkor azonnal egyenként értelmeznek. Ennek a „streaming” technológiának a hiányában, használat előtt, a teljes adathalmazt egyetlen nagy csomagban kellene letölteni az értelmezéshez.

A „streaming” formátum általában bitszinten definiált (ún. „bitstream”-ből tevődik össze), így ezeket folyamokat nem szükséges páros byte korlátokkal szinkronizálni, ellenben hagyományos média fájlformátumoknál ez kötelező követelmény.

A „streaming media” több összetevőből áll. Kódoló eszközök használatosak a média interneten keresztül történő szállítására alkalmas tömörítésre. A médiaszerverek teszik ezeket a tömörített fájlokat illetve adatfolyamatokat elérhetővé a nyilvánosság számára.

A kodekek szolgáltatják a megfelelő tömörítő/kibontó algoritmust a kódoló eszközök és lejátszók számára.

A szervereken és a lejátszókon ugyanarra a protokollra van szükség a „streaming” adatok továbbítására.

Története 

Az 1920-as évek elején George O. Squier szabadalmakat kapott egy áramkörökön történő átviteli és megosztási rendszerhez amely technikai alapja volt annak amit később Muzaknak neveztek el, egy technológia amely folyamatosan közvetít zenét kereskedelmi vásárlóknak rádió használata nélkül.

Megpróbált lejátszani médiát az 1920-as évek közepén. Akárhogy is, ez a kis haladás sok évtizeden át jött létre, elsősorban a nagy költségek és a számítógépek kis kapacitása miatt.

Az 1980-as évek végétől az 1990-es évekig a személyi számítógépek elég erősek lettek ahhoz, hogy lejátsszanak többféle médiát is.

További információk 
 Streaming.lap.hu – Linkgyűjtemény
Watch Free Streaming

Kapcsolódó szócikkek 
 Internetes rádió
 Ustream
 Viki

Informatika
Késmárki járás

A Késmárki járás (szlovákul Okres Kežmarok) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 840 km², lakosainak száma 70 487 (2011), székhelye Késmárk (Kežmarok). A járás területe legnagyobb részben az egykori Szepes vármegye területe volt, de keleten a Tarca folyó vidéke Sáros vármegyéhez tartozott.

A Késmárki járás települései 
(Zárójelben a szlovák név szerepel.)
 Ábrahámpikfalva (Abrahámovce)
 Alsólehnic (Červený Kláštor)
 Busóc (Bušovce)
 Duránd (Tvarožná)
 Farkasfalva (Vlková)
 Felsőerdőfalva (Stará Lesná)
 Gibely (Zálesie)
 Hanusfalva (Spišské Hanušovce)
 Hóka (Havka)
 Hollólomnic (Holumnica)
 Hunfalva (Huncovce)
 Izsákfalva (Žakovce)
 Kakaslomnic (Veľká Lomnica)
 Késmárk (Kežmarok)
 Keresztfalu (Krížová Ves)
 Kisfrankvágása (Malá Franková)
 Kiskuncfalva (Vlkovce)
 Kisszalók (Malý Slavkov)
 Kisvár (Hradisko)
 Krig (Vojňany)
 Lándok (Lendak)
 Lehnic (Lechnica)
 Leibic (Ľubica)
 Majorka (Ihľany)
 Maldur (Podhorany)
 Ménhárd (Vrbov)
 Nagyfrankvágása (Veľká Franková)
 Ómajor (Majere)
 Osztornya (Osturňa)
 Relyó (Reľov)
 Rókus (Rakúsy)
 Sörkút (Výborná)
 Szepesbéla (Spišská Belá)
 Szepesmátyásfalva (Matiašovce)
 Szepesófalu (Spišská Stará Ves)
 Szepesszentgyörgy (Jurské)
 Szepestótfalu (Slovenská Ves)
 Tátraalja (Stráne pod Tatrami)
 Tátraháza (Mlynčeky)
 Tavas (Jezersko)
 Toporc (Toporec)

Jegyzetek 

Eperjesi kerület
Szepes vármegye járásai
Lőcsei járás

A Lőcsei járás (Okres Levoča) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 357 km², lakosainak száma 33 262 (2011), székhelye Lőcse (Levoča). A járás területe teljes egészéban az egykori Szepes vármegye területe volt.

