alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Ecma International

Az Ecma International (Európai informatikai és kommunikációs rendszerek szabványosítási szövetsége, European association for standardising information and communication systems) 1994-ben jött létre, amikor az Európai Számítógépgyártók Szövetsége (European Computer Manufacturers Association (ECMA)) megváltoztatta nevét, ezzel is jelezve a szervezet új nemzetközi tevékenységét.

Az ECMA 1961-ben alakult azon célból, hogy az európai számítástechnikai rendszerek szabványosítását koordinálja. A tagság nyitott minden olyan cégnek, ami Európában számítógépeket vagy kommunikációs eszközöket gyárt.

Jelenleg a szervezet felelős az ECMAScript szabványáért („JavaScript”) is, melynek utolsó kiadott változata az ECMA-262 Edition 3.

További információk 
 Az Ecma hivatalos lapja

Informatika
Nemzetközi szabványügyi szervezetek
1179



Események

Határozott dátumú események 
 szeptember 29. – A III. Sándor pápa ellenzékéhez tartozó csoport pápává választja Lando di Sezze bíborost. (III. Sándor pápasága idején a négy ellenpápa közül az utolsó.)

Határozatlan dátumú események 
 az év folyamán –
 A harmadik lateráni zsinat eretnekké nyilvánítja a valdenseket és a katharokat és reformokat vezet be a vallási élet terén.
 III. Sándor pápa legitim portugál királyként ismeri el I. Alfonzot, Portugáliát a katolikus egyház védelme alá helyezi Kasztíliával szemben. 
 II. Fülöp Ágost francia királlyá koronázzák.
 Lukács esztergomi érsek kiközösíti András kalocsai érseket.
 Az egresi ciszterci monostor alapítása.

Születések 
 Jakut al-Hamawi, arab földrajztudós
 Salzai Hermann, a Német Lovagrend nagymestere

Halálozások 
 szeptember 17. – Bingeni Boldog Hildegárd német szerzetesnővér, író és zeneszerző

Jegyzetek 

12. század
1178



Események

Határozott dátumú események 
 július 30. – I. Frigyes német-római császárt Arles-ben Burgundia királyává koronázzák. (1190-ig uralkodik.)
 augusztus 29. – III. Callixtus ellenpápa lemondása.

Határozatlan dátumú események 
 az év folyamán –
 Az I. Frigyes német-római császár és III. Henrik szász herceg közötti harc kezdete.
 A pisai ferde torony dőlni kezd a harmadik szint építésének befejezése után.
 Orio Mastropiero velencei dózse megválasztása. (A városállam vezetője 1192-ig uralkodik.)
 A budai Felhévízen, a mai Császár fürdő környékén a máltai lovagrend kolostort és fürdővel együtt kórházat alapít.

Születések 
 Antoku japán császár  
 I. Tamás savoyai herceg († 1233)
 Snorri Sturluson, izlandi történetíró és államférfi

Halálozások 
 február 17. – Ratzeburgi Evermod, Ratzeburg püspöke, szent (* 1100 körül)
 április 13. – Sebastian Ziani, a Velencei Köztársaság harminckilencedik dózséja (* 1102 körül)
 december 23. – Étienne de Fougères, II. Henrik angol király káplánja, író (* ?)
 december 30. – Pribiszláv, obodrita herceg (* ?)

Jegyzetek 

12. század
1177



Események 
 II. Szobeszláv cseh fejedelem kiadja III. Bélának öccsét Géza herceget, aki Ausztriából hozzá menekült. III. Béla ismét bebörtönzi öccsét.
 november 25. – A montgisard-i csata. IV. Balduin jeruzsálemi király és Châtillon Rajnald antiochiai fejedelem serege legyőzi Szaladin szultán seregét.
 II. Kázmér lesz Lengyelország fejedelme.
 Angkorvat elpusztítása.

Születések 
 V. Balduin jeruzsálemi király
 Fülöp német király, IV. Ottó német-római császár riválisa

Halálozások 

12. század
1176



Események

Határozott dátumú események 
 március 14. – V. Lipót követi apját II. Henriket az osztrák hercegi székben.
 május 22. – Sikertelen gyilkossági kísérlet Szaladin szultán ellen Aleppo közelében.
 május 29. – A legnanói csatában a Lombard Liga legyőzi Barbarossa Frigyes német-római császár seregét. A viszálynak az anagni szerződés vet véget.
 szeptember 17. – A myriokephallon-i csatában a szeldzsuk törökök legyőzik I. Manuél bizánci császár seregét.

Határozatlan dátumú események 
 III. Béla Ausztria ellen vonul, mivel öccse Géza kincseivel együtt oda menekült.
 Châtillon Rajnald antiochiai fejedelem kiszabadul az aleppói börtönből.
 András győri püspök kerül a kalocsai érseki székbe.

Születések 
 Rasztko Nemanjics szerb herceg, a későbbi Szent Száva
 VI. Lipót osztrák herceg († 1230)
 II. Péter aragóniai király († 1213)

Halálozások 
 március 14. – II. Henrik osztrák herceg
 Rokuyo japán császár
 I. Mátyás lotaringiai herceg

Jegyzetek 

12. század
1175



Események 
 A windsori egyezményben Ruaidrí Ua Conchobair, az utolsó ír főkirály II. Henrik angol király vazallusa lesz, ezzel Írország évszázadokra elveszti függetlenségét, melyet csak 1921-ben nyer vissza.
 Li Cao Ton lesz Vietnám uralkodója.
 Csák Ugrin kerül a zágrábi püspöki székbe.
 A hamái csatában az ajjúbidák győzelmet aratnak a Zangidák fölött.

Születések 
 II. András magyar király († 1235)
 Fibonacci (Pisai Leonardo) itáliai matematikus
 Michael Scot matematikus és csillagász
 IV. Ottó német-római császár († 1218)

Halálozások 
 Mleh, Kilikia örmény hercege

Jegyzetek 

12. század
1174



Események 
 A II. Henrik angol király elleni felkelés vége, a király bűnbánatot tart Becket Tamás sírjánál.
 Az angolok megtámadják Skóciát, I. Vilmos skót király fogságba esik.
 IV. Balduin jeruzsálemi király trónra lépése.
 Padova városát tűzvész pusztítja el.

Születések 
 Henrik latin császár († 1216)
 Aragóniai Petronella, II. Alfonz aragóniai király anyja

Halálozások 
 július 11. – Amalrik jeruzsálemi király (* 1136)
 október 17. – Petronila aragóniai királynő (* 1135, ur. 1137–1162)
 Andrej Bogoljubszkij vlagyimir-szuzdali fejedelem

12. század
1173



Események 
 január 13. – III. Béla magyar király koronázása. (Öccsét, a trónkövetelő Gézát Barancs várába záratja, aki később Ausztriába menekül.)
 Becket Tamás szentté avatása és temetése Canterburyben.
 Megkezdődik a pisai ferde torony építése.
 IV. Boleszlávot fivére III. Mieszko követi a lengyel trónon.
 Aquitániai Eleonóra, II. Henrik angol király felesége és fiai fellázadnak a király ellen.
 először említik írásban Kolozs megyét, illetve ennek Tamás nevű ispánját (Thomas comes Clusiensis)

Születések 
 Nagy Llywelyn walesi herceg
 II. Konrád sváb herceg

Halálozások 
 január 5. – IV. Boleszláv lengyel fejedelem (* 1120 vagy 1121)

Jegyzetek 

12. század
1172



Események

Határozott dátumú események 
 március 4.
 III. István magyar király halála, akit Bánfi Lukács érsek – az esztergomi Szent Adalbert székesegyházban – fia, a csecsemőkorban elhunyt Béla herceg mellé temetett el.
 III. Béla – III. István király öccsének – trónra lépése. (Uralma kezdetén erős ellenállásba ütközik, az ellenállás vezetői öccse, a trónkövetelő Géza herceg, és az ortodox egyház térhódításától tartó Lukács esztergomi érsek.)

