Timoc

Timocul sau Timacul, Valea Timocului sau Craina Timocului (în sârbește Тимочка Крајина / Timočka Krajina), este o regiune situată în nordul peninsulei Balcanice (în estul Serbiei și nord-vestul Bulgariei), de-a lungul văii râului Timoc și în zonele montane adiacente acesteia. Este formată din județele sârbești Branicevo, Morava de Est, Bor și Zaječar, Cladova precum și regiunea bulgară Vidin. Uneori, regiunea este numită în mod savant Tribalia (după tribali, o ramură a dacilor din Antichitate care a trăit în nord-vestul Bulgariei de azi) sau Podunavia în evul mediu. În această regiune trăiește o importantă populație românească, numită de către sârbi și bulgari „rumuni” sau „vlasi” (vlahi). Conform recensământului sârbesc din 2011, aceasta comunitate numără 35.330 de persoane în documente, dar prin prisma numărătorii paralele recensămintelor oficiale, extrapolate cu numărul gospodăriilor și a numărului de copii (care nu au voie să studieze în limba maternă), se estimează a fi în jur de 300.000.  .

O altă importantă comunitate românească din Serbia este cea a românilor din Voivodina. Aceștia însă, contrar situației celor din Timoc, se bucură de multe drepturi.

Istorie

În mileniul I î.Hr., regiunea Moravă Timoc a fost populată de diverse triburi de traci, printre care tribalii. În secolul al IV-lea î.Hr. populației autohtone i s-au adăugat celții scordisci. În perioada 60 - 44 î.Hr, teritoriul este inclus statului dac condus de Burebista. În anul 29 î.Hr. zona este cucerită de către romani și inclusă provinciei Moesia. Administrația română menționează triburile Timaci, Timachi intre Naissus șipână la Dunăre (Lederata, etc),în toată regiunea muntoasă descrisă de rîurile Timacu Alb, Timocul  Negru și Timocul Repede. Este construită Via romana spre Dunăre și Dacia, care apar și pe harta Tabula Peutingeriana. O importantă consecință a stăpânirii romane este romanizarea populației autohtone. După retragerea administrației romane din teritoriile de la nord de Dunăre în 271 („Retragerea aureliană”), cea mai mare parte a regiunii este inclusă noile provincii Dacia Ripensis și Dacia Mediterranea. Aici s-a așezat o parte din populația fostei provincii Dacia.

Împăratul roman de origine dacă Galerius s-a născut în aceasta regiune, pe moșia familiei unde a construit înainte de moarte palatul fortificat Felix Romuliana, dedicat memoriei mamei sale, Romula (astăzi satul Gamzigrad, locuit majoritar de români), în apropiere de actualul oraș Zaicear. La o distanță de circa 60 km S-E, spre Dii/Vidin, s-a născut nepotul acestuia, viitorul împărat Maximin Daïa.

Prin evoluția Imperiului Roman de Răsărit spre un stat creștin, și prin invazia slavilor din secolele al V-lea - al VII-lea, se conturează perioada zisă bizantină.  Liturghia ortodoxă își însușește atunci limba slavonă, zona fiind sub obediența patriarhatelor de la Peć și Ohrid.

Populația romanizată s-a menținut în zonele muntoase (numită de slavi Vlasi, Vlaši, Vlašić, Vlašina, Vlahina, Stari Vlah, Romanija planina ș.a.) pe durate diferite, slavizându-se parțial între secolele al XIV-lea și al XIX-lea în majoritatea acestor zone, dar dăinuind până în ziua de azi în bazinul Timocului, în care se vorbește limba daco-română. A urmat stăpânirea țaratelor bulgar, vlaho-bulgar și a celui bulgăresc din Vidin (Diiu - denumirea românească).

