Bessenyei Ferenc (színművész)

Bessenyei Ferenc (Hódmezővásárhely, 1919. február 10. – Lajosmizse, 2004. december 27.) a Nemzet Színésze címmel kitüntetett, kétszeres Kossuth-díjas magyar színművész, érdemes és kiváló művész, a Halhatatlanok Társulatának örökös tagja.

Pályája 
1940-ben a szegedi Városi Színházban kezdte pályáját, 1942-től a Miskolci Nemzeti Színházban, 1944-től a budapesti Nemzeti Színházban, utána több helyen (Budai Színház, Vígszínház, Hódmezővásárhely, Magyar Színház), majd újra Miskolcon szerepelt. A Szegedi, majd a Pécsi Nemzeti Színházban is játszott egy-egy évadot. 1950-től 1963-ig, 1967-től 1973-ig, majd 1980-tól 2000-ig a Nemzeti Színház művésze. 2000-től a korábbi Nemzeti társulatában maradt, így a Magyar Színház tagja lett. 1963-tól 1967-ig, majd 1973–1980 között a Madách Színházban játszott. 1981 után nyugalomba vonult, csak szerepekre szerződött 1997-ig, utána lajosmizsei tanyáján élt, visszavonultan. Élete utolsó napjáig aktív volt, színházba járt, kitüntetést vett át (az utolsót 2004. december 1-jén), tévéinterjút adott (az utolsót 2004. december 7-én, amelyet december 24-én sugárzott a televízió). Otthonában, békésen hunyt el. Római katolikus szertartás keretében, a Farkasréti temetőben helyezték örök nyugalomra.

Közel 80 filmben és több tévéjátékban volt főszereplő.

Özvegye, B. Élthes Eszter Férjem, a komédiás címmel írt róla könyvet, amely 2004 novemberében jelent meg.

Színpadi szerepei

Filmjei

Tévéfilmjei

Szinkronszerepei

Emlékezete 

 Tiszteletére emléktáblát avattak a Corvin közben. 
 2008 szeptemberében a Nemzeti Színház szoborparkjában szobrot állítottak neki.
 2008-ban Bessenyei Művészeti Díjat alapított Hódmezővásárhely Önkormányzata.
 2012-ben Hódmezővásárhelyen avatták fel a Bessenyei Ferenc Művelődési Központot.
 2012. március 25-én, a Nemzeti Színház megnyitásának 10. évfordulóján adták át a nemzet színészei közt őt is ábrázoló falképet (graffiti) a Rákóczi híd pesti hídfőjén.
 2014-ben közönségszavazás után páholyt neveztek el róla a Nemzeti Színházban.

Kitüntetései, elismerései 
 Farkas–Ratkó-díj (1951)
 Kossuth-díj (1953, 1955)
 Érdemes művész (1954)
 Kiváló művész (1970)
 SZOT-díj (1978)
 Munka Érdemrend Arany fokozata (1979)
 EMeRTon-díj (1988)
 A Magyar Népköztársaság Zászlórendje (1989)
 A Nemzeti Színház örökös tagja (1989)
 A Magyar Köztársasági Érdemrend középkeresztje (1994)
 Várszínházért-díj (1994)
 Örökös tag a Halhatatlanok Társulatában (1997)
 Magyar Örökség díj (2000)
 A Nemzet Színésze (2000)
 Magyar Művészetért díj (2004)
 Hódmezővásárhely díszpolgára (2004) 
 Lajosmizse díszpolgára (2004)

