Budapest VIII. kerülete

Budapest VIII. kerülete Budapest egyik, a pesti oldalon fekvő kerülete. Hagyományos elnevezése, amelyet a kerületi önkormányzat is használ: Józsefváros.

Története

A középkortól a török hódoltságig 
A pesti városfalon kívül, a Hatvani kapuból induló kerepesi- és a Kecskeméti kapuból induló szolnoki országutak közé eső terület már 12. században is lakott lehetett. A mai Szent Rókus-kápolna helyén egy, a 11. században épült temetőkápolna állt, körülötte pedig a pestiek temetője terült el.  Nagyjából a SOTE területén lehetett Ákosnyíre település, ami a tatárjárás alatt valószínűleg elpusztult, bár utána a Nyulak-szigete kolostorának adományozta IV. Béla. A Rákos-mezőn (ez a mai Astoria és az ELTE BTK területe) a ferencrendű szerzetesek a 13. század folyamán telepedtek le. Veronai Szent Péter vértanú tiszteletére szentelt templomukat és kolostorukat 1250—1260 között építtették. 1298-ban III. Endre koronázása alkalmával itt hallgattak misét az ország nagyjai. 1307-ben Károly Róbert megválasztása szintén a „Szent Péter templom mellett", tehát a Rákoson történt. A ferencesek temploma tehát mai helyén kellett, hogy álljon, mivel a Rákos-mező abban az időben kb. a mai Kossuth Lajos utca végénél kezdődött. A templomot a törökök 1541-ben elvették a ferencesektől és mecsetté alakították át. Temetőjükben a szerzeteseken és a világiakon kívül a Szt. Ferenc harmadik rendjéhez tartozó begina-apácák temetkeztek. A török hódoltság idején a törökök is ide temetkeztek. A mai Kálvária tértől délre eső területeken – beleértve a Füvészkert és az Orczy-kert területét is – volt Mátyás király vadaskertje.

17-18. század 
A terület a törökök elűzése után, egészen a mai Dózsa György út vonaláig Pest város Törvényszékének hatálya alá tartozott, így Pest külterületének számított. Az első, városfalakon túli építkezésre szóló engedélyek 1690-ből ismertek.

A Rókus kápolna 
Az 1710-es pesti pestisjárvány után 1711. szeptember 4-én avatták fel a Szent Rókus Fogadalmi Kápolnát, amely Pest  első kápolnája volt a városfalakon kívül.

Az első betelepülők 
Mária Terézia idején a Pacsirtamező (Lerchenfeld) és a Tavaszmező (Frühlingsfeld) közötti területre frankok, svábok és bajorok települtek be. Emléküket őrzi a Német utca elnevezése. A Tavaszmező utcát szlovákok, a Koszorú utca környékét magyarok, az attól keletre eső területeket rácok (szerbek) lakták, akik utóbbiak főleg szőlőt termesztettek errefelé. Erre utalt a Dankó utca régi elnevezése a Szőlőkert utca.

A városi tanács 1766-ban a külterületeket a Kerepesi (ma Rákóczi) út vonalával két részre osztva, közigazgatásilag megszervezi a Felső- (északi) és a (déli) Alsó-külvárost.

A névadás 
A 18. század második felére a Pacsirtamező – Tavaszmező – Keresztúri út (a mai Népszínház utca) – Rákos-árok közötti területen falusias település alakult ki, melynek 1777. november 7-én Mária Terézia engedélyezte, hogy fiáról Josephinumnak neveztessék(sic!) el.

