alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Gagauzija

Gagauzija ili Gagauz-Jeri (gag. Gagauz Yeri = "gagauska zemlja" ili Gagauziya, rum. Găgăuzia, rus. Гагаузия), službeno Autonomna teritorijalna jedinica Gagauzija (gag. Avtonom Territorial Bölümlüü Gagauziya, rum. Unitatea Teritorială Autonomă Găgăuzia, rus. Автономное территориальное образование Гагаузия), je autonomna regija u sastavu Moldove.

Gagauzija je ime dobila po Gagauzima, etničkoj grupi turskog porijekla i pravoslavne vjere koje je Rusko Carstvo naselilo u Besarabiji u prvoj polovici 19. vijeka. Gagauzija je dijelila historijsku sudbinu Besarabije – 1918. je postala dio Rumunjske, 1940. Sovjetskog Saveza da bi pod rumunjskom vlašću bila za vrijemd Drugog svjetskog rata od 1941. do 1944. kada je ponovno postala dio SSSR-a.

U sovjetsko doba Gagauzija je uživala status autonomne regije u okviru Moldavske SSR. 1980-ih, u doba glasnosti, javlja se gagauški nacionalizam, ali on nije usmjeren toliko prema Moskvi koliko prema moldovskoj većini, odnosno političarima koji su krajem 1980-ih i početkom 1990-ih zahtijevali ne samo nezavisnost od SSSR-a, nego i ujedinjenje s Rumunjskom. Gagauzi su se bojali da će pod rumunjskom vlašću biti obespravljeni pa su podržavali opstanak SSSR-a, a 19. 9. 1991. je godine Gagauzija proglasila nezavisnost kao Republika Gagauzija. 

Međutim, za razliku od Pridnjestrovlja, Gagauzija zbog toga nije došla u sukob s moldovskom vlašću, djelomično i zbog toga što je dio gagauških zastupnika u moldovskoj skupštini glasao za nezavisnost, odnosno zbog toga što su Gagauzi izrazili želju da ostanu u Moldovi ako se ona ne ujedini s Rumunjskom. U februaru 1994. moldovski predsjednik Mircea Snegur je Gagauziji obećao autonomiju, a nešto kasnije je Moldova donijela novi ustav kojim je Gagauziji priznato pravo na tzv. "vanjsko samoodređenje", odnosno nezavisnost ukoliko Moldova postane dio Rumunjske. 23. 12. 1994. je donesen i posebni zakon kojim je Gagauzija i formalno dobila autonomiju.

Reference

Eksterni linkovi 

 Images of Gagauzia
 Tabibito's Moldova Guide: Comrat, capital of Gagauzia
 Mari Kiz, Gagauzian folk music 
 2006 Elections of Bashkan of the Gagauzia 

Geografija Moldavije
Sadomazohizam

Sadomazohizam psihički poremečaj koji se javlja kada se osoba, mazohistički ili sadistički nastrojena, identifikuje sa osobom koja joj nanosi bol ili čiju patnju uzrokuje. Smatra se odbranom od kastracijske anksioznosti. Iz psihoanalize saznajemo da pacijenti sa mazohističkim osobinama često imaju sadističke snove i obrnuto. Novija tumaćenja ga tumaće kao erotski, a ne agresivan nagon.

Psihologija
Parafilije
Mazohizam

Mazohizam je psihički poremećaj. Rezultat je osjećanja zadovoljstva prilikom izloženosti fizičkoj boli ili poniženju. Javlja se u najranijoj fazi psihoseksualnog razvoja, kada osoba u svom razvoju ostaje na nivou djeteta. Ovakva osoba smatra da spolno uživanje predstavlja napad i tjelesnu ozljedu osobe.

Potiče iz ranog svjedočenja spolnom odnosu roditelja. Ovakva situacija naziva se praprizor. Dobio je ime po mađarskom piscu Masochu. Najčešći vid ponižavanja su udarci su po stražnjici, koji su oživljavanje strahote neshvačenog spolnog čina na vlastitoj koži.Osoba sklona mazohizmu naziva se mazohist.

Pojam mazohizam prvi put je 1886. god. upotrijebio njemački psihijatar i specijalist sudske medicine dr. Richard von Krafft-Ebing, prema austrijskom piscu Leopoldu von Sacheru-Masochu koji je u više djela opisao takve odnose prema ženama (novela "Venus im Pelz", 1870. g.)

Za društvo su manje opasni od sadista.

Psihologija
Egzibicionizam

Egzibicionizam ili Ekshibicionizam (lat. exhĭbēre, pokazati) je težnja za vlastitim pokazivanjem, isticanjem sama sebe, ali i seksualno nastrano ponašanje koje se očituje pokazivanjem dijelova tijela ili spolnih organa drugim ljudima pri čemu egzibicionisti postižu spolni užitak i zadovoljavanje, koje u najtežim slučajevima može biti popraćeno masturbacijom.

Termin egzibicionizam u medicinu je uveo Ernest-Charles Lasègue, francuski internist 1877. godine u Les Exhibitionnistes , Union médicale.

Neki čak smatraju žene "latentnim egzibicionistima" zbog namjernog eksponiranja dijelova tijela tijesnom, kratkom ili prozirnom odjećom, dubokim dekolteima.

Pravi egzibicionizam je daleko češći kod muškaraca i vrlo često je simptom nekog već postojećeg poremećaja.

Egzibicionizam je naglašen kod mnogih ljudi. Impulsivna je aktivnost pokazivanja spolnih organa radi izazivanja uzbuđenja i postizanja spolnog zadovoljstva. Genitalni egzibicionalizam kod muškaraca javlja se u zrelom dobu, na javnim mjestima, pred mladim ili starijim ženama. Gotovo sva djeca prije adolecencije učestvuju u zajedničkim genitalnim igrama. 

Egzibicionizam je složena odbrana. Njene posljedice su nastrane crte ličnosti. 
Frojd ga ponovo objašnjava kastracionim kompleksom. Pokazivanje ohrabruje osobu u vjerovanju da ima penis, zatim agresivnošću, jer pokazivanje zastrašuje druge ljude, ili simbolikom magičnog gesta. Osoba pokazuje ono što bi sama željela da vidi. Samo pokazivanje nije dovoljno za doživljavanje orgazma.
 
Egzibicionisti imaju snažan osjećaj krivice, većinom su spolno nemoćni i sramežljivi. Korijeni egzibicionizma nekad vuku iz slobodnih pokazivanja genitalnih organa u kući, ili ranih odnosa sa djevojčicama. 
Egzibicionizam kod žena se ogleda kroz isticanje grudi, stražnjice, usana, kože

Vidi još
Javna golotinja
Streaking

Vanjske veze 

 http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/2000213

Izvori 

Problemi
Seksualni fetišizam
Parafilije
Golotinja
Voajerizam

Voajerizam - podrazumijeva postizanje spolnog užitka posmatranjem golog ljudskog tijela, spolnih organa, ili spolnih aktivnosti drugih ljudi. Ovo može izazvati ozbiljne posljedice. Ako su u pitanju osobe muškog spola, najčešće su spolno nemočne osobe. Oni imaju probleme u emotivnom životu. Skloni heteroseksualnim odosima. Danas je voajerizam prisutan u televizijskim programima i pornografskom sadržaju. 

U ranoj dječijoj dobi spolna znatiželja je vezana za bliske osobe, dok odrasli voajeri doživljavaju zadovoljstvo posmatrajući nepoznate. To je čin prkošenja super egu. Vezan je za kastracioni kompleks, povezan sa agresivnošću. Većinom su frustrirani, neprihvačeni i odbijani u toku prededipske i edipske faze. 

