Berlin

Berlin () najveći je i glavni grad Nemačke sa 3.769.495 stanovnika (31. 12. 2020.) Pre Drugog svetskog rata imao je 4.5 miliona. Berlin je drugi po redu najveći grad Europske unije posle Londona. Od 1949. do 1990. bio je podeljen na Istočni Berlin i Zapadni Berlin.

Berlin je smešten na rekama Špreji i Hafel na severoistoku Nemačke. Berlin je jedna od 16 nemačkih država, i sa svih strana je okružen državom Brandenburg.

Klima 

Prema Kepenovoj klasifikaciji klimata Berlin ima umerenokontinentalnu klimu.

Leta su topla sa srednjom maksimalnom temperaturom između 22 i 25 °C, i srednjom minimalnom temeraturom u intervalu od 12 do 14 °C, dok su zime hladne sa prosečnom najvišom temperaturom od 4 °C i prosečnom najnižom temperaturom imeđu -2 i 0 °C. Proleće i jesen su obično prohladni. Centar Berlina poseduje svoju mikroklimu, jer zgrade zadržavaju toplotu. Zbog toga, temperature u gradu mogu biti i do 4 °C veće od temperatura u prigradskim oblastima.

Kiša pada ravnomerno tokom cele godine, a godišnji prosek padavina je 570 mm. Iako lake snežne padavine obično traju od decembra do marta, snežni pokrivač se ne zadržava dugo. Međutim, zima 2009/2010. je bila izuzetak, jer je snežni pokrivač bio prisutan od kraja decembra do početka marta.

Politika Berlina

Država 
Berlin je postao nezavisna država danom nemačkog reujedinjenja 3. oktobra 1990, i jedna je od tri države u Nemačkoj koja je ujedno i grad (pored Hamburga i Bremena).

Bivši Zapadni Berlin, je bio država od osnivanja Zapadne Nemačke 23. maja 1949, ali je bio oslonjen na zapadne vojne zaveznika, i nije bio tehnički deo Zapadne Nemačke. Istočni Berlin je bio glavni grad Istočne Nemačke od 1949 do 1990, što je bilo protivno dogovoru četiri najveće sile.

Berlinom upravlja Senat Berlina, koji se sastoji od Gradonačelnika i 8 senatora, koji imaju ministarski status. Gradonačelnik je predstavnik države Berlin. Trenutno, ovo mesto pripada Klausu Voverajtu (SPD).

Gradski i državni parlament se naziva “Abgeordnetenhaus“ ili kuća predstavnika građana.

Gradske opštine 
Glavni članak Opštine Berlina.

Berlin je podeljen na 12 opština.

Svaka svaka opština ima vladu (Bezirksamt), koja se sastoji od pet ministara i predsednika varoši.

Istorija

Prvi doseljenici 
Oko 720. godine dva Slovenska plemena, naselila su Berlinski region. Heveleri su se naselili kraj reke Hafel, sa njihovim glavnom naseobinom Brenaborom, kasnije nazvanim kao grad Brandeburg. Bliže reci Špreji, u današnjoj gradskoj varoši Kopernik, naselili su se Šprevani.

Heveleri su osnovali drugo mesto pored reke Havel oko 750. Ono je tada bilo najbliže današnjem Brlinu, i zvalo se Špandov (današnji Špandau). Špandau i Kopernik, zaštićeni zidinama oko 825, su bile glavne naseobine sve do 11. veka.

Berlin i Keln 
Berlin je jedan od najmlađih evropskih gradova, koji je osnovan u 12. veku. Grad se sastojao od dva naselja, Berlina i Kulna, na obe strane reke Špreje, u današnjoj varoši Mite (Mitte – sredina). Kuln se prvi put pominje u dokumentima 28. oktobra 1237, a Berlin 1244. Nažalost, gradski centar izgoreo je 1830, kada je uništeno veliki broj spisa iz tadašnjeg vremena.

Oba naselja su formirala trgovačku uniju 1307, i participirala u Hanseu. Nihovo jedinstvo trajalo je oko 400 godina, sve dok se Kuln i Berlin nisu ujedinili pod imenom Berlin 1709, uključujući i prigradska naselja Fridrihsverder, Dorotenštad i Fridrihštad.

