alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Székelysóspatak

Székelysóspatak (románul Șăușa) Sóspatak része Romániában Maros megyében.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 14 km-re délnyugatra, Nyárádtő mellett a Sós-patak mentén fekszik. Nyárádtőhöz tartozik.

Története
1414-ben, majd 1461-ben Sospatakha néven említik.
Régen katolikusok lakták, akik reformátusokká lettek. 1850-ben 207 lakosából 193 román, 4 magyar és 1 cigány volt. 1910-ben 171, túlnyomórészt román lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi alsó járásához tartozott. 1992-ben 270 lakosa 4 magyar kivételével román volt.
Az 1960-as években Kerelősóspatakkal egyesítették Sóspatak néven.

Hivatkozások

Maros megye
Településrészek
Székelyszáldobos

Székelyszáldobos (1899-ig Száldobos, románul Doboșeni) falu Romániában, Kovászna megyében. Közigazgatásilag Bardochoz tartozik.

Fekvése
Székelyudvarhelytől 49 km-re délkeletre, a Kormos-patak kiszélesedő völgyében fekszik. A DJ131-es úton közelíthető meg.

Története
Székelyszáldobos nevét 1332-ben említette először oklevél Zaldubus néven, mint a Sepsi esperességben fekvő települést.

Lakossága a tatárok által elpusztított Kisszáldobos és Valál lakóinak egy részével gyarapodott, majd a fülei
határban a 17. században elpusztult Dobó lakosságának egy része is itt kapott menedéket. 

Volál az azonos nevű patak völgyében a Faluhelynek nevezett helyen feküdt, valószínűleg az 1596. évi tűzvészben pusztult el. Régi református templomát 1795-ben tűzvész pusztította el, majd 1838-ban a földrengés is megrongálta. 1853-ra építették újjá, úgy hogy a régi templomból semmi sem maradt. Közelében egy négykaréjos, lóhereíves kápolna alapjaira bukkantak, mely régen temetőkápolna lehetett. 

A falu borvizéről volt híres, a hegyfarki fürdőt Bethlen Gábor is felkereste egykor. 1910-ben magyar 935 lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott. 

Az 1992-es népszámlálás adatai szerint a falu lakossága 1409, amelyből 873 magyar református mellett 536 román anyanyelvű roma nemzetiségű. A roma lakosság elsősorban pünkösdista és ortodox vallású. 

A 2002-es népszámlálás alapján a falu lakossága 1779, amelyből kb. 829 magyar református mellett kb. 950 román anyanyelvű roma nemzetiségű (ebből kb. 480 vallja cigánynak magát).

Testvérvárosa
  Vésztő, Magyarország (1991)

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
A falu honlapja 
A falu facebook oldala

Kovászna megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyszállás

Székelyszállás (románul Sălașuri, németül Szeklerzollersch) falu Romániában, Maros megyében.

Fekvése
Marosvásárhelytől 35 km-re délkeletre, Bordostól délnyugatra 2,5 km-re fekszik a Felső-Csere-dombhát keleti előterében. Székelyvéckéhez tartozik, melytől 3 km-re északnyugatra van.

Története
Határában dák és római leletek kerültek elő. 1567-ben Zekelijzallas néven említik.1747-ben követelik, hogy a véckei pap legalább évente egyszer szentmisét végezzen. Ekkor tehát legalább imaház volt. Mai templomukat 1912-ben építik. 1720-tól itt is volt katolikus iskola, amelyet 1948-ban államosítanak. 1910-ben 277 római katolikus magyar lakosa volt.

A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott, a második bécsi döntés ismét Magyarországnak juttatta, ekkor  Maros-Torda vármegye része lett 1944-ig. 1992-ben 169 lakosából 148 magyar, 21 cigány.

Hivatkozások

Maros megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyszenterzsébet

Székelyszenterzsébet (1899-ig Szenterzsébet, románul Eliseni) falu Romániában Hargita megyében.

Fekvése
Székelykeresztúrtól 8 km-re nyugatra, a Szenterzsébeti-Magyarós v. Mogyorós patak két
oldalán magas dombsorok között fekszik. Újszékelyhez tartozik.