Psihologija
Tajmirski autonomni okrug

Tajmirski autonomni okrug ili Tajmirija (ruski: Таймы́рский автоно́мный о́круг) je federalni subjekt Ruske Federacije. Autonomni je okrug u Krasnojarskom kraju.

Ustanovljen je 30. prosinca 1930. godine. Ime je dobio po poluotoku Tajmiru. 

Okrug se naziva i Dolgano-nenecki autonomni okrug (ruski: Долгано-Ненецкий автономный округ), po imenima domorodačkih naroda, Dolganaca i Nenaca.

Tajmirski autonomni okrug je jedan od narjeđe naseljenih krajeva Ruske federacije. U upravnom sjedištu Dudinki živi više od polovice stanovništva.

Prema referendumu od 17.4. 2005., ovaj je spojen s Evenčkim autonomnim okrugom u Krasnojarski kraj 1.1. 2007.

Upravne podjele

Rajoni 
Tajmirski autonomni okrug se sastoji od idućih rajona:

 Diksonski rajon (Диксонский)
 Hatangski rajon (Хатангский)
 Ustj-Jenisejski rajon (Усть-Енисейский)

Grad Noriljsk, iako je okružen Tajmirskim okrugom, ne pripada njemu, nego je dijelom Krasnodarskog kraja.

Stanovništvo

Narodnosne skupine 
Prema popisu 2002 ima 39.378 stanovnika iz 81 narodnosne skupine. Struktura prema narodnosti je:

Vanjske poveznice 

 Официальный сайт Администрации Таймыра  Službene stranice
 ТАЙМЫРСКИЙ (ДОЛГАНО-НЕНЕЦКИЙ) АВТОНОМНЫЙ ОКРУГ.Справочник административно-территориального деления на 1.01.2005 г. — каталог  Tajmirski okrug

Ruski autonomni okruzi
Krasnojarski kraj
Tajmirski autonomni okrug
Sodomija

Sodomija je izraz koji korijen vuče iz starozavjetne priče o Sodomi i Gomori, te u najširem smislu opisuje seksualnu izopačenost odnosno nastranost.

U najširem smislu sodomija je izraz za sve seksualne aktivnosti (parafilije) koje su protivne moralnom kodeksu, najčešće kod abrahamskih religija, odnosno pozitivnom pravu pojedinih država, gdje se često koristi izraz zajednički naziv sodomija za različite aktivnosti koje predstavljaju krivično djelo.

U užem smislu izraz sodomija ima dva značenja, koja se vezuju uz:

 seksualnu privlačnost, odnos seksualni odnos čovjeka i životinje, koji se ranije često koristio, a danas se za njega više koristi izraz zoofilija;

 analni snošaj, bilo između dva muškarca, bilo između muškarca i žene; taj izraz je posljednjih godina na srpskohrvatskom govornom području ušao u široku upotrebu i zahvaljujući glagolu sodomizirati posuđenom iz engleskog jezika (sodomize) koji opisuje analno silovanje.

V. također 

 sodomiti
Jakutija

Jakutija (ruski: Якутия) ili Saha (ruski: Саха, jakutski: Саха), zvanično Republika Saha (Jakutija) (ruski: Республика Саха (Якутия), jakutski: Саха Өрөспүүбүлүкэтэ – "Saha Republika"), je republika u Ruskoj Federaciji smještana na ruskom Dalekom Istoku.

 
Ruske republike
Dalekoistočni federalni okrug
Republika Altaj

Altaj, ili zvanično Republika Altaj, poznata i kao Republika Gornji Altaj, je republika u sastavu Ruske federacije.
Ima površinu od 92.600 km². Ima 202.947 stanovnika. Nalazi se u samom centru Azije, gde se spajaju ruska tajga, stepe Kazahstana i polupustinje Mongolije. Šume pokrivaju 25% teritorija. Najveće reke su Katun i Bija. Postoji više od 7.000 jezera sa ukupnom površinom od 700 km². Najveće jezero je Teleckoje jezero, koje je dugo 80 kilometara i 5 kilometara široko. Najveća duvina tog jezera je 325 metara. Republika se nalazi unutar planinskog sistema Altaj. Postoje mineralni izvori u planinama Altaja. Na Altaju se nalazi i mnogo glečera. Što se tiče rudnog bogatstva raspolaže se sa zlatom, srebrom, litijumom, gvozdenom rudom. Na nižim predelima klima je umereno kontinentalna. Rusi čine 57.4% stanovništva, Altajci 30,6%, a Kazaci 6%.

 
Ruske republike
Sibirski federalni okrug
Gorno-altajska autonomna oblast

Gorno-altajska autonomnna oblast ( je stvorena kao Ojrotska autonomna oblast () godine 1922. i preimenovana godine 1948. 

Status joj je promijenje u ASSR godine 1991, kratko prije raspada Sovjetskog Saveza. Po teritoriji odgovara današnjoj Republici Altaj.

SSSR
Hakasija

Hakasija je republika u Ruskoj Federaciji, smještena u južnom dijelu središnjeg Sibira.

Površina joj je 61.900 km², a upravno središte Abakan, koji je sa 160.000 stanovnika i najveći grad.

Hakaški jezik koji pripada skupini turkijskih jezika je uz ruski službeni jezik u republici.

Upravna podjela Hakasije 
 Altajskij rajon (Алтайский)
 Askizskij rajon (Аскизский)
 Beijskij rajon (Бейский)
 Bogradskij rajon (Боградский)
 Ordžonikidzevskij rajon (Орджоникидзевский)
 Taštipskij rajon (Таштыпский)
 Ust-Abakanskij rajon (Усть-Абаканский)
 Širinskij rajon (Ширинский)

Stanovništvo 
Etničke skupine:

Prema popisu iz 2002. godine etničkih Rusa je bilo 438.395 (80,27%) i oni tvore najbrojniju skupinu stanovnika. Slijede Hakasi kojih je 65.421 (11,98%), Povolški Nijemci 9.161 (1,68%), Ukrajinci sa 8.360 (1,53%) i drugi. U Hakasiji živi ukupno 117 različitih etničkih skupina.

Historija 
Hakasi su turkijski narod, srodan Kirgizima (možda se radi o potomcima Kirgiza koji su zaostali nakon preseljenja većine tog naroda prema jugozapadu). Tradicionalno su živjeli u središnjim prostranstvima rijeke Jenisej u Sibiru i bavili se nomadskim stočarstvom. U zadnja dva stoljeća su pokršteni (postali su vjernici ruskog pravoslavlja) i prisiljeni na sjedilački život. 

Regija je uspostavljena 10. listopada 1930. godine. Status republike joj je dodijeljen 1991.

Privreda 
Glavne industrije u republici su vađenje ugljena, ruda i proizvodnja sirove drvne građe.

 
Ruske republike
Sibirski federalni okrug
Stavropolj

Stavropolj () je grad smješten u jugozapadnom dijelu Rusije. Geografska lokacija mu je: . Grad je administrativno središte Stavropoljskog kraja. Stanovništvo: 355.900 (procjene iz 2005.); 354.867 (popis iz 2002. godine).

Osnovan je kao rusko vojno naselje 1777. godine za vrijeme ruskog turskog rata koji se vodio između 1768. i 1774. godine, a njegovi prvi stanovnici su bili Terečki Kozaci. Ime je dobio po antičkom gradu Stauropolis u Maloj Aziji, odnosno po križu koji je, po lokalnoj legendi, slučajno iskopan iz zemlje kada se gradila tvrđava.

