Wass Albert

Gróf szentegyedi és cegei Wass Albert (Válaszút, 1908. január 8. – Astor, Florida, 1998. február 17.) erdélyi magyar író és költő.

A magyar irodalom egyik legellentmondásosabb alakja; a hivatalos irodalomtörténet mintha tudomást se venne róla, miközben mások a legnagyobbak között emlegetik. Masszív, politikai felhangoktól sem mentes kultusz alakult ki körülötte mind Erdélyben, mind Magyarországon. Egyik leghíresebb könyve a Kard és kasza, amelyben több generáción keresztül tekinti át a magyar történelmet, 1050-től egészen a jelenkorig, a saját, ősi nemzetségének történetén keresztül. Wass Albert 1944-től Németországban, majd 1952-től haláláig az Amerikai Egyesült Államokban élt. A kolozsvári népbíróság 1946. március 13-án távollétében – apjával együtt – „háborús bűnökért és gyilkosságért” halálra ítélte, a rehabilitációra tett kísérletek nem jártak sikerrel, legutóbb a romániai Legfelsőbb Ítélő- és Semmítőszék utasította el a perújrafelvételt 2008 tavaszán.

Nicolae Ceaușescu zsarnoksága éveiben Romániában betiltották a könyveit, 1985 őszén pedig értesítést kapott az Interpoltól, hogy a „Kárpátok Géniusza” diplomatának álcázott Securitate-ügynököket küldött át az Amerikai Egyesült Államokba washingtoni nagykövetségük és clevelandi konzulátusuk mellé. Az értesítés szerint „Ezeknek egyik feladata az, hogy engem eltegyenek láb alól" – írta Wass Albert.

Műveit itthon csak a rendszerváltás óta jelentetik meg, korábban szinte ismeretlen volt.

Irodalmi munkásságának kritikai feldolgozása ma is folyik. Népszerűsége az 1990-es évek végétől az erdélyi mellett a magyarországi olvasóközönség körében is folyamatosan növekszik. 2005-ben A Nagy Könyv című hazai felmérésben a közönségszavazatok alapján az egyik legkedveltebb magyar írónak bizonyult: A funtineli boszorkány című művét a szavazók a legnépszerűbb 12 magyar regény közé választották, az 50 legnépszerűbb magyar regény között pedig további két műve is szerepel: az Adjátok vissza a hegyeimet! és a Kard és kasza.

Élete

Családja 
A Wass család eredete az Árpád-korig vezethető vissza, és egyike Erdély legrégibb nemesi családjainak; 1744-ben, Mária Teréziától kaptak grófi címet.

Édesapja gróf szentegyedi és cegei Wass Endre (1886-1975), huszárszázados, édesanyja báró losonci Bánffy Ilona (1883-1960) volt. Apai nagyszülei, gróf szentegyedi és cegei Wass Béla (1853-1936), Szolnok-Doboka vármegye főispánja, a széki református egyházmegye főgondnoka, országgyűlési képviselő, az Erdélyi Bank alelnöke, és báró losonci Bánffy Rachel (1859–1936) voltak.

Ifjúsága 
A Kolozsvár melletti Válaszúton, a Bánffy-kastélyban született, 1908. január 8-án. Szülei korán elváltak, így leginkább nagyapja, Wass Béla (1853–1936) jelentette a biztos pontot gyermekkorában. Kolozsvárott, a Farkas utcai Református Kollégiumban, 1926-ban érettségizett.

Debrecenben, a Gazdasági Akadémián folytatta tanulmányait, és szerzett gazdászdiplomát. Stuttgartban (Universität Hohenheim) és Párizsban, (Sorbonne) tanult tovább; erdőmérnöki és vadgazdasági diplomákat szerzett. Erdélybe apja betegsége miatt 1932-ben tért vissza, egy ideig azonban nem tudott még a családi ügyekkel foglalkozni, mert a román hadseregben kötelező sorkatonai szolgálatát töltötte.

Első felesége unokatestvére, Wass Ilona lánya, báró Siemers Éva (1914–1991) lett. „Családi nyomásra 1935-ben feleségül vettem unokahúgomat, a hamburgi Siemers Évát. Így sikerült csak megóvnunk a családi birtokot a csődbejutástól.”

Hat gyermek (Vid, Csaba, Huba, Miklós, Géza, Endre) apja, akik közül Csaba hároméves korában meghalt. Wass Huba jelentős karriert futott be az amerikai hadseregben. Dandártábornoki rangot ért el, és részt vett egyebek között az 1991-es „Sivatagi vihar” hadművelet harcászati terveinek kidolgozásában.

Nagyapja 1936-ban bekövetkezett halála után átvette annak egyházi tisztségét, s az erdélyi magyar református egyházkerület főgondnoka lett.

A második bécsi döntés (1940. augusztus 30.) alapján Erdély északi része visszakerült Magyarországhoz. A következő év elején Wass Albertet a magyar Mezőgazdasági Minisztérium erdészfelügyelőnek nevezte ki Dés településre. Két hónappal később pedig a kolozsvári Ellenzék című lap irodalmi szerkesztője lett.

