alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
José María Aznar

José María Aznar López (n. 25 februarie, 1953 în Madrid, Spania) a fost prim-ministru al Spaniei (oficial, "președinte al guvernului spaniol") din 1996 până în 2004.

A studiat dreptul, și a devenit un inspector al Autorității Spaniole pentru Impozite. A intrat în partidul conservator Alianza Popular ("Alianța Populară"). A fost ales președinte al Comunității Autonome Castilia-Leon. Succesul său i-a adus încrederea caudillo-ului galician Manuel Fraga, care i-a sprijinit pe el și pe staful său. Aznar a condus refondarea AP ca și Partido Popular ("Partidul Popular"), înclinat acum spre o grupare politică de centru.

Pe 19 aprilie 1995, ETA a încercat să-l asasineze pe Aznar, dar el a supraviețuit atacului mulțumită mașinii sale blindate. O femeie, ce se afla în trecere, a fost însă ucisă.

După o campanie împotriva scandalurilor de corupție ale PSOEistului Felipe González, ce conducea din 1982, PP al lui Aznar a reușit un pluralism, devenind partidul de guvernământ cu voturile partidelor naționaliste CiU, PNV și Coalición Canaria.

El a mutat PP din grupul conservator din Parlamentul European spre Partidul Popular European creștin-democrat. 
Preotejatul său, Alejandro Agag, a reușit să schimbe Internaționala Demo-creștină în Internaționala de Centru-Dreapta.

Aznar a fost reales prin majoritate în 2000 și a declarat că el nu va opta pentru un al treilea mandat, deschizând dezbaterea despre succesorul său în PP.

El a încurajat și asistat activ politica internațională a președintelui american George W. Bush și atacul SUA asupra Irakului din 2003, deși mai mult de nouăzeci și unu la sută din populația Spaniei era împotriva războiului (inclusiv membri ai PP).
 
În ciuda acestora și a altor probleme politice (ca și dezastrul petrolifer  Prestige), în timpul alegerilor locale din 2003, partidul său a conservat mare parte din suportul popular.

El este un prieten cu italianul, Silvio Berlusconi și britanicul Tony Blair.

Este căsătorit cu Ana Botella, având doi fii și o fiică, Ana Aznar Botella, care s-a căsătorit cu Alejandro Agag în 2002.

Note

Legături externe 
 Situl oficial al alegerilor din 2000  (în spaniolă)
 Sit satiric  (în spaniolă)

Nașteri în 1953
Spanioli în viață
Prim-miniștri ai Spaniei
Spanioli din secolul al XX-lea
Spanioli din secolul al XXI-lea
P

P (numită: /ˈpeː/ sau /ˈpɨ/) este a șaisprezecea literă din alfabetul latin și a nouăsprezecea din alfabetul limbii române. În limba română P notează o consoană oclusivă bilabială surdă.

Istorie 

 
Alfabetul latin
 P
Q

Q (numită: /ciuː/) este a șaptesprezecea literă din alfabetul latin și a douăzecea din alfabetul limbii române. La jocurile de cărți, Q este damă sau regina. Este folosit în scrierea numelor proprii și în neologisme cu caracter internațional.

Istorie

Valoarea semitică a qôpului fost /q/ (consoana uvelară oculsivă), iar forma caracterului e posibil să se fi bazat pe urechea unui ac, un nod, sau chiar o maimuță cu coadă îndreptată în jos. /q/ este un sunet comun în limbile semitice, iar el nu se găsește în multe limbi europene.

Alfabetul latin
Litera Q
R

R este a optsprezecea literă din alfabetul latin și a douăzeci și una din alfabetul limbii române. În limba română această literă marchează o consoană vibrantă alveolară (uneori numită dentală în loc de alveolară) cu simbolul fonetic . Unii vorbitori de limba română pronunță acest sunet ca o consoană vibrantă uvulară, , ca în limba franceză (r graseiat sau gutural).

R reprezintă:
 În matematică:
 R este notația pentru Mulțimea numerelor reale, dublându-se mereu liniile din care e alcătuit R-ul.

Istorie 

 
Alfabetul latin
 R
S

S (numită: /es/ sau /sɨ/) este a nouăsprezecea literă din alfabetul latin și a douăzeci și doua din alfabetul limbii române. În limba română notează o consoană fricativă alveolară surdă (uneori numită dentală în loc de alveolară) cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizare 

 În chimie S este simbolul pentru elementul chimic sulf.
 În fizică:
 s este simbolul pentru secundă, unitatea de măsură SI pentru timp;
 S este simbolul pentru siemens, unitatea de măsură SI pentru conductanță electrică;
 S este simbolul pentru entropie în termodinamică.

 
Alfabetul latin
 S
T

T este a douăzecea literă din alfabetul latin și a douăzeci și patra din alfabetul limbii române. În limba română T notează o consoană oclusivă alveolară surdă (uneori numită dentală în loc de alveolară) notată cu simbolul fonetic .

Istorie

Utilizare

În fizică 
 t (doar minuscula) este simbolul pentru timp.
T (doar majuscula) este simbolul pentru temperatura.

 
Alfabetul latin
 T
U

U (numită: /u/) este a douăzeci și una literă din alfabetul latin și a douăzeci și șasea din alfabetul limbii române. În limba română U notează o vocală închisă posterioară rotunjită (transcrisă fonetic ) sau semivocala corespunzătoare, numită consoană sonantă labiovelară (transcrisă fonetic ).

 
Alfabetul latin
 U
V

V ' este a douăzeci și doua literă din alfabetul latin și a douăzeci și șaptea din alfabetul limbii române. În limba română notează o consoană fricativă labiodentală sonoră, cu simbolul fonetic .

Utilizare 

 În fizică, V este simbolul pentru volt, unitatea de măsură a tensiunii electrice.
 În fizică, v este folosit adesea pentru a simboliza viteza.
 În fizică,  este simbolul pentru vector.
 În chimie, V este simbolul elementului chimic vanadiu.
 În matematică, în sistemul cifrelor romane, V reprezintă numărul 5.

 
Alfabetul latin
 V
W

W este a douăzeci și treia literă din alfabetul latin și a douăzeci și opta din alfabetul limbii române. Litera a fost inventată de scriitori anglo-saxoni în secolul al VII-lea. În limba română, este folosită în scrierea numelor proprii și în neologisme cu caracter internațional.

 
Alfabetul latin
 W
X

X este a douăzeci și patra literă din alfabetul latin și a douăzeci și noua din alfabetul limbii române.

În limba română această literă notează fie secvența de sunete , în cuvinte ca xilofon, extrem, axă, fix, fie secvența , în unele cuvinte ca examen, exista, auxiliar. Litera izolată se citește ics.