Stavropolj je u budućim godinama i decenijama bio važna ruska baza za eskpanziju prema Kavkazu, a kasnije i najvažnije trgovačko središte Sjevernog Kavkaza. 1843. godine je osnovana episkopija Ruske pravoslavne crkve. 1847. je postao sjedište istoimene gubernije.

Za vrijeme ruskog građanskog rata je grad često prelazio iz ruke u ruku, dok ga konačno 29.1. 1920. pod svoj nadzor nije stavila Crvena armija porazivši Dobrovoljačku armiju generala Antona Denjikina. Za vrijeme drugog svjetskog rata je teško stradao s obzirom da je bio jedan od ciljeva njemačke ofenzive na Kavkaz. Pod njemačkom okupacijom je bio od 3.8. 1942. do 2.1. 1943.

Ekonomija grada se nakon rata temeljila na eksploataciji zemnog plina. Posljednjih godina stanovništvo grada se povećalo zbog velikog broja izbjeglica sa Sjevernog Kavkaza.

Vanjski link 

 Website 

Gradovi u Rusiji
Stavropoljski kraj

Stavropoljski kraj je kraj u Rusiji. Nalazi se u središnjem dijelu Predkavkazja i na sjevernim padinama Velikog Kavkaza.
 

Ruski krajevi
Zoofilija

Zoofilija ili sodomija predstavlja doživljavanje spolnog zadovoljstva prilikom spolnog odnosa sa životinjama. To je najstarija nastranost. Rasprostrajena je na svim dijelovima 
zemlje. Posmatranje spolnog odnosa životinja izaziva poistovječivanje sa njihovom hrabrošću. Može biti aktivna i pasivna. Ona oslobađa osobu straha da će biti odbijena . Često je prisutna u djetinjstvu.

Psihologija
Parafilije
Dagestan

Republika Dagestan (Ruski: Респу́блика Дагеста́н), je jedna od republika u sastavu Ruske federacije. To je najveća ruska republika u severnom Kavkazu, kako u površini tako i u stanovništvu.

Reč Dagestan ili Dagstan dolazi iz turkijskog izraza za zemlju planina.
Dagestan ima površinu od 50.300 km². Ima 2.576.531 stanovnika. Dagestan predstavlja višenacionalnu sredinu sa sledećim nacionalnostima.: Avari (29.4%), Dargini (16.5%), Kumjuki (14.2%), Lezgini(13.1%), Laki (5.4%), Rusi(4.7%), Azeri(4.3%), Tabasarani(4.3%), Čečeni(3.4%). službeni jezik je ruski, a govori se preko 30 lokalnih jezika.

Istorija 
Najstariji zapisi govore o državi zvanoj Kavkaska Albanija na jugu. Severni delovi su bili konfederacija paganskih plemena. U prvom veku posle Hr. Kavkaska Albanija je vladala današnjim Azerbejdžanom. Borili su se sa Rimljanima i Persijancima i rano su prešli na hrišćanstvo. Persijski Sasanidi su u petom veku sagradili jaku tvrđavu zvanu Kaspijaska vrata, a severni deo Dagestana su poharali Huni, a posle njih Avari. Avarska država je postojala u Dagestanu u seni Hazarije i kalifata sve o devetog veka. Arapi su pobedili Persijance u 7. veku, pa onda i Hazare, tako da je islam postao glavna religija u gradskim centrima. Avarska država je potpuno nestala u 12. veku, a albansko hrišćanstvo nestaje do 15. veka. 

Uspostavljale su se i muslimanske države ovisne o Zlatnoj hordi i Mongolima. Mongoli su više puta izvršili razorne invazije. Mongolski autoritet je postajao vremenom sve slabiji, a ruski je jačao. Petar Veliki je prvi anektirao delove Dagestana. Vremenom je Rusija došla u posed celog Dagestana do početka 19. veka. Pojavile su se brojne pobune radikalnih muslimana tokom prve polovine 19. veka. To su bile pobune Gazi Muhameda (1828-1832.), Gamzar bega (1832.-1834.) i Šamila (1834.-1859.). Kavkaski rat je trajao do 1864, a onda je Šamil konačno uhvaćen. Dagestan i Čečenija su se ponovo pobunile protiv Rusije tokom rusko-turskog rata 1877.-1878. Pobuna je ponovo skršena. Tokom 1999. grupa muslimanskih fundamentalista predvođenih Šamilom Basajevom pobunilo se protiv Rusije. Tokom pobune bilo je stotine mrtvih boraca i civila. Ta pobuna je navela Rusiju da izvrši invaziju Čečenije te iste godine.

 
Ruske republike
Južni federalni okrug
Istočna Evropa
Kabardsko-Balkarska

Kabardsko-Balkarska (ruski: Кабарди́но-Балка́рия, Кабарди́но-Балка́рская Респу́блика)je republika u Ruskoj Federaciji smještana na Sjevernom Kavkazu.

Eksterni linkovi 

 
Ruske republike
Južni federalni okrug
Istočna Evropa
Karačajevsko-Čerkeska

Karačajevo-Čerkeska ili Karačajevo-Čerkezija je republika u Ruskoj Federaciji smještana na Kavkazu.

Eksterni linkovi 

 
Ruske republike
Južni federalni okrug
Istočna Evropa
Čuvaška

Čuvašija ili Čuvaška  (; čuvaški: Чăваш Ен) je autonomna republika u sastavu Ruske federacije. Ima površinu od 18.300 km². Ima 1.313754 stanovnika. Čuvašija se nalazi u centru evropskog dela Rusije. Čuvaši čine 67.7% stanovništva, Rusi 26.5%, Tatari 2.8%. Glavni grad je industrijski centar Čeboksari, koji ima 453,700 stanovnika i nalazi se na reci Volgi. Drugi grad po veličini je Novočeboksarsk.

Graniči sa rekom Volgom na jugu i zapadu. Iako je ruski jezik dominantan poslovni jezik, čuvaški se još uvek govori u mnogim delovima Čuvašije. Šumama je pokriveno 30% Čuvašije. 

Čuvaški preci su bili Prabugari, koji su boravili na severnom Kavkazu od 5. do 8. veka. Deo Prabugara je u 8 veku krenuo na Balkan, gde su se raspršili među Slavenima i formirali današnju Bugarsku. Drugi deo Prabugara se premestio do srednje Volge. Čuvaši su formirani velikim delom od tih Prabugara, koji nisu prihvatili islam u 10. veku. Čuvašija je postala deo Rusije 1551.

 
Čuvaška
Privolški federalni okrug
Istočna Evropa
Baškirija

Baškirija ili Baškorostan je republika u Ruskoj Federaciji smještana na južnom Uralu i Preduralju.

 
Ruske republike
Privolški federalni okrug
Istočna Evropa
Tatarstan

Republika Tatarstan (; ) je federalni subjekt (republika) u Ruskoj Federaciji u Privolškom federalnom okrugu. Glavni grad Tatarstana je Kazanj. Republika dijeli granicu sa Kirovskom, Uljanovskom, Samarskom i Orenburškom oblasti kao i sa republikama Mari El, Udmurtijom, Čuvaškom i Baškorostanom. Površina republike iznosi 68,000 km2 dok je populacija Tatarstana po popisu iz 2010. godine bila na 3,786,488 osoba. Neslužbeni moto republike je Bez Buldırabız! koji na hrvatskom jeziku prijevod sa tatarskog nosi značenje Mi možemo! Tatarstan ima vrlo bliske istorijske, kulturne i jezične veze sa republikom Baškorostanom sa kojom dijeli granicu.