Titlurile purtate de Mircea cel Bătrân conțineau și Podunavia: „ Io Mircea mare voievod și domn din mila lui Dumnezeu și cu darul lui Dumnezeu, stăpânind și domnind peste toată Țara Ungrovlahiei și a părților de peste munți, încă și către părțile tătărești și Amlașului și Făgărașului herțeg și domnitor al Banatului Severinului și pe amândouă părțile pe toată Podunavia..." Localizarea Podunaviei în zona Timocului a fost susținută și în lucrări recente 
În Timac aveau moșii (latifundii) nobilii români ceea ce explică utilizarea titlului de Podunavia ("Sudul Dunării", din slavonă) de către unii domnitori munteni din secolele următoare. Tradiția populară a reținut construirea  Mănăstirii Coroglași, azi Miloșevo în Timac de către Mircea cel Bătrân.

Către sfârșitul secolului al XIV-lea, regiunea a intrat complet sub stăpânirea Imperiului Otoman. Stăpânirea otomană a fost întreruptă doar de o scurtă perioadă habsburgică (1718-1739).
Până în 1817, anul reînființării statului sârbesc, românii timăceni trăiau într-o unitate administrativă comună care se numea „Provincia Morava-Lom“ și care era situată pe o mare parte a teritoriului vechii provincii Moesia Superior si pe teritoriul Daciei Aureliene.

În regiunea Cranian (Vranje) ldin Serbia de sud-est sunt următoarele toponime: Surdulica, Otulie, Danciul (Dancul), Margini (Marzini), Dealu Românilor sau  Vlașki Dol (Vlaski Dol), Calea Romanilor sau Vlașki Put dar și Vlasotnice, râul Vlasina și lacul Vlasina. In Vlasotnice, un recensământ din 2011 indica 10 familii de români.

Unii istorici naționaliști sârbi și bulgari scriu că, în Antichitate, în Peninsula Balcanică trăiau trei mari popoare: celții, traco-dacii și ilirii. Celții din Balcani au dispărut fără urmași (însă au intrat în compoziția etnică a popoarelor din această zonă), din iliri au apărut albanezii (idee contestată de o parte din istorici, în special din prisma faptului că limba iliră era o limbă indo-europeană de tip centum, în timp ce limba albaneză este o limbă satem), iar prin romanizarea traco-dacilor a apărut poporul român, în timp ce vlahii ar fi nu traci, ci slavi romanizați. Alți istorici precizează că Serbia modernă a apărut abia în perioada 1718-1739, ca o creație a politicii austriece care căuta să facă un pas în Peninsula Balcanică. Serbia nu avea autonomie națională sau locală. Inițial Serbia se întindea doar în apropierea Pașalâcului de la Belgrad, care era sub stăpânire otomană. În timpul primei răscoale sârbești împotriva turcilor (1804-1806) eroul Caragheorghe, pentru a putea face legătura cu trupele rusești din zona Vidinului, a cerut să se răscoale și populația din județele timăcene, care aparțineau Pașei de la Vidin. Cu anumite ocazii, românii s-au aliat cu sârbii, însă nu au avut multe de câștigat din acest tip de politică. Cu alte ocazii s-au împotrivit unor răscoale, cum a fost cea condusă de haiducul Veljko Petrović. Caragheorghe împreună cu o armată de 3.000 de oameni a distrus atunci satele locuite de români, aceștia fiind alungați spre răsărit, și cerând încă din anul 1809 ca granița răsăriteană a viitoarei Serbii să fie râul Timoc. La Pacea de la București din mai 1812, sultanul turc a refuzat să cedeze județele Timacul Negru și Margina (Kraina, în slavonă). Astfel, până în 1833, granița răsăriteană a Serbiei era masivul muntos Omolia (Homolije), neexistând astfel vecinătate cu Țara Românească.