A Lőcsei járás települései 

 Alsórépás (Nižné Repaše)
 Baldóc (Baldovce)
 Beharóc (Beharovce)
 Csütörtökhely (Spišský Štvrtok)
 Dolyán (Doľany)
 Dománfalva (Domaňovce)
 Felsőrépás (Vyšné Repaše)
 Felsőszalók (Vyšný Slavkov)
 Garancspetróc (Granč-Petrovce)
 Göbölfalva (Buglovce)
 Görgő (Spišský Hrhov)
 Harakóc (Harakovce)
 Hidegpatak (Studenec)
 Kiskerény (Kurimany)
 Kolcsó (Klčov)
 Korotnok (Korytné)
 Kőperény (Uloža)
 Lengvárt (Dlhé Stráže)
 Lőcse (Levoča) 
 Nagyolsva (Oľšavica)
 Nemessány (Nemešany)
 Polyánfalu (Poľanovce)
 Pongrácfalva (Pongrácovce)
 Ragyóc (Ordzovany)
 Szepesalmás (Jablonov)
 Szepesdaróc (Dravce)
 Szepesmindszent (Bijacovce)
 Szepesrét (Lúčka)
 Szepesszentlőrinc (Brutovce)
 Szepesszentpál (Pavľany)
 Szepestölgyes (Dúbrava)
 Szepesváralja (Spišské Podhradie)
 Tarcafő (Torysky)

Jegyzetek 

Lőcsei járás
Mezőlaborci járás

A Mezőlaborci járás (Okres Medzilaborce) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 427 km², lakosainak száma 12 450 (2011), székhelye Mezőlaborc (Medzilaborce). A járás területe teljes egészéban az egykori Zemplén vármegye területe volt.

A Mezőlaborci járás települései 

 Bajna (Zbojné)
 Csabaháza (Čabalovce)
 Csebény (Čabiny)
 Izbugyabéla (Zbudská Belá)
 Kalenó (Kalinov)
 Laborcbér (Brestov nad Laborcom)
 Laborcfő (Habura)
 Laborcradvány (Radvaň nad Laborcom)
 Laborcrév (Krásny Brod)
 Meggyfalu (Oľšinkov)
 Mezőlaborc (Medzilaborce)
 Nagycsertész (Čertižné)
 Nyágó (Ňagov)
 Olyka (Oľka)
 Ökröske (Volica)
 Palota
 Repejő (Repejov)
 Rokitóc (Rokytovce)
 Roskóc (Roškovce)
 Szukó (Sukov)
 Valentóc (Valentovce)
 Világ (Svetlice)
 Virava (Výrava)

Jegyzetek 

Eperjesi kerület
Zemplén vármegye járásai
Poprádi járás

A Poprádi járás (szlovákul Okres Poprad) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 1123 km², lakosainak száma 103 914 fő (2011), székhelye Poprád (Poprad). A járás területe 1918 előtt nagyrészt Szepes vármegyéhez tartozott, nyugaton Csorba és Magastátra Csorbától északnyugatra eső része (Podbanszkó és környéke) Liptóhoz, míg délen Vernár környéke Gömör és Kis-Hont vármegye része volt.

A Poprádi járás települései 
(Zárójelben a szlovák név szerepel. A vastagon szedett nevű települések városok.)
 Alsóerdőfalva (Nová Lesná)
 Batizfalva (Batizovce)
 Csorba (Štrba)
 Erzsébetháza (Kravany)
 Gánóc (Gánovce)
 Gerlachfalva (Gerlachov)
 Hernádfalu (Spišské Bystré)
 Hernádfő (Vikartovce)
 Javorina (Tatranská Javorina)
 Lándzsásötfalu (Hôrka)
 Lucsivna (Lučivná)
 Magastátra (Vysoké Tatry)
 Malompatak (Mlynica)
 Menguszfalva (Mengušovce)
 Nagyszalók (Veľký Slavkov)
 Ószelec (Hozelec)
 Poprád (Poprad)
 Savnik (Spišský Štiavnik)
 Stóla (Štôla)
 Szépfalu, Sunyava (Šuňava)
 Svábfalva (Švábovce)
 Szepesjánosfalva (Jánovce)
 Szepestapolca (Spišská Teplica)
 Szepesvéghely (Hranovnica)
 Szvit (Svit)
 Teplicska (Liptovská Teplička)
 Vernár (Vernár)
 Védfalu (Vydrník)
 Zár (Ždiar)

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Poprád.lap.hu – Linkgyűjtemény
 Startlap fórum

Poprádi járás
Eperjesi járás

Az Eperjesi járás (Okres Prešov) Szlovákia Eperjesi kerületének közigazgatási egysége. Területe 934 km², lakosainak száma 169 423 (2011), székhelye Eperjes (Prešov). A járás területe teljes egészében az egykori Sáros vármegye területe volt.