Naziv 
Izravni prijeslov imena ove republike sa ruskog je Respublika Tatarstan. Druga tatarska inačica, imena ove republike je Tatarstan Cömhüriäte (cömhüriät je tatarski naziv za republiku), ali je neslužben. Druga inačica imena na ruskome je Тата́рия (Tatarija) i bilo je službeno dok je postojala Tatarska ASSR za sovjetskog doba.

Geografija 
Tatarska se nalazi u središtu Istočnoeuropske ravnice, otprilike 800 km istočno od Moskve. Leži duž rijeka Volge i Kame (pritoke rijeke Volge), i pruža se istočno prema Uralu.

 Površina: 67,836.2 km²
 Međe:
 unutarnje: Kirovska oblast (sjever), Udmurtska (sjever-sjeveroistok), Baškirska (istok-jugoistok), Orenburška oblast (jugoistok), Samarska oblast (jug), Uljanovska oblast (jug-jugozapad), Čuvaška (zapad), Marijska (zapad-sjeverozapad).
 Najviši vrh: 343 m
 Najveća udaljenost sjever-jug: 290 km.
 Najveća udaljenost istok-zapad: 460 km.

Vremenska zona 

Tatarstan se cijeli nalazi u Moskovskoj vremenskoj zoni (MSK/MSD). UTC joj je +0300 (MSK)/+0400 (MSD).

Rijeke 

Najveće rijeke su (tatarska imena su dana u zagradama):
 Belaja (Ağidel) (plovna)
 Ik (Iq)
 Kama (Çulman) (plovna)
 Volga (İdel) (plovna)
 Vjatka (Noqrat) (plovna)

Jezera 
Najveća akumulacijska jezera u ovoj republici su (tatarska imena su u zagradama):
 Kujbiševsko jezero (Kuybışev)
 Nižnjekamsko jezero (Tübän Kama)

Najveće prirodno jezero je Qaban.

Planine

Vidi još 
 Tatari
 Popis poznatih Tatara
 Tatarstanska glazba
 Tatarstan Airlines

Literatura 
 Lost Cosmonaut: Observations of an Anti-tourist  Daniel Kalder
 The Model of Tatarstan: Under President Mintimer Shaimiev Ravil Bukharaev
 The Volga Tatars: A Profile in National Resilience Azadeayse Rorlich

Vanjske veze 

 Službene stranice Tatarske 
 Službene stranice Kazanjskog državnog sveučilišta 
 Službene stranice Kazanjskog državnog medicinskog sveučilišta .
 Službene stranice Kazanjskog državnog tehničkog sveučilišta
 Tatarska na međumrežju 
 DMoz.org: a collection of Tatarstan-related links .
 Teksto od dogovoru između vlada Ruske Federacije i Republike Tatarske o "Ograničenju vlasti u području inozemnih gospodarstvenih odnosa" .
 TB-Idel-Ural tjednik

 
Ruske republike
Privolški federalni okrug
Tatari
Adigeja

Adigejska ili Adigeja je republika u južnom dijelu Ruske Federacije. Nalazi se na sjevernom Kavkazu.

Naziv Adygeja dolazi iz adigejskog (čerkeskog) jezika, od riječi "adyge" u značenju "plemeniti".

Od 1991. godine ima status republike. Službeni jezici su čerkeski i ruski jezik.

Geografija 
Ova mala republika nalazi se jugoistočno od Krasnodara, s obiju strana rijeke Belaje i između Labe i Kubana u južnoruskim stepama. Sa svih je strana okružena Krasnodarskim krajem i nalazi se u blizini obala Crnog mora. Ipak, nema izravni izlaz na Crno more.

Stanovništvo 
Adigeja je nazvana prema narodu Adigejaca koji su zapravo Čerkezi. Na popisu stanovništva 2002. godine u republici ih je bilo 447.109, odnosno 36,4%. Većinu stanovništva čine Rusi, kojih je 52%. Drugi značajnije zastupljeni narodi su Armenci (Jermeni) s 15.268 pripadnika (3,41%) i Ukrajinci s 9.091 pripadnika (2,03%). U republici žive i brojne izbjeglice i prognanici iz nemirnih pokrajina sjevernoga Kavkaza.

Čerkezi su većinom muslimani.

Upravna podjela Adigejske 
 grad Adigejsk (город Адыгейск)
 grad Maikop (город Майкоп)
 Giaginski rajon (Гиагинский)
 Košehabljski rajon (Кошехабльский)
 Krasnogvardjejski rajon (Красногвардейский)
 Maikopski rajon (Майкопский)
 Tahtamukajski rajon (Тахтамукайский)
 Teučežski rajon (Теучежский)
 Šovgenovski rajon (Шовгеновский)

Gradovi 
Najveća naselja u Adigejskoj su Maikop (Myjeqwape), Jablonovski, Enem i Giaginskaja.

Gradovi i gradska naselja
(stanje: 1. siječnja 2005.)

Povijest 
Priobalno područje sjeverno od Crnog mora je već bilo u 6. stoljeću pokršteno, i to od strane Bizanta. 
Tijekom idućih stoljeća, ostatak Čerkeza je nominalno prešao na kršćanstvo. To se zbilo usprkos vlasti Kazara, čija država je bila judaistička, odnosno židovske vjere. 

Đenovežani su imali svoje male priobalne posjede onamo, i gradili su mnoštvo trgovišta i utvrda u području gdje su živili Čerkezi. 

Padom Carigrada, Čerkezi su tražili pomoć od Rusa, za se moći boriti protiv Krimskog kanata (v. i Krimski Tatari). Budući je ruska pomoć izostala, prešla je u 16. stoljeću velika većina Adigejaca na islam. Ovaj čin je bio uvjetovan i iz razloga mirnog življenja - ovo se učinilo da ne bi više bilo prodavani kao robovi na Orijentu.

Čerkesko područje su u 19. stoljeću zauzeli Rusi, i pritom su brojni iselili. Za razliku od većine inih ruskih republika, Adigejska u sovjetsko vrijeme nije bilo autonomna SSR, ASSR, nego autonomna regija. Raspadom SSSR-a 1991. uzdignuta je na razinu republike. Državni čelnikom joj je službeno od 8. veljače 2002. Hasrat Sovmen, a čelnik vlastiju je od 6. ožujka 2002. Nikolaj Demšuk.

Privreda 

Republika je poljodjelska , a sukladno tome, od industrija, najvažnija je prehrambena industrija. 

Pored pšenice, kukuruza, suncokreta i sladorne repe, adigejsko poljodjelstvo proizvodi orahe, kestene i jagode. 

Iduća važna djelatnost je drvna industrija.

Adigejska je siromašna rudama, a jedino ima nešto malo nafte, zemnog plina i zlata.

Vanjske veze 

 službene stranice Republike Adigejske 

 
Ruske republike
Južni federalni okrug
Kavkaz
Istočna Evropa
Adžarija

Adžarija (gruzijski:აჭარა) je autonomna republika u sastavu Gruzije.

Vidi također 
 Adžari

Adžarija
Administrativna podjela Gruzije
Kavkaz
Jamalsko-Nenečki autonomni okrug

Jamalskonenečki autonomni okrug je autonomni okrug u Tjumenjskoj oblasti u Rusiji.

Vanjske veze 

 ЯМАЛО-НЕНЕЦКИЙ АВТОНОМНЫЙ ОКРУГ.Справочник административно-территориального деления на 1.01.2005 г. — каталог  Vodič
 Upravni organi 

 
Uralski federalni okrug
Hantijsko-Mansijski autonomni okrug — Jugra

Hantijsko-Mansijski autonomni okrug je autonomni okrug u Rusiji. Nalazi se u Zapadnom Sibiru, odnosno u Zauralju. Sastavni je dijel Tjumenjske oblasti.