Miloș Obrenovici, un erou național sârb cu înrudiri românești, reia mișcarea de eliberare a poporului său, și obține în aprilie 1815 limitele Serbiei, în limitele Pașalâcului de Belgrad, reușind anexarea zonei locuite de românii apuseni dintre Morava de Est și Timac, însă nu cucerește Timacul și Margina (Kraina). La Pacea de la Adrianopole din 1829 și prin Hatișeriful de la 1830, Obrenovici obține autonomia Serbiei și solicită anexarea județelor majoritar românești, Timac și Margina (Craina) având protecția Rusiei, care avea trupe în Țara Românească (perioada regulamentului organic) Printr-o intervenție militară trei ani mai târziu, acestea sunt ocupate, iar granița cu Bulgaria este stabilită pe râul Timoc. În acest mod, se realizează pentru prima oară despărțirea românilor din Timocul sârbesc de cei din Timocul bulgar. De asemenea, pentru prima dată în istoria sa, Serbia reușește să se învecineze cu Țara Românească.

Obrenovici inițiază imediat un program agresiv de asimilare forțată a românilor din Timoc. Dascălii români sunt înlocuiți de alții sârbi, care nu vorbeau româna. Toți locuitorii au fost forțați să-și modifice numele adăugând terminația "-ici, -ovici sau -evici" Procesul de asimilare forțată a românilor din Timac a durat zeci de ani, și a crescut în intensitate și complexitate.

În 1883, în timpul Răscoalei din Timoc, au avut loc bătălii între țăranii și meseriașii din Timoc și trupele regulate ale Serbiei. Răscoala a fost determinată de Criza Regală provocata de Nicolae alu Pașcu (alias Nikola Pašić) liderul Partidului Radical, câștigător în alegeri, pe fondul mai vechilor abuzuri ale autorităților locale și ale guvernelor centrale. Mulți țărani au fost uciși și condamnați după terminarea răscoalei. 

Ultima expansiune teritorială a Serbiei în spațiul timăcean are loc în 1919, când în urma tratatului de la Neuilly sur Seine sunt anexate Bulgariei mai multe teritorii, printre care și o mică regiune situată între râul Timac și Munții Balcani, pe care bulgarii o denumeau Timoško și care era alcătuită din 8 localități (dintre care 7 erau curat românești și una bulgărească). Această regiune revine pentru o scurtă perioadă în componența Bulgariei între 1941 și 1947.

La recensământul bulgăresc din 1924 au fost numărați 42.184 români în regiunea Vidin.

Comunitățiile române din Serbia au continuat să tipărească însă ziarul Vorba Noastră, la Zăiecar (dar acesta a fost interzis începând cu anul 1948, la fel ca ziarul bilingv Bilten din Pojarevăț). În aceași perioadă, în recensământurile oficiale, comunitatea română scade că număr, în mod inexplicabil altfel decât prin asimilare forțată, de la 93.444 locuitori în 1948 la 1.369 în 1961.

Majoritatea populației din Timac, locuind la sate, avea ca ocupație principală în trecut creșterea animalelor, negoțul cu lemne, vanătoarea și extragerea cărbunelui. După cel de-al Doilea Război Mondial, această zonă trece printr-un proces de industrializare rapidă. Sunt create mine de cupru și aur, iar cea mai mare parte a populației, neavând studii, a fost angajată ca personal necalificat. Personalul calificat era adus din marile orașe, fiindu-le oferite locuințe și diverse beneficii. Industrializarea rapidă a zonei a ridicat nivelul de trai, iar muncitorii au început să-și construiască locuințe și să investească în agricultură (achiziționând utilaje) pentru a-și spori producția.

In Statele Unite ale Americii, nici un locuitor nu s-a declarat drept vlah sau valah in recensamantul din 2000. Deci toti etnicii romani originari din Timocul sarbesc s-au declarat etnici romani, si nu vlahi sau valahi, in recensamintele si datele statistice recente din Statele Unite. In 2015, 552 de locutori ai Statelor Unite de origine etnie romana erau nascuti in Serbia. In 2015, 26068 de locuitori ai Statelor Unite de origine etnica sarba erau nascuti in Serbia. Faptul ca numarul romanilor nascuti in Serbia este atat de mare in comparatie cu cel al sarbilor nascuti in Serbia sugereaza ca recensamintele sarbesti subestimeaza masiv numarul romanilor din Serbia.