A háború alatt 
Mint tartalékos tiszthelyettes 1942 májusától három hónapos katonai kiképzésen vett részt, melynek végeztével a Magyar Királyi Honvédség huszárzászlósi rangját kapta meg.

A következő év márciusában az Ellenzék főszerkesztőjét behívták a hadseregbe, Wass Albert megbízott helyettes lett. Önéletrajzában meséli el, hogy alig három hónap után „két német a Gestapótól behatolt a szerkesztőségbe, felmutatva a parancsot, hogy a német hadsereg megbízásából »felügyelniük« kell a lapot, egyszerűen kisétáltam az irodámból, és felmentem a hegyekbe. Két hét múlva édesapám régi barátja, Veress Lajos tábornok üzent, hogy a németek »keresnek« engem. Hogy elkerülje a kellemetlenségeket, Veress tábornok, aki az Erdélyben állomásozó magyar hadsereg parancsnoka volt, egyenruhát adott nekem, s mint alhadnagyot Ukrajnába küldött a 9. Magyar Királyi Lovassággal, ahonnan csak karácsonykor tértem vissza." Ezt a feladatot olyan jól látta el, hogy kétszer is megkapta a vaskeresztet.

Wass különböző beosztásokat látott el a hadseregben, majd 1944 áprilisától Veress Lajos tábornok szárnysegédje lett. A háború vége felé a szovjet csapatok (majd később a románok is) egyre beljebb nyomultak az országba. 1944 decemberében mutatták volna be egy drámáját a Nemzeti Színházban, de a bemutató Budapest ostroma miatt elmaradt. Az Ellenzék című napilap hasábjain jelent meg az 1944-ben született Patkányok honfoglalása – Tanulságos mese fiatal magyaroknak című műve.

A második világháború utolsó szakaszát katonatisztként élte át. Nem várta meg Észak-Erdély újbóli román elfoglalását, 1945 húsvétján átlépte a nyugati határt, s az emigrációt választotta.

Emigrációban 
Először Sopronba ment, majd 1951-ig Németországban, Bleichbachban, később Hamburgban élt. Onnan négy fiával, 1951. szeptember 21-én az amerikai hatóságok megfelelő vizsgálatainak lefolyása után (egészségügyi, illetve hatósági vizsgálatok) az Amerikai Egyesült Államokba utazott, ahol nyugdíjaztatásáig a Floridai Egyetem nyelvi laboratóriumában technikai segédszemélyzetként dolgozott (a magnószalagokat kezelte). Feleségét tüdőbaja miatt nem engedték beutazni az Államokba, ő Endre fiával Németországban maradt, később el is váltak.

A kolozsvári népbíróság 1946. március 13-án távollétében – apjával együtt – „háborús bűnökért és gyilkosságért” halálra ítélte. Az író és családja szerint hamisan vádolták azzal, hogy 1940-ben az Észak-Erdélybe bevonuló magyar csapatok egyik egységét Omboztelkén, majd később Vasasszentgothárdon is, felbujtotta többek kivégzésére (köztük egy román ortodox pópa és családja, magyar szolgálójuk, helyi román lakosok és egy helyi zsidó kereskedő).

A román hatóságok többször is kérték kiadatását, 1979-ben az USA Igazságügyi Minisztériuma többszöri átvizsgálás után, nem kellő megalapozottságára hivatkozva elutasította a kérelmet.
Ez történt akkor is, amikor a Wiesenthal-alapítvány tett feljelentést ellene, mivel azok között, akiknek kivégzésére állítólag parancsot adott, két zsidó is volt. Az USA az ügy megvizsgálása után ejtette a vádakat.

1952-ben újranősült, a skót származású Elisabeth McClaint (1906–1987) vette feleségül. Ekkor költözött a család az Ohio-állambeli farmról a a floridai Astorba, az Ocala Nemzeti Park területére – ez lett végleges otthonuk. Második feleségével, annak haláláig (1987. március 29.) békében éltek, ami a kettőjük viszonyát illeti, ám Erdélyért és a székely nép sorsának jobbításáért folytatott küzdelme – írói munkássága és konkrét politikai ténykedése – miatt sokszor került életveszélybe. 1957-ben megkapta az amerikai állampolgárságot, majd megalapította az Amerikai Magyar Szépmíves Céhet (1963). Cikksorozatot indított Magyar szemmel címmel, s megküldte lapjait az egyetemeknek és a Fehér Ház tagjainak. Angol nyelvű lapokkal próbálta életben tartani a kossuthi Duna-menti Konföderáció eszméjét éppúgy, mint a kisebbségi magyar lét elleni igazságtalanságok számonkérését a szlovák, a román és szerb állammal szemben (Danubian Resarch and Information Center (1966), Transilvanian Quarterly (1979), Hungarian Quarterly (1984), Central European Forum (1988). Nemzetközi tevékenységéért és művei esztétikai értékének elismeréséül a Száműzött Írók Amerikai PEN Klubjának tagjává választották.