Nije ostalo mnogo tragova od ovih nekadašnjih naselja, ali neki se mogu videti u Nikolaivirtelu pored Rataus Rotes (opština Rotes) i Klošterkirhe (Klošter crkve) pored Aleksandarplaca.

Urbanizam između 15. i 17. veka 
Prva gradska palata je građena pored obale reke Špreje od 1443. do 1451. U to vreme Berlin-Kuln je imao oko osam hiljada stanovnika. 1576. bubonska kuga je ubila oko 4000 ljudi u gradu.

Tokom Tridesetogodišnjeg rata (1618-1648), broj stanovnika u Berlinu je opao sa 10.000 na 6.000.

Godine 1640. Fridrih Viliam preuzeo je vlast u u Brandeburgu. Tokom njegove vladavine, Berlin je dostigao 20.000 stanovnika i postao značajan centralnoevropski grad.

Bulevar sa šest redova drveća je postavljen između parka Tirgarten i Palate 1647. godine. Bulevar je nazvan Unter den Linten.

Nekoliko godina kasnije, konstruisan je Dorotenštad na severozapadu reke Špre - na Špre ostrvu gde se nalazila Palata. Od 1688. Fridrihštad je izgrađen i naseljen.

Prusija 
18. januara 1701, Frederik III je krunisan kao Kralj Frederik prvi od Prusije, koji je Berlin proglasio za glavni grad Prusije.

1709, Berlin-Kuln se zajedno sa Fridrihsverderom, Dorotenštatom i Fridrihštatom ujedinio pod imenom Berlin sa 60.000 stanovnika.

Vajmarska Republika i Treći Rajh 
Najveći utisak koji se stekne prilikom posete Berlinu je veliki diskontinuitet, koji reflektuje komplikovanu istoriju Nemačke u dvadesetom veku. Isto tako, bio je sedište Pruskih kraljeva. Broj stanovnika Berlina nije napredovao tokom 19. veka, naročito kada je postao prestonica Nemačkog Carstva (1871). Bio je glavni grad Nemačke Vajmarske Republike i kada je Nemačka bila nacistička. Tokom ovog perioda, Adolf Hitler je imao velike planove za transformaciju Belina, jer ga je mrzeo i mislio je da je najružniji grad na svetu. Albert Šper je bio Hitlerov glavni arhitekta, koji je napravio velike planove za preuređenje Berlina.

Na mestu gde se Rajhstag danas nalazi, planirano je da se napravi Velika Dvorana, 250m visoka i sedam puta veća o Bazilike sv. Petra u Rimu. U nju bi moglo da stane 170.000 ljudi, a oni koji su je planirali, govorili su da bi se iz nje moglo upravljati oblacima i kišom. Planirana je Avenija Pobede široka 23 metara a dugačka 56 km. Na drugom kraju, trebala je da se napravi nova železnička stanica, a pored nje aerodom Tempelof.

Danas je samo nekoliko građevina preostalo iz nacističkog perioda: internacionalni aerodrom Tempelof, Olimpijski Stadion, i ulična rasveta ne nekoliko mesta u gradu. Hitlerova Kancelarija Rajha je uništena od strane Sovjeta, a ostaci su posluzili da se napravi Sovjetski memorijalni centar u Treptauer parku u Berlinu.

Podeljeni grad 
Pred kraj Drugog svetskog rata, Berlin je bio uništen 70% zahvaljujući savezničkim bombardovanjem i uličnim borbama. Zbog toga nazvan je „Vremenskom nulom“ što je značilo novi početak za grad. Veliki Berlin je podeljen u četiri sektora od strane Saveznika, Londonskim protokolom (1944): 
 Sjedinjene Američke Države , (obuhvatao opštine: Nojkeln (Novi Keln), Krojcberg (Krojc brdo), Tempelof, Šeneberg (Lepo brdo), Šteglic, Zelendorf;
 Veliku Britaniju, (obuhvatao opštine: Tirgarten, Šarlotenburg, Vilmerzdorf i Špandau);
 Francusku, (obuhvatao opštine: Veding i Rajnikedorf);
 Sovjetski Savez , (obuhvatao opštine: Mite (Sredina), Prenclauer berg (Prenclauersko brdo), Pankov, Vajsense (Belo jezero), Fridrihšajn, Li(h)štenberg*, Treptov i Kopernik.