Határozatlan dátumú események 
 VIII. Gergely pápa összehívja az avranches-i zsinatot, ahol II. Henrik angol királyt felmentik a Becket Tamás meggyilkolásának bűne alól.
 I. Manuél bizánci császár társuralkodóvá koronáztatja fiát II. Alexioszt.
 Sebastian Ziani velencei dózse megválasztása (1178-ig uralkodik).

Születések 
 I. Baldvin konstantinápolyi latin császár († 1205)

Halálozások 
 március 4. – III. István magyar király (* 1147)
 Ágnes, III. Amadé savoyai gróf leánya

Jegyzetek 

12. század
1171



Események 
 az évfolyamán –
 II. Henrik angol király összehangolt támadást indít Írországban, mellyel négy évszázadra megalapozza az erőteljes angol befolyást.
 II. Alfonz aragóniai király elfoglalja Caspe és Teruel várait a móroktól.
 A Bari San Sabino székesegyház befejezése.
 Benedek kerül a veszprémi püspöki székbe.

Születések 
 augusztus 15. – IX. Alfonz leóni király († 1230)

Halálozások 
 február 20. – IV. Conan breton herceg (* 1138)

Jegyzetek 

12. század
1170



Események 
 I. Manuél bizánci császár elfoglalja Trau és Spalato városát.
 Dublint elfoglalják a normannok 
 Fez a legnépesebb várossá válik a világon 
 Mleh hatalomra kerül Örményországban.
 júniusban sor került a fuldai Birodalmi Gyűlésre, ahol a német-római császár III. Kallixtusz ellenpápa legitimitása mellett tett hitet.
 Dafydd ab Owain Gwynedd, Maelgwn ab Owain Gwynedd és Rhodri ab Owain Gwynedd Walesben hatalomra kerül.
 Megjelenik egy latin krónika, a Gesta Roderici Campidocti, melyben El Cid mint a spanyol nemzeti királyok őse van feltüntetve.
 Vald Péter, lyoni kereskedő az evangéliumi szegénységet hirdetve megvált minden vagyonától, és megalapította a valdens egyházat.
 december 29. – Becket Tamás canterburyi érsek meggyilkolása a canterburyi katedrálisban.

Születések 
 Hainaut-i Izabella, II. Fülöp Ágost francia király felesége († 1190)
 II. Valdemár Dánia királya († 1241.) 
 Szent Domonkos, a domonkos-rend alapítója († 1221.)

Halálozások 
 Al-Musztandzsid, bagdadi kalifa 
 II. Rupen örmény uralkodó (született: 1160) 
 Eliezer ben Nathan, zsidó költő és író (született: 1090)
 november 18. – I. Albert (Brandenburg királya) 
 november 28. – Owain Gwynedd, walesi herceg
 december 29. – Becket Tamás Canterbury érseke

12. század
1169



Események 
 augusztus 14. – VI. Henriket német királlyá koronázzák (ténylegesen 1190-től uralkodik, 1191-től császár, 1197-ig uralkodik).
 Andrej Bogoljubszkij vlagyimiri nagyfejedelem kifosztja Kijevet.
 Aquitániai Eleonóra II. Henrik angol király felesége elhagyja Angliát és Poitiers-be teszi át udvarát.
 I. Manuél bizánci császárnak fia születik, ezzel Béla herceg elveszti örökösödési jogát a bizánci trónra.

Születések 
 szeptember 10. – II. Alexiosz bizánci császár († 1183)

Halálozások 
 szeptember 10. – Matilda angol királynő, V. Henrik német-római császár felesége, II. Henrik angol király anyja

12. század
1168



Események 
 december 22. – al-Ádid egyiptomi kalifa attól való félelmében, hogy a keresztesek elfoglalják, felgyújtatja Kairót. A város 54 napig ég.
 Richárd angol herceg Aquitania hercege lesz.
 Takakura japán császár trónra lépése.
 I. Valdemár dán király serege beveszi a Rügen-szigeten Arkona várát, a legerősebb pogány erődítményt és templomot Észak-Európában. 
 A lombardiai városok megalapítják Alessandria várost Észak-Olaszországban.

Születések

Halálozások

12. század
Alsótátrafüred

Alsótátrafüred (szlovákul Dolný Smokovec, németül Bad Schmecks vagy Unterschmecks) Magastátra város része, korábban Ótátrafüred településrésze Szlovákiában, az Eperjesi kerület Poprádi járásában. Üdülőtelepülés mintegy 1000 lakossal.

Fekvése 
Ótátrafüred központjától 1 km-re délkeletre, a poprádi út mellett fekszik. Koordinátája:

Nevének eredete 
Neve az ószláv smok = kígyó, sárkány, manó jelentésű főnévből ered. Az -ovec szláv helynévképző.

Története 
Az üdülőtelep 1881-ben keletkezett Bohus József tanító kezdeményezésére, aki Alsóerdőfalva határában diákmenedékház építésébe kezdett, de pénzhiány miatt el kellett adnia a Szepesi Hitelbanknak, akik jómódúaknak adták tovább a területet. Ezután jól kiépített fürdőteleppé vált, ahol szanatóriumok épültek. A trianoni diktátumig Szepes vármegye Szepesszombati járásához tartozott, majd Csehszlovákiához csatolta.

1931-ben épült meg a korszerű gyógyintézet. 1947-ig Alsóerdőfalvához tartozott, akkor Ótátrafüredhez csatolták.1958-ban Pod Lesom (Erdőalja) lakónegyed épült fel. 1999 óta pedig Magastátra város része. Lakossága főleg a tátrai idegenforgalomból él.

Nevezetességei 
 Kápolna (1890).
 Sládkovič-villa (1883).
 Hollý-villa (1884).
 Kollár-villa (19. század).
 Kalinčiak-villa (1900).
 Alsótátrafüredi gyógyintézet (1930).

További információk 
 A Magas-Tátra honlapja
 Alsótátrafüred a térképen
 Tanap.sk
 Tatry.viasalus.sk

Lásd még 
 Magastátra
 Felsőtátrafüred
 Ótátrafüred
 Tátraotthon
 Tátraszéplak
 Újszéplak
 Újtátrafüred

Magastátra
Barlangliget

Barlangliget (szlovákul Tatranská Kotlina) üdülőhely, Magastátra város része Szlovákiában, az Eperjesi kerület Poprádi járásában.