A Rókus kórház építése 
A következő nagyobb járvány idején (1739–40), a város tanácsa szükségesnek látta Pest városfalain kívül járvány-barakk-kórház létesítését, amely a pestis elmúltával is fennmaradt és évről évre bővült. Az 1777-ben elhunyt Tausch Anna-Mária a városra hagyta a vagyonát azzal, hogy abból a város szegényházat építtet. Ő a Rókus-kápolna bejárata feletti domborművön látható, ruhátlan beteget ápoló, idősebb nőalak. 1781-ben azután Jung József tervei alapján, Kardetter Tamás kivitelezésében el is kezdték építeni az épületet, melyhez Pintés Fülöp királyi tanácsos is nagyobb adománnyal járult hozzá. Az eredeti terveket folyamatosan bővítették, először 75 ágyas kórházzá, amely 1794-re készült el, majd újabb épületrész hozzáépítésével 1798-ra  207 férőhelyesre bővítették. A Pesti Polgári Köz Ispotály, melynek első igazgatója dr. Haffner Mihály lett, és aki tisztiorvosként maga is részt vett a tervezésben, jelenleg is működik – a Szent Rókus Kórház Európa egyik legrégebbi, nagy múltú egészségügyi intézménye, 2001 óta a Magyar Örökség része.

Az egykori Rákos-árok partján, a Rókus-mező déli részén, nagyjából azon a területen, ahol ma a Gutenberg tér és a Rákóczi tér helyezkedik el, téglavetők és -égetők működtek. A Rókus kórház és a Palotanegyed azon házainak, melyek a 18. század végén, a 19. század elején épültek, a nagy része ebből a téglából épült.

1785-ben a városfal északnyugati csücske alól (a mai Erzsébet tér) a mai Teleki tér – II. János Pál pápa tér – Rózsák tere által elfoglalt területre költöztették az állatvásárt.

A Szent József Plébánia 
A Pacsirtamező keleti oldalán (ma Horváth Mihály tér) Batthyány József hercegprímás Szent József titulussal 1777-ben plébániát alapít. Előzőleg domonkos és pálos szerzetesek miséztek a néhány száz, szétszórtan élő hívőnek a különféle (Rókus, Kálvária, Óhegyi) kápolnákban. Az új plébánia első temploma a mai helyén fából készült. A kőtemplom építését 1797-ben kezdik meg Tallher József terve alapján és 1798-ban már használatba vették. A tornyok 1810-ben készültek el. Kasselik Fidél (1814), majd Barcza Elek (1891–95) az előzőleg klasszicista stílusú templomnak a millenniumra adja meg gazdag, neobarokk díszbe öltöztetett, mai alakját.

A Nemzeti Múzeum és a Palotanegyed 
Az 1802-ben alapított Nemzeti Múzeum az 1832–36-os országgyűlés határozatára Pollack Mihály tervei alapján 1837 és 1847 között épült meg. Mögötte, az északon a Rákos-mező, keleten a Rókus-mező és a Rákos-árok, délen a Steinbruch- (Kőbánya) árok által határolt területen, főképp vályogból épült, földszintes porták álltak. Az 1838-as árvíz ezek nagy részét elmosta, ill. romba döntötte. Ezután kezdődött meg a felszabaduló telkeken, a később sokáig "mágnásnegyednek" csúfolt területen a paloták és nagypolgári bérházak építése. A Józsefváros 1850-re egy tizenhét és félezer lakosú kisvárossá nőtte ki magát. A parcellázásokból befolyt összegekből feltöltötték és rendezték a régi téglavető és téglaégető területeket, betemették a Rákos árkot. 1873-ban, a főváros egyesítésekor Józsefvárosnak 8 tere és 62 utcája volt.