Története
1332-ben említették először a papi tizedjegyzékben. A középkori falu a református templomtól délnyugatra, a templomdomb lábánál feküdt. Szent Erzsébetnek szentelt középkori temploma a mai református templom helyén állott, Orbán Balázs még látta a szentély előzárókövén az 1402-es évszámot. Tornya 1785-ben épült, 1802-ben már rossz állapotú volt. 1870-ben a templomot le kellett bontani.

Mai református temploma a régi torony mellé 1870 és 1872 között épült. A faluban az Eössi családnak udvarháza volt, amely mára nyomtalanul eltűnt. A 18–19. századi Kemény–Orosz kúria 1997-ben dőlt romba.

1910-ben 1143 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott.
1992-ben 1103 lakosából 736 magyar, 361 cigány és 6 román volt.
Újszékelyhez tartozik.

A falu gazdag népzenei hagyományából 2022-ben könyvet adtak ki Szabó Kálmán Népdal- és Nótagyűjteménye címmel. A népdalok gyűjtését Szabó Kálmán az egykori kántor az 1950-es években végezte.

Testvértelepülései
  Mezőladány (Magyarország)
  Bükkszenterzsébet (Magyarország)
 Eperjeske (Magyarország)

Híres emberek
 1607-től itt élt Péchi Simon (1565–1642), aki később Bethlen Gábor kancellárja, majd szombatos egyházalapító.
 Itt született 1914-ben Nagy Géza művelődésszervező.
 Itt született 1914-ben Kiss Ernő matematikus.
 Itt született 1918-ban Abodi Nagy Béla festőművész.
 Itt született 1922-ben Molnár Béla biológus, a biológia tudományok doktora, egyetemi oktató.

Hivatkozások

Kapcsolódó szócikkek 
 Szakács család (székelyszenterzsébeti)

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyszentistván

Székelyszentistván (1899-ig Szentistván, románul Ștefănești) Hármasfalu (Trei Sate) településrésze Romániában Maros megyében. Csókfalvával és Atosfalvával összenőve alkotja Hármasfalu települést, amely közigazgatásilag Makfalvához tartozik. Nevét régi, Szent István király tiszteletére épült római katolikus templomáról kapta.

Története
1332-ben Sancto Stephano néven említik először. A régi falu a temető körül feküdt, ahol régi erődített temploma is állott. A templom 1625-ben a reformátusok kezébe került. Ezt 1738-ban bontották le, amikor új templomot emeltek egy 1671-ben épített fatemplom helyére a mai templom helyén. 1872-ben a harangláb helyett magas tornyot építettek, majd az 1738-ban épített templom helyére 1880-ban épült fel mai református temploma. Kertjében Szent István király mellszobra látható. 1910-ben 508 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott.

Látnivalók
 1998-ban avatták fel a templomkertben Szent István mellszobrát.
 A Barátosi-udvarház a 18. században épült impozáns földszintes épület, ma közcélra szolgál.

Képgaléria 
 Képek Székelyszentistvánról a www.erdely-szep.hu honlapon

Híres emberek
 Itt született 1820-ban Szentistváni Péter András népköltő.
 Itt született 1888-ban Faluvégi Dénes pedagógus, író, újságíró
 Itt született 1931-ben Somai József közgazdász, közéleti személy

Testvértelepülése(i) 
 Báránd

Külső hivatkozások  
 Hangfelvételek

Marosszék települései
Maros megye
Románia megszűnt települései
Székelyszentmihály

Székelyszentmihály (1899-ig Szentmihály, románul Mihăileni) falu Romániában, Hargita megyében.

Fekvése 
A falu Székelykeresztúrtól 14 km-re északkeletre, a Gada-, a Szalon- és a Szalom-patakok Nyikóba torkollásánál fekszik. Közigazgatásilag Siménfalvához tartozik. Köves-patakai mentén kisebb iszapvulkánok jelzik, hogy metángázas vonulat található a közelben.
Szomszédos települések Bencéd, Kisfalud, Nyikómalomfalva, Sükő, Székelydobó, Vágás és Kobátfalva.

Története 
1333-ban pápai dézsmajegyzékben említik először. A falu középkori templomát Szent Mihály arkangyal tiszteletére szentelték. A Hármashalom nevű helyen áll a falu '48-as vértanúinak oszlopa, akiket 1848. november 6-án gyilkoltak le a császári vezér jelenlétében. A kivégzés Ugron János ma is álló kúriájában történt.

