Zadar

Zadar (tal. Zara, lat. Jadera, grč. Diadora) je grad u Hrvatskoj. Nalazi se u sjevernoj Dalmaciji i administrativno pripada Zadarskoj županiji. Prema prvim rezultatima popisa iz 2011. godine, u gradu je živjelo 75.082 stanovnika, a u samom naselju je živio 71.471 stanovnik. Šira gradska aglomeracija broji oko 100.000 stanovnika.

Geografija 
Zadar se nalazi na 44:07 sjeverne geografske širine i 15:14 istočne geografske dužine. Razvio se na povoljnom položaju u središtu istočne obale Jadranskog mora, zaštićen arhipelagom zadarskih otoka od utjecaja otvorenog mora, što je imalo veliku važnost u razdoblju dominacije pomorskog prometa. Na kopnu mu zaleđe čini prostrana ravnica Ravnih Kotara, koja mu omogućava nesmetano prostorno širenje, po čemu se razlikuje od drugih primorskih gradova. Masivom Velebita zadarsko je područje oštro odijeljeno od Like i kontinentalnog dijela Hrvatske, što je tek u najnovije doba izmijenjeno izgradnjom autoceste, odnosno tunela Sveti Rok.

 Prometni položaj

Nakon što su u 20. vijeku prevladali kopneni putevi na račun morskih, Zadar je i dalje zadržao prometnu važnost - kroz grad prolazi jadranska magistralna cesta, a u njegovoj neposrednoj blizini autocesta Zagreb - Split, dovršena 2005. godine. Odvojkom željezničke pruge je od 1966. povezan s Kninom, gdje se spaja na glavnu prugu Zagreb - Split. Međunarodnom brodskom linijom povezan s talijanskim gradom Ancona. Zračna luka Zadar nalazi se u Zemuniku, oko 14 km istočno od grada. U planu je gradnja brze ceste od luke Gaženica u Zadru do čvora Zemunik na autocesti, a u daljnjoj budućnosti i tzv. jadranske željezničke pruge (Gospić - Zadar - Split).

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 2001., Zadar broji 72.717 stanovnika. Po veličini je, nakon Zagreba, Splita, Rijeke i Osijeka, peti grad u Hrvatskoj.

Prema etničkom sastavu, 92.8% stanovništva su Hrvati, 3.3% Srbi, a preostalih 3.9 % Albanci, Bošnjaci i Talijani.

Prije Drugog svjetskog rata, grad Zadar je imao oko 18.000 stanovnika. Nakon teških bombardiranja i iseljavanja Talijana neko je vrijeme stagnirao, ali s pojačanim gospodarskim razvojem naglo raste, i populacijski i teritorijalno. Tako 1961. ima 25.000 stanovnika, 1971. - 43.000, 1981. - 60.000, a 1991. čak 76.000. Ubrzanom izgradnjom su u njegov sastav do 1980 - ih uključena dotad zasebna naselja Bokanjac, Diklo i Dračevac.

Uprava 

Administrativnom području Grada Zadra osim užeg gradskog područja pripadaju i obližnja naselja Babindub, Crno, Kožino, Las Vegas i Petrčane te otoci Ist, Iž, Molat, Olib, Premuda, Rava i Silba. Površina Grada, uključujući i navedene otoke, iznosi 194 km2.

Urbano područje Zadra upravno je podijeljeno na 21 mjesni odbor (Arbanasi, Belafuža, Bili Brig, Bokanjac, Brodarica, Crvene Kuće, Diklo, Dračevac, Gaženica, Jazine I, Jazine II, Maslina, Novi Bokanjac, Poluotok, Ploča, Puntamika, Ričina, Smiljevac, Stanovi, Vidikovac, Višnjik i Voštarnica ).

Historija

Od praistorije do rimskog doba 

Šire zadarsko područje naseljeno je još od pradavnih vremena. Nalazi te ranije kulture datiraju još od starijeg kamenog doba, dok su u vrijeme neolitika arheološkim istraživanjima utvrđene brojne ljudske naseobine. Na periferiji današnjeg Zadra takve su se naseobine nalazile na području Arbanasa i Puntamike. Prije naseljavanja ilirskih plemena ovaj je prostor naseljavao pradavni mediteranski narod iz čijeg predindoeuropskog jezika vrlo vjerojatno potječe i sam naziv naselja - Jader, Jadra ili Jadera, koji su poslije preuzele i druge civilizacije. Ime naselja vezano je uz neki pradavni hidrografski pojam.

Ilirsko naselje potječe iz 9. vijek pne., koje je već u 7. i 6. vijek pne. značajno središte ilirskog plemena Liburni kojima je zadarska luka bila polazište za brojna trgovačka putovanja i sigurno sidrište. Jadasini kao stanovnici Idasse ili Jadera prvi se put spominju 384. pne. na grčkom natpisu iz Farosa (današnji Stari Grad na Hvaru) kao saveznici hvarskih starosjedilaca u borbi protiv novodoseljenih grčkih kolonista. Grčki geograf Skilaks Skarianderis spominje Zadar pod imenom Idassa, Jadar, a stanovnike naziva Jadasinima. 

Sredinom 2. vijeka pne. zadarsko područje postupno osvajaju Rimljani, koji se sistematski naseljavaju u Zadru. Koloniju rimskih građana - Colonia Julia Jader osnovao je 48. pne. najvjerojatnije sam Julije Cezar. Zadar je postao samostalni municipij mahom isluženih rimskih vojnika, kojima je uz sam grad bila podijeljena i zemlja za obrađivanje. 

Jader je bio uređen po svim načelima rimskog urbanizma: pet uzdužnih i veći broj poprečnih ulica stvaralo je pravilnu mrežu gradskih komunikacija, koje su dijelile grad po strogom geometrijskom redu na pravokutne kvartove - insule. Na zapadnom kraju grada izgrađen je glavni trg - rimski forum, a do njega nešto povišeni kapitolij s hramom. Oba prostora bila su omeđena dvokatnim trijemom, a na prostoru okrenutom moru izgrađen je gospodarski trg - emporij. Rimski Jader bio je zaštićen jakim zidima, na više mjesta ojačanih monumentalnim kulama, a imao je i javni vodovod s vodom iz 40 km udaljene Vrane, sustav kanalizacije, terme, amfiteatar i druge značajke visoko razvijenog urbanog života.