A Ludovika 
Az 1808. évi 7. tc. határozott a Magyar Hadi Akadémia alapításáról. A királyi tanács a hadsereg egységét féltve ott gáncsolta az akadémia ügyét, ahol csak tudta. 1829-ben a báró Orczy-család kedvezményes áron eladta az Üllői út mentén fekvő parkszerű kertjét, amelyben üvegházak és kerti épületek is álltak. Festetics Antal gróf olcsón, Pest városa pedig ingyen engedte át szomszédos telkét. Az összesen 27 hektáros területen az 1830. június 28-án tartott ünnepélyes alapkőletétellel indult meg az építkezés. A terveket Pollack Mihály készítette, a kivitelezést Gömöry Károly építőmester vezette. 1836 végén elkészült a 124 szobát, 37 tantermet, 17 konyhát, 62 éléskamrát, lovardát és kápolnát magában foglaló épületkomplexum. Az angolpark-jellegű Orczy-kert, benne a több mint egy holdas tóval, továbbra is nyitva állt a sétálók előtt. Az 1838-as nagy pesti árvíz idején az üres házba menekítették a saját épülettel még nem rendelkező Nemzeti Múzeum gyűjteményeinek egy részét, és átmenetileg itt szállásolták el a hajléktalanná vált pestiek ezreit is. A következő országgyűlések újra és újra követelték az akadémia megnyitását, de mivel az oktatási rendszer és a tanítási nyelv kérdésében mindkét fél mereven ragaszkodott álláspontjához, egy lépést sem haladt előre az ügy. Végül csak 1872. november 1-jén, nyolc évtizedes huzavona után kezdte meg működését falai között a Magyar Királyi Honvédségi Ludovika Akadémia, amely a közös hadsereg kiegészítő részét alkotó honvédség számára képzett tiszteket.

Nemzeti- és Népszínház, valamint Színészeti Tanoda 
Az első Nemzeti Színház (ekkor még Pesti Magyar Színház néven) az Astoria Józsefvárosi sarkán nyitotta meg kapuit 1837. augusztus 22-én. 1840-ben az addig Pest vármegye által fenntartott Pesti Magyar Színház országos intézmény lett, és Nemzeti Színház néven működött tovább. A színházépületet 1875-ben átalakították, és kibővítették, 1908. nyarán azonban bezárták, mivel tűz- és életveszélyesnek nyilvánították. 1908-ban, miután a főváros végleg megtagadta a nyitási engedélyt, a Vallás- és Közoktatási Minisztérium határozata alapján a társulat számára „átmenetileg” a Népszínházat bérelték ki. A mai Blaha Lujza téren felépült Népszínház 1875. október 15-i ünnepélyes avatását személyes jelenlétével tüntette ki Ferenc József király és Rudolf trónörökös is. Megnyitása után húsz évig virágzott itt a népi színjátszás, majd a közönség igényét követve, helyét a színház repertoárjában az operett vette át. Máder Rezső, a m. kir. operaház  igazgatója a színház bérleti jogát 1907. október 1-én kapta meg, azonban fél év után sehogy nem tudta költségeit kitermelni, így a bérbeadó bizottmány elfogadta a kormány ajánlatát és a 10 éves időszakból fennmaradó időre a Nemzeti Színházzal kötött bérleti szerződést úgy, hogy az mind a csődbe jutott igazgatóknak, mind az színházat tulajdonló alapítványnak is előnyös volt. A bérletet ezután többször meghosszabbították, egészen 1947-ig, amikor a színházat államosították. A társulat végül 56 éven át játszott itt, majd 1965-ben az épületet lebontották. I. Ferenc József 1863. május 10. napján elrendelte a művészi erők gyarapításának céljából egy Színészeti Tanoda felállítását. Ez az akkori Nemzeti Színház melletti bérházban kezdte meg működését, majd hosszas hányattatás után 1905-ben  költözhetett állandó otthonba az ekkor már Országos Magyar Királyi Színművészeti Akadémiának nevezett intézmény.

VIII. kerület 
Pest, Buda és Óbuda 1873-as egyesülésekor az Alsó-külváros Józsefvárosra eső része a VIII-as számozást kapta a kialakított tíz kerület között. A kerület számozása és határai ezután, ellentétben a többi kerülettel, már sem az 1930-as, sem az 1950-es bővítés és átszabás során sem módosult.

