Seress Rezső

Seress Rezső, eredeti nevén Spitzer Rezső (Budapest, Józsefváros, 1899. november 3. – Budapest, 1968. január 12.) magyar zeneszerző, zongorista.

Az egyik leghíresebb örökzöld dal, a Szomorú vasárnap (angolul Gloomy Sunday) zenéjének szerzője. A dalt több mint 100 nyelven adták elő.

Családja 
Édesanyja Spitzer Blanka, felesége Nádler Háni volt, akivel 1934-ben kötött házasságot.

A kezdetek 
Gyerekkorában Komáromban is élt. 

Három hónap után édesanyja hazaparancsolta. Azonban ő maradt, s légtornásszá vált. Vecsésen baleset érte, egy próba során kötelek nélkül leesett a magasból. A fővárosi Korányi-klinikára szállították, s csodával határos módon túlélte a zuhanást. Élete fordulata az volt, amikor az Üllői úti kocsmák egyikében megismerkedett Bilicsi Tivadarral, aki rávette, álljon be színésznek. Rákosi Szidi magántanodájába jelentkezett. Táncoskomikus szeretett volna lenni, de mankói miatt ez ironikus hátteret adott szavainak. Végül mégis színész lett. Végzős társai között ott találjuk Vaszary Piroskát és Halmay Tibort.

Később a városligeti Műszínkörben kezdett dolgozni. Kilenc évig sínylődött itt, napjait a nélkülözés, a pénztelenség jellemezte. Egyetlen vigasza ekkor a színfalak mögötti zongora volt, ahová saját szórakoztatására ült le az előadások után. Az igazgató felfigyelt erre, és műsorra tűzte játékát. Az előadásokon az autodidakta zeneszerző saját szerzeményeivel rukkolt elő, egyre több nézőt csábítva a Műszínkör épületébe. Ismertté vált az arra járók körében, de a nagyközönség számára még mindig névtelen volt. Részint a hanglemezek betiltása miatt (mivel a győztes hatalmak ezeket betiltották akkortájt Magyarországon) részint, mert a rádió akkor még kevesek kiváltsága volt. Így híre élőzenében terjedt a színházlátogatók között.

Az első eredmények – 1925 
Első, országosan ismert dala az 1925-ben komponált „Még egy éjszaka…” című nóta. Ezzel betört a köztudatba, a dal tizenhatezer példányban kelt el. A siker annak volt köszönhető, hogy lassan újra legálissá vált a hanglemezgyártás, így négy felvétel is készült a darabból.

Pestet mégis egy másik dala, a „Ki volt az az asszony, akinek a szíve” kezdetű dala hódította meg.
Az alsóbb társadalmi osztály, a cselédek, cipőpucolók, konflis-kocsisok között úgy terjedt, mint a pestis. Mégis a nagy sikerek között úgy döntött, hogy elhagyja a színházat. Csárdákba szegődött zongoristának. Egy ilyen előadáson figyelt fel rá Nádor József, a kis termete miatt „kis Seress” néven ismert fiatal tehetségre. Szárnyai alá vette, beajánlotta a Dohány utcai Kulacs vendéglőbe. Itt teljesen más életet tudott élni, mint azelőtt, rendes fizetésén lakást vett Pesten s egy télikabátot.

Tíz év munkája 
Az 1923-1933 közötti tíz év rendkívül termékeny időszak volt alkotói munkásságában. Több mint negyven dalszöveget írt mások számaira, a körülbelül hatvan saját szerzeménye mellett. A Délibáb 1933. 25. száma, mint „a zeneszerzés kis termetű nagymestere” írt róla.

1933-ban megírta a „Szerelem az egész vonalon” című operettjét, melynek zenéjét s librettóját is ő írta. Azonban a mű sosem került színpadra, mert a rendezők nem voltak hajlandóak színre vinni, csak a már ismert operettírók műveit, annak ellenére is, hogy kollégái mindegyike remeknek tartotta az operettet. A közönségen kívül azonban a szakma képviselői nem tartották nagyra, s ez a színpadi művének kudarcával együtt mélyen megviselte. A világnak azonban mindig a mosolygós arcát mutatta, melyet jól tükröznek a róla szóló anekdoták.