Berlin je bio smešten u sred sovjetske okupacione zone Nemačke i postao prirodna tačka suprotstavljenih strana u Hladnom ratu. Kada je 24. juna 1948. otpočela Staljinova Berlinska blokada, zapadni saveznici su Zapadni Berlin snabdevali tzv. vazdušnim liftom (die Luftbrücke), nazvan od strane Berlinaca.

Berlinski sovjetski sektor, Istočni Berlin, je postao glavni grad istočne Nemačke, kada je formirana iz Sovjetske okupacione zone u oktobru 1949. Zapadne Nemačke je formirana 23. maja 1949. iz američkih, britanskih, i francuskih zona, glavni grad je bio u Bonnu. 13. avgusta 1961. napravljen je Berlinski zid, razdvojivši Zapadni Berlin od Istočnog i ostatka Nemačke.

Šezdesetih godina dvadesetog veka, Berlin je bio centar evropskih studentskih protesta.

Preuređenje 
Berlinski zid je probijen 9. novembra 1989. Tokom Nemačkog reujedinjenja 3. oktobra 1990, zid je skoro potpuno srušen. Ostali su mali delovi, koji najviše služe kao podsetnici i turističke atrakcije. Nemački Bundestag je juna 1991. izglasao odluku da se glavni grad Nemačke Bon, preseli u Berlin. Berlin je ponovo postao glavni grad Nemačke. Ministri i vladina administracija su se u Berlin preselili 1997/1998.

Turističke atrakcije

Znamenitosti modernog Berlina 
 Berlinski televizijski toranj - visok 368 metara, sagrađen 1969. blizu Aleksanerplaca. Sa njegove osmatračnice, visoke 104 metara, se može videti ceo grad.

Obeležja i simboli 
Najpoznatija građevina u svetu a istovremeno i obeležje Berlina je Brandenburška Kapija. Druge građevine poznate izvan Nemačke su Rajhstag, Televizijski toranj i Kolona Pobede. Simbol na grbu Berlina je medved. Berlinski medvedi-drugari Buddy Bears koji su bili kreirani 2001-ve godine važe danas kao neoficijelni simbol modernog, otvorenog Berlina, koji, kako je Ban ki-Mon rekao ’’u svetu prenose poruku harmonije i mira’’.

Zoološki vrtovi 

Berlinski zoološki vrt, stariji od dva zoo-vrta, smešten u centru grada, je osnovan 1844. godine, i danas se smatra za najbogatiju zbirku različitih živih vrsta na svetu. Između ostalog, bio je dom polarnom medvedu Knutu, koji je u njemu i rođen, decembra 2006.

Drugi berlinski zoo-vrt, Tirpark Fridrihsfelde, osnovan 1955. godine u parku istorijskog zamka Fridrihsfelde u predgrađu Lihtenberga, je, po svojoj površini, najveći zoološki vrt u Evropi. U odnosu na Berlinski zoološki vrt poseduje veću zbirku reptila.

Ostale interesantne građevine(nedostupne javnosti) 
 Fernmeldeturm Berlin
 Richtfunkstelle Berlin-Frohnau
 Transmitter Berlin-Britz
 Radio mast Berlin-Scholzplatz
 Transmitter Berlin-Alley of Stallupone
 Radio mast Berlin-Olympiastadium
 Radar facility Berlin-Teufelsbberg
 TV Tower Berlin-Mueggelberge
 Power station Berlin-Wilmersdorf
 Power station Reutter

Univerzitet 
 Slobodni berlinski univerzitet 
 Humboldt-Universität zu Berlin 
 Tehnički univerzitet u Berlinu 
 Charité  (Medical Faculty of Freie and Humboldt-Universität)
 Universität der Künste

Univerzitet primenjenih nauka 
 Alice-Salomon-Fachhochschule für Sozialarbeit/-pädagogik  
 Evangelische Fachhochschule 
 Katholische Fachhochschule 
 Fachhochschule für Technik und Wirtschaft  
 Fachhochschule für Wirtschaft 
 Hochschule für Musik Hanns Eisler 
 Technische Fachhochschule