Fekvése 
A Bélai-havasokat a Szepesi-Magurától elválasztó Zsgyári-völgy végében fekszik ott, ahol a Béla-patak kilép a Poprádi-medencébe. Tátralomnictól 9 km-re északkeletre, 752 m-es tengerszint feletti magasságban található. Mintegy 260 lakosa van.

Nevének eredete 

Szlovák neve Tátrai-medence jelentésű és a környező tájra utal. Magyar nevét a közelében fekvő 880–1000 m magasságban levő, 3200 m hosszú Bélai-cseppkőbarlangról kapta.

Története 
A falu maga a barlang könnyebb megközelítése miatt jött létre 1882-ben. 1883-ban vendégház és vendéglő is létesült, 1900-ig már további 31 létesítmény épült  fel. Területe 1920-ig Szepes vármegye Késmárki járásához tartozott.

1947-ig Szepesbélához tartozott, akkor Tátralomnichoz csatolták, 1999 óta pedig Magastátra város része. Lakossága főleg a tátrai idegenforgalomból él.

Látnivalók 

A település központja a fürdőház, TBC-szanatóriumában tüdőbetegeket gyógyítanak.

Külső hivatkozások 

 A barlangligeti szanatórium honlapja
 A Magas-Tátra honlapján magyarul
 Tanap.sk
 Tatry.net 
Barlangliget és környéke (MEK)
Barlangliget a térképen

Lásd még 
Magastátra
Késmárkiitató
Matlárháza
Tátraerdőfalva
Tátralomnic

Magastátra
Szlovákia télisport-központjai
Szlovákia fürdőhelyei
Barossháza

Barossháza (szlovákul Pružina) község Szlovákiában, a Trencséni kerület Vágbesztercei járásában. Beresztény tartozik hozzá.

Fekvése 
Vágbesztercétől 16 km-re délkeletre fekszik a Strázsa-hegységben.

Nevének eredete 
A falut 1899-ig Pruzsinának hívták, nagy szülöttéről, Baross Gáborról, a vasminiszterről kapta magyar nevét.

Története 
A falu területén a Dupna-barlangban már az újkőkorban éltek emberek, pontosabban a lengyeli kultúra népessége, de találtak leleteket a 11-12. századból is. A mai települést 1272-ben "Prusina" néven említik először. 1330-ban "Prusinn", 1364-ben "Pruzina" alakban tűnik fel az írott forrásokban. Kezdetben Kasza várának uradalmához tartozott, később a Lieszkovszky és Pruzsinszky családok birtoka volt. 1598-ban 2 malma és 48 háza volt. 1720-ban 37 adózó háztartása volt, közülük 24 zsellér. 1784-ben 270 házában 274 családban 1503 lakos élt. 1828-ban 203 háza volt 1161 lakossal. Lakói mezőgazdasággal, vesszőfonással foglalkoztak.

Vályi András szerint "PRUSZINA. Tót falu Trentsén Vármegyében, földes Urai Noszdroviczky, és több Uraságok, lakosai katolikusok, fekszik Trsztyéhez közel, határjában fája, réttye, legelője nints elég, földgye jó termékenységű, második osztálybéli."

Fényes Elek szerint "Pruzsina, tót falu, Trencsén vmegyében, Domanishoz délre egy fertályra, erdős hegyek közt: Számlál az irtásokkal együtt 952 kath., 31 zsidó lak. Van egy katholikus paroch. temploma, melly előtt még egy másik kápolna áll, synagógája, rétje felette kevés, de erdeje szép. F. u. többen. Ut. p. Trencsén."

A trianoni békeszerződésig Trencsén vármegye Illavai járásához tartozott. 1900-ban területe 6962 kh volt.

A kisközség a 20. század elején körjegyzőségi székhely volt. Lakosai földművesek és erdei munkások voltak. 1920 után fűrészüzem és mészégető működött a faluban. 1945 után Vágbeszterce és Pozsony üzemei nyújtanak munkaalkalmat. Iskolai könyvtárát 1968-ban szervezték meg.

Népessége
1910-ben 1498 szlovák lakosa volt.

2001-ben 1907 lakosából 1886 szlovák volt.

2011-ben 1988 lakosából 1872 szlovák volt.

Nevezetességei 
 Szent Zsófia tiszteletére szentelt plébániatemploma gótikus stílusú, melyet 1759-ben átalakítottak. Tornya 1870-ben épült.
 A kegykápolnát 1877-ben építtette Závodnik István pruzsinai plébános a Rózsafüzér királynője tiszteletére. Belsejét egy 15. századi szobor díszíti. A kápolna búcsújáróhely.
 Az első világháború helybéli hősi halottainak emlékműve
 Határában szép vízesések és bronzkori leletek találhatók.

Híres emberek 
 Itt született Baross Gábor, a „vasminiszter” 1848. július 6-án.

Források

További információk 
 Barossháza búcsújáróhely
 Tourist Channel.sk
 Községinfó
 Barossháza Szlovákia térképén
 E-obce.sk

Barossháza
Trencsén vármegye települései
Duránd

Duránd (szlovákul Tvarožná, németül Durelsdorf, latinul Durandi Villa) község Szlovákiában, az Eperjesi kerület Késmárki járásában.

Fekvése 
Késmárktól 9 km-re délkeletre, a Duránd-patak völgyében fekszik.

Története 
Oklevélben 1268-ban „villa Durandi” néven említik először.  Eredetileg a szepesi szász települések közé tartozott és 1271-ben mezővárosi jogokat kapott. 1412-ben lengyel fennhatóság alá került egészen 1772-ig. A szászok kitelepítése után szepesudvardi és törökruszkai lakosokkal telepítették be. Lakói főként mezőgazdasággal és kézművességgel foglalkoztak.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „DURÁND. Durandi Villa. Durlsdorf. Tvarozna. Elegyes lakosú népes Város Szepes Vármegyében, egy a’ tizenhat Városok közzül, földes Ura Lőtse Városa, vagy a’ Királyi Kamara, lakosai katolikusok, és evangelikusok, fekszik Kézsmárktól fél mértföldnyire, Menyhárd falunak szomszédságában, földgyének hatodrésze, ha minden harmadik esztendőben trágyáztatik termékeny, másként a’ hegyek, kövek, és víz mosások miatt soványas, határja leg inkább zabot terem, réttyeit mivel völgyben vagyon, a’ víz gyakran elönti, ’s három negyedrésze gyenge szénát terem, kétszer kaszáltatik, legelője néhol jó, a’ második Osztályba tétetett.”

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Durand, (Durlsdorf), Szepes v. Késmárkhoz 1/2 mfdnyire a lőcsei országutban: 85 kath., 633 evang., német lak., kik sok lent termesztenek, s pálinkát főznek. Van kath. és evang. anyatemploma; malma, szép fenyves erdeje, s a Szepességen legjobb juhsajtja.”

A trianoni diktátumig Szepes vármegye Késmárki járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 637, többségben német lakosa volt, jelentős szlovák kisebbséggel.

2001-ben 593 lakosából 531 szlovák és 52 cigány volt.

2011-ben 679 lakosából 651 szlovák.