Azonban az igazi Seress kiolvasható dalaiból, melyek borongós-szomorú hangulata annyira ámulatba ejtette a közönséget. A józanság és a realitás helyett a mélyről jövő érzelmeket, és a belső vágyakat énekli meg. Témái, a reménytelen szerelem, a szentimentalitás, az elérhetetlen boldogság a hallgatói szívébe hatolnak, s népszerűségét az egekbe röpítik.

Gazdasági világválság 
Pestet is elérte a munkanélküliség, diplomások seperték az utcákat, mivel nem tudtak végzettségükhöz méltó állást találni. A pénz elértéktelenedett, munkahelyek mentek tönkre. A hangosfilmek megjelenésével a mozi-zongoristák, akik a háttérzenét szolgáltatták a némafilmek alatt munkanélkülivé váltak, ezért Seress is szorongott. Ezt – hogy megélhetése ilyen időkben, kardélen táncolt – még az sem tudta elhalványítani, hogy Pest legszebb asszonya, Jászonyiné Helénke otthagyta érte gazdag katonatiszt férjét, s felesége lett. Témái még inkább sötét színt kaptak, ahogy ő is egyre jobban az elkeseredett gondolatok hatása alá került.

Szomorú vasárnap 

Seress ekkor vállalta el Jávor László „Szomorú vasárnap”-jának megzenésítését. A dallam szerzése lassan haladt, a költő türelmetlenkedett. Azonban egy este Seress a Fórum kávéházban előadta a verset. A dallam simult a szöveghez, melyet c-moll hármashangzatokkal tett borzongatóvá. A megbízó határtalan örömmel fogadta a dalt, amit még akkor az aktuális közönségen kívül senki sem ismert. Egy Arányi Kornél nevű, Zeneakadémiát végzett fiatalember öt pengőért lekottázta azt fütty után (hisz a zeneszerző nem ismerte a hangjegyeket, csak a hangokat, s később sem tanulta meg őket). Majd egy kottamásolóval a Lovag utca 18-ból kinyomtatták a költségeket megosztva. A paksamétát Jávor rögtön a Csárdás kiadóhoz vitte.

Az első hetekben semmi érdeklődés nem volt iránta. Seress ezt újabb kudarcként élte meg, s új dalokkal kezdett foglalkozni. Korábbi dalsikerei ellenére a nem keresett szerzők közé került. Úgy érezte, minden hiába.

Elkeseredettségéből a Délibáb egy híre űzte ki, mely közölte, hogy Kalmár Pál, a kor neves énekese repertoárjába helyezte a Szomorú vasárnapot. A zeneszerző azonban nem örülhetett a hírnek, mert lassan kezdtek elérni hozzá a rossz hírek. Szőts Ernő, a rádió igazgatója meghalt, s a dal bemutatója elmaradt. A kudarcból aztán aggódás lett, ahogy bemondták, hogy öngyilkosságot követett el egy cseléd, s a lúgkövet ivott lány teteme mellett a Szomorú vasárnap kottáját találták meg. Seress nem értette, hogy került a kotta a lány kezébe. Egy hét múlva Lédig László pénzügyminisztériumi tanácsos egy taxiban fejbe lőtte magát, s búcsúlevele mellett a Szomorú vasárnapot találták.

1935. november 7-én a 8 Órai Újság támadást indított a dal és a szövege ellen, „Gyilkos sláger”-nek nevezte, és csak megcsonkítva közölte.

Seress Rezsővel interjú készült a történtekkel kapcsolatban. Az interjú úgy állította be, mintha Seress műve lett volna a szöveg is. Jávor Lászlót ez végképp elkeserítette.

Svájci, olasz, francia, német újságok vegyesen cikkeztek a "Szomorú vasárnap”-ról. A világmédia már „öngyilkos himnusznak” nevezte. A hangulat Európából átterjedt Amerikába is, ahol a The New York Times már arról számolt be, hogy Budapesten tömegek ugrottak a Dunába a dal hatása miatt.
Az egész iróniája, hogy Magyarországon még ekkor alig volt híre a Seress-Jávor műnek. Így amikor egy francia úr Pesten ezt a számot kérte, a zongorista nem tudott mit kezdeni a kuncsaftjával. Végül kiderül, hogy melyik műről van szó, s nemcsak meghallgatta az úr, hanem magával vitte a kottát a párizsi Olimpia színpadára.