Egyetemek a Józsefvárosban 
A Királyi Magyar Tudományegyetem első fakultása, amely a Józsefvárosba költözött az orvosi volt. Ez az Astorián álló Nemzeti színház mögött, a Kiskörúton kapott helyet, ami viszont már a beköltözéskor kicsinek bizonyult, így az orvosi karnak csak az 1873-ban építeni kezdett Üllői úti épülettömbök jelentenek majd hosszabb időre megoldást. 1871-ben a Trefort-kertben felépült a Vegytani Intézet, majd 1881-ben a Múzeum körúton a Műegyetemnek szánt épület, amibe végül a Bölcsészkar költözik be. 1978-ban készült el a Nagyvárad téri Elméleti Tömb (NET), ami sokáig a SOTE jelképe volt és a maga 89 méteres magasságával Magyarország legmagasabb épülete.

A mai Népszínáz utca és József körút sarkán 1879-ben alapították meg a Budapesti Állami Közép-Ipartanodát, mely 1898-tól Magyar Királyi Állami Felső-ipariskolaként működött. Az iskola az alapításának 75. évfordulóján az intézmény ünnepélyes keretek között vette fel a XX. század egyik legkiemelkedőbb hazai gépészmérnöke, nemzetközi hírű professzora, Bánki Donát nevét.

Az 1898-ban alapított Magyar Királyi Állami Mechanikai és Órásipari Szakiskola egy bérházban működött a Kisfaludy utca 26. szám alatt, amíg 1901-ben Pártos Gyula építőművész tervei alapján fel nem épült a Tavaszmező utcai épület. Az 1920/1921-es tanévben megváltozott az iskola neve: Magyar Királyi Állami Mechanikai és Elektromosipari Szakiskola lett, ezzel is kifejezve az egyre erősödő elektrotechnikai irányultságot. Az iskola neve 1941-ben ismét változott, ekkor Magyar Királyi Állami Kandó Kálmán Villamosipari Középiskolára. 1955-ben technikum, 1962-ben felsőfokú technikum lett. 1969-ben azután főiskolává alakították, így lett Kandó Kálmán Villamosipari Műszaki Főiskola. Ma a Bánkival együtt az Óbudai Egyetem része.

A rendszerváltás után megalapított egyházi egyetemek, így a Pázmány Péter Katolikus- és a Károli Gáspár Református Egyetem egyes karai is a Józsefvárosban kerültek elhelyezésre.

A 2002-ben alapított Andrássy Gyula Német Nyelvű Egyetem a Pollack Mihály téri Festetics-palotában került elhelyezésre.

A kerület legújabb egyeteme a 2011-ben alapított Nemzeti Közszolgálati Egyetem, amely U alakban öleli körbe az Orczy-kertet.

Földrajz
A pesti oldal egyik kerülete. Nyugatról Budapest V. kerülete Belváros városrésze, északnyugatról Budapest VII. kerülete (Erzsébetváros), északról Budapest XIV. kerületeIstvánmező városrésze, keletről Budapest X. kerülete Laposdűlő, délkeletről Népliget városrésze, délről Budapest IX. kerülete Külső-, délnyugatról Belső- és Középső-Ferencváros városrésze határolja.

Közigazgatás és politika

1949-ig a kerületet elöljárók vezették, akiket a "Budapest székes főváros kerületi elöljáróságairól" szóló 1893. évi XXXIII. törvénycikk 5.§-a alapján élethosszig nevezett ki a főváros törvényhatósági bizottsága. Az utolsó elöljáró Lakatos Imre volt.

1950-ben átalakították a közigazgatást. Az elöljáróságokból kerületi Tanácsok lettek. A VIII. kerületi Tanács első elnöke Barabás Bertalanné gépmunkás lett.