În sistemul numerelor romane X reprezintă numărul 10.

X este și o prescurtare pentru Sistemul de Ferestre X11.

Istorie

Note 

 
Alfabetul latin
 X
Y

Y (pronunție: „igrec”) este a douăzeci și cincea literă din alfabetul latin și a treizecea din alfabetul limbii române. Această literă a fost pentru prima data utilizată în alfabetul grec, unde se găsește Υ, υ (ύψιλον, Ipsilon; pronunție: /i/, modern sau /yː/ antic). Este folosită mai mult în limbile engleză, franceză, turcă, spaniolă etc. În limba română este folosită numai pentru scrierea unor nume proprii și în neologisme cu caracter internațional.

Vezi și 
У (chirilic)

 
Alfabetul latin
 Y
Comunitatea Autonomă a Țării Basce

Comunitatea Autonomă a Țării Basce (în bască Euskal Autonomia Erkidegoa sau Euskadi, în spaniolă Comunidad Autónoma del País Vasco, uneori numită și comunitatea autonomă bască, colocvial Provincias Vascongadas) este o comunitate autonomă din Spania. Capitala ei este Vitoria (în bască Gasteiz).

Împărțire administrativă 
Țara Bascilor include următoarele teritorii istorice, care sunt echivalente cu provinciile Spaniei (diviziuni administrative spaniole): 
 Álava (denumirea oficială în spaniolă; în bască Araba), capitala Vitoria (în bască Gasteiz)
 Bizkaia (denumirea oficială în bască și în spaniolă; numele comun în spaniolă Vizcaya), capitala Bilbao (în bască Bilbo)
 Gipuzkoa (denumirea oficială în bască și în spaniolă; numele comun în spaniolă Guipúzcoa), capitala San Sebastián (în bască Donostia).
Aceasta regiune are 251 municipii, dintre care 51 se află în Álava, 88 în Guipúzcoa și 112 în Vizcaya.

Limbi vorbite 
În Țara Bascilor se vorbește atât limba spaniolă, cât și limba bască, ultima fiind limba maternă în această regiune. Limba bască se deosebește de spaniolă prin faptul că nu este indo-europeană și nu are nicio relație lingvistică cu limbile romanice. Potrivit recensământului din 2001, 32,2% din populația Țării Bascilor vorbesc două limbi (spaniolă și bască); 49,6% - vorbesc doar spaniolă; și 18,2% - cunosc basca, dar vorbesc spaniola, deoarece întâmpină greutăți în vorbirea limbii basce.

Note

Vezi și 
 Poporul basc
 Limba bască
Topaz (film)

Topaz este un film thriller cu spioni din 1969 în regia lui Alfred Hitchcock.

Prezentare

Filmul prezintă o complicată intrigă internațională. De la un înalt demnitar sovietic, care fuge cu familia în Statele Unite, C.I.A. află că rușii trimit și instalează rachete nucleare în Cuba. Toate resorturile sunt puse imediat în mișcare; americanii solicită ajutorul colegilor francezi, agenții dubli mișună, relațiile amoroase sunt strict din interes, lichidările se fac fără scrupule; tabere certe nu există, ci doar interese.

Distribuție

 Frederick Stafford ca André Devereaux
 Dany Robin ca Nicole Devereaux
 Karin Dor ca Juanita de Cordoba
 John Vernon ca Rico Parra
 Claude Jade ca Michèle Picard
 Michel Subor ca François Picard
 Michel Piccoli ca Jacques Granville
 Philippe Noiret ca Henri Jarré
 Roscoe Lee Browne ca Philippe Dubois
 Per-Axel Arosenius ca Boris Kusenov
 John Forsythe ca Michael Nordstrom
 Edmon Ryan ca McKittreck
 Sonja Kolthoff ca Mrs. Kusenov 
 Tina Hedström ca Tamara Kusenov (menționată ca  Tina Hedstrom)
 John Van Dreelen ca Claude Martin
 Donald Randolph ca Luis Uribe (menționat ca  Don Randolph)
 Roberto Contreras ca Muñoz
 Carlos Rivas ca Hernandez
 Roger Til ca Jean Chabrier
 Lewis Charles ca Pablo Mendoza
 Sándor Szabó ca Emile Redon (menționat ca  Sandor Szabo)
 Anna Navarro ca Carlotta Mendoza
 Lew Brown ca  Oficial american
 John Roper ca Thomas
 George Skaff ca René d'Arcy
 Ann Doran ca Mrs. Foryth

Referințe

Legături externe
 Topaz  (eyegate.com/)
 

Filme din 1969
Filme regizate de Alfred Hitchcock
Filme despre Războiul Rece
Filme Universal Pictures
Filme thriller din anii 1960
Filme cu spioni
Filme în limba engleză
Filme americane
Filme politice americane
Comunitățile autonome ale Spaniei

<noinclude>

Comunitățiile Autonome din Spania
Spania este divizată administrativ în 17 regiuni denumite „comunități autonome”. Fiecare dintre ele dispune de o anumită independență, într-o măsură asemănător cu state federale, mai ales deoarece competențele descentralizate diferă între ele, termenii „independență” și „federal” fiind la ordinea zilei. Comunitățile autonome sunt la rândul lor divizate în provincii.
A Patra Republică Franceză

A Patra Republică este numele dat sistemului politic de stat republican în Franța din iunie 1944 până în octombrie 1958, de la adoptarea constituției din 13 octombrie 1946 până la adoptarea constituției celei de a cincea Republici în octombrie 1958.

Din multe puncte de vedere a reprezentat o continuare a celei de a treia republici ce a existat înaintea războiului. A păstrat aceeași caracteristică de sistem politic parlamentar instabil cu guverne incapabile să obțină sprijinul Parlamentului, în cei 12 ani de existență ai republicii existând 24 de guverne. Din punct de vedere economic Franța a început reconstrucția de după cel de al doilea război mondial ce a dus la un avânt economic. Din punct de vedere al relațiilor internaționale, odată cu semnarea Tratatului de la Roma Franța a pus bazele Uniunii Europene iar după înfrângerea din Indochina a demarat un proces de decolonizare. Incapacitatea de a rezolva criza din Algeria, parte integrantă a Franței în acea perioadă, a dus la dizolvarea republicii odată cu editarea constituției celei de a cincea republici sub îndrumarea generalului Charles de Gaulle.

Sistemul politic francez
Istoria Franței
François Mitterrand

François Mitterrand (născut François Marie Adrien Maurice Mitterrand), (; ) a fost președinte al Franței între anii 1981-1995.

Date biografice 
După absolvirea studiilor sale, în 1939, a fost mobilizat în armată, iar în 1940 a fost în captivitate germană. În 1941 a evadat. Apoi a devenit membru al Rezistenței franceze.