Időközben a clevelandi Magyar Kongresszus létrehozta az Erdélyi Világszövetséget, két társelnököt választottak Wass Albert és Zolcsák István személyében. Munkásságuk felbecsülhetetlen volt Erdély ügyének a világ előtt való megismertetésében-képviseletében (1975).
Megjelentette a Documented facts and figures on Transylvania című történelmi munkát: „Három könyvet adhattunk ki ebben az esztendőben angol nyelven, Erdély igazságának az ismertetésére és védelmére.”(1977). Bizonyos, hogy mindezek hozzájárultak ahhoz, hogy az amerikaiak 1988-ban megvonták Romániától a legnagyobb kedvezmény elvét. Tény, hogy ezek után a bukaresti rádióban Ceaușescu Románia Első Számú Közellenségének nevezte. „Ennél nagyobb kitüntetés soha nem ért még életemben!” - írta erről Szeleczky Zitának. Ceaușescu gazemberei időről-időre megjelentek az Egyesült Államokban. A Securitate pribékjeire még a Szövetségi Nyomozóiroda is felfigyelt, olyannyira, hogy figyelmeztették az írót: az életére törnek. 1985 őszén „Securitate-terroristák” bizonyítottan gyilkossági kísérletet hajtottak végre Wass Albert ellen a clevelandi Holiday Inn Hotelban – a szálláshelyén bombát helyeztek el –, amely csak az INTERPOL jól-értesültsége és bűnmegelőző munkája miatt hiúsult meg. A két merénylőt elfogták, de diplomáciai mentességük révén csupán kiutasították őket az országból. Ezt újabb merénylet követte: Wass Albert egy 1986 januárjában keltezett levelében a következőképpen számolt be egy ellene tervezett gyilkossági kísérletről Szeleczky Zitának:
„Egy rendszám nélküli teherkocsi elütött kora este a közeli szupermarket előtt, ahogy a boltból kijövet igyekeztem vissza a kocsimhoz. A teherkocsit két nappal később meglelték egy Fort Lauderdale-i javítóműhelyben, ahol a jobb oldali sárhányóját javították, pontosan azt a helyet, ahol a térdemet érte a sárhányó ütése. A teherkocsin (ekkor már - a szerk.) diplomáciai rendszám volt: a Román Követséghez tartozott.”

1989-ben visszavonult az emigráns politikai élettől, lapjainak és könyveinek saját kiadását megszüntette. Több mint két évi egyedüllét után Wass Albert 1990. november 9-én házasságot kötött Mary La Plantával, egy ír származású francia asszonnyal. Később önmagának is bevallotta, hogy ez volt élete egyik nagy tévedése: 1992-től, öngyilkosságának napjáig áldatlan viták jellemezték az új feleséggel való kapcsolatukat, amerikai fiait is beleértve. Közben 1996. szeptember 24-én autóbaleset érte, amelyben koponyatörést szenvedett, emiatt később emlékezetkiesései voltak. Állítólag nehéz anyagi helyzetbe is került, mert szélhámosok kiforgatták a vagyonából (ami leginkább temérdek könyvének szerzői joga volt), bár ennek ellentmond, hogy halála után 30 ezer dollárt találtak a takarékkönyvében. Mindez nyilván hozzájárult a szomorú végkifejlethez, hogy Wass Albert 1998. február 17-én saját fegyverét fordította maga ellen. Farley Caudill helyszínelő leírása szerint: „A szobában két duplaágy áll egymás mellé tolva, fejjel a nyugati falnak. Az áldozat az ágy északi oldalán feküdt hanyatt, fejjel déli irányban. Lába a földet érte, bal oldalon feküdt a 44-es Smith and Wesson 292-es revolver (gy. száma: N336752)”. Bár felröppentek olyan hírek, hogy Wass Albertet meggyilkolták, de ezt semmiféle bizonyíték nem támasztotta alá, „A tanúk, a rendőrség és az orvosi boncolási jegyzőkönyv nem találtak gyilkosságra utaló jeleket”.

Végső kívánsága teljesült azzal, hogy hamvai Erdélyben, a marosvécsi egykori Kemény-kastély kertjében, Kemény János mellett nyugszanak. Most már látogatható a Kemény család kastélya is a visszaszolgáltatás után. A kastélyban egy Wass Albert-kiállítás van készülőben.

Magyar állampolgársága, kitüntetése 
A magyar sajtóban évekig tartotta magát az a vélekedés, hogy Wass Albert magyar állampolgárságát, többszöri kérvényezése ellenére, haláláig sem kapta vissza, s ez irányú kérelmét a magyar állam rendre elutasította, arra hivatkozva, hogy a Párizs környéki békeszerződések szerint újra automatikusan román állampolgár lett.