Kultura

Muzeji 
 Museum Island with the Altes Museum, Pergamon Museum and Alte Nationalgalerie
 Nemački muzej tehnologije u Krojcbergu
 Muzej pošte i telekomunikacija 
 Nova nacionalna galerija jedna od poslednjih dela Ludvig Miesa van der Rohea
 Stara nacionalna galerija, 19. vek – slike i skulpture  
 Jevrejski muzej u Berlinu
 Hambzrgska železnička stanica 
 Muzej evropske kulture
 Berlinska državna galerija  
 Muzej Bauhauz  
 Broehan Museum  
 Deutsche Guggenheim Museum 
 Nemački muzej filma 
 Muzej Kaete Kolvic  
 Muzej evropske kulture  
 Vitra Design Museum  
 Bergruenska kolekcija (Pikaso i njegovo doba)  
 Berlinska galerija slika  
 F.C. Flik Kolekcija  
 Muzej istorije prirode  
 German Museum of Technology  
 Muzej istorije medicine  
 Dokumentacioni centar Berlinskog zida  
 Pruske palate i parkovi u Berlinu

Pozorišta 
 Schaubühne 
 Volksbühne 
 Nemačko narodno pozorište 
 Berlinski ansambl 
 Zapadno pozorište 
 Grips-pozorište
 Pozorište Maksim Gorki 
 Renesansno pozorište
 Friedrichstadt-Palast

Opere 
 Nemačka opera
 Gradska opera Unter den Linten
 Komična opera

Klubovi 
 2BE Club (Old WMF Location)
 Arena
 Bastard (Prater)
 Big Eden
 Icon
 Kalkscheune kalkscheune.de
 Kato
 Kinzo
 Knaack Club knaack-berlin.de
 Ma Baker Club Berlin mabaker.de
 Magnet magnet-club.de
 Maria am Ostbahnhof clubmaria.de 
 Matrix
 Polar.tv
 Sage Club sage-club.de
 SO36
 Soda Club at Kulturbrauerei
 Steinhaus steinhaus-berlin.de
 Sternradio
 Watergate water-gate.de
 WMF (Café Moskau) wmfclub.de
 90°

Transport

Javni gradski saobraćaj 
 U-Bahn, (U-voz) – sistem podzemnog metroa
 S-Bahn, (S-voz) - prvenstvaeno nadzemni metro sistem

Pogledajte Berlinski metro
 Tram/Straßenbahn, tramvajski sistem. Naročito rasprostranjen u istočnom delu
 Autobuski saobraćaj
 Feriboti
 U sva prevozna sredstva javnog gradskog saobraćaja se može ući jednom kartom
 Mapa trenutne javne saobraćajne mreže (BVG)

Aerodromi 
 Šenefeld međunarodni aerodrom (SXF), biće proširen i preimenovan u Berlin Brandenburg međunarodni aerodrom (BBI) 2007. godine
 Tegel međunarodni aerodrom (TXL), biće zatvoren kad se BBI stavi u funkciju (2007. godine)
 Tempelof međunarodni aerodrom (THF), biće zatvoren 2006. godine
 Internet stranica berlinskih aerodroma

Luke 
 Westhafen (Zapadna luka) – najveća luka u Berlinu 173000 kvadratnih metara, za pšenicu i teška dobra.
 Südhafen (Južna luka) – površine od oko 103000 metara kvadratnih, za pšenicu i teška dobra.
 Berlin Osthafen (Istočna luka) – površine 57500 metara kvadratnih, i dalje u upotrebi, ali je deo pod rekonstrukcijom.
 Hafen Berlin Neukölln (Luka Nojkeln) – sa samo 19000 metara kvadratnih, namanja luka, za građevinske materijale.

Organizacija sportskih manifestacija 
 Berlin je bio domaćin Letnjih Olimpijskih igara 1936. godine. 
 Berlin će učestvovati u organizaciji Svetskog prventstva u fudbalu 2006.
 Berlin će 2890. organizovati svetsko prventstvo u atletici.