Mitterrand a evoluat din punct de vedere ideologic de la poziția socialismului reformator la aceea a pragmatismului caracteristic unui reprezentant al națiunii, susținător al rolului cheie, din punct de vedere militar și cultural, pe care Franța era chemată să-l joace în arena internațională. Franța lui Mitterrand a ocupat un loc de frunte în edificarea Uniunii Europene.

În 1988 a fost distins cu Premiul Carol cel Mare, alături de cancelarul german Helmut Kohl.
  
François Mitterrand a murit pe 8 ianuarie 1996, de cancer, la vârsta de 79 de ani în Paris.

Moștenire arhitectonică 
François Mitterand a inițiat sau a susținut o serie de remarcabile construcții la Paris:
- „La Grande Arche“, un impozant arc de triumf la intrarea în cartierul „La Défense“.
- Piramida din curtea Muzeului Luvru, noua intrare în muzeu.
- „Opéra Bastille“
- „Bibliothèque nationale de France“
- „Institut du monde arabe“
- „Monument des Droit de l’homme“
- „Barque Solaire“ de la „Château de Rambouillet“ (barcagiul poartă trăsăturile lui Mitterrand).

Referințe

Legături externe 

 Institutul François Mitterrand
 Biografie 
 Premiul Karl 

Nașteri în 1916
Nașteri pe 26 octombrie
Decese în 1996
Decese pe 8 ianuarie
Co-prinți de Andorra
Decese cauzate de cancer
Membri ai Rezistenței franceze
Personal militar francez al celui de-Al Doilea Război Mondial
Premii Carol cel Mare
Președinți ai Franței
Valéry Giscard d'Estaing

Valéry Giscard d'Estaing (; )  un politician francez, care a fost între 1974 și 1981 președinte al Franței. A fost membru al Academiei Franceze.

Pe 2 ianuarie 1956 a fost ales parlamentar în Adunarea Națională. Din 1962 până în 1966 a fost ministru de finanțe al Franței, ca și între 1969 și 1974.

A fost președintele Convenției Europene, care s-a ocupat cu redactarea articolelor Tratatului constituțional european. Pentru aceasta a primit în anul 2003 Premiul Carol cel Mare al orașului Aachen.

Note

Vezi și
 Lista membrilor Academiei Franceze

Legături externe 
  Biografie 
  Premiul Carol cel Mare 

Nașteri în 1926
Nașteri pe 2 februarie
Decese în 2020
Decese pe 2 decembrie
Absolvenți ai École Polytechnique
Absolvenți ai Lycée Louis-le-Grand
Anticomuniști
Cavaleri ai Ordinului Elefantului
Cavaleri de Malta
Co-prinți de Andorra
Decese cauzate de pandemia de coronaviroză (COVID-19)
Deputați francezi
Europarlamentari francezi
Membri ai Academiei Franceze
Membri ai Rezistenței franceze
Miniștri de finanțe
Miniștri francezi
Personal militar francez al celui de-Al Doilea Război Mondial
Personalități ale Războiului Rece
Premii Carol cel Mare
Președinți ai Franței
Primari francezi
Romano-catolici francezi
Castilia-La Mancha

Castilia-La Mancha (în spaniolă Castilla-La Mancha) este o comunitate autonomă din Spania.

Are graniță cu Castilla-Leon, Madrid, Aragon, Valencia, Murcia, Andaluzia și Extremadura.

Castilla-La Mancha este compusă din provinciile Toledo, Ciudad Real, Cuenca, Guadalajara și Albacete.

Capitala comunității Castilla-La Mancha este Toledo.
Pe teritoriul comunității se află Parcul Național Cabañeros.

Legături externe 
 Castilla Pe urmele lui Don Quijote, 11 aprilie 2007, Descoperă

Comunități autonome din Spania
Aragon

Aragon (în , în ) este o comunitate autonomă din nord-estul Spaniei. Are o suprafață de 47.719 km².

Aragon are graniță cu Franța la nord, cu Catalonia la est, cu Valencia la sud și cu Castilia-La Mancha, Castilia-Leon, La Rioja și Navarra la vest. Este compusă din provinciile Zaragoza, Huesca și Teruel.

Capitala sa este Zaragoza. 

În plus pe lângă cele trei provincii, Aragon este divizat în 33 de comărci (comarcas).

Limbă 

Pe lângă spaniolă, există o limbă aragoneză originală, vorbită încă în unele văi din Pirinei, care este diferită de dialectul aragonez al limbii spaniole castiliene.

Catalana este vorbită de asemenea în unele comărci (comarcas) adiacente Cataloniei, în special: dialectul ribagorzan în Ribagorza (capitală Benabarre) și Litera (capitală Tamarite de Litera), și un alt dialect asemănător Terra Alta în Matarraña (capitală Valderrobres) și Bajo Cinca (capitală Fraga).

Istorie 

Din 1035 până în 1479 Aragón a fost și numele unui regat independent (Regatul Aragonului), ce se întindea peste granițele actualei regiuni administrative, incluzând și Catalonia din 1137 și mai târziu Insulele Baleare, Valencia, Sicilia, Napoli și Sardinia (vezi Imperiul Coroana de Aragon). Un centru important al acestui regat era Barcelona, de vreme ce era o uniune dinastică. Istoricii din ziua de astăzi numesc regatul „Coroana de Aragon”. Barcelona era centrul a ceea ce a fost în mai multe feluri Imperiul Mediteraneean, ce conducea peste Marea Mediterană și care stabilea reguli pentru întreaga mare (de exemplu, prin Llibre del Consolat del Mar).

Uniunea dinastică dintre Castilia și Aragón din 1479, când Ferdinand al II-lea al Aragonului s-a căsătorit cu Isabella I a Castiliei, a condus la crearea formală a Spaniei ca o singură entitate în 1516.

Note

Vezi și 
 Râul Aragón
 Catherine de Aragon, prima regină a lui Henric al VIII-lea al Angliei
 Beatrice de Aragon, soția regelui Matei Corvin 
 Fernando Zulaica Palacios, istoric al economiei provinciei Aragón în perioada Evului Mediu

Legături externe 
 Guvernul Aragonez (spaniolă)
 Date statistice despre Aragon  (spaniolă)

 
Eponime ale mineralelor
Insulele Baleare

{{Infobox regiuni mari
|nume = Comunitat Autònoma de les Illes BalearsComunidad Autónoma de las Islas Baleares|numegen = Comunății Autonome Insulele Baleare
|tara = 
|capitala = Palma de Mallorca
|populatie = 1,113,114
|densitate = 223,0
|an = 2011
|sup = 4,992
|locpop = Locul 14
|numecod = ISO 3166-2
|tipsef = Președinte
|sef = José Ramón Bauzà
|cod = IB
|web = http://www.caib.es/
|subdiviziuni = Provincie
|subdiviziunilista = Insulele Baleare
|harta = Localización de las Islas Baleares.svg
|simbol1 = Flag of the Balearic Islands.svg
|simbol2 = Escudo de las Islas Baleares.svg
|nota = [1] - în catalană
|}}Insulele Baleare' (Illes Balears numele oficial în catalană, Islas Baleares în spaniolă) sunt un arhipelag în vestul Mării Mediterane, formând o comunitate autonomă din Spania. Capitala comunității autonome este Palma de Mallorca. Comunitatea autonomă este compusă dintr-o singură provincie, cu același nume.