2007-ben Simicskó István KDNP-s és Babák Mihály fideszes képviselő arra kérte Sólyom László köztársasági elnököt, hogy adjon posztumusz állampolgárságot neki. Azt a választ kapták, hogy ez több okból nem lehetséges, amelyek közül a legfontosabb, hogy Wass 1997-ben már megkapta a magyar állampolgárságot – az író magyar állampolgárként halt meg. Az állampolgárságot igazoló, Wass Albert számára kipostázott dokumentum ugyan csak egy évig volt érvényes – amit az író sérelmesnek tartott –, ám ez csak az igazoló okiratra vonatkozott, magára az állampolgárságra nem.

1993. augusztus 20-án Wass Albertnek Antall József miniszterelnök előterjesztése alapján Göncz Árpád köztársasági elnök odaítélte a Magyar Köztársasági Érdemrend középkeresztje kitüntetést, amit a következő évben a floridai magyar konzul és Csoóri Sándor adott át neki otthonában.

Irodalmi munkássága 

A fiatal gróf számára az irodalmi sikert az 1934-ben megjelent A farkasverem című regénye hozta meg, aminek köszönhetően Baumgarten-díjban részesült (ezt a díjat 1940-ben is megkapta) és több irodalmi társaság is tagjává fogadta. Molter Károly az 1941-ben megjelent Erdélyi elbeszélők című antológiában így méltatta:

„Természetérzéke, tájmegidéző képessége csodálatos. Művei szélesen hömpölygő, robbanó erejű, nagyvonalú alkotások. A fiatal erdélyi prózaírók közül kiválik egyéni hangjával, látásmódjával; izgalmas történetei úgy áradnak belénk, mint egy forró vérhullám.”

Életművét 2019-től az Erdélyi Szalon Könyvkiadó gondozza. A kiadó elsőként kezdte meg a kritikai kiadást az életmű kapcsán, az újonnan kiadott kötetek szövegei az eredeti szövegeket tartalmazzák, pótolva a rendszerváltás óta eltelt időszak kiadványainak hiányait. Így a Csaba regény hiányzó bekezdései is visszakerültek az új kötetbe, nemkülönben a regényt lezáró Dsida-vers is, de a Farkasverem, a Kard és kasza művek is az eredeti írói szándékot tükrözik a helyreállított szövegekkel.

Művei 

Regények, novellák, elbeszélések
 1934 Farkasverem
 1940 Csaba
 1940 Mire a fák megnőnek
 1940 Jönnek!
 1941 A titokzatos őzbak (novellák)
 1941 Csalódás (Az ÜNNEP 1941. augusztus 15-ei számában)
 1943 A kastély árnyékában
 1943 Egyedül a világ ellen
 1943 Vérben és viharban
 1944 Tavaszi szél és más színművek
 1945 Valaki tévedett (novellák 1945–49-ből)
 1945 A költő és a macska (elbeszélések)
 1947 A rézkígyó
 1947 Erdők könyve
 1947 Te és a világ: tanítások – útravalóul
 1947 A láthatatlan lobogó: versek
 1948 Százéves dal az ismeretlen bujdosóról: versek
 1949 Zsoltár és trombitaszó – Örökösök (novellák, karcolatok, levelek – posztumusz kisregény 1949-ből)
 1949 Adjátok vissza a hegyeimet!
 1950 Ember az országút szélén
 1951 Tizenhárom almafa
 1952 Elvész a nyom
 1957 Az Antikrisztus és a pásztorok
 1959 A funtineli boszorkány

 1964 Átoksori kísértetek
 1965 Elvásik a veres csillag

 1967 Magukrahagyottak
 1974 Kard és kasza
 1975 Magyar örökségünk (Tanulmányok, hátrahagyott novellák, írások, interjúk)
 1978 Halálos köd Holtember partján
 1985 Hagyaték
 1989 A költő és a macska (kiadatlan novellák)
 Eliza (angolul íródott)
 Igazságot Erdélynek!
 Józan magyar szemmel I-II. (publicisztikák)
 Karácsonyi üzenetek – A temető megindul
 Magyar pólus (Újabban fölkutatott versek, novellák, tárcák, közéleti írások, interjúk és levelek)
 Népirtás Erdélyben
 Hűség bilincsében
 Hanky tanár úr
 Se szentek, se hősök
 A szikla alatti férfi
 A sólyom hangja
 Csillag az éjszakában
 Black Hammock
 Magyar Számadás
 Nem nyugaton kel fel a nap
 Voltam
 Kicsike lángok a magyar éjszakában – kötetben meg nem jelent írások 1964–1992, Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2019
 Erdély magyar föld – kötetben meg nem jelent írások 1925–1945, Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2021
 Eliza háza (regény, angolból fordítva), Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2021
 Az erdélyi magyar népművészet, Erdélyi Szalon Könyvkiadó] 2021
 Népírtás Erdélyben (Nemzet a siralomházban) - Üzenet haza (dokumentumgyűjtemény), Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2022
 Levelek 1927-1998 (Hetven év kétszáz levele), Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2022
 Astor története, Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2022
 Elvész a nyom (az eredeti befejezéssel bővített új kiadás), Erdélyi Szalon Könyvkiadó, 2022

