Limbi romanice

Limbile romanice sau neolatine sunt toate limbile derivate din latina vulgară. Fac parte din subfamilia italică a limbilor indo-europene. Au mai mult de 700 de milioane de vorbitori nativi răspândiți în întreaga lume, mai ales în Europa, America de Sud și Africa.

Limbile romanice își au rădăcinile în așa-numită latină vulgară, sociolectul popular al limbii latine vorbit de legionari, colonizatori și comercianți ai Imperiului roman, deosebit de limba clasică folosită de clasele superioare ale societății. Între anii 350 î.Hr și 150 d.Hr., expansiunea imperiului a dus la aceea că latina a devenit limba dominantă a Europei de Vest și de Sud continentale, influențând de asemenea dialectele folosite în Marea Britanie, Africa de Nord și partea de nord a Balcanilor.

În timpul căderii Imperiului și după împărțirea lui în secolul al V-lea, dialectele latine au început să se diferențieze ducând la apariția limbilor noi. Imperii de peste mări create de Portugalia, Spania și Franța au dus la răspândirea limbilor romanice în lume. Acum, peste 70% din vorbitorii limbilor neolatine trăiesc în afara Europei.

În ciuda influențelor din limbile germanice și cele preromane, iar în cazul limbii române din cele slave – fonologia, morfologia, lexica și sintaxa tuturor limbilor romanice au evoluat în cea mai mare parte din latina vulgară. Toate au pierdut sistemul de declinare al limbii latine (totuși româna și-a dezvoltat unul prin punerea pronumelor demonstrative latine la sfârșitul cuvintelor) și prin urmare folosesc mai multe prepoziții.

Evoluția limbilor romanice comparativ cu latina 
Conform studiului efectuat de Mario Pei în 1949, care compară gradul de evoluție al limbilor față de limba din care provin, iată aici coeficientul de evoluție pentru limbile romanice în comparație cu latina:

 Limba retoromană: 7%;
 Limba sardă: 8%;
 Limba italiană: 12%;
 Limba spaniolă: 20%;
 Limba română: 23,5%;
 Limba catalană: 24%;
 Limba occitană (provensală): 25%;
 Limba portugheză: 31%;
 Limba franceză: 44%.

Teritoriul pe care se vorbesc astăzi limbi romanice nu coincide cu cel al Imperiului Roman. Au fost pierdute pentru romanitate mai multe zone (Panonia, Dalmația, Thracia, Grecia, Moesiile (parțial întrucât există minoritatea română/vlahă sau aromână) Britania, Germania, Africa de nord). Acestea poartă numele de Romania Submersa („scufundată“) și mai păstrează uneori forme ale romanității în toponimie și vocabular.

Grade de inteligibilitate reciprocă între limbile romanice

Exemple
Similaritățile lexicale și gramaticale ale limbilor romanice, precum și latina și fiecare dintre ele, pot fi puse în evidență cu ajutorul exemplelor următoare:

Tabela de comparație între limbile romanice 

{| border="1" cellspacing="5" cellpadding="5"
|----- bgcolor="#eeeeee"
||Latină|| Sardă ||Siciliana || Italiană|| Spaniolă|| Portugheză|| Catalană|| Franceză|| Română|| Lombardă || Retoromană
|----- bgcolor="#ffffff"
||acquam
||àbba
||acqua
||acqua
||agua
||agua
||aigua
||eau
||apă
||acqua
||aua
|----- bgcolor="#ffffff"
||clave 
||cràe
||chiavi / ciavi 
||chiave 
||llave 
||chave 
||clau
||clef /  clé
||cheie 
||ciav 
||clav
|----- bgcolor="#ffffff"
||noctem 
||nòte 
||notti
||notte 
||noche 
||noite 
||nit
||nuit 
||noapte
||nott
||notg
|----- bgcolor="#ffffff"
||tempus
||tempu
||tempu
||tempo
||tiempo
||tempo
||temp
||temps
||timp
||temp
||temp
|----- bgcolor="#ffffff"
||familia
||família
||famigghja
||famiglia
||familia
||familia
||família
||famille
||familie
||familia
||familia
|----- bgcolor="#ffffff"
||caballum
||cabadhu
||cavaddu
||cavallo 
||caballo 
||cavalo 
||cavall
||cheval 
||cal
||cavâl
||cheval
|----- bgcolor="#ffffff"
||dicere
||dicere
||diceri
||dire
||decir
||dizer
||dir
||dire
||zice
||dì
||dir
|----- bgcolor="#ffffff"
||ego
||égo
||eu/ju
||io
||yo
||eu
||jo
||je
||eu
||mi/me
||jau
|----- bgcolor="#ffffff"
||filium
||filiu
||figghju
||figlio
||hijo
||filho
||fill
||fils
||fiu
||fioeu
||figl
|----- bgcolor="#ffffff"
||facere
||facere
||faciri
||fare
||hacer
||fazer
||fer
||faire
||face
||fà
||far
|----- bgcolor="#ffffff"
||lingua 
||límba 
||lingua
||lingua 
||lengua 
||língua 
||llengua
||langue 
||limbă
||lengua
||lingua
|----- bgcolor="#ffffff"
||terram 
||tèrra 
||terra
||terra 
||tierra 
||terra 
||terra
||terre 
||țară
||terra 
||terra
|----- bgcolor="#ffffff"
||pluviam 
||próida
||chiuvuta 
||pioggia 
||lluvia 
||chuva 
||pluja
||pluie 
||ploaie
||pieuva
||plievgia
|----- bgcolor="#ffffff"
||ārbore 
||àrbore
||arburu
||albero 
||árbol 
||árvore 
||arbre
||arbre
||arbore / copac
||alber 
||arbre
|----- bgcolor="#ffffff"
||hōmo
||ómu
||omu
||uomo
||hombre
||homem
||home
||homme
||om
||ómm
||um
|----- bgcolor="#ffffff"
||cælum 
||chélu 
||celu
||cielo 
||cielo 
||céu 
||cel
||ciel 
||cer
||cel
||chiel
|----- bgcolor="#ffffff"
|fenestram
|fenestra
|fineštra
|finestra
|ventana
|janela
|finestra
|fenêtre
|fereastră
|finestra
|fanestra
|----- bgcolor="#ffffff"
|manum
|mànu
|manu
|mano
|mano
|mão
|mà
|main
|mână
|man
|maun
|---- bgcolor="#ffffff"
||nōvum 
||nóvu 
||novu
||nuovo 
||nuevo 
||novo 
||nou
||neuf 
||nou
||noeuv 
||nov
|}