Geografie

Regiunea Timoc este străbătută de râurile Timoc și Morava (ambii afluenți de dreapta ai Dunării). Cel mai mare oraș este Bor. La răsărit de râul Timoc, încep Munții Balcani (Haemus). Geografic, Valea Timocului este amplasată în Serbia central-sudică, la granița cu Bulgaria. Administrativ, această regiune este formată din județele Branicevo, Morava de Est, Bor și Zaječar, pe teritoriul Serbiei și regiunea Vidin, pe teritoriul Bulgariei. Deja acum vlahii (românii) din Serbia au post de radio în limba vlahă (română) (și prin satelitul Eutelsat w2 la Freq: 12726 Ghz, Polarisation: Vertikal, Symb: 30 000, FEC: 3/4). Postul de radio se numește KISS EXTRA.

Demografie

Serbia
Articol principal: Evoluția demografică a românilor din Serbia

Timocul sârbesc are o populație de 712.050 de locuitori. Majoritatea populației este oficial de etnie sârbă, însă există un grup reprezentativ de români (împărțiți în statisticile oficiale în vlahi și români), care numără 35.330 de persoane (5.9%)  . Anumiți lingviști și oameni de știință, precum și organizațiile românești din Estul Serbiei ridică însă numărul românilor la 250.000 de locuitori  . Aceste estimări se bazează pe faptul că recensămintele sârbești din secolul 19 consemnau peste 150.000 de români, adică 10% din populația Serbiei și majoritatea absolută a estului Serbiei. La acestea se adaugă sporul natural demografic, precum și considerarea că nu a existat niciodată un exod a populației românești din zonă.

Vlahilor/românilor din Valea Timocului (Serbia), vorbitori de limbă română, nu le sunt conferite drepturi deși numără aproximativ 35.330 de oameni conform recensământului din 2011  , cu mult mai mult față de românii din Voivodina. Statisticile și politica guvernului sârb comit o segregație între românii din Voivodina și cei din Valea Timocului. În unele declarații ale guvernului sârb se recunoaște că "membri ai acestei populații, fără îndoială, au caracteristici asemănătoare cu cele românești, iar limba și folclorul conduc spre varianta originii lor românești. Reprezentanții minorității vlahe susțin originea lor română", însă încă se face o diferență majoră între cele două grupuri etnice. Conform recensământului amintit mai sus vlahii/românii constituie o minoritate reprezentativă în plasele Kucevo (28,3%), Boljevac (26,7%), Zagubica (22,4%), Bor (18,2%), Majdanpek (12,2%), Petrovac (10,9%), Golubac (9,9%), Negotin (7,5%), Zajecear (4,8%). România încearcă de un timp încoace să deschidă un consulat la Bor, însă autoritățile sârbe nu au permis acest lucru.

În unele zone locuite de români, au fost instalați refugiați sârbi din foste provincii iugoslave, intervenindu-se asupra proporțiilor naționale, în defavoarea românilor.

Bulgaria

Regiunea bulgară Vidin are o populație de 130.074 locuitori, din care câteva mii sau mai mult sunt români (exemplu satul Gâmzova, populat aproape exclusiv de români, care singur are cateva mii de locuitori). Si aici, drepturile românilor nu sunt bine respectate, desi autoritățile bulgare promit un sprijin important comunității românești, în înființarea de școli și dezvoltarea mass-mediei. Totuși, nici una din aceste promisiuni nu s-a concretizat până astăzi. Datorită lipsei învățământului în limba maternă, tot mai mulți copii nu mai vorbesc românește. În 2007, Bulgaria a aderat împreună cu România la Uniunea Europeană, ceea ce va permite stabilirea unor legături mai strânse între comunitățile românești din cele două țări. De asemenea, podul Calafat-Vidin, inaugurat in 2013, ar putea spori legăturile dintre Timocul bulgăresc și România.