Versek, mesék

 1927 Virágtemetés (vers)
 1942 Tavak könyve (mese)
 Tókirály és szile (Tavak könyve mesesorozat 1.)
 A bölcs bölömbika (Tavak könyve mesesorozat 2.)
 Évszakok teremtése (Tavak könyve mesesorozat 2.)
 Csupafej, a jégmadár (Tavak könyve mesesorozat 4.)
 Csámpás, a kis ruca (Tavak könyve mesesorozat 5.)
 1946 Erdők könyve (mese)
 Mese az erdőről (Erdők könyve sorozat 1.)
 Bulámbuk (Erdők könyve sorozat 2.)
 A vén gombacsináló (Erdők könyve sorozat 3.)
 Éjjeli pávaszem (Erdők könyve sorozat 4.)
 A kis szürke nyúl (Erdők könyve sorozat 5.)
 A mátyás és az őz meséje (Erdők könyve sorozat 6.)

 1947 Utazás (vers)
 1971 Válogatott magyar mondák és népmesék
 A hunok útra kelnek (Hun mondák könyve sorozat 1.)
 Isten kardja (Hun mondák könyve sorozat 2.)
 Emese álma (Magyar mondák könyve sorozat 1.)
 Vérszerződés (Magyar mondák könyve sorozat 2.)
 Szerencsés Pista (Válogatott magyar népmesék sorozat 1.)
 A zenélő ezüst kecske (Válogatott magyar népmesék sorozat 2.)
 A legkisebbik királyfi és a táltos paripa (Magyar népmesék sorozat 3.)
 A zöldszakállú király fia (Magyar népmesék sorozat 4.)
 Okos Kata (Magyar népmesék sorozat 5.)
 A hét holló (Magyar népmesék sorozat 6.)
 A repülő kastély

Díjai

 Baumgarten-díj (1934, 1940)
 A Magyar Köztársasági Érdemrend középkeresztje (1993)
 Balassi Bálint-emlékkard (1998)
 Magyar Örökség díj (1999) /posztumusz/
 Alternatív Kossuth-díj (2003) /posztumusz/

Emlékezete 

 1998 februárjában – még életében – Balassi Bálint-emlékkarddal tüntették ki; a szablyát már halála után fia vette át Budapesten.
 2003 márciusában – posztumusz – alternatív Kossuth-díjjal tüntették ki.
 2003. április – „Van esély a háborús bűnösként Romániában halálra ítélt Wass Albert erdélyi író rehabilitálására, de ehhez a család aktív segítségére van szükség.” – Ezt Frunda György, a Romániai Magyar Demokrata Szövetség szenátora jelentette ki a Népújság című marosvásárhelyi lapnak adott interjújában.
 2004. A magyarországi szoborállítási hullám elindulásában az erdélyi szoborvita mellett döntő impulzust jelentett a főváros elzárkózása. 2004-ben a Wass Albert Polgári Kör a Vérmezőn szeretett volna egy Wass-portrét – Andrássy Kurta János művét – felállítani. A kezdeményezést azonban az író aggályos külpolitikai megítélésére és jogi helyzetére hivatkozva a baloldali többségű fővárosi vezetés elutasította.
 2006. augusztus – Kincses Előd marosvásárhelyi ügyvéd a kolozsvári ügyészségnél perújrafelvételt kezdeményezett Wass Albert ügyében, aki az 1946-os ítélet óta Romániában háborús bűnösnek számít.
 2007. január 9. – „Amíg én vagyok az igazgató, addig az Ifjúsági Házban Wass Albert-regényből dramatizált előadást senki sem fog tartani” – esküdözött az Új Magyar Szónak Vasile Dorel, a marosvásárhelyi Mihai Eminescu Ifjúsági Ház igazgatója, aki az intézményben megtiltotta a Magyarkanizsai Udvari Kamaraszínház két Wass Albert-regényből dramatizált előadásának bemutatását.
 2007. január 17. – Budapesttől néhány kilométerre, Solymáron éjszaka vandálok ledöntötték Wass Albert bronz portrészobrát. A szobordöntőknek nem színesfémre volt szükségük (a mű orra buktatva ott maradt a tett helyszínén) csupán, a rongálás izgalmaiért tették – mint később mondták (ellenük rongálás bűncselekmény elkövetésének megalapozott gyanúja miatt büntetőeljárást indítottak).
 2007-ben Koltay Gábor filmet forgatott Wass Albert életéről Rékasi Károly főszereplésével, Adjátok vissza a hegyeimet címmel.
 2007-ben Csontos János és Turcsány Péter mezőségi dokumentumfilmet forgatott Wass Albert földjén (Mezőségi kilátások) címmel.
 2007-ben a Vitézi rend hagyományait ápoló egyik egyesület, a Történelmi Vitézi Rend posztumusz vitézzé avatta Wass Albertet hazafias munkássága elismeréseként.
 2008. március 2-án vörös festékkel öntötték le a Szabadság téri Református Egyházközség temploma előtt előző évben felállított mellszobrának védő üvegét.
 2008. április – Leleplezték az író közadakozásból készült mellszobrát (Sárossy Tibor alkotása) Budapesten, a csepeli, királyerdei Szeplőtelen Szív katolikus templom kertjében 
 2008. május 20. – A román Legfelsőbb Ítélő- és Semmítőszék elutasította a perújrafelvételi kérelmet a Wass Albert ügyében 
 2011-ben teret neveztek el róla Budapest XVII. kerületében, és a XIV. kerületben is
 2011-ben Székesfehérvár Felsővárosban található közterület a Wass Albert köz elnevezést kapta