Nevezetességei 
 Szent Mátyás temploma a 13. században épült, később többször átépítették.
 Evangélikus temploma 1778-ban épült.
 A községben néhány 17. és 19. század között épített ház áll.

Híres emberek 
 Itt született Csink János tanító (1823–1905, Eperjes), akinek nevéhez több tankönyv fűződik. Az elsők között írt angol nyelvkönyvet (Gyakorlati angol nyelvtan kezdők számára. 1878).

További információk 
 Községinfó
 Duránd Szlovákia térképén
E-obce

Jegyzetek 

Durand
Szepesi 16 város
Lándok

Lándok (szlovákul Lendak, németül Landeck) község Szlovákiában, az Eperjesi kerület Késmárki járásában. Gorál falu.

Fekvése 
Késmárktól 15 km-re északnyugatra, a Béla-patak partján fekszik.

Nevének eredete 
Neve kétségkívül a német land (= föld) és eck (= sarok, szeglet) főnevek összetételéből származik. Ebből lett a magyar és a szlovák név.

Története 
A falu a 13. század közepén keletkezett a Berzeviczy család birtokaként. Első említése 1288-ból való „Landok” néven. 1313-ban a Szent Sír Lovagrend szerezte meg csere útján és kolostort épített ide, amely 1593-ban szűnt meg, amikor a falut a palocsai Horváth-Palocsay családnak adták el. Anyakönyveit 1643-óta vezetik. Iskoláját 1681-ben említik először. 1772-től területén márványt és értékes alabástromot termeltek. 1787-ben az első népszámláláskor 81 háza és 750 lakosa volt.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „LANDOK. Tót falu Szepes Várm. földes Ura B. Palocsay Uraság lakosai katolikusok, fekszik Kézsmárktól tsak egy mértföldnyire, Ispotállya is vagyon, határjában legelője elég, de más javai selejtesek.”

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Landok, tót falu, Szepes vgyeben, a Kárpátok alatt, u. p. Késmárkhoz észak-nyugotra 1 1/2 mfldnyire: 954 kath., 5 evang., 26 zsidó lak., kik sok gyolcsot szőnek, lent termesztenek. Kath. paroch. templom. Savanyuvíz. Hires mészégetés. A szántóföldeken gyakran találnak fejér kristályt, vagyis álgyémántot, Pilla és Chlatka nevű réteken fejér és kékes achátot; egy a faluhoz közellévő hegyben pedig alabastromot, s fekete márványt törnek. Az ide való prépostságot Canonici SS. Sepulchri Christi vagy Sepulchri Dominici Hierosolimitáni birták későbben, t. i. 1593-ban a hozzátartozó jószágokkal együtt Palocsay Horváth György vette meg, s ennek maradékai birják jelenleg is.”

1856-tól a Salamon család volt a birtokosa, majd 1879-ben a Hohenlohe hercegi család tulajdona lett. 1898-ban nagy tűzvész pusztított a községben. Lakói főként állattartással, szénégetéssel és szövéssel foglalkoztak. A trianoni diktátumig Szepes vármegye Késmárki járásához tartozott.

1946-ban egy nagy tűzvészben a falu kétharmada leégett. Az elektromos áramot 1958-ban vezették be a községbe.

Népessége
1910-ben 1084, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2011-ben 4989 lakosából 4816 szlovák.

Nevezetességei 
 17. századi kastélya a gótikus kolostor átépítésével keletkezett, ma még láthatók maradványai.
 Szent Miklós plébániatemploma a 14. században épült a régebbi templom alapjain. Gótikus szárnyas oltára 1500 körül készült.
 A községben a népi építészet számos szép példája látható.

További információk 
 A község a Magas-Tátra honlapján
 Községinfó
 Lándok Szlovákia térképén
 E-obce.sk

Jegyzetek 
Lendak.

Landok
Szepes vármegye települései
Liptótepla

Liptótepla (a 20. század elején Liptóhévíz, szlovákul Liptovská Teplá) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Rózsahegyi járásában. Madocsán tartozik hozzá.

Fekvése 
Rózsahegytől 10 km-re keletre, a Vág jobb partján fekszik.

Nevének eredete 
Nevét a területén feltörő melegvíz-forrásokról kapta. A név előtagja egykori vármegyei hovatartozására utal.

Története 
A község területe ősidők óta lakott. Határában késő bronzkori települést és temetőjét tárták fel. Előkerültek egy késő római kori és korai szláv település maradványai is.

Oklevél 1264-ben említi először. A falu a 13. században a liptói óvár birtokaként keletkezett, majd a 16. századig Likavka várának birtoka lett. Már a 13. században állt temploma. A 16. században a horvát eredetű Dvornikovich család szerezte meg. A 18. században vásártartási jogot kapott városi jogokkal, lakói főleg tutajozással foglalkoztak.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „TEPLA. Tót falu Liptó Várm. földes Ura Dvornikovics Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Rozenbergához 3/4 mértföldnyire; határja meglehetős.”

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a településről: „Tepla, tót m. v. Liptó vmegyében, 609 kath., 5 evang. lak. Kath. paroch. templom. Fekszik közel a Vágh vizéhez; termékeny földje a buzát is megtermi; országos vásárokat tart. Vizimalmok. Kastély és kert. F. u. Dvornikovics nemzetség, s feje egy uradalomnak. Savanyu vize is van. Ut. p. Rosenberg.”

1856-ban a Dvornikovichok helyi nemeseknek adták el itteni kastélyukat és birtokaikat. Az 1880-as és 90-es években rövid ideig járási székhely volt. A trianoni diktátumig Liptó vármegye Németlipcsei járásához tartozott.

Népessége
1910-ben 686-an, többségében szlovákok lakták, jelentős magyar kisebbséggel.

2011-ben 966 lakosából 937 szlovák.

Nevezetességei 
 Szent Fülöp és Jakab apostoloknak szentelt római katolikus temploma 13. századi, melyet a 14-15. században gótikus stílusban átépítettek, majd a 18. században megújították. Lőréses fal veszi körül.
 Késő reneszánsz várkastélya a 17. század második felében épült, de a 18. században barokk stílusban átépítették.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Községinfó
 Liptótepla Szlovákia térképén
 Liptótepla az Alacsony-Tátra turisztikai honlapján
 E-obce.sk

Lásd még 
 Madocsán

A Rózsahegyi járás települései
Liptó vármegye települései
Horka (egyértelműsítő lap)

Horka, utónév
 horka régi magyar méltóság
 Csehország
 Horka, település a Chrudimi járásban
 Horka nad Moravou, település az Olomouci járásban
 Horka u Staré Paky, település a Semilyi járásban
 Horka II, település a Kutná Hora-i járásban
 Horka, Nový Kostel településrésze a Chebi járásban
 Németország
 Horka, település Szászország tartományban
 Szlovákia
 Kiserdő (1899-ig Huorka, szlovákul Horenická Hôrka), Lednicróna településrésze a Trencséni kerületben, a Puhói járásban
 Lándzsásötfalu (1899-ig Primfalu, szlovákul Hôrka), község az Eperjesi kerület Poprádi járásában
 Özörény (Gömörhorka, 1906-ig Horka, szlovákul Gemerská Hôrka), község a Kassai kerület Rozsnyói járásában
 Vághorka (1899-ig Huorka, szlovákul Hôrka nad Váhom), község a Trencséni kerületben, a Vágújhelyi járásban
Elsődleges forrás

Az elsődleges (vagy primer) források a forrástan elvei szerint olyan információdarabkák, melyeket – mint koruk egy jellemző szeletét – felhasználva összeállítható egy történelmi folyamat.  Ezek gyakran szemtanúk által készített művek, vagy olyan személyek beszámolói, akik egy történelmi esemény részesei voltak; de lehetnek tárgyak is, mint például érmék, újságcikkek, levelek vagy naplóbejegyzések. Lehetnek szinte bármilyen formájúak: a reklámok az ’50-es évekből például lehetnek elsődleges forrásai annak, hogy a modern technológia elterjedését vizsgáljuk.