Vezi și
 Româna timoceană
 Bojan Alexandrovič
 Antiromânism
 Moscopole
 Aromânii din Albania
 Aromânii din Serbia

Bibliografie suplimentară 
 Ștefan Meteș, Emigrări românești din Transilvania în secolele XIII-XX, Editura Științifică și Enciclopedică, 1977 - recenzie1  - recenzie2 
 C. Constante, Anton Galopenția, Românii din Timoc: Românii dinitre Dunăre, Timoc și Morava, Tip. "Bucovina" I. E. Torouțiu, 1943
 N.A. Constantinescu, Chestiunea timoceană, Editura Litera, 2000.
 Atlasul lingvistic român. Graiurile dintre Morava, Dunăre și Timoc. Vol. I, IV. Autori: Petru Neiescu, Eugen Beltechi, Ioan Faiciuc, Nicolae Mocanu. Prefață de Nicolae Mocanu, București, Editura Academiei Române, 2021, XXXV + 313 p, LIII + 328 p.

Legături externe

 Valea Timocului 
 Răscoala din Timoc, 1883
  Urmele imperiului roman in Timoc
 Revista Timocul (1939) 
 Imagini și articole despre românii din Timoc
  Vlahii din Timoc refuză să renunțe la graiul romănesc
 Blog dedicat Timocului
 Povestea românilor timoceni la „Te vezi la știrile ProTv” - reportaj video din Valea Timocului cu Cristian Tabără (sau aici)
 Viorel Dolha - Totul despre românii din Timoc (I, II, III, IV, V, VI)
Fundația "Scrisul Românesc"
 Romanii de la sud de Dunare, tradati de propriii parlamentari , 22 noiembrie 2008, Petrica Rachita, România liberă