Wass Albert köztéri szobrai és emlékművei a Kárpát-medencében 
 Erdély
Feketelak, reformátustemplom-kert, 2008. május 21.: fa emlékoszlop avatása (Rosengart Béla fafaragó munkája)
 Holtmaros, mellszobor, református templom, szobrász: Kolozsy Sándor 
 Szászrégen, mellszobor, a katolikus templom kertje (2001. augusztus 11.), szobrász: Jorga Ferenc 
 Vice, mellszobor, 
 Szalárd völgye, „Wass Albert-forrás” Emlékkő 2008. március 29. A megrongálását követően a holtmarosi templomban. 
 Székelyudvarhely, ahol furfangos módon játszották ki a tiltást. A 2004-ben létesített Emlékezés Parkjában elhelyezett „Vándor Székely” mellszobra ugyan Wass Albertet ábrázolja, de a posztamensre nem írták ki a nevét. - Blaskó János szobrászművész alkotása
 Szováta: a 2014 júniusában magánterületen állított mellszobrot a hatóságok lefoglalták, és elvitték
 Délvidék
Verőce Tóth Dávid alkotása, 2005 
 Zenta, Kopjafa Wass Albertnek, 2008. szeptember 20. Kopjafa Wass Albertnek
 Magyarország
 Aba, Kopjafa Wass Albertnek
 Alsózsolca Új Wass Albert emlékhely készült Alsózsolcán. 2008. június 4. 
 Baja, az önkormányzattal történt huzavona után a Szent Szív-templom parkjában találtak helyet a szobornak. 
 Balatonalmádi, 2008. augusztus 21-én Wass Albert-szobor avatóünnepsége a Szent Erzsébet-ligetben (Mihály Gábor szobrászművész alkotása)
 Balatonakarattya, dombormű a Rákóczi-szilfa mellett
 Békés, Wass Albert mellszobor, 2008. szeptember 20-án avatták fel Lipovics János szobrászművész alkotását a Békés Városi Kulturális Központban 
 Bonyhád, (A világ első köztéri szobra Wass Albertről) Kolozsy Sándor műve 
 Budakeszi, Gábor Emese képzőművész mellszobrát 2008. január 12-én avatták fel a Fő téri közparkban. Jobb Kor Polgári Egyesület, Budakeszi 
 Budapest,
 a Szabadság téri Hazatérés Templomában, a református templom bejárata előtt 
 Csepelen, Királyerdőn a Szeplőtelen Szív katolikus templom kertjében (Sárossy Tibor szobrász alkotása) 
 Magyarok Háza 
 Zuglóban a Kassai téri Szentlélek Plébánia Katolikus Közösségi Ház kertjében 2006-ban a Keresztény Értelmiségiek Szövetsége avatott emlékkövet 
 A Néri Szent Fülöp Katolikus Általános Iskolában, Oláh Szilveszter domborműve 2006
 Bedey Gábor szobrászművész alkotását az író születésének 100. évfordulója alkalmából avatták fel a XVII. kerületi Erzsébet körúton 
 Wass Albert emlékszoba a VII. Rákóczi út 8/a alatt
 Margitsziget
 Dabas, Wass Albert szobor 
 Debrecen,
 Arcképábrázoló kerámia dombormű (2003), a Balásházy János Mezőgazdasági Szakközépiskola, volt Gazdasági Akadémia külső falán, készítője Gábor Emese Anna ,
 A Polgári Casino Egyesület részéről felajánlás érkezett Györfi Sándor Munkácsy Mihály-díjas szobrászművész által tervezett, az első egész alakos Wass Albert szobor elhelyezésére a Nagyerdő, Medgyessy sétány szoborparkjában (avatása: 2008. június 28-án)
 Gödöllő 
 Győr-Ménfőcsanak, Bezerédj-kastély, Kolozsy Sándor szobrászművész alkotása
 Harkány szobrász: Baróthi Ádám (Szászrégen) 2005 
 Hajdúnánás, a református iskola falán 2005-ben elhelyezett emléktábla Sebestyén Sándor szob­rászművész alkotása 
 Hódmezővásárhely
 Kalocsa az ’56-os emlékparkban Wass Albert mellszobra, Kovács Norbert kalocsai szobrászművész alkotása, 2012
 Kaposvár, A Klebelsberg Kuno Középiskolai Kollégium udvarán 2007 januárja óta álló szobor a délvidéki Csasznyi István szobrászművész alkotása
 Kapuvár, a tűzoltóság mellett
 Mezőkövesd, Kiss Mátyás alkotása 2006
 Miskolc, kopjafacsalád, Miskolc-Hejőcsaba, református gyülekezet templomkertje
 Nagyatád
 Nógrádverőce
 Pákozdon domborműves emlékkövet avattak tiszteletére a történelmi emlékparkban; Domokos Béla 2006-os alkotása 
 Pilisszántó, az iró emlékköve és emléktáblája a Sziklaszínház bejáratánál (2005. június 25.)
 Pécs, a Bálicsi út 31. alatti magánház kertjében található Wass-portrét 2006-ban állították 
 Rátót mellszobor. ,  
 Sajószentpéter, a görögkatolikus templom kertjében emlékkő található
 Sárospatak
 Sátoraljaújhely, a Magyar Kálvárián 2005 
 Solymár, a Templom téren 2005-ben állítottak mellszobrot az író emlékére, a Blaskó János által készített emlékmű a Székelyudvarhelyen felállított „Vándor székely" címet viselő szobor másolata
 Soltvadkert (Szent Korona Cukrászda) A mellszobrot Szervánszky László és családja állíttatta, 2007. október 23-án.
 Sükösd 
 Szarvas mellszobor, 2007. október 23-án avatták fel a Körös parti sétányon. Egy szarvasi magánszemély adományából készítette Mihály Gábor Munkácsy díjas szobrászművész. 
 Szeged (Kálvin tér)
 Szentes, a Szent Anna templom mellett
 Szolnok 
 Szombathely mellszobor. A szombathelyi polgárok közadakozásából készítette Somogyi Tamás szobrászművész, a kámoni Krisztus Király Templom előkertjében lett felállítva 2006. június 22-én. (Entz Géza és Kelemen Lajos kutatásai szerint a Wass család Vas megyéből származott a Mezőségbe.) 
 Taksony, mellszobra a Szent Anna téren, Gábor Emese alkotása 
 Tiszaföldvár, Hunyadi László marosvásárhelyi szobrászművész domborműve, 2006
 Tolcsva, római katolikus templom
 Törökszentmiklós, mellszobor a református templom kertjében, szoboravatás 2010. június 6-án
 Zalaegerszeg, bronzból készült mellszobor a Baross ligetben, Bálint Károly marosvásárhelyi szobrászművész alkotása, 2008 
 Pápa, Wass Albert Emlékkő
 Várpalota, a Wass Albert-emlékévben 2008. április 8-án 13 almafácska ültetésével Wass Albert-liget néven alakított ki „élő emlékművet” a Palotai Turul Társaság önkormányzati támogatással. Az ötlet az írónak A tizenhárom almafa című regényén alapszik.
 Verőce, Wass Albert mellszobor, Wass Albert park
 Martfű