Az „elsődleges” forrás nem azonos az „eredetivel”. 
A vizsgálat tárgya, az „eredeti információ” nem nevezhető elsődleges forrásnak, mert nem dokumentált, az észlelés, értelmezés vagy vizsgálat körülményei nem ismertek. A körülmények rögzítése az elsődleges dokumentációk lényeges eleme.

Az elsődleges forrásokat az különbözteti meg a másodlagos forrásoktól, hogy ez utóbbiak nem csak a konkrét eseményeket írják le. A másodlagos forrás általában az elsődleges forrásokon alapuló történelmi leírás, de a történészek gyakran használnak másodlagos forrásokat azok korának jellemzésére (például egy számítógépekről szóló könyv említheti azt, hogy korának egyéb könyvei csak a műszaki jellemzőkre koncentrálnak és nem említik a katonai alkalmazásokat).

Az elsődleges források általában nem megbízhatóbbak vagy hitelesebbek, mint a másodlagosak. A másodlagos források gyakran átesnek szaklektoráláson, jól dokumentáltak és gyakran olyan intézmények publikálják őket, ahol a szerző pontossága fontos a szerző karrierje és megítélése szempontjából. Az elsődleges forrás olyan, mint egy naplóbejegyzés: egy adott személy nézőpontjából írja le az eseményeket, ami vagy igaz, pontos és teljes, vagy nem. A történészek mind az elsődleges, mind a másodlagos forrásokat alaposan ellenőrzik.

Az általános szabály mégis az, hogy a modern történészek szívesebben használnak elsődleges forrásokat, ha azok elérhetőek, és keresnek újakat is. Az elsődleges források – legyenek azok pontosak, vagy nem – új adatokat biztosítanak a történelmi kérdések eldöntéséhez, és a legtöbb modern kutatás ezért az archívumok gyakori használatából áll, használható elsődleges források utáni keresés céljából. Egy olyan történelmi munka, mely csak másodlagos forrásokat tartalmaz, vélhetően nem fog lelkes támogatásra találni, mivel ez azt sugallja, hogy azt nem előzte meg alapos forráskutatás.

Kapcsolódó szócikkek 
Történeti forrás
Másodlagos forrás
Harmadlagos forrás

Jegyzetek

Források 
 
 Balogh Margit: Az egyháztörténet-írás főbb forrásai

Történettudományi fogalmak
Másodlagos forrás

A másodlagos források a történelemtudományban olyan feldolgozásokat (értelmezéseket és összegzéseket) jelölnek, melyek nem személyes részvétel vagy közvetlen tapasztalás alapján írnak egy eseményről.

Ez eltér az elsődleges forrásoktól, melyek a tárgyalt eseményeinek részesei által alkotott művek, írások. Például Szendrey Júlia naplója Petőfiről elsődleges forrás, mivel ez saját korában íródott, és az érintett személyekkel kapcsolatban levő ember írta saját tapasztalásairól (ami persze nem mond semmit a jegyzetek pontosságáról vagy teljességéről). Ezzel szemben egy Petőfi életéről íródott könyv, ami Szendrey naplóját használja fel az események magyarázatához, általában másodlagos forrás. Ám ez a könyv is lehet elsődleges forrása például egy olyan kutatásnak, ami összehasonlítja a Petőfi életéről készült műveket, azok eltérő vagy ellentmondó értelmezéseit.

Az elsődleges forrásokat az különbözteti meg a másodlagos forrásoktól, hogy ez utóbbiak nem csak a konkrét eseményeket írják le. A másodlagos forrás általában az elsődleges forrásokon alapuló történelmi leírás, de a történészek gyakran használnak másodlagos forrásokat azok korának jellemzésére (például egy számítógépekről szóló könyv említheti azt, hogy korának egyéb könyvei csak a műszaki jellemzőkre koncentrálnak és nem említik a katonai alkalmazásokat).

Az elsődleges források általában nem megbízhatóbbak vagy hitelesebbek, mint a másodlagosak. A másodlagos források gyakran átesnek szaklektoráláson, jól dokumentáltak és gyakran olyan intézmények publikálják őket, ahol a szerző pontossága fontos a szerző karrierje és megítélése szempontjából. Az elsődleges forrás olyan, mint egy naplóbejegyzés: egy adott személy nézőpontjából írja le az eseményeket, ami vagy igaz, pontos és teljes, vagy nem. A történészek mind az elsődleges, mind a másodlagos forrásokat alaposan ellenőrzik.

Előfordul, hogy egy másodlagos forrásban hivatkozott vagy említett források elvesztek, ezáltal elsődleges forrássá válik.

Az általános szabály mégis az, hogy a modern történészek szívesebben használnak elsődleges forrásokat, ha azok elérhetőek, és keresnek újakat is. Az elsődleges források – legyenek azok pontosak, vagy nem – új adatokat biztosítanak a történelmi kérdések eldöntéséhez, és a legtöbb modern kutatás ezért az archívumok gyakori használatából áll, használható elsődleges források utáni keresés céljából. Egy olyan történelmi munka, mely csak másodlagos forrásokat tartalmaz, vélhetően nem fog lelkes támogatásra találni, mivel ez azt sugallja, hogy azt nem előzte meg alapos forráskutatás.

Kapcsolódó szócikkek 
Történeti forrás
Elsődleges forrás
Harmadlagos forrás

Jegyzetek

Források 
 
 Balogh Margit: Az egyháztörténet-írás főbb forrásai

Történettudományi fogalmak
Python (egyértelműsítő lap)

Python, a görög eredetiben Püthón, hatalmas mitikus kígyó
 piton, általánosan a pitonfélék családjába tartozó kígyók
 piton, konkrétan a piton nembe tartozó kígyók

 Python, programozási nyelv
 Monty Python (röviden Pythons), angol komikus-csoport
 Python 3 légiharc-rakéta
 Python 4 légiharc-rakéta
 Python 5 légiharc-rakéta
Majorka (Szlovákia)

Majorka (szlovákul Ihľany, korábban Majerka, németül Maierhofen) község Szlovákiában, az Eperjesi kerület Késmárki járásában. Majorka és Száztelek egyesítésével jött létre.

Fekvése 
Késmárktól 10 km-re északkeletre, a Hollólomnici-patak völgyében fekszik.

