Vérnyomáscsökkentő gyógyszerek

A vérnyomáscsökkentő gyógyszerek (más néven antihipertenzív szerek) a magas vérnyomás betegség kezelésére szolgáló gyógyszerek.

Főbb vérnyomáscsökkentő gyógyszercsoportok

A vérnyomáscsökkentő gyógyszerek csoportosítása hatásmódjuk alapján

Nátriumürítést fokozó vizelethajtók 
 tiazidok
 kacsdiuretikumok
 káliummegtakarító diuretikumok

Szimpatikus rendszert gátló szerek

A központi idegrendszeri vérnyomás-szabályozást befolyásoló szerek 
 nyúltagyi központra hatnak:
 klonidin
 guanabenz
 metildopa
 centrális alfa- és szerotoninreceptorra hatnak:
 urapidil
 agytörzsi imidazolin receptorra hatnak:
 moxonidin
 rilmenidin

A perifériás szimpatikus tónust csökkentő szerek 
 ganglionbénítók:
 trimetaphan
 adrenerg neuronbénítók:
 guanetidin
 betanidin
 guanadrel
 reserpin

Receptorblokkolók 
 alfa blokkolók:
 fentolamin
 fenoxibenzamin
 prazozin
 alfa és szerotoninreceptorgátlók:
 ketanserin
 alfa és béta blokkolók:
 labetalol
 béta blokkolók:
 metoprolol
 pindolol
 propranolol
 atenolol

A renin-angiotenzin rendszer aktivitásának gátlói 
 ACE gátlók:
 kaptopril
 enalapril
 AT-2 antagonisták:
 lozartán

Értágítók 
 simaizom elernyesztők:
 nitroprusszid nátrium
 hydralazin

 kálium-csatorna serkentők:
monoxidil
 diazoxid

Kalciumcsatorna-gátlók 
 verapamil
 nifedipin
 diltiazem

A magas vérnyomás kezelésekor figyelembe veendő társbetegségek

Cukorbetegség 
A 2-es típusú (nem inzulinfüggő) cukorbetegek esetén a hipertónia kezelését nem gyógyszerekkel ajánlott kezdeni, hanem életmód-rendezéssel: a testsúly és a sóbevitel lehetséges csökkentése akár önmagában elegendő lehet pl. az I. fokozatú magas vérnyomás megszüntetésére.
1-es típus esetében ACE-gátlók, ARB-k segítségével elkerülhetőek a vesét érintő szövődmények.

Veseműködési zavarok (nefropátia) 
A vese védelme alapvetően fontos, mert a magas vérnyomásos betegek többsége szenvedhetett valamilyen szintű vesekárosodást.

Agyi keringési zavarok 
A sztrók kockázatát ‒ úgy tűnik ‒ a kalcium-antagonisták kissé jobban csökkentik, valamint a vizelethajtók.

Idős kor 
Az erek (főként artériák) fala a meszesedés révén egyre merevebbé válik, jellemző a már említett izolált szisztolés hipertónia, tehát csak a szisztolés (kilökési) vérnyomásérték magas. Időseken különösen fontos a gyógyszeradás fokozatossága, és figyelni pl. felkeléskor az ortosztatikus vérnyomásesésre.

Amennyiben a gyógyszeres kezelés nem hatékony 
Amennyiben a gyógyszeres kezelés ellenére nem normalizálódik a hipertónia, az orvos előtt több lehetőség is nyitva áll:
 növelhető a gyógyszer dózisa (csak olyan esetekben érdemes, amikor bizonyított, hogy a nagyobb dózis hatása is nagyobb)
 gyógyszerváltással lehet élni, ha a szokásos dózis nem hatékony, vagy a beteg a mellékhatásokat rosszul tolerálja
 kombinációs kezelést lehet alkalmazni (ez a leggyakoribb módszer): egyetlen gyógyszerrel a betegek nagy részének vérnyomása nem rendezhető, és a mellékhatások dózisfüggőek, ezért érdemes kombinációt adni, mert a vérnyomás több támadásponton jobban befolyásolható, és a kisebb dózisokkal a mellékhatások is jobban elkerülhetőek. Ez lehet ún. fix kombináció, amikor egy gyógyszerben eleve két hatóanyag van, pl. ACE-gátló és vízhajtó.

Jegyzetek 

Gyógyszercsoportok