Származása

Jegyzetek

Források 
 Szakács István Péter: A vádlott neve Wass Albert (dokumentumok, Székelyudvarhely, 2002)
 Doma-Mikó István: Wass Albert titokzatos halála. Demokrata, 2003. 10-es szám
 Balázs Ildikó: Wass Albert életmű-bibliográfia,1923-2003. Pomáz: Kráter Műhely Egyesület, 2004
 Benkei Ildikó: Wass Albert-díjak a Kráter Műhelytől. = Magyar Rádió (2005. január 20).
 Wass Albert: Rövid önéletrajz (részletek) 
 Ágoston Vilmos: A kisajátított tér. A nemzeti képzelet Doru Munteanu és Wass Albert műveiben; 2. jav. kiad.; Eökik, Bp., 2008
 Szücsné Harkó Enikő: Wass Albert írói pályaképe. Dunaújváros: Meritum Text, [2004]; 2. kiadás: Targu-Secuiesc/Kézdivásárhely: Havas, 2005
Márkus Béla: Hozsanna néked, Wass Albert? - Két dokumentumkötet margójára. = Kortárs, 49/3. (2005) 114-128.
Márkus Béla: Két könyv Wass Albert emlékezetére. = Irodalmi Jelen (Arad) (2005. augusztus)
 Szemenyei-Kiss Tamás: Ki menti meg Wass Albert lelkét? = A Hét, Marosvásárhely, 2007
Márkus Béla: „Wass Albert kezében lesz feladata a tollnak ” – Bírálatok, méltatások a két világháború között. = PoLíSz, 113. (2008. április). 28, 29.
Turcsány Péter: Wass Albert, a boldog szomorúember. Kétkezes élet(mű)rajz; Pomáz: Kráter, 2008
Balázs Ildikó: Wass Albert erdélyi korszaka (1923-1944). Marosvásárhely: Mentor, 2010. 345.
Balázs Ildikó: „Látható az Isten”. Wass Albert hitvilága. Előszó Bertha Zoltán. Budapest: MyBook, 2018. 281.
Bertha Zoltán: Magyarság, emberség, hitvallás. A bölcselő Wass Albertről. = Agria. Irodalmi, művészeti és kritikai folyóirat, XII/2. (2018. nyár). 80-86.
Balázs Ildikó: "Az élethez bátorság kell". Emlékbeszéd Wass Albert születésének száztizedik, halálának huszadik évfordulóján. = Agria. Irodalmi, művészeti és kritikai folyóirat, XII/2. (2018. nyár). 89-93.