Rani srednji vijek 

U razdoblju seobe naroda i prodora barbara dolazi do postupne stagnacije Zadra, a u 5. vijeku, već pod vlašću Istočnih Gota, grad je sasvim osiromašio, a zbog dotrajalosti brojne su javne građevine postale ruševine. Zadar je u to vrijeme (6. vijek) zasigurno pogodio i težak potres u kojem su razoreni cijeli kompleksi monumentalne rimske arhitekture, čiji će ulomci kasnije poslužiti kao građevni materijal. U razdoblju između 4. i 6. vijeka u Zadru se razvija i nova religija - kršćanstvo; grad ima svog biskupa, gradi se novo vjersko središte sjeverno od foruma s bazilikom i krstionicom, kao i drugi sakralni objekti. Nakon povlačenja Istočnih Gota s područja Dalmacije 537 godine te konačnog pada Zapadnog Rimskog Carstva, Zadar dolazi pod vlast Bizanta. Istovremeno započinju prodori Avara i Slavena koji su u ranom 7. vijeku u potpunosti razorili i opustošili Salonu, čime Zadar, kao jedini grad koji se othrvao napadima novih osvajača, preuzima ulogu novog upravnog središta Bizantske provincije Dalmacije. Ulogu glavnog grada Dalmacije zadržat će sve do 1918 godine.

Početkom 9. vijekka bilježi se u Zadru živa diplomatska aktivnost biskupa Donata, te gradskog kneza Pavla u sporu između Franačke države Karla Velikog i Bizantskog Carstva. Franci su, naime, nakratko osvojili Zadar, ali je mirom u Aachenu 812 godine grad vraćen Bizantu. Zadar se u potpunosti okrenuo k moru, pomorstvu i trgovini, a zahvaljujući novom strateškom položaju postaje gospodar prostora od kvarnerskih otoka do Kaštelanskog zaljeva. Bizantska Dalmacija nije bila teritorijalno jedinstvena cjelina, već skup gradskih općina na čelu sa Zadrom, a široka gradska autonomija doprinijela je razvitku dalmatinskih gradova kao slobodnih komuna. U svemu je tome prednjačio upravo Zadar, čiji je položaj u to doba bio jednak onome koji je imala Venecija.

Zadar u srednjem vijeku 

U vrijeme silnog uspona srednjovjekovnog Zadra, grad postaje sve veća smetnja ambicijama moćnije Venecije, a u zaleđu se formira i raste hrvatska država. Zadar postupno uspostavlja ponajprije trgovačke, a potom i političke veze s Hrvatima, koji se sve više prihvaćaju i integriraju u gradskom životu. U 10. vijeku, bilježe se u Zadru hrvatska imena i to priora, suca, svećenika, opatica i redovnica, što svjedoči da je hrvatski etnički element osvojio sve gradske staleže. Zadrani poduzimaju napore za vlastito osamostaljenje od Bizanta u čemu svakako prednjači najmoćnija zadarska patricijska obitelj – Madijevci. U sporazumu s Bizantom Zadar je s ostalim dalmatinskim komunama 1069 godine pripojio svojoj državi hrvatski kralj Petar Krešimir IV., a poslije dinastičkih borbi i smrti kralja Dmitra Zvonimira 1089 godine, Zadar od 1105 priznaje vlast prvog hrvatsko-ugarskog kralja Kolomana. Od tada Zadar počinje sve češće ratovati s Venecijom. Prvi put Mlečani su napali i zauzeli Zadar 1000 godine, a siloviti će nasrtaji i povremena osvajanja uz otpor i pobune Zadrana potrajati sve do 1358 i zaključenja Zadarskog mira.

Zadar je posebno teško stradao 1202 godine kada je mletački dužd Enrico Dandolo za napadaj i opsadu iskoristio križare na 4. pohodu u Palestinu kada je počinjen jedan od najokrutnijih zločina u povijesti Zadra. Križari su se Mlecima obvezali platiti prijevoz brodovima do Egipta, a kako im nisu mogli platiti, Mlečani su ih iskoristili za razaranje, rušenje i pljačku Zadra. Hrvatsko-ugarski kralj Emerik osudio je križarski napad, jer je nastao sukob oko toga je li pravovjerno da Božja vojska napadne kršćanski grad. Zadar je ipak bio razrušen i osvojen, a stanovništvo raseljeno. Papa Inocent III ekskomunicirao je Mlečane i križare koji su sudjelovali u osvajanju. Poslije novih pobuna, grad je došao pod vlast hrvatsko-ugarskog kralja Ludovika I. i to (mirom u Zadru) 1358 godine.

Stanovništvo Zadra u razvijenom srednjovjekovnom razdoblju bilo je pretežno hrvatsko, o čemu svjedoči zapisa kardinala Bosona koji je 1177 godine pratio papu Aleksandra III. na putu za Veneciju. Kada su se papinske lađe zbog oluje sklonile u zadarsku luku, Zadrani su papu dočekali pjevajući na hrvatskom jeziku. Razdoblje od 11. do 14. vijeka, iako burno i puno opsada i stradanja, bilo je zlatno doba Zadra. Zadar je vještom politikom i trgovinom, te sposobnim pomorcima osigurao ključnu ulogu među gradovima na istočnoj obali Jadrana, što se odrazilo i na njegov izgled i kulturu (sagrađene su brojne crkve, bogati samostani, raskošne palače uglednih obitelji, izrađena je škrinja Sv. Šimuna). Jedan od najboljih primjera sjaja i moći tadašnjeg Zadra je i prvo Sveučilište na hrvatskom tlu kojeg su 1396 godine osnovali Dominikanci.