Diszkográfia, hangjáték 
 Dienes András: Vak Bottyán (1951)
 Rostand, Edmond: Cyrano de Bergerac (1952)
 Katona József: Bánk bán (1955)
 Kazakevics: Csillag (1955)
 Jiràsek, Alois: Husz és Zsiska (1956)
 Eötvös Károly: A vén tölgy meséje (1961)
 Kodolányi János: Vidéki történet (1961)
 Rozov, Viktor: Szerelmes a gyerek (1961)
 Shakespeare, William: Rómeó és Júlia (1961)
 Vagyim Kozsevnyikov: Ismerjék meg Balujevet! (1961)
 Aiszkhülosz: Eumeniszek (1962)
 Irwin Shaw: Hazafiak (1962)
 Előjáték a Lear királyhoz (1963)
 Atukagava: A cserjésben (1964)
 Fáklyavivők - dalok, hősök, emlékek (1964)
 Gilgames (1964)
 Conan Doyle, Arthur: A sátán kutyája (1966)
 Katajev, Valentyin: A kör négyszögesítése (1967)
 Mikszáth Kálmán: A két koldusdiák (1967)
 Vészi Endre: Passzív állomány (1967)
 Graham Billing: Forbush és a pingvinek (1968)
 Mikszáth Kálmán: A kis prímás (1968)
 Zaid Habukki: A csodatevő mágus (1968)
 Jókai Mór: Erdély aranykora (1969)
 Homérosz: Odüsszeia (1970)
 Németh László: II. József (1970)
 Schiller, Friedrich: Tell Vilmos (1970)
 Lope de Vega: A hős falu (1971)
 Karinthy Frigyes: Egy nőt szeretni (1973)
 Áprily Lajos: Álom a vár alatt (1974)
 Vágó Péter: A boszorkány (1974)
 Galgóczi Erzsébet: Nyári gyakorlat (1975)
 Hegedűs Géza: Az égbolt és a kupola (1977)
 Sluckis, Mykolas: Nem veszett a mi kutyánk? (1977)
 E. L. Doctorow: Ragtime (1980)
 Zoltán Péter: Melankólia (1981)
 Balázs Béla: Doktor Szélpál Margit (1983)
 Gyárfás Endre: A magyar dervis (1983)
 Muszty Bea–Dobay András: A kék csodatorta (1983)
 Vercors: Mesék borogatás közben (1983)
 Bárdos Pál: A Kancsal és a démonok (1985)
 Prokofjeva, Szofja: A varázsló tanítványa (1989)
 Gyárfás Endre: Varázsgombóc (1991)
 Kemény Egon–Ignácz Rózsa–Soós László–Ambrózy Ágoston: „Hatvani diákjai” daljáték, Breaston & Lynch Média, 2019

Jegyzetek

Források 
 Tarján Tamás: Bessenyei Ferenc (Múzsák Közművelődési Kiadó, Budapest, 1983 )
 Deák Attilaː Bessenyei Ferenc; Ifjúsági Lap- és Könyvkiadó, Budapest, 1989
 Bóta Gábor–Földes Anna–Gervai András–Szigethy Gábor: Bessenyei; Budapest Print, Bp., 2001 (A nemzet színészei)
 B. Élthes Eszter: Férjem, a Komédiás.  Bessenyei Kft., Budapest, 2004
 Bessenyei Ferenc életéről, művészetéről szóló autentikus weboldal
 
 
 
 
 Bessenyei Ferenc  sírja (Varga József fotója) Farkasréti temető: 21/1-1-73/74

További információk 
 
 
 
 A Kritikus Tömeg portréja
 Magyarok Vasárnapja, 2005. I. negyedévi száma
 Bessenyei Ferenc virtuális emlékhelye

Magyar színészek
A Nemzet Színésze cím tulajdonosai
Kossuth-díjasok
Hódmezővásárhelyiek
A Halhatatlanok Társulatának örökös tagjai
1919-ben született személyek
2004-ben elhunyt személyek
Farkas–Ratkó-díjasok
EMeRTon-díjasok
SZOT-díjasok
Lajosmizseiek
A Magyar Népköztársaság Kiváló Művésze díjasok
A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok
Magyar Örökség díjasok
Hódmezővásárhely díszpolgárai
A Nemzeti Színház örökös tagjai
Magyar Művészetért díjasok
Magyar szinkronszínészek
Római katolikus magyarok
Pécsi színészek