A Székelyszentmihály nevet a 18. században kapta, hogy megkülönböztethető legyen az azonos hangzású falvaktól. 1910-ben 458 lakosa volt, 1992-ben 452 lakosából 447 magyar, 5 cigány. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott.

Látnivalók 
 unitárius temploma a középkori templom köveinek (köztük sok római kőnek) felhasználásával 1841 és 1850 között épült klasszicista stílusban.
 A Szalon-patakáról azt tartja a hagyomány, hogy az egykori Firtosvár szalonjából ered.

Híres emberek 
 Itt született 1851-ben Varga Dénes tordai pedagógiai író.
 Itt született 1856-ban  Tarcsafalvi Albert kolozsvári tanár-igazgató.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyszentmiklós

Székelyszentmiklós (románul Nicoleni) falu Romániában, Erdélyben, Hargita megyében.

Fekvése
Székelykeresztúrtól 6 km-re északkeletre, községközpontjától, Siménfalvától 1,5 km-re fekszik a Szentmiklósi-patak katlanszerű völgyfőjében, 450 méter tszf. magasságban, belterülete mindössze 14 hektár.

A falu határát fátlan dombvidék alkotja(356,3 ha). Erdője csupán délen, a Cserehát övezetében húzódik. Keletről a Borba (525 m) és az Árnyék (538 m) nevű siménfalvi dűlőkkel határos, és itt van Akasztófa-dombja is. Nyugatról a Kis- és Nagykedei dűlőkkel határos (Templomalj, Faluvége, Felső sás, Kedevölgye). A falu aszályos időszakban vízhiánnyal küzd, csak a Tiboldi kút vize nem apad el. Délről a Forrás-pataka, nyugatról a Sás-pataka, északról a Somály-pataka ömlik a Szentmiklósi Alba-patakába.

Története
Területe ősidők óta lakott. Határában a Csűr-dűlő területén bronzkori telep nyomaira bukkantak.

1910-ben 159, 1992-ben 83 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott.

Temploma

Unitárius temploma 1862-ben épült a falu közepén amelybe beépítették a középkori templom néhány faragványát is(gyámkövét). A templom nyugati kapuját csúcsíves, hornyolt profilú kőkeret szegélyezi, küszöbe is egy kapukeret hengertagos szárköve. A hajó déli oldalára épített két késő gótikus gyámkövet falaztak be. Egyszínű kazettás mennyezete 1862-ből való. Régi kőfallal övezett temploma a Temetődombon állott.

Híres emberek
 Itt született 1793-ban Tiboldi István iskolamester, költő, Kriza János gyűjtőtársa (1793–1880).
 Itt született 1876-ban Szentannai Sámuel kutató mezőgazdász, szakíró, iskolaigazgató Karcagon (1912–1933)
 Itt született 1942-ben Farkas Dénes nyugalmazott unitárius lelkész, esperes.
 Itt született 1943-ban Tiboldi István állatorvos, állatorvos­tudományi szakíró.
 Itt született 1944-ben Farkas Árpád költő.

Jegyzetek

Források
Erdélyi utazás, Székelyszentmiklós
Csedő Attila képei Székelyszentmiklósról

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyszenttamás

Székelyszenttamás (1899-ig Szenttamás, románul Tămașu) falu  Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilg Oroszhegy községhez tartozik.

Fekvése 
Székelyudvarhelytől 5 kilométerre, a Ballé-patak völgyében, a Bükk-tető északi lejtőjén fekszik.

Története 
1333-ban Sancto Toma néven említik először. A falunak már a 14. században volt temploma, 1555-ben Izabella királyné költségén restaurálták. 1661-ben a török felégette, ezután újjáépítették. A falu a reformáció alatt is megtartotta katolikus hitét.

1910-ben 251, 1992-ben 116 magyar lakosa volt.

Látnivalók 
 Római katolikus temploma 1820–1821-ben között épült a régi templom helyére.

Jegyzetek 

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelytamásfalva

Székelytamásfalva (1899-ig Tamásfalva, románul Tamașfalău, németül Thomsdorf): falu Romániában Kovászna megyében.