Od 15. do 18. vijeka 

Poslije Ludovikove smrti Zadar priznaje vlast kralja Žigmunda, a zatim Ladislava Napuljskog koji je 1409., vidjevši da sve više gubi utjecaj u Dalmaciji, prodao Zadar i svoja dinastička prava na Dalmaciju Veneciji za 100.000 dukata. Tako je Venecija ponovno preuzela Zadar 31. srpnja 1409. godine, ovaj put bez borbe, ali uz napetosti i otpor zadarskog plemstva koji su ugušeni progonom i pljenidbom imovine. Zadar je i dalje administrativno središte Dalmacije, ovaj put pod mletačkom vlašću koja se proširila nad cjelokupnim dalmatinskim prostorom (izuzevši Dubrovačku Republiku). Mlečani su znatno ograničili političku i gospodarsku autonomiju Zadra, koji je unatoč svoj toj represiji, još uvijek grad izraženog prosperiteta. U tom vremenu u Zadru je rođen jedan od najslavnijih hrvatskih kipara i graditelja – Juraj Matejev Dalmatinac, glasovit prvenstveno po svom radu na šibenskoj katedrali, zatim velika imena renesansne umjetnosti – braća Lucijan i Franjo Vranjanin (Laurana), koji su se svojim kiparskim i graditeljskim djelima posebno proslavili u Italiji. 

Razdoblje 16. i 17. vijeka obilježeno je u Zadru prodorima turskih osvajača koji su već početkom 16. vijeka osvojili zadarsko zaleđe, a sam grad se gotovo neprestano nalazi na dometu turskog topništva. Stoga započinje izgradnja novog sustava utvrda i zidina koji su bitno promijenili izgled grada. Za potrebe izgradnje novih moćnih peterokutnih utvrda srušene su mnoge kuće i crkve, pa čak i čitavo zadarsko predgrađe – Varoš Sv. Martina. Po svršetku njezine 40-ogodišnje izgradnje Zadar postaje najveći grad-utvrda u Mletačkoj Republici sa sustavom utvrda, bastiona, obrambenih kanala ispunjenih morem i novih velikih javnih gradskih cisterna. Tijekom temeljite pregradnje Zadra izgrađen je i cijeli niz sasvim novih javnih zgrada (Gradska loža i Gradska straža na tadašnjem Gospodskom trgu, više novih vojarni i skladišta, ali i raskošnih novih palača). 

Uz općenito nesigurno vrijeme i niz turskih opsada i razaranja, unutar gradskih utvrda razvijala se visoka kultura življenja. U 16. i 17. vijeku značajna je aktivnost hrvatskih književnika koji pišu na narodnom jeziku (Jerolim Vidolić, Petar Zoranić, Brne Karnarutić, Juraj Baraković, Šime Budinić). Valja istaknuti i znamenitog slikara Andriju Medulića - Andrea Meldolla (oko 1510/1515-1563), koji se potpisivao kao «Andrea Schiavone» ili samo «Schiavone».

Uslijed stalne turske opasnosti stanovništvo se znatno prorijedilo te je došlo do opće stagnacije gospodarstva. Gradom je u 16. i 17. vijeku haralo i više žestokih epidemija kuge. Nakon više od 150 godina turske prijetnje, Zadar je oslabljen u ljudstvu, ali i materijalno osiromašen. Venecija naseljava novo stanovništvo, a pod nadbiskupom Vickom Zmajevićem u tri navrata se doseljavaju i Arbanasi koji formiraju novo naselje u predgrađu. Unatoč oskudici, u Zadru je 1783 godine izgrađeno «Plemićko kazalište» (Teatro Nobile) koje će biti u funkciji više od stotinu godina.

Nakon pada Venecije (1797) Zadar i Dalmacija pripojeni su Austriji, ali prva austrijska vladavina nad Zadrom trajala je samo do 1806 godine.

Zadar u 19. i 20. vijeku 

Nakon osmogodišnje vlasti, Austrija je mirom u Požunu Napoleonu prepustila Veneciju, zapadnu Istru, Dalmaciju i mletačku Albaniju. Francuska vladavina nad Zadrom započela je u februaru 1806 godine i trajala je do decembra 1813 U to kratko vrijeme došlo je do značajnih društvenih reformi, a osnovan je i cijeli niz novih institucija, među kojima je i obnovljen zadarski univerzitet (studij medicine, niže i više kirurgije, farmacije, prava, graditeljstva i geodezije). Već u junu 1806 pokrenute su u Zadru i prve novine na hrvatskom jeziku «Kraljski Dalmatin», koje će izlaziti do 1810 godine.

U novembru 1813 započinje austrijska opsada Zadar, potpomognuta i britanskim trupama, a već 7. decembra austrijska vojska ponovno ulazi u Zadar. Druga austrijska vlast potrajala je sve do 1918, a Zadar i dalje zadržava status glavnog grada Kraljevine Dalmacije i sjedište je Dalmatinskog sabora (osnovano 1861.) i crkvene metropolije za čitavu Dalmaciju. Administrativne funkcije Zadra rezultirale su većim naseljavanjem stranog činovništva (1910. godine 60% stanovništva grada čine Talijani). Također, Zadar je jedina općina u Dalmaciji u kojoj autonomaši nikad nisu izgubili vlast.

S austrijskom vladavinom, Zadar je dobio gimnaziju (1816), otvara se prvi javni perivoj (1829), osniva se i Narodni muzej (1832); 1833 godine dovršena je cesta koja je Zadar preko Velebita povezivala sa Zagrebom i Bečom, a 1838 godine stavljen je u upotrebu prvi moderni gradski vodovod. 