Rekli su... 
"Berlin ist arm, aber sexy." ("Berlin je siromašan ali seksi.") (Klaus Voverajt, Gradonačenik, u televizijskom intervjuu, 2004)

"Ich bin ein Berliner." ("Ja sam Berlinac") (Džon F. Kenedi, Predsednik SAD, 1963. tokom posete Berlinu)

"Ihr Völker der Welt ... schaut auf diese Stadt!" ("Građani sveta ... pogledajte ovaj grad!")(Ernst Rojter, Gradonačelnik, tokom Berlinske blokade, 1948.)

"Ich hab noch einen Koffer in Berlin" ("Ja i dalje držim kofer u Berlinu")(Marlen Ditrih, glumica i pevačica rođena 1901. u Berlinu-Šeneberg)

Reference

Literatura 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Udo Arnold: Preußen und Berlin. Lüneburg 1981.
 Horst Bosetzky, Jan Eik: Das Berlin-Lexikon. Jaron Verlag, Berlin 1998, .
 Michael Bienert: Literarisches Berlin: 100 Dichter, Schriftsteller und Publizisten ; Wohnorte, Wirken und Werke, 3. Aufl., Verlag Jena 1800, Berlin 2013, .
 Jacob Hein: Gebrauchsanweisung für Berlin. Vollständig überarbeitete Neuausgabe. Piper, München 2009, .
 Joachim Herrmann u. a. (Hrsg.): Berlin. Ergebnisse der heimatkundlichen Bestandsaufnahme. 1. Auflage 1987, Akademie-Verlag Berlin, Doppel-Band 49/50 der Reihe Werte der deutschen Heimat, .
 Dieter Hoffmann-Axthelm: Osten Westen Mitte – Spaziergänge durch das neuere Berlin. edition.fotoTAPETA, Berlin 2011, .
 Stefan Krätke: Berlin – Stadt im Globalisierungsprozess. In: Geographische Rundschau. 56 (4), 2004, , S. 20–25.
 Kurt Pomplun: Berliner Häuser – Geschichte u. Geschichten, 2. Aufl., Hessling, Berlin (1975), Berliner Kaleidoskop; Bd. 14, .
 Wolfgang Ribbe (Hrsg.): Geschichte Berlins. 2 Bände. 3. Auflage. Berlin 2002. (Veröffentlichungen der Historischen Kommission zu Berlin, Standardwerk anlässlich des 750. Jubiläums von Berlin)
 Jutta Rosenkranz (Hrsg.): Berlin im Gedicht – Gedichte aus 250 Jahren, 2. Aufl., Husum Druck u. Verlagsgesellschaft mbH u. Co. KG, Husum 2006, .
 Susanne Stemmler, Sven Arnold (Hrsg.): New York – Berlin, Kulturen in der Stadt. Wallstein, 2008, .
 E. R. Uderstädt: Berlin – wie es nur wenige kennen, mit Zeichnungen von Kurt Schulze, Norddeutsche Buchdruckerei und Verlagsanstalt A.G., Berlin 1930 (mit vielen Vorkriegs-Fotografien)
 Reimer Wulf (Fotos), Karl Kessler (Texte): Über den Dächern des Neuen Berlin, Luftaufnahmen-Dokumentation, 200 S., Herbig, München 2004, .

Vanjske veze 

 Panorame Berlina – Panoramski pogledi znamenitosti Berlina
 Berlin, Find Links!  
 Berlin Sightseeing
 Zvanična internet prezentacija Berlina 
 Alt-Berlin  Arhiva istorijskih mapa Berlina, od 1738. do danas. (Na nemačkom)
 BerlinOnline.de (Na nemačkom)
 Berliner Kurier (Na nemačkom)
 Berliner Zeitung (Na nemačkom)
 Berliner Morgenpost (Na nemačkom)
 Focus Online (Na nemačkom)
 Statistika Berlina (Na nemačkom)
 Berlinski umetnici 
 Slike berlina od 1989. do 1999. 
 Berlin DVD 
 Individual Berlin Sightseeing Tours
 Berlinska arhitektura 
 Umetnost, muzika i kultura u Berlinu 

Napomena:
Članak je sa Vikipedije na engleskom jeziku preveo korisnik Pokrajac i zbog toga se u njemu mogu naći eventualne stilske i gramatičke greške.

 
Gradovi u Njemačkoj
Glavni gradovi u Evropi
Olimpijski gradovi
Njemačke pokrajine