Kézdivásárhelytől 15 km-re délnyugatra a Zabola-patak mellett, annak a Feketeügybe torkollása közelében fekszik. Zabola községhez tartozik. Közelében feküdt a tatárok által elpusztított Domonkosfalva.

A Thúry-Bányai-kúria 1810 és 1820 között épült empire stílusban.
1910-ben 590 lakosából 1 kivételével mind magyarok voltak. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Orbai járásához tartozott.
1992-ben 586 lakosából 1 román kivételével mind magyarok voltak.
A helyi Tamásfalvi és Thúry családból sok neves katona került ki.

Jegyzetek

További információk 
 Képek a tamásfalvi Thúry-kastélyról
 Története
 Leírása
 Képek (Zaboláról és) Székelytamásfalváról a www.erdely-szep.hu honlapon

Szekelytamasfalva
Háromszék vármegye települései
Székelytompa

Székelytompa (románul Tâmpa) falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 14 km-re délkeletre a Tompa-patak torkolatánál fekszik, Nyárádszeredához tartozik.

Története
1494-ben Thompa néven említik. Régen a falu feletti domb előfokán a mai református temető helyén volt a templom és körülötte a falu. Leköltözésük után 1733-ban építettek új templomot.
1910-ben 377, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott. 1992-ben 406 lakosából 335 magyar, 58 cigány és 12 román.

Látnivalók
 Református temploma 1840-ben épült, a falu keleti szélén áll, tornya 1940-ben készült. 
 A falunak keleten sóskútja van.

Hivatkozások

Szekelytompa
Maros-Torda vármegye települései
Ștefănești (egyértelműsítő lap)

Ștefănești több romániai település neve:

 Ștefănești, Argeș megye
 Ștefănești, Botoșani megye
 Ștefănești, Călărași megye
 Ștefănești, Gorj megye
 Ștefănești, Vâlcea megye

Ma már nem önálló települések:
 Székelyszentistván, Maros megye
 Istvánfalva, Temes megye
Vörössipkások

Vörössipkásoknak az 1848 májusában felállított 9. kassai zászlóalj honvédeit nevezték. A téves közhiedelemmel ellentétben a 3. (szegedi) honvédzászlóalj "fehértollas" elnevezést kapott a csákójukra tűzött fehér kakastollak miatt.

Szintén "vörös sipkát" kapott a 11. kolozsvári honvédzászlóalj legénysége is.

E két zászlóalj a szabadságharc alatt olyan vitézséggel harcolt, hogy mint a legbátrabb katonák, Görgey Artúr javaslatára megkülönböztetésképpen vörös sipkát hordhattak.

Görgey javaslata Kossuthnak 1849 áprilisában:

„Adjunk vörös sapkát mindazon zászlóaljaknak, s másnemű hadrészeknek, melyek folytonos vitézségök által e világ tiszteletét, bámulatát, a haza köszönetét megérdemlik…”

E két zászlóalj honvédeit a köznyelv egyszerűen csak vörössipkásoknak nevezte.

A 9-ik zászlóalj parancsnoka a szervezéskor Vitális Ferenc őrnagy.

A szépirodalomban 
 Jókai Mór: Emléksorok 1848-49-ből – Lengyel vörössipkások XV. fejezet
 Krúdy Gyula: 1848 – Nagy idők nagy hősei (Ifjúsági elbeszélések) Az utolsó vörössipkás

Források

További információ 
 Auriga Vörössipkás Túra

1848–49-es forradalom és szabadságharc
Zarja

Az Zarja a Nemzetközi Űrállomás első, amerikaiak által finanszírozott, orosz gyártmányú egysége. Feladata az űrállomás energiaellátásának és manőverezésének biztosítása, emellett tárolóhelyül szolgál. A modult a TKSZ katonai szállító űrhajó megépített, de fel nem használt példányából alakították ki.

Repülés 
1998. november 20-án reggel a bajkonuri űrrepülőtérről egy Proton-K hordozórakétával indították. 185–354 kilométer magas, 51,6° hajlásszögű és 90 perc keringésidejű Föld körüli pályára állt, majd kinyíltak az antennák és a hatalmas, 24 méteres fesztávolságú napelemtáblák.