Domorodačko stanovništvo su ugro-finska plemene Hanti i Mansi, znani pod skupnim imenom Obski Ugri; jezici su im bliski srodnici mađarskog jezika.

Povijest 
Okrug je uspostavljen 4. prosinca 1939. godine, kao Ostjačko-Vogulski autonomni okrug (ruski: Остя́ко-Вогу́льский автоно́мный о́круг). 1942. godine je preimenovan i odtad nosi današnje ime.

Zemljopis 
Glavne rijeke u ovom okrugu su Ob i njegova pritoka Irtiš.

Gospodarstvo 
Glavni izvor gospodarskih prihoda u ovoj jedinici jest nafta; najveći dijel nafte proizveden u Ruskoj Federaciji dolazi iz Hantijsko-Mansijskog autonomnog okruga, što daje ovom subjektu iznimnu gospodarsku važnost.

Upravna podjela 
Iako je glavni grad Hanti-Mansijsk, najveći gradovi u regiji su Surgut, Nižnjevartovsk i Neftejugansk.

Uralski federalni okrug
Tjumenjska oblast
Mordovija

Mordovija ili Mordvinska je republika u Ruskoj Federaciji smještana u porječju rijeka Volge i Vjatke.

Eksterni linkovi 

 
Ruske republike
Privolški federalni okrug
Istočna Evropa
Nenečki autonomni okrug

Nenečki autonomni okrug je autonomni okrug u Arhangelskoj oblasti u Rusiji.

Eksterni linkovi 

 
Arhangeljska oblast
Sjeverozapadni federalni okrug
Komi-Permjački okrug

Komi-Permjački okrug () ili Permjakija () je teritorija s posebnim statusom unutar Permskog kraja u Rusija. Bio je federalni subjekt Rusije (autonomni okrug) sve do 1.12. 2005. Do tada se nazivao Komi-Permjački autonomni okrug (; komi: Перым-Коми автономия кытш).

Historija 
Komi-Permjački autonomni okrug je ustanovljen 26.2. 1925. To je bila administrativna jedinica za Komi-Permjake, ogranak naroda Komi unutar Permske oblasti. Nakon referenduma održanog u oktobru 2004, autonomnii okrug se spojio s Permskom oblasti u novostvoreni Permski kraj. Referedndum je održani i u Komi-Permjačkom autonomnog okrugu i u Permskoj oblasti, te se većina grašana obje jedinica izjasnila za spajanje.

Geografija 

Administrativni centar: Kudimkar. Površina: 32.770 km². Položaj: podnožje Uralskih planina, gonji bazen rijeke Kama.

Vremenska zona 
Komi-Permjački okrug je smješten u Jekaterinburškoj vremenskoj zoni (YEKT/YEKST). To vrijeme u odnosu na UTC iznosi +0500 (YEKT)/+0600 (YEKST).

Administrativna podjele 
 (prije 1. decembra 2005.)
 (poslije 1. decembra 2005.)

Demografija 
Stanovništvo: 136.076 (popis iz 2002. godine); 158.526 (popis iz 1989.).

Prema popisu iz 2002. godine, Komi-Permjaci su činili 59,0% stanovništva okruga. Ostale grupe su uključivale Ruse (38,2%), Tatare (1.100, ili 0,8%), Ukrajince (706 ili 0,5%), Bjeloruse (672 ili 0,5%) te razne manje grupe s manje od 0,5% ukupnog stanovništva.

Životne statistike (2004)
 rođenih: 1.619 (natalitet 12.1)
 umrlih: 3.080 (mortalitet 23.1)

Permski kraj
Republika Komi

Komi, ili zvanično Republika Komi (ruski: Республика Коми, komi: Коми Республика) je republika u Ruskoj Federaciji smještana zapadno od Urala, na sjeverozapadu Istočnoeuropske nizine.

Svjetska baština 
Djevičanske šume u Komi su jedno od najprostranijih područja borealnih šuma preostalih u Evropi. Pokrivaju 3,28 miliona ha tundre i planinske tundre na Uralu, Rusija. Ovo ogromno područje četinara (sibirska smrča, sibirska jela i sibirski ariš), jasika, breza, tresetišta, rijeka i prirodnih jezera prati se i proučava više od 50 godina. Najistaknutiji sisari su irvasi, samur i zec.Pružaju vrijedne dokaze o prirodnim procesima koji utiču na biodiverzitet.

Djevičanske šume u oblasti Komi su 2021. godine uvrštene na listu UNESCO-ove svjetske baštine. Područje baštine odgovara zaštićenim područjima: prirodnom rezervatu Pehora-Ilič i nacionalnom parku Yugyd Va. Ova priznanja obezbijedila su novčana sredstva, čime je područje spašeno od propadanja izazvanog nekontrolisanom sječom.

Izvori 

Komi
 
Sjeverozapadni federalni okrug
Istočna Evropa
Svjetska baština u Rusiji
Karelija

Karelija je oblast Sjeverne Evrope u kojoj tradicionalno žive ili su živjeli Kareli, te je imala značajnu ulogu u historiji Finske, Rusije i Švedske. Trenutno je podijeljena između Republike Karelije, te Lenjingradske oblasti u Rusiji i dviju finskih regija - Južne i Sjeverne Karelije. 

Na karelskom, finskom i estonskom jeziku, Karelija se zove Karjala; na ruskom Карелия; a na švedskom Karelen.

Eksterni linkovi 

 Karelians (The Peoples of the Red Book)
 The Many Karelias  - Virtual Finland
 Demography and history of Karelia

 

fr:Carélie
hu:Karelen tartomány
Sjeverna Karelija

Sjeverna Karelija (finski: Pohjois-Karjala, švedski: Norra Karelen) je jedna od 19 regija Finske na istoku zemlje.

Geografija 
Sjeverna Karelija graniči sa regijama Kainuu, Sjeverna Savonija, Južna Savonija i Južna Karelija te sa ruskom Republikom Karelijom.

Regija ima površinu od 17,762.59 km² u kojoj živi 165.445 stanovnika.
Prostire se na dijelu terena historijske pokrajine Karelije.

Grad Joensuu je najveći urbani centar i administrativni centar regije.

Administrativna podjela 
Sjeverna Karelija je podjeljena na 13 općina, od kojih 5 ima status grada (oni su podebljani).

Ilomantsi (5693)
Joensuu (75,041)
Juuka (5355)
Kitee (9083)
Kontiolahti (14.104)
Lieksa (12.568)
Liperi (12.288)
Nurmes (8358)
Outokumpu (7396)
Polvijärvi (4772)
Rääkkylä (2528)
Tohmajärvi (4975)
Valtimo (2438)

Izvori

Vanjske veze 

 Službene stranice Sjeverne Karelije 

Administrativna podjela Finske
Južna Karelija

Južna Karelija (finski: Etelä-Karjala, švedski: Södra Karelen) je jedna od 19 regija Finske na jugoistoku zemlje.

Geografske karakteristike
Južna Karelija graniči sa regijama Kymenlaakso, Južna Savonija i Sjeverna Karelija te sa ruskom Republikom Karelijom.

Regija ima površinu od 5,329.1 km² u kojoj živi 132,252 stanovnika.
Prostire se na dijelu terena historijske pokrajine Karelije.

Grad Lappeenranta je najveći urbani centar i administrativni centar regije.