Limbile oficiale sunt catalana și spaniola. Numele catalan, Illes Balears'' este folosit de guvernul spaniol.

Principalele insule sunt Mallorca, Menorca (Minorca), Ibiza (Eivissa) și Formentera, toate destinații turistice populare. O insulă mai mică este Cabrera.

Din punct de vedere istoric, insulele au fost cucerite pe rând de romani, vandali, bizantini, arabi și catalano-aragonezi. Menorca a fost o dependență britanică până în secolul XVIII.

Legături externe 

 

 
Baleare
Baleare
Baleare
Azore

Insulele Azore (sau Açores în portugheză) sunt un grup de insule portugheze situate în mijlocul Oceanului Atlantic, la aproximativ  de Lisabona și  de coasta de est a Americii de Nord.

Arhipelagul este împrăștiat pe o zonă a paralelei care trece prin Lisabona (39º, 43'/39º, 55' Latitudine Nordică), dându-i un climat moderat, cu oscilații anuale de umiditate. Cele nouă insule au o suprafață totală de 2.355 km². Suprafețele lor individuale variază între  (São Miguel) și  (Corvo).

Originea vulcanică a insulelor este relevată de conurile și craterele vulcanice de pe insule. Pico, un vulcan ce se înalță 2.351 metri pe insula cu același nume, are cea mai mare altitudine din Azore.

Azorele aveau în 1992 o populație de 238.000 de locuitori și o densitate a populației de 106 locuitori pe kilometru pătrat.

Cele nouă insule sunt divizate în trei grupuri:
 Grupul Estic al insulelor São Miguel și Santa Maria
 Grupul Central al insulelor Terceira, Graciosa, São Jorge, Pico și Insula Faial
 Grupul Vestic al insulelor Flores și Corvo.

Începând cu 1868, Portugalia a emis timbrele cu Açores pentru folosirea în insule. Între 1892 și 1906, a emis și timbre diferite pentru fiecare district administrativ din acea perioadă.

Angra era formată din Terceira, São Jorge, și Graciosa, cu capitala la Angra do Heroismo pe Terceira.

Horta era formată din Pico, Faial, Flores, și Corvo, cu capitala la Horta pe Faial.

Ponta Delgada consista din São Miguel și Santa Maria, cu capitala la Ponta Delgada pe São Miguel.

Din 1938 până în 1978, arhipelagul a fost divizat în trei districte, asemănătoare (cu excepția suprafaței) cu cele din Portugalia peninsulară. Diviziunile erau aleatorii, și nu mergeau după grupurile de insule naturale, mai degrabă reflectau locația fiecărui district după cele trei mari orașe (nici unul în grupul vestic). 

În 1978 Azore a devenit o Regiune Autonomă, renunțându-se la organizarea în districte (Angra, Horta, Ponta Delgada).

Centrul „Angra do Heroísmo” de pe insula Terceira (Azore) a fost înscris în anul 1983 pe lista patrimoniului cultural mondial UNESCO.

Vezi și 

 Locuri din patrimoniul mondial

Legături externe 

 Azores Info 
 Harta arhipelagului 
 Flora din Azore
 Viața la țară în mijlocul Oceanului Atlantic , 24 martie 2013, Ana-Maria Smădeanu, Capital
 În inima Atlanticului , 1 septembrie 2012, Cristian Matache, Income Magazine

 
Regiune ultraperiferică
Kilometru

Kilometrul (abreviat km) este o unitate de măsură a distanței.

Un kilometru este egal cu 1000 de metri și este un multiplu al metrului acceptat și recomandat de S.I..

Pentru a înțelege mai bine semnificația distanței de 1 km vezi 1 E3 m, o listă comparativă a unor distanțe cuprinse între 1 km și 10 km.

Vezi și 
 Metru
 Prefixe SI
 Kilometru pe oră

Unități de lungime
Unități SI
1 E3 m

Pentru a înțelege mai bine diversele ordine de mărime ale distanțelor acest articol prezintă o listă comparativă a unor distanțe cuprinse între 1 km și 10 km (1.000 m și 10.000 m). "1 E3" este o notație alternativă pentru 103.

 Distanțe mai mici decât 1 km
 1.000 metri corespund la:
 1 kilometru
 latura unui pătrat cu aria de 1 km²
 1 609,344 m -- o milă terestră
 1 852 m -- o milă marină
 1 990 m -- Lungimea secțiunii centrale a podului Akashi-Kaikyo, cel mai lung pod de suspensie din lume
 2 544 m -- Înălțimea vârfului Moldoveanu (în Munții Făgăraș), cel mai înalt vârf din România
 4 810 m -- Înălțimea vârfului Mont Blanc, cel mai înalt vârf din Europa de vest
 5 895 m -- Înălțimea muntelui Kilimanjaro, cel mai înalt vârf din Africa
 6 194 m -- Înălțimea vârfului Mount McKinley, cel mai înalt vârf din America de Nord
 8 848 m -- Înălțimea Everestului, cel mai înalt punct de pe Pământ
 Distanțe mai mari decât 1 km

Lungime
Modena

Modena este un oraș și o provincie din regiunea Emilia-Romagna a Italiei. În original în italiană cuvântul se citește cu accent pe prima silabă: . Populația orașului este de 175.000 de locuitori.

Orașul are o istorie îndelungată, existând încă de pe vremea Imperiului Roman.

Domul, Torre Cívica și Piazza Grande din Modena au fost înscrise în anul 1997 pe lista patrimoniului cultural mondial UNESCO.

Orașul este cunoscut și sub titlul de „capitala motoarelor”, datorită asocierii cu diferite firme de mașini italiene: Ferrari, Lamborghini și Maserati.