Az új modult az orosz és az amerikai irányító központokból két hétig tesztelték, s az első egység kiválóan vizsgázott. Energiatermelése a vártnak megfelelő volt, a hajtóművek kifogástalanul működtek, és távirányíthatósága is nagyon jónak bizonyult. Kisebb problémák természetesen adódtak: két – a jövőbeni automatikus dokkoláshoz szükséges – szalagantenna nem nyílt ki, s a hat fedélzeti akkumulátorból az egyik hibásan működött. Ezután többszöri pályakorrekcióval a Zarja 390 kilométer magasságú, úgynevezett dokkolási pályára állt, és várta az első látogatókat.

A Zarjára 1998. december 7-én kapcsolták rá az Endeavour űrrepülőgép (STS-88) űrhajósai az Unity modult.

A modul a kezdetben az űrállomás „mindenese” volt, biztosította az energiaellátást, meghajtást, tárolási funkciókat látott el; az állomás kiépülésével fokozatosan raktár szerepbe kerül.

Adatok 
 Tömeg: 19,3 tonna
 Hosszúság: 12,56 méter
 Szélesség (napelemtáblákkal): 24 méter
 Átmérő: 4,11 méter

Források 
 Élet és Tudomány, 1999. 4. szám – Almár Iván, Horváth András: Kozmikus krónika 1998. október – december: AZ EZREDFORDULÓ ŰRÉPÍTKEZÉSE

Külső hivatkozások

Magyar oldalak 
 Zarja – Functional Cargo Block

Külföldi oldalak 

A Nemzetközi Űrállomás orosz részegységei
Klaudia

A Klaudia latin eredetű női név, a Klaudiusz férfinév női párja. A Klaudiusz a Claudius római nemzetségnévből származik, jelentése eredetileg sánta, béna.


Rokon nevek
Klaudetta: a Klaudia olasz beceneve. 
Klaudiána: a Klaudia továbbképzése.
 Klavgyija (Клавдия), orosz névváltozat
 Claudia, latinos írásmóddal
 Claudine (ejtsd 'klodin'), francia névváltozat

Gyakorisága
Az 1990-es években a Klaudia igen gyakori név volt, a Klaudetta és a Klaudiána szórványosan fordult elő, a 2000-es években a Klaudia a 32-89. leggyakoribb női név, a Klaudetta és a Klaudiána nem szerepel az első 100-ban.

Névnapok 
Klaudia, Klaudetta, Klaudiána
 március 20.
 május 18.
 június 6.

Híres Klaudiák, Klaudiánák 
 Claudia Black ausztrál színésznő
 Claudia Cardinale olasz színésznő
 Claudia de’ Medici osztrák főhercegné, tiroli grófné.
 Claudia Felicitas magyar, német és cseh királyné, német-római császárné
 Klaudia Jans lengyel teniszezőnő
 Claudia Karvan ausztrál színésznő
 Kovács Klaudia válogatott labdarúgó
 Liptai Claudia színésznő, televíziós műsorvezető
 Rhédey Klaudia magyar grófnő
 Claudia Schiffer német fotómodell
 I. Klaudia breton hercegnő, francia királyné

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (K)
Női keresztnevek (K)
Latin eredetű magyar női keresztnevek
Kisgyarmat

Kisgyarmat (szlovákul Sikenička, korábban Ďarmotky) község Szlovákiában, a Nyitrai kerület Érsekújvári járásában.

Fekvése 
Párkánytól 18 km-re északra, a Szikince-patak mellett, az egykori Esztergom, Hont és Bars vármegyék határán fekszik.

Élővilága

Kisgyarmaton egy gólyafészket tartanak nyilván a falu végén a szövetkezethez közel. Ez régóta elhagyatott.

Története 
Az újkőkor óta lakott hely, ahol a vonaldíszes- és a lengyeli kultúra nyomaira bukkantak. A bronzkorból és késő vaskorból is találtak leleteket.