Administrativna podjela
Južna Karelija je podjeljena na 9 općina, od kojih 2 ima status grada (oni su podebljani).
Imatra (28,219)
Lappeenranta (72,658)
Lemi (3,130)
Luumäki (4,992)
 Parikkala (5,509)
Rautjärvi (3,682)
Ruokolahti (5,507)
 Savitaipale (3,729)
Taipalsaari (4,826)

Izvori

Vanjske veze 

 Službene stranice Južne Karelije  

Administrativna podjela Finske
Lapland (Finska)

Lapland (švedski: Lappi, švedski: Lappland) je jedna od 19 regija 
Finske na krajnjem sjeveru zemlje.

Geografske karakteristike
Lapland graniči na jugu sa Regijom Sjeverna Ostrobotnija, a sa zapada sa 
švedskom grofovijom Norrbotten i Botnijskim zaljevom: Na 
sjeveru graniči sa norveškim okruzima Troms i Finnmark, a sa istoka sa 
ruskom Oblasti Murmansk.

Lapland je svojom površinom od 92,661.6 km² najveća finska regija, ali i najrjeđe naseljena jer na 
njoj živi 182,514 stanovnika što je oko 3,6% stanovništva.

Finski Lapland je samo dio puno veće skandinavske regije Laponije domovine Saami (Laponaca), koja 
je danas podjeljena između četiri države

U Laplandu leži drugo po veličini jezero Finske - Inari veliko 1,084.33 km²

Najveći urbani centri su Tornio, Kemi, Kemijärvi i Rovaniemi koji je i administrativni centar regije.

Administrativna podjela
Lapland je podjeljen na 21 općina, od kojih 4 ima status grada (oni su podebljani).

 Rovaniemi (61,215)
 Tornio (22,371)
 Kemi (21,939)
 Sodankylä (8,825)
 Keminmaa (8,474)
 Kemijärvi (7,889)
 Inari (6,818)
 Kittilä (6,469)
 Ylitornio (4,454)
 Ranua (4,093)
 Kolari (3,842)
 Salla (3,789)
 Pello (3,674)
 Posio (3,636)
 Simo (3,299)
 Tervola (3,238)
 Muonio (2,375)
 Enontekiö (1,892)
 Utsjoki (1,259)
 Savukoski (1,100)
 Pelkosenniemi (949)

Izvori

Vanjske veze 

 Službene stranice Regije Lapland 

Administrativna podjela Finske
Daman i Diu

Daman i Diu (gujarati: દમણ અને દિવ, Marathi: दमण आणि दीव) je unijska teritorija Indije. Preko 450 godina su te enklave na obali Arapskog mora bile dio Portugalske Indije, zajedno s Goom i Dadra i Nagar Haveli. Goa, Daman i Diu su uključene u Republiku Indiju 19.12. 1961; Portugal nije priznao indijsku aneksiju tih teritorija sve do 1974. Goa, Daman i Diu su predstavljale jedinstvenu unijsku teritoriju sve do 1987, kada je Goa postala državom, ostavivši Daman i Diu kao zasebnu unijsku teritoriju; svaka enklava čini jednu od dva distrikta unije. 

Marathi i gujarati su dva glavna jezika  ; korištenje portugalskog je u padu jer više nije u službenoj upotrebi niti se uči u školama (iako ga govori 10% stanovnika Damana). Postoje portugalski kreolski jezici u Damanu (poznati kao Língua da Casa, "Kućnu jezik") i Diuu (Língua dos Velhos, "Jezik staraca").

Veze 
 Bitka kod Diua
 Damania

Vanjske veze 

Države i teritorije Indije
Nuristan

Nurestan, Nuristan ili Nooristan (), ranije poznat pod nazivom Kafiristan je regija u Afganistanu i Pakistanu.

Povezano 
 Nuristan (Pakistan)
 Provincija Nurestan u Afganistanu
 Nuristanci

Pokrajine Afganistana
Regije Pakistana
Lappland (Švedska)

Lappland ili Laponija je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: landskap) na krajnjem sjeverozapadu Švedske. On danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njegovi stanovnici još uvijek identificiraju sa njim.

Geografske karakteristike
Lappland graniči s Jämtlandom, Ångermanlandom, Västerbottenom, Norrbottenom, Norveškom i Finskom. Lappland ima oko jedne četvrtine površine Švedske.

Lappland je nekad bio puno veći i prostirao se daleko na istok u Finsku. Ali nakon što je 1809. Carska Rusija anektirala istočni dio švedskog kraljevstva i formirala na tom dijelu Veliko vojvodstvo Finsku, to je bio kraj velikog Lapplanda, jer je ostao podijeljen na švedski i finski dio, što traje do današnjih dana.

Vanjske veze 

 Swedish Lapland - BBC Holiday Destinations
 Arvidsjaur.eu  - Arvidsjaur, the heart of Swedish Lapland

Švedske pokrajine
Finnmark

Finnmark (sami: Finnmárkku; finski: Ruija) je okrug na krajnjem sjeveroistoku Norveške, koji se graniči s okrugom Troms na zapadu, Finskom (Lapland) na jugu i Rusijom (Murmanska oblast) na istoku. Okrug je nekada bio poznat pod nazivomVardøhus amt. Finnmark graniči s Norveškim morem (Atlantski ocean) na sjeverozapadu, a na sjeveru i sjeveroistoku s Barentsovim morem (Arktički ocean). Finnmark je također dio laponske regije, koja se prostire kroz četiri države, kao i Barentsove regije. To je najveći i najrjeđe naseljeni okrug Norveške. Smješten je na vrhu Evrope, gdje se Norveške okreće na istok, te je zato Finnmark uvijek bio mjesto gdje se istok sreće sa zapadom - u prirodi kao i u kulturi.

Eksterni linkovi 

 Stone age in Finnmark 
 Finnmark county administration 
 Bioone online Journal: Vegetation changes in the Nordic Mountain Birch Forest: the influence of grazing and climate change
 northcape.no - history and culture of the North Cape area 

Okruzi u Norveškoj
Vrbas (rijeka)

Vrbas rijeka i pritoka Save u zapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, dugačka oko 250 km, s površinom sliva oko 5900 km². Nastaje od dva vrela na Zec-Planini (ogranak Vranice). Rijeka Vrbas usjeca kompozitnu dolinu, prolazeći kroz Skopljansku kotlinu, Vinacku klisuru, Jajačku kotlinu, kanjonsku dolinu Tjesno, Banjolučko polje, a donjim tokom preko svoje makroplavine Lijevče polje. 

Uz mnoge potoke, veće desne pritoke Vrbasa su Kruščica, Bistrica, Ričica, Bojački, Odžački, Goruški i Vileški  potok, te Vitina, Rovanjski potok, Drvetinska rijeka, Ćehajića rijeka, Volušnica, Oboračka rijeka, Barački, Sandžački i Babin potok, Goduša, Sokolinski potok, Bila voda, Rika, Lučina Komatinski potok, Ugar,  Svrakava Vrbanja, Brusina, Turjanica, Crkvena, Gumjera, Velika rijeka, Resovac, Savica i Povelić , a lijeve: Trnovača, Barski potok. Mrkodo, Cipala, Bunta, Duboka, Lubovo, Prusačka rijeka, Semešnica, Podvode, Dihanjski potok, Kračec, Rasadnički potok, Hornjak, Glasinac, Šedinac, Pliva, Crna rijeka, Krupa, Rekavica, Ruišnjak, Suturlija, Crkvena, Rudnička rijeka, Ivaštanka, Bukovica, Mehovljanska rijeka i Osorna.

Na rijeci i njenim pritokasma izgrađeno je više značajnijih i malih hidrocentrala, a na obalama Vrbasa ili u njegovoj blizini nalaze se Gornji Vakuf, Bugojno, Donji Vakuf, Jajce i Banja Luka.