A kerület lakosai először 1990-ben választhatták meg (közvetve) a polgármesterüket. A képviselő-testület a kerület első polgármesterének az SZDSZ frakcióvezetőjét, Koppány Zoltánt választotta. Koppány és fideszes alpolgármestere Lőrinczi Reich József ellen, a pénzügyi fegyelem megsértése és korrupciós ügyek miatt fegyelmi eljárást folytatott a képviselő-testület, majd el is marasztalta őket. Emiatt kihátrált mögülük az SZDSZ-frakció és a Fidesz felmondta a koalíciós együttműködést. Ennek hatására mindketten lemondtak tisztségükről. Ezután csak hosszas huzavona után sikerült polgármestert választani a kerület élére. A kerület új polgármestere 1993-tól bő másfél évtizeden át Csécsei Béla volt, aki 2009. szeptember 2-án régóta húzódó betegeskedésére hivatkozva lemondott tisztségéről. Csécsei 2009 júliusáig volt az SZDSZ tagja, azután függetlenként politizált. Helyét a november 22-i időközi választás nyertese, Kocsis Máté (Fidesz-KDNP) töltötte be. 2010-ben az önkormányzati testület létszáma a 2010. évi L. törvény alapján 27-ről 17 főre csökkent. A helyi önkormányzat egy polgármesterből és 17 képviselőből áll. A 17 képviselői helyből, 12 egyéni választókerületi és 5 kompenzációs listás mandátum. A polgármestert a település összes választópolgára közvetlenül választja, míg a képviselőket csak az egyéni választókerületbe bejelentett választópolgárok választják meg közvetlenül. A kompenzációs listára a választó nem voksolhat, mert arról a mandátumokat az egyéni választókerületekben összesített töredékszavazatok (vagyis az egyéni választókerületben mandátumot nem szerző jelöltekre leadott érvényes szavazatok) arányában osztják ki. A polgármestert és a képviselőket az alkotmány értelmében 5 évre választják meg. A polgármester és az önkormányzati testület tagjai egyenlő szavazati joggal rendelkeznek. 2018-ban Kocsis Máté lemondott a polgármesterségről, mivel országgyűlési képviselő lett, és ezzel időközi választást kellett kiírni, amelyet Sára Botond (Fidesz) alpolgármester nyert meg. A 2019-es önkormányzati választásokat az összellenzéki Pikó András nyerte meg, így ő váltotta Sára Botondot a polgármesteri székben.

Részönkormányzat működik a kerületi önkormányzat által újabban Palotanegyednek nevezett Belső-Józsefváros területén, a kerület Nagykörút és Kiskörút közötti részén.

Polgármesterek

Időközi polgármester-választások a kerületben 
A kerületben a rendszerváltás óta eltelt időszakban eddig három ízben kellett időközi polgármester-választást tartani: 1993-ban, 2009-ben és 2018-ban. Ezek közül az elsőre azért volt szükség, mert az 1990-ben megválasztott Koppány Zoltán 1992. október 19-én benyújtotta lemondását Demszky Gábor főpolgármesternek. 2009. november 22-én is hasonló okból került sor az időközi választásra: az 1993-ban megválasztott, majd négy ciklusra újraválasztott Csécsei Béla 2009. szeptember 2-án leköszönt posztjáról, megromlott egészségügyi állapotára hivatkozva. Ugyancsak lemondás volt az oka a 2018. július 8-i időközi választásnak: ezúttal dr. Kocsis Máté vált meg a polgármesteri széktől, 2018. április 17-ével, de ő azért, mert a 2018-as országgyűlési választáson egyéni mandátumot szerzett, ami összeférhetetlennek minősült a polgármesteri szerepkörrel, és ő a parlamenti munkát választotta.

A 2019-es önkormányzati választás eredménye 

1Csak az érvényes szavazatok száma (jelölteknél szintén). Érvénytelen szavazatok száma: 332

Országgyűlési képviselők 

A régi választójogi törvény, az 1989. évi XXXIV. törvény hatálya alatt a kerület két választókerülethez tartozott, a Budapest 10. és 11. számú választókerületekhez.