A bemutatót követve Seress világhírűvé vált, a nagyvilág megismerte a szerzőt is. Eközben Magyarországon a szakma még mindig nem tartotta semmire, s Eisemann Mihály, Lehár, Ábrahám Pál, Zerkovitz Béla operettjeitől voltak hangosak a színpadok.

A második világháború: munkaszolgálat 

Németországban Adolf Hitler került hatalomra, s hamarosan Magyarországon is zsidótörvények léptek életbe. A dala miatt elkeseredett Seresst egy este hazafelé menet az újonnan megjelent nemzetiszocialisták megverték. A dolgok előrehaladtával már származása miatt fellépésekre sem kérték fel. Munkanélkülivé vált. Ez ismét egy csapás volt a számára, hogy megvetett létére már eltartani se tudta magát. Nemsokára megérkezett a behívója, függetlenül attól, hogy már megtért-e. A nagykátai Honvéd Kiegészítő Parancsnokságon kellett jelentkeznie katonának. Végül fegyver helyett kapát kapott árokásásra, s front helyett az aknásított mezőket ellenőriztették vele. Édesanyját deportálták, egy haláltáborban halt meg.
Fél veséjét egy német tiszt szétrúgta, miközben szolgálatot teljesített. Majd egy elegáns magasabb tiszt lépett ki egy fekete Mercedesből. Saját kezűleg akart véget vetni Seress életének, mondta társainak. Ezzel szemben azonban ruhát adott neki, s rejtegetni kezdte. Mint kiderült, járt egyszer Pesten, mikor a Szomorú Vasárnapot játszotta, s felismerte a többi munkaszolgálatos között. Hírneve mentette meg a háborúból, s a tiszt egy „H. W.” monogramos cigarettatárcát adott neki emlékbe.

Vége a világnak… 
Ebben az apokaliptikus érzületben született meg a „Meghalt a szeretet… című verse, melyet az átkozott dal, a „Szomorú Vasárnap” dallamához írt, mint egy alternatív szöveget az akkori világ arculatához.

A háború után 
Hazatérve feleségét, Helént egy másik férfi karjaiban találta. Hitvese ekkor elhagyta. A háborúban megviselt, s lelkileg összetört Seress azonban belenyugodott a helyzetbe. Később felesége megszakította szeretőjével a kapcsolatot. A zeneszerző megbocsátott neki, s attól kezdve soha többet nem esett köztük erről szó. Anyagilag is megsanyargatva napról napra élt. Amerikában az Irving Trust Banknál  volt befagyasztva a számára, várva, hogy eljöjjön érte, mert Magyarország akkori politikai helyzetében az átutalás nem volt lehetséges. Azonban a művész csak egy óceán távolságából nézhette a vagyont, mert pénze nem volt az útra, hogy felvegye. Egyébként is megálmodta, hogy zuhanásban leli halálát, s tériszonya is volt.

Saját számait nem játszhatta, mert azok feketelistára kerültek. A tilalom oka a Horthy-féle polgári Magyarország népszerű kiszolgálása volt.

1956 
A forradalom kitörésekor biztatták, hogy hagyja el Magyarországot. Ő azonban maradt, akármennyire is meggyötörték élete során. A rádiózás, majd televíziózás elterjedésével egyre kevesebben látogatták az éttermeket, ahol játszott, és a rock and roll, Elvis Presley, a Beatles lassan szinte elfeledtették.

Halála 

Ő mégis játszott, s lassan visszatért oda, ahonnan kezdte. Este, lámpaoltás után csak magának zongorázgatott. Ekkorra már semmije se volt. Se barátai, pénze, boldogsága, hallgatója, minden ami addig erőt adott neki a nehéz időkben elmúlt, s a feleségével is megromlott a kapcsolata.

“Hol lesznek már a Beatlesek, mikor én még mindig itt leszek…” – egykorú beszámolók és Presser Gábor elmondása szerint is gyakran énekelte ezt a dalt Seress.

Később napjai beszűkültek, már játszani sem volt miért, csak zenét hallgatott, s számolta a napokat. 1968-ban levetette magát lakása erkélyéből. Ugyan túlélte a zuhanást és ájult állapotban a MÁV-kórházba szállították, de később, január 12-én megfojtotta magát a dróttal, ami a gipszét tartotta.

