Muzeul Național al Țăranului Român

Muzeul Național al Țăranului Român este unul dintre cele mai diversificate muzee din familia europeană a muzeelor de arte și tradiții populare. Este situat în București pe Șoseaua Kiseleff, lângă Piața Victoriei. Clădirea unde se află actualul muzeu a fost construită în perioada 1912-1941, după planurile arhitectului N. Ghica-Budești.

În 1953, clădirea adăpostea Muzeul Lenin-Stalin, apoi Muzeul Partidului, iar de la 5 februarie 1990, în clădire a fost reinstalat Muzeul, înființat în 1906, redenumit Muzeul Țăranului Român.

Istoric, descriere 
Muzeul Național al Țăranului Român este continuatorul Muzeului de Etnografie, de Artă Națională, Artă Decorativă și Artă Industrială înființat la 13 iulie 1906. Din 1912, muzeul s-a numit Muzeul de Etnografie și Artă Națională, Muzeul de Artă Națională, din 1915, Muzeul de Artă Națională Carol I, iar, mai apoi, Muzeul de Artă Populară al Republicii Populare Romîne, respectiv, Muzeul de Artă Populară al Republicii Socialiste România. În 1978, muzeul s-a unit cu Muzeul Satului sub denumirea de Muzeul Satului și de Artă Populară. Muzeul este patronat de Ministerul Culturii. 
Prin Hotărârea Guvernului nr. 40/17 ianuarie 2007, Muzeul a căpătat statutul de muzeu de importanță națională, devenind Muzeul Național al Țăranului Român.

Muzeul a devenit cunoscut pentru colecțiile sale formate din 100.000 de obiecte. De la fondarea sa de către Horia Bernea pe 5 februarie 1990, funcționează într-o clădire în stil neoromânesc, declarată monument istoric. Muzeografia sa specifică i-a adus în mai 1996 Premiul Muzeul European al Anului, acordat de Forumul Muzeului European.

Clădirea, ilustrare a stilului neoromânesc inspirat din tradiția brâncovenească, dispusă în forma incintelor de tip monastic, a fost finalizată în anul 1941, luînd înfățișarea actualului monument de arhitectură. Zidăria aparentă din cărămidă roșie, arcadele și elementele traforate, foișorul amintind de clopotnițele vechilor mănăstiri, conferă clădirii somptuozitatea unui adevărat palat al artei.
 
Muzeul deține colecții de ceramică, port popular, țesături pentru interior, lemn, mobile, feronerie, scoarțe. În curtea muzeului dinspre bulevardul Ion Mihalache a fost montată o biserică din lemn, monument istoric din secolul al XVIII-lea, strămutată aici în anul 1992.

Directori 
 Horia Bernea — 1990 - 2000
 Irina Nicolau (interimar) — 2000 - 2001 
 Dinu C. Giurescu — 2001 - 2005
 Vintilă Mihăilescu — 2005 - 2010
 Virgil Ștefan Nițulescu — 2010 - august 2016
 Liliana Passima (interimar) — august 2016 - ianuarie 2019
 Virgil Ștefan Nițulescu — ianuarie 2019 - prezent

Premii 
Muzeul Țăranului Român a obținut în 1996 trofeul EMYA (Premiul Muzeul European al Anului).

Imagini

Vezi și 
 Muzeul Național al Satului „Dimitrie Gusti”
 Lista muzeelor din București
 Muzeul Satului Bănățean

Note

Legături externe 

 Sit oficial
 Tur virtual 3D al muzeului
 Istoricul Muzeului Țăranului Român la web.arhive.org
 Harta Monumentelor Istorice din București
 Bisericile din lemn salvate de Muzeul Țăranului Român , 31 ianuarie 2009, Raluca Brodner, Ziarul Lumina
 Muzeul Taranului Roman - 22 de ani - Eveniment, Iulian Ignat, Formula AS - anul 2012, numărul 1006
 Virgil Nițulescu
 Omul zilei - dr. Virgil Nițulescu

Reportaje 
 Ritualurile țărănești mor, obiceiurile plătite înfloresc, 6 februarie 2010, Andreea Dogar, Evenimentul zilei
 Comunismul "revine" în lumea satului, 5 februarie 2010, Andreea Dogar, Evenimentul zilei

Video 
 VIDEO Muzeul Taranului Roman

Fondări în 1906
Introduceri în 1906
Introduceri în 1990
Antropologie
Etnografie
Folclor
Monumente istorice de arhitectură din București
Țăranului Român