Personalități 
 Luciano Pavarotti, tenor

Demografie

Note

Vezi și 
 Listă de orașe din Italia
 Locuri din patrimoniul mondial

Orașe din Italia
 
Orașe universitare din Italia
Eponime ale asteroizilor
Zona metropolitană Cluj-Napoca

Zona metropolitană Cluj este o zonă metropolitană din județul Cluj, ce cuprinde municipiul Cluj-Napoca și 19 comune din apropiere Aiton, Apahida, Baciu, Bonțida, Borșa, Căianu, Chinteni, Ciurila, Cojocna, Feleacu, Florești, Gilău, Gârbău, Jucu, Petreștii de Jos, Săvădisla, Sânpaul, Tureni, Vultureni. Suprafața totală a zonei metropolitane este de 1.603 de kilometri pătrați, ocupând 24% din teritoriul județului Cluj. Populația celor 20 de localități însumează 418.153 de persoane, dintre care 324.576 locuiesc în Cluj-Napoca..

Populație 
Zona metropolitană Cluj-Napoca este una dintre cele mai mari zone metropolitane din România. Tabel cu populația și cele mai importante comunități etnice ale celor 20 de unități administrative componente, potrivit Recensământului Populației și al Locuințelor din 2011:

Baza juridică 
Potrivit legislației românești, zona metropolitană este zona constituită prin asocierea pe bază de parteneriat voluntar între localitățile urbane și rurale, între care s-au dezvoltat relații de colaborare pe multiple planuri.

Zona metropolitană cuprinde teritoriul administrativ al orașului centru polarizator și al unităților administrativ-teritoriale cuprinse în zona de navetism a acestuia, la distanțe de până la 30 km, care respectă condiția de contiguitate spațială și în cadrul căruia s-au dezvoltat relații de cooperare pe multiple planuri.

Înființare 
Zona Metropolitană Cluj s-a constituit juridic ca o asociație de dezvoltare intercomunitară, în toamna anului 2008, având ca fondatori municipiul Cluj-Napoca, Consiliul Județean Cluj și 17 comune din zona periurbană a Clujului. În 2009, la zona metropolitană a aderat comuna Sânpaul, iar în 2016, comuna Săvădisla.

Obiective 
Obiectivele pe care le urmărește Asociația de Dezvoltare Intercomunitară Zona Metropolitană Cluj sunt: 

 Creșterea competitivității economice bazate pe cunoaștere;
 Dezvoltarea și modernizarea infrastructurii de transport;
 Protejarea și îmbunătățirea calitătii mediului;
 Dezvoltarea resurselor umane, creșterea gradului de ocupare și combaterea excluziunii sociale;
 Dezvoltarea economiei rurale și cresterea productivității în sectorul agricol;
 Participarea echilibrată a tuturor comunelor din zona metropolitană Cluj la procesul de dezvoltare socio-economică

Proiecte 
Zona Metropolitană Cluj, ca lider sau partener, a derulat sau derulează o serie de proiecte cu finanțare europeană sau din Granturi SEE și Norvegiene. Printre acestea se numără:

 „Cetățeni digitali europeni” (Eudigit)
URBforDAN. Management and Utilization of Urban Forests as Natural Heritage in Danube Cities
The Lab Cluj . Laboratorul Metropolitan de Inovare Sociala
Pata 2 . Intervenții integrate replicabile pentru locuire incluzivă și combaterea marginalizării în Zona Metropolitană Cluj
 Cluj Future of Work, componenta „Muncă informală”

Referințe

Legături externe
Hectar

Hectarul (abreviat ha) este o unitate de măsură a suprafeței. Un hectar este egal cu 10.000 m², 0,01 km² sau 100 ari.

Cu alte cuvinte, un hectar este aria unui pătrat cu latura de 100 de metri. O sută de hectare sunt echivalente cu 1 km² (un kilometru pătrat).

Pentru comparație, suprafața unui teren de fotbal regulamentar are între 0,45 ha și 0,825 ha.

Note

Unități de arie
Metru

Metrul este o unitate de măsură pentru lungime. Un metru este distanța parcursă de lumină prin vid într-un 
interval de timp de  dintr-o secundă.

Metrul este una dintre cele 7 unități fundamentale ale Sistemului Internațional (SI).

Multipli și submultipli ai metrului 
Prin adăugarea de prefixe SI, se obțin alte unități de măsură, la diverse scări necesare în diferite domenii de activitate. Aceste unități, multiplii și submultiplii metrului, sunt:

Istoric 
Originea metrului datează din secolul al XVIII-lea. Au existat două variante:
  din lungimea cercului meridian sau, echivalent, 10−7 din distanța de la pol la ecuator de-a lungul unui meridian;
 lungimea unui pendul gravitațional cu perioada de oscilație de 2 secunde.
În 1791, după Revoluția Franceză, s-a ales prima variantă, pe considerentul de-a putea oferi fiecărui stat posibilitatea de-a determina lungimea unui metru. Anume, orice țară are acces la un arc dintr-un meridian, lucru care permite măsurarea lungimii cercului meridian. Deoarece perioada de oscilație a pendulului gravitațional depinde de accelerația gravitațională care la rândul ei variază cu latitudinea, pentru aplicarea definiției este necesar accesul la un punct de pe Pământ de la o anumită latitudine.

În urma măsurătorilor, s-a realizat un etalon constând dintr-o bară dintr-un aliaj de platină, având trasate două marcaje la distanță de un metru unul de celălalt. Ulterior s-a constatat că, dintr-o eroare legată de calculul turtirii Pământului, distanța etalon era cu 0,2 mm mai mică decât definiția originală; s-a stabilit însă ca etalonul să rămână definiția unității de măsură.

În 1960, definiția metrului a fost înlocuită cu lungimea egală cu 1.650.763,73 lungimi de undă în vid ale radiației care corespunde tranziției între nivelele 2p10 și 5d5 ale atomului de kripton 86.

În 1983, această definiție a fost înlocuită cu definiția curentă, distanța parcursă de lumină în vid în  dintr-o secundă. Urmarea este că viteza luminii în vid este fixată prin definiție la valoarea de 299.792.458 m/s.

Vezi și 
 metru pătrat
 metru cub

Note 

Unități de lungime
Unități SI fundamentale
Madrid (comunitate autonomă)

Madrid este una din cele 17 comunități autonome ale Spaniei, localizată în centrul țării. Consistă în provincia Madrid, și conține orașul Madrid ca și capitală a provinciei, a comunității și a țării.

Mai mult de jumătate din populație comunității locuiește în capitală. Alte orașe aflate în comunitate sunt: Alcala de Henares, San Lorenzo de El Escorial și Aranjuez. 

Există 179 de localități în comunitatea Madrid. Vezi: Lista localităților din Madrid.

Madrid are graniță cu comunitățiile autonome Castilia-Leon (prin provinciile Ávila și Segovia) și Castilia-La Mancha (prin provinciile Guadalajara, Cuenca și Toledo).