Nevének eredete 
Neve arra utal, hogy eredetileg Leibic város egyik majorsága volt. Szlovák neve a közeli Tű-hegy szlovák „Ihla” nevéből ered.

Története

Száztelek 
Száztelek nevű részét 1307-ben említik, „Szazteleke” néven. 1312-ben „Hundurmark”, 1322-ben „Hundertmark” alakban szerepel. Később „Hundermark”, „Szászvásár”, „Hundermarkt”, „Hundertmorgen” alakban fordul elő az írott forrásokban. A 16. században vlach pásztorok telepedtek le itt. Lakói híres zsindelykészítők voltak.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „SZÁSZVÁSÁR. Hundertmarkt, Hundertmorgen. Elegyes falu Szepes Várm., lakosai katolikusok, és ó hitüek, fekszik Kézsmárkhoz 1/2 mértföldnyire; határja meglehetős.”

1828-ban 133 házában 958 lakosa élt.

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Hodermark, Szász-Vásár, orosz falu, Szepes vmegyében, Bélához keletre 1/2 órányira: 37 római, 893 görög kath. lak. Gör. kath. paroch. templom. Sok erdő és zsindelykészités. F. u. többen. Ut. p. Késmárk.”

A trianoni diktátumig Szepes vármegye Késmárki járásához tartozott.

1960-ban csatolták Majorkához.

Majorka 
Majorka Leibic város egyik majorságából fejlődött ki, lakói nagyrészt zsindelykészítéssel foglalkoztak. 1307-ben még „Borkut” néven említik először. 1412-től szerepel „Majerhof”, „Majerka” formában. 1412 és 1772 között Lengyelországhoz tartozott zálogbirtokként.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „MAJORKA. Majerki. Szepes Várm. földes Ura Igló Városa, határja soványas.”

1828-ban 69 házában 499 lakos élt, akik főként mezőgazdasággal foglalkoztak.

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Majerka, német falu, Szepes vmegyében, Leibicz szepesi város határán, 201 kath., 398 evang. lak., kik polgári jogokkal élnek, gyolcsot csinálnak, zsindely-készitésben igen ügyesek. Kath. és evang. szentegyház. Vizimalmok. Savanyuviz. Rengeteg, szép erdő.”

A trianoni diktátumig Szepes vármegye Késmárki járásához tartozott.

A mai falu Majorka és Száztelek 1960-as egyesítésével keletkezett.

Népessége
1910-ben Majorkának 386, többségben német lakosa volt, jelentős szlovák kisebbséggel.

2011-ben 1432 lakosából 1149 szlovák és 205 cigány.

Nevezetességei 
 Szent Márton római katolikus plébániatemploma a középkori, gótikus templom 19. századi átépítésével keletkezett.
 Evangélikus temploma 1787-ben épült.

Híres szülöttei 
 Elenyák György (1784-1853)
 Nikelszky Jenő (1887–1948), Makó város polgármestere

Jegyzetek

További információk 
 Községinfó
 Majorka Szlovákia térképén
 E-obce.sk

A Késmárki járás települései
Szepes vármegye települései
Malatina

Malatina (szlovákul Malatiná) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Alsókubini járásában.

Fekvése 
Alsókubintól 12 km-re délkeletre fekszik.

Története 

Először 1313-ban említi oklevél „Malocharyta” néven. A falu a 14. század elején keletkezett a Liptóból Árvába vezető út mentén, a liptói óvár jobbágyfalujaként. Később a vlach jog alapján telepítették, ez a rész az árvai uradalomhoz tartozott. Magas fekvése miatt sok fagyos évet kellett elszenvednie, lakosságát az éhség tizedelte. 1626-ban 200 lakosa volt.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „MALATINA. Tót falu Árva Várm. földes Ura a’ K. Kamara, fekszik Sz. Annához közel, mellynek filiája, határja közép termékenységű, réttye, legelője meg lehetős.”

A 19. század elején vasércet is bányásztak itt, a bánya 1805-ben nyílt meg.

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Malatina, tót falu, Árva vmegyében, Liptó vármegye szélén: 706 kath., 7 zsidó lak. Kath. paroch. templom. 59 2/3 sessio. Vasbányák. Vizimalmok. Sovány föld. F. u. az árvai uradalom, s 1/6 a Kubinyi csal. Ut. p. Rosenberg.”

A 20. század elején nevét „Mecsefölde”-re magyarosították, de ez nem bizonyult maradandónak. A trianoni diktátumig Árva vármegye Alsókubini járásához tartozott.

Népessége 
1910-ben 754, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.

2001-ben 839 lakosából 837 szlovák volt.

2011-ben 837 lakosából 832 szlovák.

Nevezetességei 
 A Mindenszenteknek szentelt római katolikus plébániatemploma 1804-ben épült klasszicista stílusban. Harangját 1670-ben öntötték.
 A templom előtt álló Nepomuki Szent János szobor 1811-ben készült.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Hivatalos oldal
 Községinfó
 Szlovákia térképén
 A község az Árvai régió honlapján
 Malatina a régió információs oldalán
 E-obce.sk

Az Alsókubini járás települései
Árva vármegye települései
1167



Események 
 Absalon dán érsek megtartja az első dán szinódust Lundban. Megkezdődnek Koppenhága erődítési munkálatai.
 I. Alfonz portugál király vereséget szenved Leóni Királyságtól.
 Amalrik jeruzsálemi király sikertelenül támadja Egyiptomot.
 május 29.: a Lombard Liga serege Leganónál legyőzi I. Frigyes német-római császár seregét. Frigyes Savoyán keresztül kénytelen visszavonulni.
 június 18.: I. Manuél bizánci császár nagy győzelmet arat Zimonynál a magyar seregen, de olyan súlyos veszteségeket szenved, hogy kénytelen kivonulni az országból.
 III. István Dalmáciába vonul, ahol Spalato, Trau, Sebenics és Zára is elismeri a magyar király uralmát.

Születések

Halálozások
 Abraham ibn Ezra, zsidó író
 Robert Melun, keresztény teológus, angol püspök

12. század
1166



Események 
 május 14. – II. Vilmos szicíliai király (I. Vilmos fia) trónra lépése (1189-ig uralkodik).
 A magyar sereg Dienes ispán vezetésével visszafoglalja a Szerémséget a bizánciaktól. 
 I. Manuél bizánci császár serege betör Erdélybe és végigpusztítja az országot.
 Az Apor nádor vezette magyar sereg visszafoglalja a bizánciaktól Spalato, Trau és Sebrenics kivételével egész Dalmáciát.

Születések 
 december 24. – János angol király († 1216)

Halálozások 
 május 7. – I. Vilmos szicíliai király
 Szent Rozália

12. század
1165



Események

Határozott dátumú események 
 április 11. – IV. István hívei – miután Istvánt saját emberei megmérgezik – átadják Zimony várat III. István magyar királynak. (Bizánci források szerint itt temették el Istvánt, majd később átszállították földi maradványait a székesfehérvári Szűz Mária-templomba.)
 november 23. – III. Sándor pápa bevonul Rómába.