 
Porječje Save
Rijeke u Bosni i Hercegovini
Anja Pärson

Anja Sofia Tess Pärson (rođena 25. 4. 1981. u Umeåi u Švedskoj) je švedska alpska skijašica koja je pobijedila na sedam svjetskih prvenstava i dva Svjetska kupa. Ona je također postala olimpijski prvak u slalomu, nakon što je pobijedila na Zimskoj Olimpijadi 2006. u Torinu.

Pärson u profesionalno skijanje uveo njen otac Anders. Osvojila je brončanu medalju u ženskom slalomu i srebrnu medalju u veleslalomu na Zimskoj Olimpijadi 2002. Pärsonov matični klub je Fjällvinden u Tärnabyju, isti onaj u kome su bili Ingemar Stenmark i Stig Strand. 

Pärson je osvojio Svjetski kup u alpskom skijanju godine 2004. i 2005. Posljednja pobjeda je bila obilježena rekordno malenom razlikom od samo 3 boda ispred njene poznate suparnice Janice Kostelić. Njen prvi rezultat na podiju je bio na utrci za veleslaom u Crans-Montani (15. 3. 1998). U decembru iste godine osvojila je prvu pobjedu u slalomu na Mammoth Mountainu: nakon toga je slijedilo ukupno još 17 pobjeda u svjetskom kupu. Ispočetka je bila specijalist samo za tehničke discipline, ali je osvojila svoj prvi superveleslalom u martu 2005. i prvi spust u januaru 2006. Pärson je pobijedila u 34 utrke u Svjetskom kupu u alpskom skijanju.

Pärson je dosada osvojila sedam medalja na svjetskim prvenstvima u alpskom skijanju: godine 2001. (slalom), 2003. (veleslaom), 2005. (veleslalom, superveleslalom) i 2007. (superveleslalom, komninacija, spust). Uz to ima i srebrne i brončane medalje iz 2005. i 2001. godjne. S njenom pobjedom u spustu 2007. godine, postala je prva skijašica u historiji koja je osvojila zlato u svim disciplinama na Svjetskim prvenstvima.

Nakon što je osvojila broncu u kombinaciji na Zimskoj Olimpijadi 2006, Pärson nije krila razočaranje. Glavna suparnica Janica Kostelić je, komentirajući Pärsonino ponašanje rekla: "Sa ovakvim stavom je trebala biti sretna što ima broncu."

Godine 2006. je osvojila Zlatnu medalju Svenska Dagbladet.

Pärson živi u Monaku. Visoka je 172 cm (5 ft 8 in) i teži 70 kg (178 lb).

Vanjske veze 

 Anja Pärson  - Official site
 FIS-Ski.com  - FIS site

Švedski alpski skijaši
Švedski olimpijci
Alpski skijaši na Olimpijskim igrama 2002.
Alpski skijaši na Olimpijskim igrama 2006.
Alpski skijaši na Olimpijskim igrama 2010.
Olimpijski pobjednici u alpskom skijanju
Osvajači olimpijskih medalja u alpskom skijanju
Svjetski prvaci u alpskom skijanju
LGBT sportisti i sportistkinje
Biografije, Umeå
Svjetska prvenstva u alpskom skijanju FIS

Svjetska prvenstva u alpskom skijanju FIS se održavaju u organizaciji Međunarodna skijaška federacija (FIS). Prva svjetska prvenstva u alpskom skijanju su održana godine 1931. Sve do 1939, prvenstvo se održavalo svake godine, sve do prekida izazvanog izbijanjem drugog svjetskog rata. Od 1948 do 1982. natjecanje se održavalo svake dvije godine, s zimskim olimpijadamna kao Svjetskim prvenstvima u olimpijskim godinama, te posebnim natjecanjima održavanim svake parne godine. Za vrijeme olimpijskih godina su se davala posebne medalje Svjetskih prvenstava za kombinaciju koristeći rezultate slaloma i spusta, s obzirom da kombinacija nije postala službeno olimpijsko natjecanje sve do 1988. Od 1985. Svjetska prvenstva se održavaju svake neparne godine, nezavisno od zimskih olimpijada. Nedostatak snijega u južnoj Španiji godine 1995. izazvao je odgađanje Svjetskog prvenstva do slijedeće godine.

Vanjski linkovi 
 FIS-ski.com  - official results for the FIS Alpine World Ski Championships

Svjetska prvenstva
Gurbanguly Berdimuhammedow

Gurbanguly Mälikgulyýewiç Berdimuhammedow (rusizirano ime: Курбанкули (ili Гурбангулы) Мяликгулыевич Бердымухаммедов, rođen 1957) je bio predsjednik Turkmenistana od 21.12. 2006, kada je postao vršiteljem predsjedničke dužnosti nakon smrti Saparmurata Nijazova. Dana 14.2. 2007. Berdimuhammedow je proglašen pobjednikom predsjedničkih izbora održanih tri dana ranije, te odmah inauguriran na svoj položaj.

Bilješke

Eksterni linkovi 

 Turkmenistan Votes for Presidential Successor

Predsjednici Turkmenistana
Turkmenistanski političari
11. 2.

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

11. veljače/februar (11. 2.) je 42. dan godine po gregorijanskom kalendaru.
Do kraja godine ima još 323 dana (324 u prestupnoj godini).

Događaji 
 660. pne. - Jimmu Tenno osniva Japan i postaje njegov prvi car (tradicionalni datum).
 2001. — u mestu Snowbird, Utah, SAD, sastali se vodeći programeri SAD i do 13. 2. doneli manifest agilnih metodologija, dokument koji postavlja temelje za agilni razvoj softvera.
.

Rođenja 
 1380. — Gianfrancesco Poggio Bracciolini, humanist talijanske renesanse.
 1813. — Otto Ludwig, njemački književnik.
 1869. — Else Lasker-Schüler, njemačka književnica.
 1878. — Kazimir Malevič, ruski slikar. 
 1902. — Arne Jacobsen, danski arhitekt i dizajner (u. 1971.). 

 1913. — Rifat Burdžević, partizanski komandant.
 1920. — Faruk I, egipatski kralj.
 1926. — Lesli Nilsen, američki glumac i komičar (u. 2010.).
 1934. — Manuel Noriega, panamski političar i državnik (u. 2017.).
 1934. — Mary Quant, britanska modna dizajnerica i kreatorica mini-suknje.
 1936. — Burt Reynolds, američki glumac (u. 2018.).
 1939. — Gerry Goffin, američki tekstopisac.
 1941. — Sergio Mendes, brazilski jazz-muzičar. 
 1941. — Sonny Landham, američki glumac i političar. 

 1958. — Pepu Hernández, španjolski košarkaški trener. 

 1962. — Sheryl Crow, američka pjevačica i tekstopisac.
 1969. — Jennifer Aniston, američka glumica.
 1972. — Steve McManaman, bivši engleski nogometaš. 
 1976. — Ricardo, portugalski nogometaš. 
 1981. — Kelly Rowland, američka pjevačica, spisateljica tekstova, plesačica i glumica.  

 1983. — Rafael van der Vaart, nizozemski nogometaš.
 1985. — Šárka Strachová-Záhrobská, češka alpska skijašica. 
 
 1985. — Casey Dellacqua, australijska teniserka. 

 1991. — Nikola Mirotić, crnogorski-španski košarkaš.
.

Smrti 
 1650. — René Descartes, francuski matematičar i filozof.
 1948. — Sergej Eisenstein, sovjetski filmski režiser.
 1955. — Ona Munson, američka glumica. 
 1963. — Sylvia Plath, američka pjesnikinja, spisateljica romana i novelistica (* 1932.). 

 1994. — William Conrad, američki radio, filmski i televizijski glumac (* 1920.).