Madrid era mai demult considerat parte a regiunii La Mancha (vezi: Castilia-La Mancha), dar a devenit o singură comunitate la începutul sistemului autonomía, datorită marii deferențe economice între Madrid și terenurile din Manchego.

În Comunitatea Madrid, 13,09% din popoulație e alcătuită din imigranți, din care români 12,35%, adică aproximativ 96.000 de locuitori.

Provinciile Spaniei
Comunități autonome din Spania
Listă de localități din Madrid

Aceasta este o listă a celor 179 municipalități cu numărul de locuitori din provincia și comunitatea autonomă Madrid, Spania.

Note

Vezi și 
 Geografia Spaniei
 Listă de orașe din Spania

Legături externe 
 INE  (spaniolă)
 Date statistice municipale și zonale ale Comunității Madrid  Institutul de Statistică al Comunității Madrid (spaniolă)
 Informații despre municipiile Comunității Madrid Guía Madrid Rural (spaniolă)

Madrid
Madrid (comunitate autonomă)
Lista orașelor din Spania

Următoare listă conține cele mai importante orașe din Spania. Capitalele comunitățiilor autonome sunt indicate prin "(CA)".

Peninsulă 
 
 Badajoz
 Barcelona (CA)
 Bilbao (Bilbo)
 Blanes
 Buñol
 Cáceres
 Cádiz
 Cartagena
 La Coruña (A Coruña)
 Ferrol
 Gijón
 Gerona (Girona)
 Huelva
 Huesca
 León
 Lerida (Lleida)
 Logroño
 Lugo
 Madrid (Capitala țării), 2,8 milioane loc. 1
 Málaga
 Marbella
 Mataró
 Murcia
 Ourense
 Oviedo
 Pamplona
 Pontevedra
 Ronda
 San Sebastián (Donostia)
 Santander
 Santiago de Compostela (CA)
 Sevilla
 Soria
 Valencia
 Vigo
 Tarragona
 Torrevieja
 Zaragoza

Insulele Baleare 

 Palma de Mallorca

Insulele Canare 
 Las Palmas de Gran Canaria
 San Cristóbal de La Laguna (Tenerife)
 Santa Cruz de Tenerife
 Santa Cruz (La Palma)
 Valverde (El Hierro)

Alte teritorii spaniole 
 Ceuta
 Melilla

Spania, Listă de orașe din
Spania
Orașe
Lista
Anders Dahl

Anders Dahl (n. 17 martie 1751 – d. 25 mai 1789) a fost un botanist suedez. Dalia este numită după el.

În 1770, a intrat la Universitatea din Uppsala, și în 1786, a primit doctoratul de la Universitatea din Kiel, Germania. Din 1787, a predat medicină la Universitatea din Turku/Åbo.

Note

Legături externe 
  Biografie 

Nașteri în 1751
Decese în 1789
Botaniști suedezi
Wikitravel

Wikitravel este un proiect menit să creeze o serie de ghiduri turistice libere și accesibile pentru toată lumea. Viziunea Wikitravel este similară cu viziunea Wikipedia, cu o diferență în licență: licența Wikitravel permite comercializarea textelor rezultate. Wikitravel este disponibil în 16 limbi: engleză, română, franceză etc.

Istorie 
Wikitravel a fost început în iulie 2003 de către Evan Prodromou și Michele Ann Jenkins. 

Pe data de 1 mai 2007, Wikitravel a primit Premiul Webby pentru cel mai bun website de călătorie.

Note

Legături externe 
 Situl oficial Wikitravel

Comunități Wiki
Proiecte pe software MediaWiki
Turism
Provinciile Spaniei

Pe lângă cele șaptesprezece comunități autonome, Spania este divizată în cincizeci de provincii.

Prezentare generală 

De la apariția sistemului comunitățiilor autonome, provinciile au pierdut mult din puterea de altă dată. Ele mai sunt folosite ca și districte electorale, în adresele poștale, sau ca și referiri geografice. (Un oraș mic va fi identificat mai degrabă ca și aparținând provinciei Valladolid decât aparținând comunității autonome Castilia-Leon, de exemplu.)

Majoritatea provinciilor sunt denumite după orașul lor principal. Există doar două orașe care sunt capitale de comunități autonome și nu sunt capitale de provincie: Mérida în Extremadura și Santiago de Compostela în Galicia.

Șapte autonomii sunt compuse dintr-o singură provincie: Asturias, Insulele Baleare, Cantabria, La Rioja, Madrid, Murcia și Navarra.

Lista provinciilor

Referințe, note

Legături externe 

Provincii
Susannah Maria Arne

Susannah Maria Arne () a fost o actriță și cântăreață engleză, sora compozitorului Thomas Arne. 

S-a născut la Londra, și în 1734 s-a măritat cu Theophilus Cibber, fiul dramaturgului Colley Cibber. În profesia sa, Arne a fost cunoscută ca doamna Cibber.

Referințe

Nașteri în 1714
Decese în 1766
Actori englezi din secolul al XVIII-lea
Cântărețe engleze
Actori din Londra
Actrițe din secolul al XVIII-lea
Muzicieni din Londra
Tony Perez

Tony Perez (n.14 mai 1942) a fost un jucător de baseball din Ciego de Avila, Cuba. A jucat pentru echipa Cincinnati Reds (Roșii din Cincinnati), în anii 1960 si 1970.

Jucători de baseball
Nașteri în 1942
Geetbets

Geetbets este o comună din regiunea Flandra, Belgia. Pe lângă localitatea propriu-zisă, Geetbets, comuna include și localitățile Grazen și Rummen. În 2007, comuna a avut o populație de 5.786 de locuitori.

Localități din Brabantul Flamand
Comune din Brabantul Flamand
Provincia Girona

Girona (în spaniolă, Gerona) este o provincie din partea de Est a Spaniei , în partea nordică a comunității autonome Catalonia.

Are graniță cu provinciile Barcelona și Lleida, cu Franța și cu Marea Mediterană. Capitala ei este Girona, oraș în care trăiește doar o optime din cei 598.112 locuitori ai provinciei.

Localități selectate 
 Girona
 Figueres
 Palafrugell
 Begur
 Forallac
 Ogassa
 Santa Cristina d'Aro
 Castell-Platja d'Aro
 Camprodon
 Ripoll
 Regencós
 Mont-ras
 Celrà
 Sils
 Torrent
 Pals

Vezi și 
 Listă de comune din Provincia Girona
Nume latine ale orașelor europene

Până în epoca modernă, latina a fost limba comună a științei, inclusiv a cartografiei. În secolele al XIX-lea și al XX-lea, savanții germani au adus contribuții importante în studiul toponimiei istorice (Ortsnamenkunde). Aceste studii au contribuit la rândul lor la studiul genealogiei. Pentru genealogii și istoricii Europei premoderne, cunoașterea numelor alternative este vitală pentru culegerea informațiilor din documente publice și private.