Régi Budapest 10. számú választókerület 
 Somogyi Tamás (MDF) (1990–1994)
 Szabó Zoltán (MSZP) (1994–1998)
 Rockenbauer Zoltán (Fidesz) (1998–2002)
 Szabó Zoltán (MSZP) (2002–2010)
 Fónagy János (Fidesz) (2010–2014)

Régi Budapest 11. számú választókerület
 Haraszti Miklós (SZDSZ) (1990–1994)
 Kósáné Kovács Magda (MSZP) (1994–1998)
 Juharos Róbert (Fidesz) (1998–2002)
 Hárs Gábor (MSZP) (2002–2010)
 Kocsis Máté (Fidesz) (2010–2014)

Jelenleg a VIII. kerület szintén két országgyűlési egyéni választókerülethez tartozik, a Budapesti 1. sz. és a Budapesti 6. sz.-hoz.

Budapesti 1. sz. országgyűlési egyéni választókerület

Budapesti 6. sz. országgyűlési egyéni választókerület

Városrészei 

A kerületnek korábban négy városrésze volt (Józsefváros, Istvánmező (egy része), Kerepesdűlő és Tisztviselőtelep), de a Fővárosi Közgyűlés a városrészeket rendező 2012. december 12-i rendeletében újraosztotta a kerületet, így jött létre a Corvin-negyed, a Csarnoknegyed, a Ganznegyed, a Losoncinegyed, a Magdolnanegyed, a Népszínháznegyed, az Orczynegyed, a Palotanegyed és a Századosnegyed. A kerületnek jelenleg 11 városrésze van.

Gazdaság
 MÁVAG

Népesség 

Józsefváros lakónépessége 2011. január 1-jén  fő volt, ami Budapest össznépességének 4,4%-át tette ki. Józsefváros, Budapest harmadik legsűrűbben lakott kerülete, ebben az évben az egy km²-en lakók száma, átlagosan  volt. Józsefváros népességének korösszetétele igen kedvezőtlen. A 2011-es év elején a 19 évesnél fiatalabbak népességen belüli súlya 15%, a 60 éven felülieké 21% volt. A nemek aránya se előnyös, ugyanis ezer férfira 1151 nő jut. 2009-ben a férfiaknak 69,9, a nőknek 76,9 év volt a születéskor várható átlagos élettartamuk.  A népszámlálás adatai alapján a kerület lakónépességének 11,9%-a, mintegy 9 086 személy vallotta magát valamely kisebbséghez tartozónak. A kisebbségek közül cigány, német és román nemzetiséginek vallották magukat a legtöbben.

A 19. század utolsó harmadától Józsefváros lakosságszáma viharos gyorsasággal növekedett, egészen 1910-ig. A közlekedési infrastruktúra kiépülése, és a fejlődő ipar is hozzájárult a pozitív folyamathoz. Az 1910-es éveket követő gazdasági pangás következtében a növekedés megtorpant. A legtöbben 1941-ben éltek a kerületben, -an. Az 1940-es évektől egészen napjainkig csökken a kerület népessége, ma már kevesebben laknak Józsefvárosban, mint 1890-ben.

A 2011-es népszámlálási adatok szerint a magukat vallási közösséghez tartozónak valló józsefvárosiak túlnyomó többsége római katolikusnak tartja magát. Emellett jelentős egyház a kerületben még a református és az evangélikus.

Etnikai összetétel 

A 2001-es népszámlálás adatok szerint a kerület lakossága 81 787 fő volt, ebből a válaszadók 78 663 fő volt, 73 388 fő magyarnak, míg 2771 fő cigánynak vallotta magát, azonban meg kell jegyezni, hogy a magyarországi cigányok (romák) aránya a népszámlálásokban szereplőnél lényegesen magasabb. 659 fő német, 443 fő kínai, 249 fő szlovák, 223 fő román, 112 fő arab etnikumúnak vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás adatok szerint a kerület lakossága 76 250 fő volt, ebből a válaszadók 67 836 fő volt, 58 750 fő magyarnak vallotta magát, az adatokból az derül ki, hogy a magyarnak vallók száma jelentősen csökkent tíz év alatt, ennek egyik fő oka, hogy többen nem válaszoltak. Az elmúlt tíz év alatt, a nemzetiségiek közül a legjelentősebben a románok (622 fő), arabok (301 fő) és az oroszok (254 fő) száma nőtt. A román nemzetiségűek és az arabok száma megháromszorozódott. Kismértékben nőtt a cigányok (3050 fő), németek (998 fő) és a kínaiak (547 fő) száma. A magukat szlováknak vallók száma (161 fő) kismértékben csökkent, az elmúlt tíz év alatt. A budapesti kerületek közül, a Józsefvárosban él a legtöbb magát cigánynak valló nemzetiségi.