Zadar je u drugoj polovici 19. vijeka i žarište pokreta za kulturni i nacionalni preporod u Dalmaciji, a ovo razdoblje od posebne je važnosti za povijest grada koji se naglo razvija kao moderan europski grad. Ukazom cara Zadar je 1868 godine prestao biti grad-utvrda što se brzo odrazilo na njegov urbanistički razvitak. Izgrađeni su brojni javni i privatni objekti, među njima i Novo kazalište (kasnije Teatro Verdi) 1865 godine. Zadar postaje grad bogato uređenih trgovina i javnih prostora, luksuznih kavana i hotela, javnih knjižnica i čitaonica. Zadar je imao 6 tiskara i u njemu izlazi oko 40 različitih novina i časopisa, među kojima i Narodni list (1862) – danas najstarije živuće hrvatske novine. U gradu ponovno djeluju brojni važni hrvatski književnici kao što su Ivo Vojnović, Rikard Katalinić Jeretov, Milan Begović, Vladimir Nazor i dr.

Koncem stoljeća u Zadru se počela naglo razvijati prerađivačka industrija, posebice proizvodnja 33 vrste likera od kojih je Maraschino postao poznat širom svijeta. Na Silvestrovo 1894 u Zadru je zasjala električna gradska rasvjeta, prva sistematski provedena električna mreža u Hrvatskoj.

U Prvom svjetskom ratu Austro-Ugarska Monarhija doživjela je slom i raspad na više država. Zahvaljujući diplomatskim igrama saveznika prilikom pridobivanja Italije na svoju stranu, ali i nejasnom stavu pregovarača iz Kraljevine SHS, Rapallskim ugovorom (12. novembra 1920) Zadar je pripojen Italiji kao enklava na istočnoj obali Jadrana. U njenom sastavu Zadar je ostao sve do 1945. godine. 1921 godine proglašen je slobodnom lukom, te proživljava razdoblje talijanske uprave u čudnoj atmosferi lažnog izobilja. To je razdoblje intenzivne talijanizacije i iseljavanja Hrvata i privrednog propadanja grada uslijed neprirodne izolacije od zaleđa. Ulogu središta Dalmacije u potpunosti preuzima Split.

U Drugom svjetskom ratu Zadar je izložen teškim savezničkim bombardiranjima tokom 1943. i 1944. godine pri čemu je razoreno 80% historijske jezgre grada. 

Konačno pripojen Hrvatskoj koja je tada bila jedna od konstitutivnih jugoslavenskih republika, Zadar je završetak rata dočekao gotovo potpuno razoren i napušten, s jedva 6.000 stanovnika. Nakon rata dolazi do iseljavanja talijanskog stanovništva, ali i velikog broja Hrvata, u Italiju. Na njihovo mjesto ubrzo i u velikom broju dolaze žitelji zadarskih otoka i zaleđa.

Nakon Drugog svjetskog rata grad se razvija u snažan ekonomski i kulturni centar, posebno nakon izgradnje željezničke pruge Zadar-Knin i osnivanja Filozofskog fakulteta. 1991. Krajinski pobunjenici i Jugoslavenska narodna armija (JNA) napali su Zadar koji se tada našao na rubu okupiranog područja. Veze sa Zagrebom odvijale su se isključivo preko otoka Paga. Zadar je opet proživio ozbiljna razaranja, uključujući neke povijesne objekte. Opsada Zadra trajala je do 1993. kada je Zadarsko zaleđe oslobođeno u vojnoj akciji " Maslenica". Povremeni napadi na grad su se nastavili sve do 1995 kada je operacijom "Oluja" završen rat u Hrvatskoj.

Privreda 

 Maraska, tvornica sokova i alkoholnih pića
 SAS strojogradnja
 Tankerska plovidba
 Tvornica Kruha Zadar d.d.

Zadar je do Domovinskog rata bio jedan od ekonomski najrazvijenijih gradova u Hrvatskoj s raznovrsnim industrijskim granama. Upravo ta raznovrsnost omogućila mu je relativno brz oporavak nakon ratnih stradanja, pojačan izgradnjom autoceste Zagreb - Split i njezinog nastavka, nove luke u Gaženici. Ta teretno - industrijska luka će kad bude dovršena biti dio najbrže veze između Italije i Srednje Europe, te tako omogućiti daljnji razvoj Zadra.

Poznati Zadrani 

 Jelena Slavna, hrvatska kraljica (* ? – † 8. oktobar 976), žena kralja Mihajla Krešimira II.
 Ante Gotovina, general HV
 Spiridon Brusina, (1845.-1908.), hrvatski zoolog
 Georg von Trapp, znanstvenik i inovator
 Dragutin Blažeković, austrijski namjesnik za Dalmaciju, podigao današnji perivoj Vladimira Nazora (1890.)
 Barun Franz Ludwig von Welden, vojni upravitelj Zadra, 1829. podigao današnji Perivoj kraljice Jelene Madijevke
 Zvonimir Šuljak, kolekcionar i autor knjige "Zadar na starim razglednicama"
 Marko Perić, kuhar
 Joso Špralja, umjetnik i ugostitelj
 Leposava Čatipović - "Lepa Smoje", poznata balerina, voditeljka žena i muza Miljenka Smoje
 Dario Jurin , predsjednik uprave Tankerkomerca d.d.
 Ottavio "Taj" Missoni 
 Predrag Saratlija, profesor i sportski radnik
 Mirko Miočić, poznati kvizolog
 Tanja Torbarina, hrvatska novinarka

Biskupi, teolozi, pape 
 Donat, zadarski biskup i diplomat
 Simeone Duca, monsinjor i dobrotvor
 Papa Ivan IV., rođeni Zadranin (†12.10.642.)
 Šimun Kožičić Benja 
 Marijan Oblak, zadarski nadbiskup u miru
 Ivan Prenđa, 68. zadarski nadbiskup
 Vicko Zmajević, (1670.-1745.), zadarski nadbiskup