Határozatlan dátumú események 
 az év folyamán –
 I. Manuél bizánci császár a magyar tengermelléki városok nagy részét elfoglalja, majd visszaveszi Zimonyt is, erre III. István békét kér.
 I. Manuél bizánci császár Béla herceget lépteti fel III. István ellen, mellé sorakozik fel a főurak nagy része is.
 Rokudzsó japán császár  trónra lépése (mindössze 1 éves).
 I. Vilmos skót király trónra lépése (1214-ig uralkodik).
 Andronikosz – aki 1182-től bizánci császár – kiszabadul a börtönből.
 II. Henrik angol király viszonyának kezdete Rosamund Clifforddal.
 A muzulmánok visszafoglalják Cesarea Filippit a keresztesektől.
 Lipcse városi és vásártartási jogokat kap.
 András kerül a győri püspöki székbe.

Születések 
 augusztus 21. – II. Fülöp Ágost francia király († 1226)
 november – VI. Henrik német-római császár († 1197)
 I. Henrik brabanti herceg
 Ibn Arabi

Halálozások 
 április 11. – IV. István magyar király (* 1133)
 december 9. – IV. Malcolm skót király (* 1141)
 Nidzsó japán császár

Jegyzetek 

12. század
1164



Események 
 IV. István serege bizánci támogatással újra megtámadja az országot. III. István csapatai Zimonyt ostromolják.
 IV. Hadrián pápa elismeri Uppsalát a svéd katolikus érsekség székhelyeként.
 III. Paszkál ellenpápa megválasztása a I. Frigyes német-római császárt támogató bíborosok segítségével.
 II. Olaf norvég király szentté avatása.
 Thomas Becket canterbury érsek és II. Henrik angol király viszályában Becket a pápához és a francia királyhoz fordul segítségért.

Születések 
 Rokudzsó japán császár

Halálozások 
 április 20. – IV. Viktor ellenpápa
 december 31. – III. Ottokár stájer herceg
 Héloïse apátnő, Pierre Abélard felesége
 Szutoku japán császár  

12. század
1163



Események

Határozott dátumú események 
 január 14. – II. László magyar ellenkirály halála. (Lászlót Fehérvárott helyezik nyugalomra, a Szűz Mária-prépostság templomában.)
 január 27. – Ellenkirályként Magyarország trónjára került IV. István.
 június 19. – III. István serege Székesfehérvárnál legyőzi IV. István seregét. (A csatában fogságba esik IV. István is, akit III. István visszaenged támogatójához, I. Manuél bizánci császárhoz.)

Határozatlan dátumú események 
 nyár – I. Manuél serege Nándorfehérvárig nyomul be sz országba, majd látva sikertelenségét visszavonul.
 az év folyamán –
 III. István öccsét, Béla herceget kéri fel vejének és örökösének.
 Owain Gwynedd lesz Wales uralkodója.
 A sziléziai hercegségek elismerik a Német-római Birodalom főségét.
 Norvégiában bevezetik az örökösödési törvényt.
 A tours-i zsinat elítélően említi az albigenseket; ezen kívül megtiltja a szerzeteseknek a fizikai tárgyú iratok olvasását valamint az egyházi végzettségű személyek seborvosi tevékenységét.
 Lokkum cisztercita apátságának alapítása Hannoverben.
 Maurice de Scully, Párizs püspöke és III. Sándor pápa jelenlétében lerakják a párizsi Notre-Dame katedrális alapkövét. (Az építkezés 180 évig tartott, s az Eiffel-torony 1889-es elkészültéig Párizs legmagasabb építményének számított.)

Születések 
 Navarrai Berengária, I. Richárd angol király felesége († 1230)
 I. Henrik lengyel fejedelem († 1238)
 IV. Ottokár stájer herceg

Halálozások 
 január 14. – II. László magyar ellenkirály
 Abd al-Mumin, az Almohádok dinasztiájának alapítója Marokkóban

Jegyzetek 

12. század
1161



Események 
 Angliában törvényesítik az állam felügyelte bordélyokat. (Ez a gyakorlat csak 1545-ben ért véget.)

Születések 
 IV. Balduin jeruzsálemi király († 1185)
 szeptember 23. – Takakura japán császár
 Constance, breton hercegnő († 1201) 
 Kadłubek Boldog Vince, lengyel püspök († 1223) 
 III. Ince pápa († 1216)

Halálozások 
 március 31. – II. Géza magyar király 
 április 18. – Theobald of Bec, Canterbury érseke
 június 14. – Qinzong kínai császár (* 1084) 
 szeptember 11. – Melisenda jeruzsálemi királynő (* 1105)

Jegyzetek 

12. század
1160



Események 
 VII. Károly követi IX. Eriket a svéd trónon.
 II. Yasovarman követi nagybátyját, II. Dharanindravarmant a Khmer Birodalom trónján.

Születések 
I. Tamar grúz királynő

Halálozások 
 május 18. – IX. Erik svéd király
 II. Dharanindravarman khmer uralkodó
 Dzsabalí – perzsa költő

12. század
Martin (egyértelműsítő lap)

Amerikai Egyesült Államok
 Martin település Dél-Dakota államban
 Martin település Dél-Karolina államban
 Martin település Észak-Dakota államban
 Martin település Florida államban
 Martin település Georgia államban
 Martin település Indiana államban
 Martin település Kentucky államban
 Martin település Louisiana államban
 Martin település Michigan államban
 Martin település Nebraska államban
 Martin település Nyugat-Virginia államban
 Martin település Ohio államban
 Martin település Tennessee államban
 Martin település Washington államban
 Horvátország
 Nekcseszentmárton horvát neve
 Szlovákia
 Turócszentmárton szlovák neve
Egyéb
 Martin férfikeresztnév
 Martin, családnév
Martin Guitars gitárok készítésével foglalkozó cég
Pell-egyenlet

A Pell-egyenlet (John Pell után) az egyik legegyszerűbb diofantoszi egyenlet: x2-dy2=1, ahol d>1 olyan egész szám, amely nem négyzetszám, és pozitív egész megoldásokat keresünk. Minden fenti típusú d értékre van megoldás, méghozzá végtelen sok.

A Pell-egyenletek megoldása
Ha az egész d>1 szám nem négyzetszám, akkor  irracionális, így Dirichlet approximációs tétele miatt van végtelen sok olyan x/y racionális szám, hogy

Ha K a  után következő természetes szám, akkor minden ilyen közelítésre

azaz  értéke mindig legfeljebb K. Végtelen sokszor tehát ugyanazt az értéket, mondjuk L-et veszi fel. Ekkor végtelen sokszor x maradéka ugyanaz L-lel osztva és tovább szűkítve, az utóbbi megoldások közül végtelen sokszor ugyanaz y maradéka L-lel osztva. Kapunk tehát két különböző (x,y) és (X,Y) közelítő törtet, hogy egyrészt 
másrészt x≡X mod L és y≡Y mod L.
Ekkor

és itt az utóbbi jobb oldali számok közül xX-dyY és yX-Yx oszthatók L-lel (xX-dyY ≡ x^2-dy^2 mod L és yX-Yx ≡ xy-xy mod L), azaz Lu és Lv alakúak. Így végigosztva L^2-tel:  adódik. Ki kell még zárnunk a hamis megoldás, tehát v=0 lehetőségét. Valóban, ekkor yX-Yx=0, azaz x/y=X/Y teljesülne.