Totuși, un obstacol este faptul că până și numele latine erau ambigue—de exemplu, existau mai multe orașe romane care începeau cu Colonia urmată de un termen descriptiv. În Evul Mediu, acestea erau de obicei prescurtate doar la Colonia. Unul dintre acestea, Colonia Agrippinensis, păstrează astăzi forma Köln.

Lista de mai jos cuprinde orașe cu nume latinesc și echivalentul lor în română.

Vezi și 
 Lista listelor de orașe după țară
 Cele mai mari aglomerații urbane din Europa
 Nume latine ale orașelor românești

!
Orașe din Europa
Limba latină
Proverbe latine

Proverbele latine sunt proverbe și zicători create sau transmise de romani, ori apărute după decăderea civilizației romane în alte culturi, care au considerat că limba latină este un mediu potrivit pentru transmiterea acestor învățături.

Vezi și 

 Listă de locuțiuni în limba latină
 Proverbe
 Proverbe românești
 Limba latină

Legături externe
 Proverbe latine la Wikicitat
 Expresii juridice
Pagina principală Wikicitat în limba română

Proverbe
Cuvinte și expresii în limba latină
Cazul ablativ

În lingvistică, ablativul este cazul complementelor circumstanțiale.
Este prezent în: latină, greacă, sanscrită, armeană, finlandeză, maghiară ș.a.
Exprimă punctul de plecare în spațiu, instrumentul, asocierea, cauza unei acțiuni etc.

Ablativul absolut este o construcție sintactică latină, alcătuită dintr-un substantiv sau pronume cu rol de subiect, în cazul ablativ, și un participiu prezent sau perfect tot în cazul ablativ.
Ablativul absolut este echivalentul unei propoziții circumstanțiale (cauzală, concesivă, condițională sau temporală). De exemplu: „... Tarquinio Superbo regnante...” („pe când domnea Tarquinius Superbus...”).

Vezi și 
 Cazul acuzativ
 Cazul dativ
 Cazul genitiv
 Cazul nominativ
 Cazul vocativ

Ablativ
Girona

Girona (← catalană, , ) este un oraș situat în nord-estul comunității autonome Catalonia, Spania la confluența râurilor Ter și Onyar. Este capitala provinciei spaniole cu același nume și a comarcei catalone Gironès. Populația era de cca. 97.586 loc. în 2015.

Orașe înfrățite

Legături externe 
 Girona, orașul legendelor creștine , 10 mai 2009, Andreea Vieru, Ziarul Lumina

Orașe din Catalonia
Provincia Girona
Girona
Retronym

Retronym este un cuvânt englezesc care desemnează un neologism creat pentru a denumi o noțiune atunci când, după apariția unei noțiuni înrudite, denumirea veche a devenit ambiguă. De exemplu, termenul fotografie alb-negru a apărut pentru a preciza sensul cuvântului fotografie, devenit ambiguu după apariția fotografiilor color.

Prima publicație în care a apărut cuvântul retronym este un număr al ziarului american New York Times Magazine din 1980, iar primul dicționar care l-a adăugat printre definițiile sale este The American Heritage® Dictionary of the English Language în a patra sa ediție publicată în anul 2000.

Istorie 
Cuvântul a fost inventat în 1980 de Frank Mankiewicz, renumit crainic și jurnalist american, pe atunci președintele organizației National Public Radio. William Safire i-a dedicat un articol în coloana sa din New York Times Magazine intitulată „Despre limbă”, supranumindu-l pe Mankiewicz drept „cel mai mare colecționar din lume al acestor creații lexicale” („the world's leading collector of these coinages”). Cuvântul a fost recunoscut de un dicționar în anul 2000, făcându-și apariția în The American Heritage Dictionary of the English Language, până în anul 2003 fiind singurul dicționar care îl conținea. Astăzi, termenul mai apare și în Merriam Webster OnLine și în dicționarul MSN Encarta, ultimul considerându-l un cuvânt specific englezei americane.

Etimologie 
Cuvântul a fost creat în limba engleză sub forma retronym din două elemente: retro- (adverb  latin care se traduce prin „înapoi, îndărăt, în urmă”) și -onym (derivat din grecescul onyma = „nume”).

Considerații 
Ziarista Lyrysa Smith crede că progresul tehnologic este principala cauză a acestui fenomen. Smith identifică alte cauze în schimbările culturale sau în noile perspective asupra istoriei.

Exemple de retronime 
 chitară acustică — după ce a apărut chitara electrică; în engleză: acoustic/electric guitar
 ceas analogic — după ce a apărut ceasul digital; în engleză: analog/digital watch
 fotografie alb-negru — după ce s-a inventat fotografia color;
 telefon fix — după ce s-a răspândit telefonul mobil;
 lapte integral — după ce a apărut laptele degresat;
 Primul Război Mondial — după ce a izbucnit al Doilea Război Mondial;
 satelit natural — după ce s-au lansat sateliții artificiali;
 film mut — după ce a apărut filmul sonor.

Note

Legături externe 
  Colecția de retronime a lui Barry J. Stiefel 

Tipuri de cuvinte
Jurnalism
Termeni englezești
Provincia Álava

Alava (bască Araba, spaniolă Álava) este o provincie din Spania de nord, în partea de sud a comunității autonome Țara Bascilor. Are graniță cu provinciile Burgos, La Rioja, Navarra, Guipúzcoa și Vizcaya. Capitala sa este Vitoria (bască Gasteiz).

Vezi și 
 Lista localităților din Álava

Alava
Vitoria-Gasteiz

Vitoria-Gasteiz (Gasteiz în bască, Vitoria în spaniolă) este capitala provinciei Álava (bască Araba) și a Comunității Autonome a Țării Basce, deși este al doilea oraș ca populație din regiune, având 217.000 de locuitori în 2001. Se află la 65 km de Bilbao, cel mai mare oraș din regiune.

Batălia de la Vitoria din Războiul Peninsular a avut loc în apropiere.

Legături externe 

 Pagina oficială a orașului Vitoria-Gasteiz (spaniolă)
Listă de municipalități din Álava

Aceasta este o listă a localităților cu numărul de locuitori din provincia Álava, din comunitatea autonomă Țara Bascilor, Spania.

Note

Vezi și 
 Geografia Spaniei
 Listă de orașe din Spania

Alava
Provincia Albacete

Albacete este o provincie în Spania centrală, în partea de sud a comunității autonome Castilia-La Mancha, Spania. Capitala sa este Albacete.