Ismertebb dalai 
 Szomorú vasárnap ISWC T-007.202.580-9
 Hiába van palotád Budán
 Gyere, Bodri kutyám
 Szeressük egymást, gyerekek
 Fizetek, főúr
 Állok, állok T-007.128.583-0
 Azért, mert szép T-007.128.569-2
 Bözsike a vasárnapi randevúra T-007.128.565-8
 Csak egy sápadt asszony tudja T-007.128.570-5
 Csendes ember lettem T-007.032.155-9 
 Csak inni, inni T-007.008.909-6
 Csillogó hópehely T-007.158.816-3
 Csillogó szép csodás világ T-007.008.910-9
 Egy kicsit bolond vagyok T-007.128.571-6
 Egy kicsit fájni fog T-007.128.572-7 (Kalmár Pál)
 Ha visszaűznek téged T-007.175.333-7 (első előadó Lukácsi Margit)
 Akkor voltam boldog (Babusa Miklós szövege) T-007.031.608-3
 Akinek már minden mindegy (Czeglédi Gyula zenéje) T-007.092.830-1
 Azt a fehér rózsát te ültetted nékem (László Imre zenéje) T-007.006.746-7
 Akinek már álma sincsen (Csampai Ivo zenéje) T-007.191.521-3
 Hiába mondod, hogy a szíved másé (Mihola Gyula zenéje) T-007.118.658-7
 Csak átutazó vagyok itt a földön T-007.106.675-5 Horváth Jenő egyik legnagyobb slágerének a szövegét írta.

A Szomorú vasárnap felvételei, előadói 
 1934: A Rádióban a hangtechnikusok előmelegítettek néhány viaszlemezt, és előkészítették felvételhez. Amikor készen voltak, kiderült, hogy maradt még egy felvételre alkalmas lemez. Martiny Lajos ekkor odaült a zongorához, és lejátszotta az első keze ügyébe eső kottát, minden kíséret nélkül, hogy kárba ne vesszen a lemez.
 1934: Kalmár Pál (Bécsben felvették zenekarral is. Akkoriban ez sem sem keltett feltűnést.)
 1935: Paul Robeson (Egyesült Királyság) 
 1935: Pjotr Leschenko (orosz verzió: "Mratschnoje Woskresenje")
 1936: Damia (francia verzió: "Sombre Dimanche", szöveg: Jean Marèze és François-Eugène Gonda, zene: Seress Rezső)
 1936: Hal Kemp, kíséri Hal Kemp együttese
 1936: Paul Whiteman
 1936: Awaya Noriko (japán verzió: "Kurai Nichiyoubi")
 1940: Artie Shaw, ének: Pauline Byrne
 1941: Billie Holiday
 1957: Josh White
 1958: Mel Tormé
 1958: Ricky Nelson
 1959: Eila Pellinen (finn változat: "Surullinen sunnuntai")
 1961: Sarah Vaughan
 1962: Lou Rawls
 1966: Judita Čeřovská
 1967: Carmen McRae
 1968: Genesis együttes
 1969: Ray Charles
 1978: Asakawa Maki
 1979: Lydia Lunch
 1981: Elvis Costello & the Attractions (Trust)
 1982: Associates (Sulk)
 1983: Marc and the Mambas
 1983: Swans Way
 1983: Jacques Calonne (Ténor Mondain) (francia címe: "Sombre Dimanche", Jean Marèze és Gonda Jenő Ferenc)
 1984: Peter Wolf
 1985: Harri Marstio (finn címe: "Surullinen sunnuntai")
 1986: Christian Death
 1988: Serge Gainsbourg (Le Zénith de Gainsbourg) (francia nyelven)
 1991: Faragó "Judy" István (a Judy 3 c. LP-n)
 1991: The Singing Loins (Songs For The Organ)
 1992: Diamanda Galás (The Singer) (Desmond Carter versével)
 1992: Sinéad O’Connor (Am I Not Your Girl?)
 1995: Gitane Demone
 1996: Sarah McLachlan (Rarities, B-Sides and Other Stuff)
 1996: Mystic (The Funeral soundtrack)
 1997: Hernádi Judit, a Levetett blues c. lemezén hallható
 1998: Marianne Faithfull
 1998: Satin’s Sadists (a Their Sympathetic Majesties Request összeállításban)
 1999: The Smithereens (God Save the Smithereens)
 1999: Björk
 2000: Kronos Quartet
 2000: Sarah Brightman
 2001: Iva Bittova (The Man Who Cried)
 2001: Heather Nova (South)
 2003: Edvin Marton
 2003: Hot Jazz Band
 2003: Priscilla Chan (más szöveggel, pop, kantoni nyelvjárás, "Gloomy Sunday")
 2004: Branford Marsalis (Eternal)
 2004: MC Sniper (más szöveggel, rap, koreai)
 2005: Jaurim (koreai groupsound)
 2005: Eminemmylou, Legs MC közreműködésével (rap)
 2005: Venetian Snares "Öngyilkos vasárnap", album: Rossz csillag alatt született (breakcore), eredeti Billie Holiday hangmintákkal
 2005: Yellow Spots "Szomorú vasárnap" album: Belezős balladák
 2006: Emilie Autumn
 2006: Tsukimono
 2006: Póka Angéla előadásában, Szomorú vasárnap (a Megasztárban)
 2006: Red Sky Mourning
 2006: Lucía Jiménez (a the Kovak Box filmben)
 2006: Zaorany kytky (Csehország)
 2007: Transsylvanians (Németország)
 2007: Candie Payne
 2007: The Unbending Trees
 Mahalia Jackson
 Marc Almond
 Mickey Baker
 Anton Lavey
 Rob Coffinshaker
 2007: Nguyen Hong Nhung & Thuy Huong (Vietnamese singers) – az ASIA DVD 56-ról: Mua He Ruc Ro 2007 – Yeu Doi, Yeu Nguoi
 2008: DJ Blackbird’s EP: Goth Kids and suicide singles
 Portishead
 2009: Ljiljana Buttler (Frozen Roses)
 2009: Emilie Autumn
 2009: R-Shitei (japán zenekar) – Kurai Nichiyoubi
 2010: Köteles Leander és Vörös Attila előadásában, Szomorú vasárnap
 2010: Tóth Vera és Kökény Attila előadásában, Szomorú vasárnap (a Megasztárban)
 2010: Pallbearer – Gloomy Sunday demo
 2013: DIAMANT (Gloomy sunday)
 2014: Kalapács József akusztika előadásában az Autentikum című lemezén
 2014: Joss Stone előadásában a 100 Tagú Cigányzenekar közreműködésével, Gloomy Sunday