 Clasificare 

SIL International a alcătuit pentru limbile romanice clasificarea de mai jos.

 Limbile romanice de est 
 Româna (în sensul larg al termenului) cu patru dialecte principale:
  dacoromână
  aromână
  istroromână
  meglenoromână
 Dalmata †
 dialectele centrale și sudice ale limbii italiene (vezi și articolul Linia La Spezia-Rimini)

 Limbile romanice italo-vestice 

 Limbi italo-dalmate:
 Dalmată †
 Istriotă
 Italiană
 Iudeo-italiană
 Napoletano-calabreză
 Siciliană
 Corsicană
 Venețiană
 Limbi romanice vestice:
 Limbi galo-iberiene:
 Limbi galoromanice:
 Limbi galoitaliene:
 Emiliano-romagnolo
 Liguriană
 Lombardă
 Piemonteză
 Limbi galorețiene:
 Limbi oïl:
 Grupul limbii franceze:
 Franceza
 Franceza acadiană
 Picardă
 Valonă
 Iudeo-franceză
 Normandă
 Grupul sudestic:
 Franco-provensală
 Limbi romanice retice (sau rețiane):
 Retoromană sau romanșă
 Ladină
 Friulană
 Limbi occitano-romanice
 Occitană
 Catalană
 Limbi ibero-romanice:
 Limbi iberice de vest:
 Limbi asturo-leoneze:
 Asturiană
 Leoneză
 Mirandeză
 Extremeño
 Limbi castiliene:
 Ladină
 Spaniolă
 Spaniolă de junglă
 Limbi portughezo-galiciene:
 Fală
 Galiciană
 Portugheză
 Limbi pirinean-mozarabice:
 Aragoneză
 Mozarabică †

 Limbi romanice sudice 
 Limba sardă
 Sasareză
 Galureză
 Logudoreză
 Campidaneză

 Limbi creole 

Următoarele limbi creole s-au format având la bază limbi romanice. Se indică locul unde se vorbesc aceste limbi.

 Bazate pe franceză:
 Santa Lucia
 Amapá (Brazilia)
 Tayo (Noua Caledonie)
 Seselwa (Seychelles) 
 Guadeloupe
 Guyana Franceză
 Creola haitiană
 Karipúna (Brazilia)
 Louisiana (SUA)
 Mauritius
 Réunion
 San Miguel (Panama)

 Bazate pe iberice:
 Papiamentu (Antilele Olandeze)

 Bazate pe portugheză:
 Angolar (São Tomé e Príncipe)
 Cafundo (Brazilia)
 Sãotomense (São Tomé e Príncipe)
 Fa D'ambu (Guineea Ecuatorială)
 Sri Lanka
 Insulele Capului Verde
 Malacca (Malaysia peninsulară)
 Macao (China)
 Crioulo (Guineea-Bissau)
 Principense (São Tomé e Príncipe)
 Ternateño (Indonezia (Maluku))
 Timorul de Est
 Korlai (India)

 Bazate pe spaniolă:
 Chavacano (Filipine)
 Palenquero (Columbia)

 Note 

 Bibliografie 
 Günter Holtus, Michael Metzeltin, Christian Schmitt, Lexikon der Romanistischen Linguistik. Niemeyer, Tübingen 1988-2005 (12 Bände).
 Petrea Lindenbauer, Michael Metzeltin, Margit Thir, Die romanischen Sprachen. Eine einführende Übersicht. G. Egert, Wilhelmsfeld 1995.
 Carlo Tagliavini, Le Origini delle lingue neolatine, Casa Editrice prof. Riccardo Pàtron, Bologna, 1972.
 Carlo Tagliavini, Originile limbilor neolatine, Introducere în lingvistica romanică'', Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1977.

Legături externe 
 Arborele limbilor romanice, la Ethnologue.com
 Limbile creole, la Ethnologue.com
 Uniunea Latină 
 Resurse online în limbile neolatine
 Romania, spațiul geografic unde se vorbesc limbi romanice

Vezi și 
 America Latină
 Europa neolatină
 Limbile indo-europene
 Limbile romanice orientale
 Listă de limbi
 Uniunea Latină

 
Istoria limbii latine