A főváros egyik legváltozatosabb szociális összetételű és legmultikulturálisabb kerülete. A külföldi származású állandó lakcímmel rendelkezők aránya 2022-ben 10 százalékot ért el. Közülük a Kínából és Vietnámból érkezett bevándorlók és családjaik alkotják a legnépesebb közösséget.

Vallási összetétel 

A 2001-es népszámlálási adatok alapján, Józsefvárosban a lakosság több mint fele (64,8%) kötődik valamelyik vallási felekezethez. A legnagyobb vallás a kerületben a kereszténység, melynek legelterjedtebb formája a katolicizmus (46,6%). A katolikus egyházon belül a római katolikusok száma 36 639 fő, míg a görögkatolikusok 1427 fő. A kerületben népes protestáns közösségek is élnek, főleg reformátusok (11 026 fő) és evangélikusok (1742 fő). Az ortodox kereszténység inkább az országban élő egyes nemzeti kisebbségek (oroszok, románok, szerbek, bolgárok, görögök) felekezetének számít, számuk elenyésző az egész kerületi lakosságához képest (190 fő). Szerte a kerületben számos egyéb kisebb keresztény egyházi közösség működik. A zsidó vallási közösséghez tartózók száma 480 fő. Jelentős a száma azoknak a kerületben, akik vallási hovatartozásukat illetően nem kívántak válaszolni (17,3%). Felekezeten kívülinek a kerület lakosságának 17,9%-a vallotta magát.

A 2011-es népszámlálás adatai alapján, a Józsefvárosban a lakosság kevesebb mint fele (41,6%) kötődik valamelyik vallási felekezethez. Az elmúlt tíz év alatt a kerületi lakosság vallási felekezethez tartozása jelentősen csökkent, ennek egyik oka, hogy sokan nem válaszoltak. A legszámosabb vallási csoport a kerületben a kereszténység, melynek legelterjedtebb formája a katolicizmus (27,6%). Az elmúlt tíz év alatt, a katolikus valláshoz tartozók száma közel felére esett vissza. A katolikus egyházon belül a római katolikusok száma 20 325 fő, míg a görögkatolikusok 704 fő. A kerületben népes protestáns közösségek is élnek, főleg reformátusok (6504 fő) és evangélikusok (1018 fő). Az ortodox kereszténység inkább az országban élő egyes nemzeti kisebbségek (oroszok, románok, szerbek, bolgárok, görögök) felekezetének számít, számuk elenyésző az egész kerületi lakosságához képest (215 fő). Szerte a kerületben számos egyéb kisebb keresztény egyházi közösség működik. Közülük kiemelkedő a Jehova tanúi (439 fő) és a Hit Gyülekezete (260 fő). A zsidó vallási közösséghez tartózók száma 340 fő. A kerületben emelkedett a buddhizmus hitvallók (254 fő), illetve az iszlám hitvallók (235 fő) száma. Jelentős a száma azoknak a kerületben, akik vallási hovatartozásukat illetően nem kívántak válaszolni (37%), tíz év alatt a duplájára nőtt a számuk. Felekezeten kívülinek a kerület lakosságának 21,4%-a vallotta magát.