Lemezei 
 Seress Rezső slágerei QUALITON LPM 16659 – 1983
 Egy ember a Kispipából (Seress Rezső dalai – 'Nosztalgia Ohhh'), Hungaroton, 2000

Könyvei 
 "Szeressük egymást gyerekek!". Regény, Központi, Budapest, 1942 (Csillagos regény. Szerelmi sorozat)
 Engem még nem szeretett senki. Regény, Központi, Budapest, 1942 (Csillagos regény. Szerelmi sorozat)
 Engem még nem szeretett senki... Kisregények, Unikornis, Budapest, 1991

Jegyzetek

Források 
 Dalszövegei
 Szomoruvasarnap.lap.hu
 Magyar Színházi Portál
 Gloomy Sunday 
 Ein Lied von Liebe und Tod
 Eladó egy zongora – Seress Rezső emlékére
 Felvételek listája 
 Egy gyűjtő blogja
 
 Emlékszik még kislány? Kalmár Pál slágerei. A Rózsavölgyi és Társa (Athenaeum Kiadó) kiadása. Szerkesztette: Várhelyi Márton. (1999-RÉTCD01)

További információk 

 Színészkönyvtár – Seress Rezső
 Müller Péter: Szomorú vasárnap, interjúk: Bartal Csaba, szerkesztő: Vinkó József és Justin Éva, Welcome, Budapest, 1998
 Maros Gábor: "Az élet egy nagy csodálatos semmi..." Gondolatok Seress Rezső életéről, MINSZ Varga, Eger, 1999, (FAOSZ Magyar Írók Nemzetközi Szövetsége könyvtára)
 Gál Róbert: Szeressük egymást, gyerekek – Seress Rezső története, Rózsavölgyi, Budapest, 2010 (+ CD)

Magyar zeneszerzők
Magyar zongoristák
Öngyilkos zenészek, énekesek
Zsidó származású magyarok
Munkaszolgálatosok
A holokauszt túlélői
Családi nevüket magyarosított személyek
1899-ben született személyek
1968-ban elhunyt személyek
Budapesten született személyek