Az összes megoldás
Ha  az  egyenlet legkisebb pozitív megoldása, akkor a többit a  képlettel kaphatjuk meg.

A legkisebb megoldás
A számelmélet egyik fontos problémája, hogy mekkora egy Pell-egyenlet legkisebb megoldása. Hua Lo Keng az  egyenlet (d nem négyzetszám, ) legkisebb megoldására az  becslést adta.

Források
A Pell-egyenletről 
A Pell-egyenlet 

Számelmélet
Diofantoszi egyenletek
Pitagoraszi számhármasok

A pitagoraszi számhármasok az egész oldalhosszúságú derékszögű háromszögek oldalhosszaiból álló számhármasok. A Pitagorasz-tétel értelmében az  pozitív egészekből álló hármas pitagoraszi számhármas, ha megoldásai az  diofantoszi egyenletnek.

Példák 

A legkisebb számokból álló pitagoraszi számhármas a , hiszen . Ebből azonnal kapható végtelen sok pitagoraszi számhármas, ugyanis bármely  esetén  is az.

Pitagoraszi számhármasok előállítása 

Meg fogjuk mutatni, hogy az  diofantoszi egyenlet összes megoldása megkapható a következő alakban:
 
vagy ebből x és y felcserélésével, ahol d,s,t pozitív egész számok, s>t, s és t különböző paritásúak és relatív prímek.

Például, ha d=1, s=2, t=1, akkor a fenti példából ismert x=4, y=3, z=5 hármast kapjuk.

Bizonyítás 

Az ilyen alakú hármasok valóban mindig kielégítik az egyenletet:

A másik irányhoz tegyük fel, hogy az x, y, z számokra  teljesül. Leosztva a számok d legnagyobb közös osztójával, feltehetjük, hogy legnagyobb közös osztójuk 1. De ekkor x, y és z közül bármely kettő is relatív prím. Speciálisan nem lehet x és y egyszerre páros. De nem lehetnek egyszerre páratlanok sem, mert amúgy  2 maradékot adna 4-gyel osztva, ezért nem lehet négyzetszám.

Tehát x és y közül pontosan az egyik páros, a másik páratlan, legyen mondjuk x páros és y páratlan. Az egyenlet szerint z is páratlan. Ekkor:

A jobb oldal mindkét tényezője páros: ,  (a,b pozitív egészek). Itt a és b relatív prímek, hiszen közös osztójuk osztaná -t is. Mivel , azaz ab négyzetszám, a és b maguk is négyzetszámok: ,  (s,t pozitív egészek és relatív prímek). Ezzel meg is van a kívánt előállítás:  miatt , , . Mivel y pozitív és páratlan, ezért s>t is teljesül, valamint s és t különböző paritású.

Források 
 Freud Róbert, Gyarmati Edit: Számelmélet, Nemzeti Tankönyvkiadó, 2006.

Kapcsolódó szócikkek 
 Pitagorasz-tétel
 Pitagoraszi prímek
 Nagy Fermat-tétel

Additív számelmélet
Matematikai tételek
Diofantoszi egyenletek
A síkgeometria számelméleti problémái
Svätý Kríž (egyértelműsítő lap)

A Svätý Kríž településnév jelentései:

Garamszentkereszt szlovákiai város korábbi szlovák neve a Garamszentkereszti járásban
Liptószentkereszt szlovákiai község szlovák neve a Liptószentmiklósi járásban
Szepeshely

Szepeshely (szlovákul Spišská Kapitula, németül Zipser Kapitel, latinul Capitulum Scepusiense) Szepesváralja településrésze Szlovákiában, az Eperjesi kerület Lőcsei járásában. A Szepesi egyházmegye központja.

Fekvése 
A Szepesváralja városközpontjától nyugatra emelkedő dombon fekszik.

Története 
A városka Magyarországon egyedülálló egyházi város volt, melynek egyetlen utcája a kanonoksor, mellette áll a püspöki palota és a székesegyház.

A település a 11. században keletkezett egy megerősített bencés kolostor szomszédságában. A 12. századtól a szepesi prépostság székhelye. 1647-ben jezsuitákat telepítettek ide, akik kolostort és gimnáziumot építettek. Védőfalai 1662 és 1665 között épültek ötszögű tornyokkal erősítve, ma is teljes épségben állnak. A gimnázium 1671-ben a jezsuitákkal együtt Lőcsére költözött. 1776 óta püspöki székhely. A kolostort 1810 és 1815 között klasszicista stílusban szemináriumnak építették át. A káptalan 1848-ig hiteleshely volt, rendkívül gazdag levéltárral.

1910-ben 259-en, többségében szlovákok lakták, jelentős magyar kisebbséggel. A trianoni diktátumig Szepes vármegye Szepesváraljai járásához tartozott.

1945-ben közigazgatásilag Szepesváraljához csatolták.

Látnivalók 

 A püspöki székesegyháza helyén 1140-ben már állott egy román templom. A jelenlegi kéttornyú Szent Márton bazilikát 1232-ben kezdték építeni és 1275-ig épült. 1382-ben a Corpus Christi kápolnával bővítették, de 1488 és 1493 között ezt a Zápolya kápolnával helyettesítették, itt láthatók a család síremlékei. A templomnak 15. századi freskói, táblaképei vannak. Károly Róbert megkoronázását ábrázoló freskója 14. századi. A székesegyházat 1873 és 1889 között barokk stílusban építették át. Egyes források szerint az egri vár 1552. évi ostroma alatt a várban másodkapitányként szolgáló (az ostrom után 1553. március 11-ig kapitány) Mekcsey Istvánt a Sajóvárkonyban 1553. március 13-án történt meggyilkolása után a Szent Márton Székesegyházban temették el.
 Püspöki palotája 1281-ben préposti palotának épült, 1776-ban barokk stílusban átépítették.
 Kanonokházai a 18. század végén épültek.

Irodalom
Méry Gábor - Jankovics Marcell: St. Martin Cathedral, Spišská Kapitula.
Janovská - Olejník a kol. 2017: Katedrála sv. Martina v Spišskej Kapitule.
Michal Slivka 2010: Ku genéze sakrálnych stavieb v Spišskej Kapitule. In: Z dejín Spišského prepoštstva. Spišské Podhradie, 43-50.
 Zuzana Ludiková – Mikó Árpád – Pálffy Géza 2007: A szepeshelyi Szent Márton-templom, egy felső-magyarországi katolikus központ késő reneszánsz és barokk sírkövei és halotti címerei. In: Művészettörténeti Értesítő, 56/2, 313–344. oldal
 E. Lorad 1957: Umelecko- historické pamätné kostoly na Slovensku. Trnava.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 A szepesi egyházmegye honlapja
 Rövid ismertető
 Szepeshely a világörökség része 
 Slovakia travel
 Tatry.sk
 A káptalan honlapja
 Szepeshely a gótikus út honlapján
Szepeshely a térképen

Lásd még 
Szepesváralja

Szlovákia megszűnt települései
Városrészek
Szepes vára környékének világörökségi helyszínei
Szepes vármegye települései