További információk 
 Wass Albert szobrai a Szoborlap.hu oldalon
 C(z)egei Wass Albert Alapítvány (Tulipán Gyermekotthon) 
 Honlap fényképekkel 
 Wass Albert-emléktúra
 EPA OSzK, Nyugat, 1941. 8. szám, Kádár Erzsébet: Három erdélyi író
 A Wass család cegei levéltára
 Czegei Wass Foundation (angol)
 https://web.archive.org/web/20071012033430/http://wassakarat.multiply.com/
 https://web.archive.org/web/20080502143110/http://wassalbert.linkpark.hu/
 Wass Huba – Wass Albertről (in Élet és Irodalom, 2005 – 49. évfolyam, 10.)
 Wass Albert linkgyűjtemény a lap.hu-n
 Wass Albert online olvasható művei a Magyar Elektronikus Könyvtárban  benne: Karácsonyi versek, Kicsi Anna sírkeresztje (in: Valaki tévedett. Elbeszélések 1945–1950), Szentek zendülése, Üzenet haza
 Patkányok honfoglalása – Tanulságos mese magyaroknak (in: Ellenzék, 193?)
 
 Wass Albert online hallgatható művei
 Wass Albert székely-magyar rovással nyomtatott művei
 Wass Albertről a Kráter Műhely Egyesület honlapján
 Wass család története magyarul

 Szobra Bonyhádon
 Wass Alberttel kapcsolatos mozgóképek
 Kunstár Csaba – "Szimpátia a Sötétséggel" Wass Albert: Erdély, emigráció, Irodalom (in Élet és Irodalom, 2005 – 49. évfolyam, 5.)
 Feldmájer Benjámin: Wass Albert kultikus befogadásának kérdései. Doktoriskolai publikációk 
 Bencsics Klára: A bujdosó imája. Wass Albert munkássága; Kanadai Magyarságtudományi Társaság, s.l., 2003 (Magyarságtudományi füzetek)
 Takaró Mihály: Wass Albert regényeinek világa. A XX. századi Erdély krónikása a világban; Masszi, Bp., 2004
 Raffay Ernő–Takaró Mihály–Vekov Károly: Wass Albert igazsága. A gróf emigrált, az író otthon maradt; tan. Balázs Ildikó, Lukácsi Éva; Szabad Tér, Bp., 2004
 Kászoni Zoltán: Wass Albert szülőföldje, vadászatai; Agroinform, Bp., 2005
 Magyar író a huszadik században. Wass Albert. Sors és pálya; összeáll., szerk. Nagy Pál; Erdélyi Gondolat, Székelyudvarhely, 2005
 Erdély, Kelemen-Görgény. Wass Albert havasai; fotó Váradi Péter Pál, szöveg Lőwey Lilla; PéterPál, Veszprém, 2007
 Péterffy Gyöngyi: Vezérlő csillag. Dr. gróf Czegei Wass Albert emlékezetére; Hoppá, Sângeorgiu de Mureş, 2008
 Szószólója szépnek, igaznak. Beszélgetések Wass Albertről; vál., szerk. Fábián Tibor; Mentor, Marosvásárhely, 2008
 És lészen csillagfordulás. Örökségünk Wass Albert. Centenáriumi írások, 1908-2008; összeáll., szerk. Turcsány Péter; Kráter, Pomáz, 2009
 Balázs Ildikó: Mi a titka? Gondolatok a Wass Albert-díj átvételét követően. Kráter 
 Kászoni Zoltán: Wass Albert. Ősök, elődök; Agroinform, Bp., 2010
 10 éves a Wass Albert Kör; szerk. Benkő László, Fülöpné Rákos Éva, Nagy Gyöngyi; Wass Albert Irodalompártoló Egyesület, Hódmezővásárhely, 2015
 ifj. Tompó László: Kitagadottak. Mélyszántás 3.; Két Hollós, Bp., 2016
Wass Albert versei

Kapcsolódó szócikkek 

Zsil-völgyi magyar sajtó

1908-ban született személyek
1998-ban elhunyt személyek
Erdélyi magyar történelmi személyek
Romániai magyar költők, írók
Magyar ifjúsági szerzők
Öngyilkos költők, írók
Emigráns magyarok
Baumgarten-díjasok
Magyar Örökség díjasok