Muzičari 
 Blagoje Bersa (*1873.-†1934.), hrvatski skladatelj i glazbeni pedagog
 Vladimir Bersa (*1864.-†1927.), hrvatski skladatelj
 Riccardo Bonicioli, operni skladatelj
 Maja Dešpalj-Begović, violinistica
 Pavle Dešpalj, dirigent i skladatelj
 Valter Dešpalj, violončelist svjetskog glasa
 Natali Dizdar, pjevačica
 Mladen Grdović, pjevač
 Tomislav Ivčić, pjevač
 Vedran Ivčić, pjevač
 Zoran Jelenković, pjevač
 Emilija Kokić, pjevačica
 Duško Lokin, pjevač
 Đani Maršan, pjevač i diplomat
 Bepo Matešić, pjevač
 Davor Pekota, pjevač i frontman grupe "Forum"
 Grupa Riva, pobjednici Pjesme Eurovizije 1989.
 Ivan Salgetti Drioli, skladatelj
 Renato Švorinić, basist
 Marina Tomašević, pjevačica
 Felix von Weingartner (1863.-1942.), dirigent i skladatelj
 Filip Dizdar, pjevač

Glumci 
 Antun Nalis (*1911.-†2000.), hrvatski filmski i tv-glumac
 Josip Genda, (*1943.-†2006.), hrvatski glumac
 Mile Gatara, (* 19o9.-+1968.), hrvatski filmski i tv glumac, osnivač i utemeljitelj Kazališta lutaka u Zadru
 Josefina Gatara, (*1916.-+2005.) glumica i dobar duh Kazališta lutaka Zadar,
 Dubravko Dujšin, (*1894.-+1947.), hrvatski kazališni i filmski glumac
 Doris Pinčić, hrvatska glumica
 Barbara Vicković, hrvatska glumica
 Tamara Šoletić, hrvatska glumica
 Duško Modrinić, hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac
 Linda Begonja, hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica

Graditelji 
 Juraj Matejev Dalmatinac, (poč. 15. st. — 1473./75.), hrvatski kipar i graditelj
 braća Lucijan i Franjo Vranjanin (Laurana), hrvatski kipari i graditelji

Književnici 
 Ivan Aralica, (1930.-)
 Juraj Baraković, (1548. - 1628.), hrvatski renesansni pjesnik
 Josip Bersa (*1862.-†1932.), hrvatski književnik i arheolog
 Šime Budinić, (između 1530. i 1535. - 1600.)
 Vladan Desnica, (1905.-1967.)
 Šime Gržan, pjesnik
 Brne Karnarutić, (1515. - 1573.) 
 Giuseppe Sabalich, (1856.–1928.) 
 Abdulah Seferović, kroničar grada Zadra
 Jeronim Vidulić, (†1499.), pjesnik
 Petar Zoranić, (1508. - između 1543. i 1569.), književnik

Političari 
 Ingrid Antičević-Marinović, bivša ministrica pravosuđa Hrvatske
 Josip Gjergja, hrvatski političar i diplomat
 Božidar Kalmeta, ministar prometa, turizma i mora RH, dugogodišnji gradonačelnik Zadra
 Budimir Lončar, diplomat
 Ana Lovrin, ministrica pravosuđa RH, bivša gradonačelnica
 Ivica Maštruko, diplomat
 Joso Škara, političar i bivši ministar rada Hrvatske
 Vladimir Velebit, jugoslavenski pravnik, političar i diplomat
 Ava Karabatić, kandidatkinja za predsjednicu Hrvatske

Slikari 
 Anrea Schiavone (Andrija Medulić - Schiavone), (* Zadar, 1510.-1515. - † Venecija, 1563.), slikar
 Franjo Salghetti Drioli (1811.-1877.)
 Giovanni Smirich (1842.-1929.)

Sportaši 
 Romano Bajlo, olimpijac veslač
 Saša Bjelanović, nogometaš Ascoli-a i povremeni reprezentativac Hrvatske
 Marijan Buljat, nogometaš reprezentativac Hrvatske i NK Dinama
 Petar Cupać, olimpijac jedriličar
 Krešimir Ćosić, košarkaš
 Giuseppe Gjergja, košarkaš i bivši izbornik košarkaške reprezentacije Hrvatske
 Josip Pino Grdović, legendarni zadarski košarkaški stručnjak
 Arijan Komazec, bivši košarkaš Zadra i reprezentativac Hrvatske
 Emilio Kovačić, košarkaš
 Korana Longin, najbolja hrvatska košarkašica
 Davor Marcelić, bivši košarkaški reprezentativac Hrvatske, Zadra i Cibone
 Luka Modrić, nogometaš reprezentativac Hrvatske i NK Dinama
 Veljko Petranović, bivši košarkaš Zadra
 Josip-Joško Gatara, prof., jedan od legendi zadarskog sporta, nogometaš, rukometaš, plivač, vaterpolist, vaterpolo sudac, sportski novinar, utemeljitelj i osnivač ŠRK Donat
 Borut Gatara,bivši igrač i kapetan Vaterpolo kluba Zadar 1952,osnivač jedinstvenog vaterpolskog natjecanja VAKANZA
 Marko Popović, košarkaški reprezentativac Hrvatske i Žalgirisa iz Kaunasa
 Zoran Primorac, najbolji hrvatski stolnotenisač
 Miladin Dado Pršo, nogometaš Glasgow Rangers-a
 Josip Skoblar, nogometaš, zlatna kopačka Europe 1970. godine
 Enzo Sovitti, legendarni trener košarkaša Zadra
 Lucijan Valčić, košarkaški trener, bivši prvak sa Zadrom
 Goran Radanović, poznati hrvatski stolnoteniski trener 
 Stojan "Stojko" Vranković, bivši košarkaš Zadra i reprezentativac Hrvatske
 Andrej Gaćina, hrvatski stolnoteniser
 Aleksandar Čubrilo, košarkaš
 Radojka Franzotti, najbolja zadarska atletičarka
 Jurica Buljat, nogometaš NK Hajduka i povremeno mlade reprezentacije
 Šime Fantela, hrvatski jedriličar, olimpijski, svjetski i europski prvak
 Rene Sinovčić, nogometni menadžer
 Marin Tomasov, nogometaš NK Hajduka
 Tonči Valčić, rukometaš hrvatski reprezentativac
 Josip Valčić, rukometaš hrvatski reprezentativac
 Slobodan Crnokrak, atletičar
 Stipe Perica, nogometaš Chelsea iz Londona
 Ivan Jokić, atletski trener
 Slobodan Miolović, atletičar
 Leonardo Bajlo, legendarni trener košarkaša Zadra
 Ivo Pulanić Učo, poznati trener košarkaša Zadra
 Josip Bajlo Bumba, poznati biciklista
 Danijel Jusup, hrvatski košarkaški trener
 Luka Žorić, poznati hrvatski košarkaš
 Tomislav "Tomo" Amižić, poznati stolnoteniski trener
 Hrvoje Ćustić, bivši hrvatski nogometaš
 Tomislav Ružić, košarkaš
 Saša Bjelanović, poznati hrvatski nogometaš
 Stipe Žunić, hrvatski atletičar bacač kugle
 Jurica Ružić, košarkaš
 Šime Vrsaljko, nogometaš