Mezőgazdasága 
 Szlovákia egyik legjelentősebb burgonyatermesztő vidéke, az 1980-as években 3600 hektáron termesztettek burgonyát.

Az Eperjesi járás települései 

 Ábrány (Abranovce)
 Ádámfölde (Mošurov)
 Andrásvágás (Ondrašovce)
 Aranybánya (Zlatá Baňa)
 Ásgút (Podhorany)
 Bajor (Bajerov)
 Berki (Rokycany)
 Bertót (Bertotovce)
 Berzenke (Bzenov)
 Boroszló (Brestov)
 Cselfalva (Čelovce)
 Delnekakasfalva (Kokošovce)
 Deméte (Demjata)
 Eperjes (Prešov)
 Eperjesenyicke (Haniska)
 Erdőcske (Lesíček)
 Felsősebes (Vyšná Šebastová)
 Finta (Fintice)
 Frics (Fričovce)
 Fulyán (Fulianka)
 Gellért (Geraltov)
 Gergelylaka (Gregorovce)
 Harapkó (Hrabkov)
 Harság (Záborské)
 Hedri (Hendrichovce)
 Hüvész (Lúčina)
 Istvánvágás (Štefanovce)
 Jakabvágása (Chminianske Jakubovany)
 Janó (Janov)
 Jánoska (Janovík)
 Kacsány (Kvačany)
 Kajáta (Kojatice)
 Kapi (Kapušany)
 Kapinémetfalu (Nemcovce)
 Kapivágása (Šarišská Poruba)
 Kelembér (Klenov)
 Kellemes (Ľubotice)
 Kende (Kendice)
 Kiskökény (Trnkov)
 Kiskörösfő (Okružná)
 Kissáros (Malý Šariš)
 Kisszilva (Malý Slivník)
 Kisvitéz (Ovčie)
 Komlóskeresztes (Chmeľov)
 Láda (Lada)
 Lászka (Lažany)
 Lemes (Lemešany)
 Licsérd (Ličartovce)
 Lipnikpuszta (Lipníky)
 Lubóc (Ľubovec)
 Megye (Medzany)
 Mérk (Mirkovce)
 Miklósvágása (Miklušovce)
 Monyhád (Chmiňany)
 Nádfő (Šarišská Trstená)
 Nagysáros (Veľký Šariš)
 Nagyszilva (Veľký Slivník)
 Nagyvitéz (Víťaz)
 Porócs (Proč)
 Pósfalva (Pušovce)
 Radácsszentimre (Radatice)
 Sárosberettő (Bretejovce)
 Sárosbogdány (Šarišské Bohdanovce)
 Sárosbuják (Brežany)
 Sárosizsép (Žipov)
 Sebesváralja (Podhradík)
 Senyék (Seniakovce)
 Singlér (Šindliar)
 Siroka (Široké)
 Somos (Drienov)
 Somosújfalu (Drienovská Nová Ves)
 Sósgyülvész (Dulova Ves)
 Sósújfalu (Ruská Nová Ves)
 Szárazvölgy (Suchá Dolina)
 Szedikert (Záhradné)
 Szedlice (Sedlice)
 Szentkereszt (Križovany)
 Szinye (Svinia)
 Szinyelipóc (Lipovce)
 Szinyeújfalu (Chminianska Nová Ves)
 Sztankahermány (Hermanovce)
 Tapolykomlós (Chmeľovec)
 Tarcaszentpéter (Petrovany)
 Terjékfalva (Teriakovce)
 Ternye (Terňa)
 Töltszék (Tulčík)
 Turina (Tuhrina)
 Vargony (Varhaňovce)
 Vörösvágás (Červenica)
 Zsegnye (Žehňa)
 Zsebefalva (Župčany)

Jegyzetek 

Eperjesi kerület
Sáros vármegye járásai