Vezi și 
 Lista localităților din Albacete

Albacete
Listă de localități din Albacete, Spania

Aceasta este o listă a localităților cu numărul de locuitori din provincia Albacete a comunității autonome Castilia-La Mancha, Spania.

Note

Vezi și 
 Geografia Spaniei
 Listă de orașe din Spania

Legături externe 
 Diputación de Albacete, listado de municipios

Albacete
Provincia Albacete
Provincia Alicante

Alicante (în ) este o provincie în estul Spaniei, în partea de sud a comunității autonome Valencia. Are graniță cu provinciile Murcia, Albacete, Valencia și cu Marea Mediterană. 

Populația provinciei este de 1.632.349 (2003). Capitala sa este Alicante. Alte orașe importante sunt Elche, Benidorm, Denia, Altea, Orihuela, Torrevieja, Elda, Novelda, Villena, Alcoy, Calpe.

Vezi și 
 Lista localităților din Alicante.

Alicante
Provincia Alicante
Listă de localități din Alicante, Spania

Aceasta este o listă a localităților cu numărul de locuitori din provincia Alicante sau Alacant a comunității autonome Valencia, Spania.

Note

Bibliografie (surse) 
 Instituto Nacional de Estadística. Cifre oficiale de populație 
 LEY 4/1983,  de 23 de  noviembre, de  uso y enseñanza del valenciano. Los artículos 35 y 36 establecen los predominios lingüísticos oficiales

Vezi și 
 Geografia Spaniei
 Listă de orașe din Spania

Legături externe 
 Federación valenciana de municipios y provincias
 Diputación de Alicante

Alicante
Provincia Alicante
Listă de localități din Insulele Baleare, Spania

Comunitatea autonomă a Insulelor Baleare (în catalană, Comunitat Autònoma de les Illes Balears) este o regiune din Spania situată în Marea Mediterană, în largul coastei de est a Peninsulei Iberice. Este o comunitate autonomă cu o singură provincie formată din 67 de municipii și constituie un teritoriu insular, care formează arhipelagul Baleare, în cadrul căruia se pot distinge două grupuri de insule și insulițe:

 Insulele Gymnesias: Mallorca, Menorca, Cabrera, Dragonera, Conejera și Isla del Aire, precum și insulele adiacente.
 Insulele Pitiusas: Ibiza (Eivissa) și Formentera, precum și insulele din jur.

Aceasta este o listă a municipalităților cu numărul de locuitori din provincia și comunitatea autonomă Insulele Baleare, Spania.

Municipalități ale Insulelor Baleare (67)

Comărcile Insulelor Baleare (10)

Palma de Mallorca (Ciutat de Mallorca) 

• Palma de Mallorca.

La Sierra de Tramontana (sa Serra de Tramuntana) 

• Andrach, Bañalbufar, Buñola, Calviá, Deyá, Escorca, Esporlas, Estellenchs, Fornaluch, Pollensa, Puigpuñent, Sóller și Valldemosa.

El Raiguer (es Raiguer) 

• Alaró, Alcudia, Binisalem, Búger, Campanet, Consell, Inca, Lloseta, Mancor del Valle, Marrachí, La Puebla, Santa María del Camino și Selva.

El Llano de Mallorca (es Pla de Mallorca) 

• Algaida, Ariañy, Costich, Lloret de Vista Alegre, Llubí, María de la Salud, Montuiri, Muro, Petra, Porreras, San Juan, Santa Eugenia, Santa Margarita, Sancellas, Sinéu și Villafranca de Bonany.

El Migjorn (es Migjorn) 

• Campos, Felanich, Lluchmayor, Las Salinas și Santañí.

El Levante de Mallorca (es Llevant de Mallorca) 

• Artá, Capdepera, Manacor, San Lorenzo del Cardezar și Son Servera.

Comarca de Ciudadela (Comarca de Ciutadella) 

• Ciudadela, Ferrerías, Mercadal și San Cristóbal.

Comarca de Mahón (Comarca de Maó) 

• Alayor, Mahón, San Luis și Villacarlos.

Insula Ibiza (Illa d'Eivissa) 

• Ibiza, San Antonio Abad, San José, San Juan Bautista și Santa Eulalia del Río.

Insula Formentera (Illa de Formentera) 

• Formentera.

* Menorca se împarte în 2 comărci naturale: Tramontana și Mediodía.

Note și surse 

 Tesauro ISOC de Topónimos

Vezi și 
 Geografia Spaniei
 Listă de orașe din Spania

Legături externe 

 Institutul Național de Statístică (denominaciones oficiales de los municipios baleares) .
 Partidos judiciales de España  .

Insulele, Baleare
Provincia Barcelona

Barcelona este o provincie din estul Spaniei, în partea de est a comunității autonome Catalonia. Are graniță cu Tarragona, Lleida, Girona și cu Marea Mediterană.

Localități 

Capitala ei este Barcelona. În jur de  4.906.117  persoane locuiau în provincie, din care, mai puțin de jumătate în capitală.

Municipii 

Vezi Listă Municipii din Barcelona

L'Hospitalet de Llobregat
Badalona
Cerdanyola
Martorell
Mataró
Granollers
Sabadell
Terrassa
Sitges
Igualada
Vic
Manresa
Berga
Calella
Argençola
Calaf
Sallent

Barcelona
Casa Milà

Casa Milà este una dintre realizările arhitectului Antoni Gaudí în Barcelona, care figurează din anul 1984 pe lista de locuri din patrimoniul mondial UNESCO. Se află pe bulevardul Passeig, la numărul 92, în cartierul Eixample.

Acest imobil a fost construit pentru Roger Segimon de Milà între 1905 și 1907. Este, de asemenea, denumit, de către barcelonezi, La Pedrera, care înseamnă loc de unde se extrage piatra în catalană, deoarece fațada prezintă anumite ondulări.

Note

Vezi și 
 Palatul Güell
 Parc Güell
 Sagrada Família
 Locuri din patrimoniul mondial

Legături externe 

> 
Patrimoniul mondial în Spania
Barcelona
Palatul Güell

Palatul Güell este un palat din Barcelona realizat de arhitectul catalan Antoni Gaudí pentru magnatul industrial catalan Eusebio de Güell.

Face parte din anul 1984 din patrimoniul mondial UNESCO.

Interesantă este poarta de fier cu un arc parabolic și modelul complicat al unor alge de mare din fier și a unei cravase.

Note

Vezi și 
 Casă
 Palat
 Casa Milà
 Parc Güell
 Sagrada Família
 Locuri din patrimoniul mondial

Legături externe 
 Palatul Güell 
 Imagini ale Palatului Güell

Patrimoniul mondial în Spania
Palate din Spania
Barcelona