Moda 
 Ela Dušević, modna dizajnerica
 Nevena Dujmović, top model
 Ana Gojanović Bujan, modni skaut
 Ana Grbić, Miss fotogeničnosti na izboru za Miss Hrvatske, hostesa u tv-emisiji Bravo
 Korina Longin, top model
 Ottavio Missoni, (Zadar, 1925.), modni kreator

Spomenici i znamenitosti 

Mnoge su znamenitosti koje se mogu vidjeti u Zadru, zbog njegove duge povijesti koja seže do antičkih vremena. Neke od znamenitosti su:

 Crkva sv. Donata

Najpoznatiji je spomenik i simbol grada Zadra, ujedno i najpoznatija monumentalna građevina u Hrvatskoj iz ranog srednjeg vijeka. Sagrađena je na tradicijama ranobizantske arhitekure u ranom srednjem vijeku, najvjerojatnije početkom 9. st. Kružnog je oblika i nije se sačuvala u obliku kako je prvotno sagrađena. Nedostaje joj južna prigradnja, pa joj je središnja kružna jezgra s te strane vidljiva. Do 15. stoljeća nazivala se crkva Sv. Trojstva, a od tada nosi ime Sv. Donat, po biskupu koji ju je dao sagraditi. Prvi put crkva se spominje sredinom 10. stoljeća u spisima bizantskog cara Konstatina Porfirogeneta. Danas se njezin prostor zbog izvanrednih akustičnih karakteristika koristi za glazbene programe ("Glazbene večeri u sv. Donatu").

 Forum

Ispod temelja crkve Sv. Donata i biskupske palače proteže se pločnik glavnog trga iz rimskih vremena - Forum. Počeci mu sežu u 1. st. prije Krista. S tri strane Forum je bio opkoljen monumentalnim trijemom kojega su krasile akantusove vitice, girlande i maskeroni.

 Kalelarga
Kalelarga ili Široka ulica je glavna i najpoznatija zadarska ulica, koja se proteže u smjeru istok-zapad od Narodnog trga do Foruma. U Drugom svjetskom ratu su uništene gotovo sve zgrade u ulici, te je ona obnovljena u modernističkom stilu zadržavajući samo osnovni smjer.

 Katedrala Sv. Stošije

Zadarsku katedralu posvećenu Sv. Stošiji ukrašava izvana na pročelju ruža te na zabatu glavne lađe manja gotička ruža, naknadno umetnuta. Portali imaju karakterističan romanički oblik, danas unutrašnjost katedrale doima se svojom monumentalnošću (glavna lađa je triput šira od sporednih). Zvonik katedrale koji danas dominira Zadrom, započet je još u kasnom srednjem vijeku, da bi ga tek 1892. dovršio engleski arhitekt Thomas Graham Jackson po uzoru na zvonik rapske katedrale.

 Crkva Sv. Marije

Crkva Sv. Marije pripada ženskom benediktinskom samostanu sv. Marije koji je osnovala plemkinja Čika 1066. godine. Na mjestu nekadašnje neugledne crkve podigla je trobrodnu crkvu koja je posvećena 1091. godine. Njezina kći Vekenega početkom 12. st. sagradila je kapitularnu dvoranu i monumentalni zvonik. U samoj crkvi nalazi se i grobnica opatice Vekenge koja je umrla 1111. godine. Samostanski arhiv čuva vrlo vrijednu zbirku povelja u kojima se spominju hrvatski kraljevi iz 11. st. Pročelje crkve i njezin južni bočni zid, kao i glavni portal u renesansnom su stilu. Na zvoniku se nalazi natpis u spomen Kolomanovog ulaska u Zadar 1102. godine. Crkva je razrušena u anglo-američkom bombardiranju u Drugom svjetskom ratu, ali je uspješno rekonstruirana. 

 Crkva Sv. Krševana

Trobrodna bazilika s tri bogato ukrašene polukružne apside pripadala je muškom benediktinskom samostanu. Sagrađena je u romaničkom stilu i posvećena 1175., a ime je dobila po sv. Krševanu mučeniku, zaštitniku grada Zadra. Pročelje je jednostavno. U donjem dijelu nema nikakvih ukrasa osim glavnog portala. Unutrašnjost crkve krase freske romaničko-bizantinskih karakteristika. U svetištu se nalazi monumentalni glavni oltar izgrađen 1701. godine na kojega su 1717. postavljena četiri kvalitetna kipa od bijelog mramora koji predstavljaju zaštitnike Zadra. Rad su mletačkog kipara Alavise Tagliapiete. Zvonik se počeo graditi potkraj 15. st., ali nikada nije dovršen. Najljepši dio fasade je vanjski ukras, apsida. 