 2012. — Whitney Houston, američka pjevačica
.

Praznici 
 Dan osnivanja nacije u Japanu (od 1966. godine).
.

Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar

042
14. 2.

14. februar (veljača) (14. 2.) je 45. dan godine po gregorijanskom kalendaru.
Do kraja godine ima još 320 dana (321 u prestupnoj godini).
1. februar po julijanskom kalendaru

Događaji 

 1804. — Početak Prvog srpskog ustanka.
 1918. — Sovjetski savez usvojio Gregorijanski kalendar.
 1945. — Oslobođen Mostar
.

Rođenja  
 1368. — Žigmund Luksemburški, kralj Ugarske, car Svetog rimskog carstva, markgrof Brandenburga, kralj Rimljana i kralj Češke († 1437.). 
 
 1404. — Leon Battista Alberti, talijanski humanist, pjesnik, slikar, kipar, arhitekt, pravnik i matematičar.
 1602. — Pier Francesco Cavalli, talijanski kompozitor. 
 1895. — Max Horkheimer, njemački filozof i sociolog, osnivač i vodeći mislilac Frankfurtske škole, kao i Kritičke teorije društva († 1973.). 
 1930. — Relja Bašić,  jugoslavenski i hrvatski kazališni, filmski i televizijski glumac († 2017)
 1939. — Anica Vranković, jugoslavenska i hrvatska slikarica i likovna pedagogica († 1982)
 1945. — Hans-Adam II, knez Lihtenštajna.
 1951. — Kevin Keegan, bivši engleski nogometni reprezentativac i trener. 
 1953. — Valero Rivera, bivši španjolski rukometaš i trener, katarski izbornik. Smatra ga se najuspješnijim klupskim trenerom na svijetu. 
 1955. — James Eckhouse, američki glumac. 
 1957. — Yasmina Reza, francuska dramatičarka.  
 1959. — Matthias Hues, njemačko-američki filmski glumac. 
 1962. — Goran Daničić, srpski glumac. 
 1966. — Denis Latin, hrvatski novinar. 
 1972. — Saša Ćurčić, bivši srpski i jugoslovenski nogometaš.
 1983. — Marin Rozić, hrvatski košarkaš. 
 1983. — Nikola Kovačević, srpski odbojkaš. 
 1987. — Edinson Cavani, urugvajski nogometaš. 
.

Smrti 

 1405. — Timur Lenk, mongolski vladar.
 1779. — James Cook; ubijen
 1992. — Ivo Tomić, legendarni hrvatski reporter i športski novinar (* 1929.). 

 1996. — Bob Paisley, bivši engleski nogometni trener i nogometaš (* 1919.).
 2012. — Mike Bernardo, južnoafrički kickboksač i boksač (* 1969.). 

 2015. — Franjo Mihalić, hrvatski-srpski i jugoslovenski atletičar (* 1920.).
.

Praznici 

 Dan Svetog Valentina (katolički svetitelj) koji se u svijetu obilježava kao dan zaljubljenih.
 Sveti mučenik Trifun.
 Sveti mučenici Perpetua, Felicita i Satir.
 Prepodobni Petar Galatijski
 Sveti mučenik Trifun -  Zadušnice.
.

Dani u godini
Leisha Hailey

Leisha Heiley (11. juli, 1971.) je lezbejska američka glumica, producentkinja i muzičarka.

Leisha je rođena u Japanu, ali je odrasla u Bellevue-u u Nebraski. Pre nego što se preslila za New York outovala se kao lezbejka. U New Yorku je studirala na American Academy of Dramatic Arts, gde je diplomirala 1991.

Glumačka karijera 
Prva glavna značajna uloga bila joj je u filmu All Over Me. Od 2004. godine glumi biseksualnu novinarku u seriji The L Word. Pojavila se i u jednoj epizodi Ellen. Pojavljivala se takođe u reklamama.

Muzička karijera 
Sa svojom koleginicom sa klase Heather Grody oformila je rok duo The Murmurs u kome je pevala i svirala akustičnu gitaru. U toku 1990-ih važile su za manji kultni bend, objavile nekoliko albuma i nastupalena Lilith Fairu. Godine 2001. Hailey i Grody su oformile bend GUSH, koji se raspao. Hailey trenutno radi na novom albumu sa svojim novim bendom Uh Huh Her.

Godine 2005. osnovala je producentku kuću Marfa Records.

Privatni život 
Hailey je neko vreme bila u vezi sa k.d. lang početkom 1990-ih. 2006. je bila u vezi sa modnom dizajnerkom Ninom Garduno. Godine 2011. je objavljena njena ljubavna veza sa Camillom Grey, članicom njenog bendaUh Huh Her zahvaljujući incidentu u avionu kompanije Southwest Airlines, kada su oboje izbačene nakon svađe sa stjuardesom koja je tražila da se prestanu ljubiti.

Izvori

Vanjske veze 

 

Američke televizijske glumice
LGBT osobe iz Sjedinjenih Američkih Država
Lezbejske glumice
Televizijske glumice
Lezbejske pevačice
Američke pjevačice
The L Word
Punjab (Pakistan)

Punjab ili Panjab  (Punjabi/Urdu: پنجاب) je provincija Pakistana, odnosno najmnogoljudnija regija u zemlji te postojbina Pendžabaca i mnogih drugih etničkih grupa. Graniči se sa Sindhom na jugu, Beludžistanom i Sjeverozapadnom graničnom provincijom na zapadu, pakistanskim područjem Azad Kashmir, indijskom državom Jammu i Kashmir i Islamabadom na sjeveru, te indijskim Punjabom i Rajasthanom na istiku. Glavni jezici su punjabi, seraiki i urdu a glavni grad provincije je Lahore. Naziv Punjab je doslovni prijevod perzijsloog riječi Panj (پنج), kognata sa sanskritskom riječi Pāñca, što znači "pet", i Āb (آب), kognata sa sanskritskom riječi Āp, što znači "voda" što se često prevodi kao "pet rijeka" - od čega dolaze nazivi temlja pet rijeka ili Petorječje, što se odnosi na rijeke Beas, Ravi, Sutlej, Chenab i Jhelum. Dio rijeke Ind također prolazi kroz Punjab, iako se ne smatra jednom od "pet" rijeka.

Povezano 
 Punjab
 Pendžapci
 Punjab (Indija)

Vanjski linkovi 

 First Web Site on Punjab(Pakistan). 
 First Web Site on Punjabi
 Lahore Ki Sair
 Punjab South Punjab Online Entertainment
 UrbanPakistan: Projecting Pakistan's Image
 Government of Punjab
 Picture Gallery of Punjab, Pakistan 

Pokrajine Pakistana
Punjab

Punjab, Panjab ili Pendžab se može odnositi na:

 Punjab, dio Južne Azije koju dijele Pakistan i Indija
 Panjab (Indija), država u Indiji
 Punjab (Pakistan), provincija Pakistana
 brojne bivše države i provincije:
 Punjab (Britanska Indija), bivša provincija
 Punjabske Gorske Države, administrativna jedinica Britanske Indije
 Unija Patiale i Država Istočnog Punjaba, bivša država u Indiji
 Zapadni Punjab, dio Punjaba koji je postao dio Pakistana
 Haryana, bivši dio Punjaba
 Himachal Pradesh, bivši dio Punjaba
 ostalo:
 Punjabski laso, oružje napravljeno od mačjih crijeva i korišteno za davljenje ljudi, spomenuto u romanu Fantom opere Gastona Lerouxa
 Punjab, lik u mjuziklu Annie
 Punjab (XMPP), XMPP/Jabber komponenta servera za aptaridske aplikacije