Despre Timocul sârbesc 
 Cum a devenit Timocul o prioritate pentru România , 3 noiembrie 2011, Sabina Fati, România liberă
 Români din Serbia, legături utile
 Federația Rumânilor din Sârbie  (în engleză )
 Partia Democrată a Rumânilor din Sârbie
 Comunitatea românilor din Serbia
 Asociația studenților români din Serbia (+ ultimele noutăți)
 Agenția Timoc Press 
 Întâlnire cu românii din Timoc 
 Proteste la adunarea Consiliului Europei: în limba engleză și în limba franceză
 Biserica Mălăinița, singurul lăcaș de cult unde se aude vorba românească, 6 ianuarie 2007, Sorin Ghica, România liberă
 Interviu cu preotul Boian Aleksandrovic în revista "Formula As"
 Patriarhia i-a abandonat pe romanii din Valea Timocului, 17 iunie 2006, Ion Zubascu, România liberă
 Pr. Bojan Aleksandrovic: Cine sunt “timocenii?”
 Otilia Hedeșan: Timocenii (documente pentru identitate) capitolul 1; capitolul 2 
 Românii din Timoc strigă după ajutor 
 Romani cu vize pentru Romania, 29 decembrie 2006, Sorin Ghica, România liberă
 Raport legat de drepturile românilor din Serbia (engl.)
 Valea Timocului - A doua biserică românească , 25 august 2005, Ana Maria Luca, Jurnalul Național
 Românii din Banatul sârbesc în perioada interbelică (cu referiri și la cei din Timoc) 
 Limba lui care o lasă, blăstămat să fie-n casă , 9 noiembrie 2006, Carmen Plesa, Alex Nedea, Jurnalul Național
 Portile de Fier - Stramutati in tara altora , 10 noiembrie 2006, Carmen Plesa, Alex Nedea, Jurnalul Național
 Acolo unde saracii satului sunt altii , 9 noiembrie 2006, Carmen Plesa, Alex Nedea, Jurnalul Național
 1941: Românii din Timoc cer alipirea cu Patria mumă, Dana Honciuc, Historia
 Observatorul: Din culisele Conferinței de pace de la Paris
 Acord româno-iugoslav referitor la recunoașterea apartenenței vlahilor din Valea Timocului la minoritatea românească 
 Ion Gherman - Românii din Valea Timocului (românii timoceni)
 Românii timoceni din Serbia dau în judecată Guvernul de la Belgrad, 21 martie 2007, Gardianul
 O investiție românească în Serbia - intâmpinată cu agresivitate
 Românii din Serbia invață românește 
 Costume populare românești și sârbești din Timoc 
 Românii din Timoc – Serbia – încântați de mânăstirile din Vâlcea
 "Românii din Serbia" în revista Geopolitica 
 Romanii din Valea Timocului, recunoscuti drept minoritate nationala , 16 august 2007, Cristina Darmina Iamandi, România liberă
 Reportaj despre români timoceni emigrați în statele scadinave , 5 aprilie 2003, Curierul Național
 Romanii din Voivodina si Timoc la inceputul mileniului III , 1 martie 2003, Curierul Național
 “Vlahii niciodată n-au fost români”- susțin “specialiștii” de la revista sârbă Timocka Revija-Crimi , 12 iulie 2003, Curierul Național
 Valentin Hossu Longin - Sa nu-i uităm, pe cei... uitați! , 25 ianuarie 2003, Curierul Național
 Copiii românilor din Valea Timocului, in tabără în România , 6 august 2003, Curierul Național
 Protest împotriva atacurilor anti-românești din Serbia , 24 octombrie 2003, Curierul Național
 Copii ai fraților timoceni, în tabără la Timișoara , 19 iulie 2003, Curierul Național
 Interviu cu un tânăr timocean care a terminat Cursurile de Limba Română la Arad 
 Reprezentantul Consiliului Europei a fost in Valea Timocului, 26 septembrie 2007, România liberă
 Crucea românilor din Timoc
 În Timoc s-au pus piatra de temelie a celei de-a patra biserici românești 
 Festivalul romanilor din Valea Timocului, 2 mai 2008, Ziua
 "Invatam singuri romaneste"
 Teorii antiromânești: vlahismul și moldovenismul
 Raport pentru românii timoceni
 Articol din revista Formula As
 
 Viorel Roman - Iarăși despre românii timoceni
 Despre ultimele alegeri ale consiliilor minoritare din Serbia: 1 , 2 , 3 , 4 , 5
 VIDEO Serbia: Atacuri armate impotriva liderilor comunitatii romanesti din Timoc si Voivodina - Diaspora, 20 decembrie 2011, V. M., R. P., HotNews.ro

Despre Timocul bulgăresc 
Romanii din Bulgaria 
 35 de sate de romani de "mana a doua" - reportaj din regiunea Vidin, 2 noiembrie 2006, Anca Aldea, Jurnalul Național
 Romana, limba de circulatie internationala , 1 noiembrie 2006, Ioana Alexandra Raduca, Jurnalul Național
 Limba romana moare pe malul bulgaresc , 31 octombrie 2006, Alex Nedea, Ionela Gavriliu, Jurnalul Național
 Oltenii din Bulgaria - reportaj din regiunea Vidin, 15 ianuarie 2007, Evenimentul zilei
Interviu cu Ivo Gheorghiev, președintele Uniunii Etnicilor Români din Bulgaria, 2007, Formula AS
Coloniștii români timoceni din Cadrilater 
Articol despre mănăstirea Bacikovo  (cu referiri importante și la românii timoceni)
 Zilele folclorului românesc în Bulgaria , 6 septembrie 2003, Curierul Național
Etnicii românii din Bulgaria cer sprijinul Consiliului Europei

Referințe 

Români din Bulgaria
Geografia Bulgariei
Români din Serbia
Geografia Serbiei
Diaspora română