 Crkva Sv. Šimuna / Škrinja Sv. Šimuna

Prvobitno ranokršćanska trobrodna bazilika iz 5. st., potom pregrađena crkva Sv. Stjepana s gotičkim elementima iz 14. st., dok je današnji izgled s baroknim detaljima dobila u 16. st. Poznata srebrna škrinja Sv. Šimuna iz 1380. nalazi se na glavnom oltaru crkve. Škrinja je zlatarsko djelo velike vrijednosti koju je za relikviju Sv. Šime dala izraditi ugarsko-hrvatska kraljica Elizabeta. Škrinju je izradio zlatar Franjo iz Milana, nastanjen u Zadru. Južno od crkve nalazi se rimski stup postavljen 1729. godine, a sastavljen je od dvaju stupova rimskog hrama koji su se do tada čuvali na kapitoliju Foruma.

 Crkva i franjevački samostan Sv. Frane
Crkva se nalazi na zapadnom kraju grada. Crkva je najstarija dalmatinska gotička crkva. Posvećena je 1280. Unutrašnjost je jednostavna. Iz kora se ulazi u sakristiju. Iza glavnog oltara crkve iz 1672. godine nalazi se nekadašnje svetište i u njemu korska sjedala bogato ukrašena rezbarijama u stilu cvjetne gotike iz 1394. godine, rad Gaicoma da Borga Sansepolcra. 

Sakristija, koja se nastavlja na kor, vazna je za hrvatsku povijest, jer je u njoj 1358. godine sklopljen Zadarski mir između mletačke Republike i ugarsko-hrvatskog kralja Ludovika Anžuvinca, kojim su se Mlečani odrekli svojih pretenzija na Dalmaciju. 

 Crkva Gospe od Zdravlja

Podignuta je u 18. stoljeću u baroknom stilu na mjestu starije crkve, kao mauzolej nadbiskupa Zmajevića. U njoj se čuvala slika Gospe od Kaštela koju je naslikao Blaž Jurjev Trogiranin u 15.st (danas je u stalnom postavu izložbe crkvene umjetnosti). Uživa veliki ugled i popularnost u brojnim generacijama Zadarskih žitelja. U drugom svjetskom ratu bila je potpuno razorena, te je preostao samo zvonik i malo svetište. Obnovljena je tek 1990. godine vrijednom donacijom pokojnog Msgr. Simeona Duce, koji je u njoj i pokopan. 

 Crkva Svetog Andrije i Svetog Petra
Jednobrodna crkva Sv. Andrije odlikuje se jednostavnom fasadom iz 17. stoljeća, te ostatcima fresaka romano-bizantskih karakteistika sa kraja 12. stoljeća dok su južni bočni zid i apsida sagradeni u 5. stoljeću. Na njenu apsidu nadovezuje se crkvica Sv. Petra s antičkim elementima.

 Crkva i samostan Svetog Mihovila

Pročeljem crkve Sv. Mihovila dominira reljefno ukrašen gotički portal iz 14. stoljeća. U njenoj jednobronoj unutrašnjosti nalazi se drevno oslikano polureljefno raspelo iz 13. stoljeća. U samostanu je smještena i manja zbirka umjetnina.

 Crkva Svetog Dominika
Gotička crkva sv. Dominika nalazi se zapadno od Kopnenih vrata. U sklopu samostana djelovalo je i prvo sveučilište koje se spominje još davne 1396. godine. 

 Crkva Svetog Ilije Proroka
Pravoslavna crkva podignuta neposredno uz Forum u 16. stoljeću za potrebe grčkih pomoraca i trgovaca. U 18. stoljeću je nadograđena i predana na upotrebu srpskoj zajednici.

 Ostaci crkve Stomorica
Danas su sačuvani samo temelji nekoć šesterolisne predromaničke crkve (isprva posvećene Sv. Uršuli), koja je još imala i kupolu, a umjesto jedne apside sagrađen joj je pravokutni krak sa zvonikom. U 16. stoljeću je porušena, 1883. godine arheološki istražena, nakon toga zasuta, te napokon 1966. godine otkopana i konzervirana. Priča kaže da oblik tlocrta ove crkvice, koja podsjeća na ključ, simbolizira ključeve Sv. Petra.

 Gradske zidine (Muraj)

Sačuvani su ostaci iz rimskog doba, iz srednjeg vijeka te najviše iz 16. st. Uz bedeme se nalazi srednjevjekovna "Kapetanova kula", a najslikovitiji se dio nalazi na južnom dijelu kod lučice "Foše", gdje se nalaze i Kopnena vrata iz 1543 (Michele Sanmicheli). Prema luci, blizu crkve Sv. Krševana nalaze se Morska vrata iz 1573.

 Stalna izložba crkvene umjetnosti - Zlato i srebro grada Zadra
U građevnom sklopu crkve Sv. Marije odnosno njezinog samostana, čiji su objekti tijekom drugog svjetskog rata bili teško oštećeni, 1972. godine formiran je reprezentativni postav - Stalna izložba crkvene umjetnosti, i jedna od najvrijednijih izložbi u Hrvatskoj, popularno nazvana “Zlato i srebro Zadra”. 

 Arheološki muzej Zadar
Osnovan 1832. a izloženi su arheološki ostaci od 7. do 12. st. Izloženi su predmeti iz rimskog doba i prapovijesni arheološki materijal iz paleolika, neolitika, i metalnih doba.

 Narodni trg
Glavni zadarski trg i okupljalište. S njegove zapadne strane je crkva sv. Lovre iz 11.st; zgrada Gradske straže iz 1562. i toranj sa satom iz 18. st., a nasuprot se nalazi Gradska loža iz 13. st. Na sjevernoj strani trga je Gradska vijećnica podignuta 1934. godine u doba fašističke vladavine.

 Zgrada Zadarskog sveučilišta
Dominantna točka zadarske panorame s mora, velebna zgrada na Novoj rivi izgrađena je početkom 20. stoljeća u neoklasicističkom stilu za potrebe Liceja Svetog Dimitrija. U njenom sklopu je i nedavno obnovljena kapela Sv. Dimitrija.