Közlekedés

Metróállomások a kerületben

Kultúra
 Animal Cannibals: 
 Auróra
 Erkel Színház
 Fiumei Úti Sírkert, régebben Kerepesi temető, benne a Nemzeti Panteon, Fiumei út 16.
 Gutenberg-otthon (Gutenberg tér)
 Közkincs Könyvtár
 Mikszáth Kálmán szobra (Kocsis András, 1960, Mikszáth Kálmán tér)
 Orczy-park
 Régi Országház (Ybl Miklós tervei alapján, Bródy Sándor utca) ma a Budapesti Olasz Kultúrintézet
 Szent Rókus-kápolna (Budapest)
 Százados úti művésztelep
 Turay Ida Színház
 Vas utca 9–11. (tervezte: Lajta Béla)

Múzeumok, gyűjtemények
 Bölcsődei Múzeum
Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár Központi Könyvtára (Szabó Ervin tér 1.), a Budapest-gyűjtemény lelőhelye
 Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár Zenei Gyűjteménye (Ötpacsirta u. 4.), az ország legnagyobb nyilvános zenei könyvtára
 Füvészkert – Az Eötvös Loránd Tudományegyetem Botanikus Kertje
 Gázmúzeum
 Kegyeleti Múzeum és Szakgyűjtemény (Budapesti Temetkezési Intézet Zrt.)
 Magyar Nemzeti Múzeum és a Múzeumkert
Magyar Természettudományi Múzeum
 Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum
 Rendőrség-történeti Múzeum
 Zászlómúzeum

Közoktatás 
A Józsefváros jelentősebb közoktatási intézményei:
 Atalanta Oktatási Központ
 Budapesti Fazekas Mihály Gyakorló Általános Iskola és Gimnázium
 ELTE Trefort Ágoston Gyakorlóiskola
 Józsefvárosi Zeneiskola
 Vörösmarty Mihály Gimnázium
 Fővárosi Pedagógiai Intézet
 Raoul Wallenberg Szakgimnázium és Szakközépiskola

Egyetemi, főiskolai karok
 Andrássy Gyula Budapesti Német Nyelvű Egyetem
 Eötvös Loránd Tudományegyetem (ELTE) Bölcsészettudományi Kar
 Károli Gáspár Református Egyetem Bölcsészettudományi Kar
 Nemzeti Közszolgálati Egyetem
 Országos Rabbiképző – Zsidó Egyetem
 Óbudai Egyetem Bánki Donát Gépész és Biztonságtechnikai Mérnöki Kar
 Óbudai Egyetem Kandó Kálmán Villamosmérnöki Kar
 Óbudai Egyetem Keleti Károly Gazdasági Főiskolai Kar
 Pázmány Péter Katolikus Egyetem Információs Technológiai Kar
 Pázmány Péter Katolikus Egyetem Hittudomány Posztgraduális Intézet
 Pázmány Péter Katolikus Egyetem Jog- és Államtudományi Kara
 Pünkösdi Teológiai Főiskola
 Semmelweis Egyetem Egészségügyi Főiskolai Kar
 Semmelweis Egyetem
 Színház- és Filmművészeti Egyetem
 Wekerle Sándor Üzleti Főiskola
 Wesley János Lelkészképző Főiskola

Fontosabb közterületek
 Blaha Lujza tér
 Harminckettesek tere
 Kálvária tér
 II. János Pál pápa tér
 Mátyás tér
 Mikszáth Kálmán tér
 Nagykörút (József körút)
 Nagyvárad tér
 Rákóczi tér
 Rákóczi út
 Teleki tér

Testvérvárosok 
  Bécs– Josefstadt, Ausztria
  Temesvár, Románia

Képgaléria

Kapcsolódó szócikkek
 Emléktáblák Budapest VIII. kerületében
 Budapest VIII. kerületének műemléki listája
 Balaton kávéház

Jegyzetek

Források
 Budapest Teljes Utcanévlexikona (Sprinter Kiadó, 2003)

További információk
 Fotók
 Irányítószámok
 Videó a VIII. kerületről
 Józsefváros anno
 A kerület műemlékei
György Eszter: Köztes terek. A rendszerváltás utáni nyócker identitása; L'Harmattan, Budapest, 2020 (Humaniórák)
Az egykori dohánybeváltó hivatal és dohányraktár (Baross utca 58-60.)
A Kőbányai úti dohánygyár