Zanimljivosti 

 Morske orgulje

Morske orgulje, izvedene su po projektu arhitekta Nikole Bašića, smještene su u blizini novog pristaništa za cruisere, u sklopu zadarske rive, te su prepoznatljive kao posebno oblikovana obala u nekoliko redova stepenica koje se spuštaju prema moru. Stepenice se protežu na sedamdesetak metara obale, ispod kojih je, na razini najniže oseke mora, okomito na obalu ugrađeno 35 cijevi različitih dužina, promjera i nagiba, koje se koso uzdižu do obalnog poločanja i završavaju u kanalu (servisnom hodniku). Tu se na cijevima nalaze LABIUMI (zviždaljke), koje sviraju 7 akorda od 5 tonova. Iznad kanala su performirane kamene stepenice kroz koje izlazi zvuk, morem potisnut zrak. 

 Maraschino
Originalni zadarski liker Maraschino priznat diljem svijeta. Prepoznatljiv je po karakterističnom slatkom okusu i aromatičnom mirisu. Priprema se po tradicionalnoj recepturi koju su stvorili ljekarnici dominikanskog samostana početkom 16. stoljeća.

 Zadarski barkarijoli
Jedan od zaštitnih znakova grada Zadra. Oni već 800 godina s malim čamcima na vesla povezuju dva kraja gradske luke po svim vremenskim uvjetima, štedeći na taj način vrijeme svojim vjernim putnicima. Ova tradicija se već stoljećima prenosi s koljena na koljeno u nekoliko obitelji, a uspjela se održati unatoč svim izazovima modernog vremena.

 Zadarski perivoji
 Perivoj kraljice Jelene Madijevke
 Perivoj Vladimira Nazora
 Perivoj Vrulje
 Perivoj Riva
 Perivoj Gospe od zdravlja

 Arsenal
Arsenal je spomenik kulture nulte kategorije, izgrađen u 18. stoljeću za vrijeme mletačke uprave kao skladište za vojnu flotu. Nakon obnove funkcionira kao mediteranski gradski trg u zatvorenom prostoru i jedno je od središta javnog, kulturnog i zabavnog gradskog života bogato događanjima.

Obrazovanje

Osnovne škole 
 Osnovna škola Petra Preradovića
 Osnovna škola Šime Budinića
 Osnovna škola Šimuna Kozičića Benje
 Osnovna škola Bartula Kašića
 Osnovna Škola Smiljevac
 Osnovna škola Stanovi
 Osnovna škola Voštarnica
 Osnovna škola Krune Krstića
 Ossnovna škola Zadarskih otoka

Srednje škole 
 RivaOn - Obrazovni portal srednjih škola Zadarske županije
 Medicinska škola Ante Kuzmanića Zadar
 Nadbiskupska klasična gimnazija
 Zadarska privatna gimnazija
 Pomorska škola
 Gimnazija Vladimira Nazora
 Gimnazija Franje Petrića
 Gimnazija Jurja Barakovića
 Gimnazija Vicka Zmajevića
 Prirodoslovno - grafička škola
 Privatna Gimnazija Zadar
 Obrtnička škola Gojka Matuline
 Strukovna škola Vice Vlatkovića
 Tehnička škola
 Hotelijersko-turistička i ugostiteljska škola
 Ekonomsko-birotehnička i trgovačka škola

Sveučilište u Zadru 

 Sveučilište u Zadru; utemeljeno 2002. godine, proisteklo iz filozofsko-teološkog sveučilišta dominikanskog reda u Zadru iz 1396. i Filozofskog fakulteta osnovanog 1955. godine.

Kultura 

 Festivali
 Glazbene večeri u sv. Donatu - Donat festival
 Zadar snova - Međunarodni festival novog kazališta i izvedbenih umjetnosti
 Zadarsko kazališno ljeto

 Knjižnice
 Gradska knjižnica Zadar
 Znanstvena knjižnica Zadar

 Muzeji
 Arheološki muzej Zadar
 Narodni muzej
 Stalna izložba Zlato i srebro grada Zadra
 Etnografski muzej Zadar
 Pomorski muzej Zadar

 Kazališta
 Kazalište lutaka Zadar
 Hrvatska kazališna kuća

 Novine
 Zadarski list
 Narodni list
 Zadarski regional
 Hrvatski List

 Kina
 Pobjeda
 Gotham
 Cinestar (6 dvorana)
 Callegro (3 dvorane)
 Zadar

Ostale ustanove
 Zajednica Talijana - C.I. di Zara

 Klubovi
 Gotham
 Garden
 Arsenal
 Forum
 Shark
 Stress
 Malibu
 Maya pub
 Mango
 Go-Ga

Sport 
 Košarkaški klub KK Zadar
 Nogometni klub NK Zadar
 Kuglački klub Zadar,
 Stolnoteniski klub Donat, Zadar,
 Karate klub Zadar,
 Rukometni klub Zadar
 Jedriličarski klub USKOK
 boćarski klub "Brodarica"
 vaterpolski klubovi "Veterani Zadar", "Zadar 1952"

Gradovi prijatelji 
Zadar je zbratimljen sa sljedećim gradovima:

  Reggio Emilia (Italija), od 1972.
  Romans (Francuska), od 1985.
  Fürstenfeldbruck (Njemačka), od 1989.
  Székesfehérvár (Mađarska), od 1997.
  Padova (Italija), od 2003.
  Iquique (Čile), od 2003.

Reference

Vanjske veze 

 Turističke informacije Zadarske županije 
 Grad Zadar
 eZadar – Zadarski internet portal
 eZadar, 057 info, VOX...
 Televizija VOX Zadar
 Voxportal.hr
 Radio 057 Zadar
 Zadar Online
 Novi radio 
 057info Zadar
 Interaktivna karta grada Zadra
 Plan grada Zadra - CroMaps navigator
 Croatian National Tourist Board
 Info Zadar
 Antena Zadar
 ZD News
 Hostel Forum Zadar
 Tankerkomerc d.d. Zadar
 Marina Zadar - Tankerkomerc d.d. Zadar
 Tvornica Kruha Zadar d.d.

 
Gradovi u Zadarskoj županiji