Neve az ősi magyar "Gyarmat" törzsnévből ered. A település már 1135-ben a bozóki prépostság alapítólevelében szerepel "Garmoth" alakban. 1248-ban "Jormoth" néven említi oklevél. 1297-ben "Gormoth", 1349-ben "Atagyarmata" néven említik. 1377-ben említik Szent Márton tiszteletére szentelt templomát. A Hontpázmány nemzetség birtoka, majd 1327-ben a bényi apátság tulajdona. A 18. századtól a Pálffy család birtoka. 1720-ban 42 háza volt. 1828-ban 89 házában 597 lakos élt, akik szőlőtermesztéssel, állattartással foglalkoztak.

Vályi András szerint "Kis Gyarmat. Elegyes magyar falu Hont Vármegyében, földes Ura G. Pálfy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Páldon felül 3/4 órányira Garam felé, határja gazdag, javai külömbfélék, malma Szikintze vizén, réttye, erdeje elegendő, piatza Esztergomban 3 órányira, első Osztálybéli."

Fényes Elek geográfiai szótárában "Gyarmat (Kis), magyar falu, Honth vmegyében, a barsi, esztergomi és honthi határok össze jövetelénél: 612 kath., 4 ref. lak. Kath. paroch. templom. Nagy nemesitett birkatenyésztés. Van termékeny szántóföldje, rétje, erdeje, szőlőhegye. F. u. h. Pálffy Antal. Ut. p. Kéménd."  

A trianoni békeszerződésig Hont vármegye Vámosmikolai járásához tartozott. 1938 és 1944 között ismét Magyarország része. A falu a második világháborúban sokat szenvedett, házainak 70%-a elpusztult.

Népessége
1880-ban 669 lakosából 654 magyar és 2 szlovák anyanyelvű volt.

1890-ben 781 lakosából 779 magyar és 1 szlovák anyanyelvű volt.

1900-ban 821 lakosából 813 magyar és 6 szlovák anyanyelvű volt.

1910-ben 863 lakosából 852 magyar anyanyelvű volt.

1921-ben 891 lakosából 877 magyar és 12 csehszlovák volt.

1930-ban 876 lakosából 850 magyar és 7 csehszlovák volt.

1941-ben 848 lakosából 847 magyar volt.

1991-ben 507 lakosából 493 magyar és 14 szlovák volt.

2001-ben 499 lakosából 459 magyar és 37 szlovák volt.

2011-ben 451 lakosából 398 magyar és 42 szlovák volt.

2021-ben 436 lakosából 368 (+14) magyar, 41 (+14) szlovák, 1 cigány, 1 egyéb és 25 ismeretlen nemzetiségű volt.

Neves személyek 
Itt született 1950. február 5-én Varga Imre költő, műfordító – jelenleg Magyarországon él.

Nevezetességei 
 Szent Márton temploma a 13. században épült román stílusban, a 18. században átépítették, 1887-ben pedig bővítették. Szószéke és oltárképe is 18. századi.
 Népi építészete és népviselete.
 Vízimalom.

Néprajza
Manga János 1941-ben gyűjtött a településen.

Képtár

Jegyzetek 
Liszka József 1983: Výsledky záchranného výskumu v Sikeničke. Castrum Novum 2, 37–45.

Külső hivatkozások 

 Községinfó
 Kisgyarmat a régió honlapján
 E-obce.sk

Az Érsekújvári járás települései
Hont vármegye települései
Kanada zászlaja

Kanada zászlaja vörös alapú, középső kétnegyedén fehér négyzettel, ebben pedig egy stilizált, tizenegy csúcsú vörös juharlevéllel. A zászló különleges felosztását sokszor nem veszik figyelembe, és – helytelenül – három egyenlő szélességű függőleges sávot rajzolnak.

Közkeletű angol neve Maple Leaf Flag (vagyis – a néha magyarul is használt – juharleveles lobogó), francia elnevezése pedig l’Unifolié (egylevelű).

1965 óta az állam hivatalos jelképe, előtte de jure az Egyesült Királyság zászlaja, de facto pedig annak kanadai változata (a Canadian Red Ensign) volt használatban.

A kanadai zászló elemeinek – a legtöbb nemzeti lobogótól eltérően – nincs különösebb jelképes jelentése: a vörös és az ezüst a Brit Birodalom színei, a juharfa levele pedig Kanada természeti kincsekben való gazdagságára utal. Elterjedt tévedés, hogy a levél tizenegy csúcsa a tíz tartományt és a szövetségi kormányzatot szimbolizálja (korai változatokon a szár mellett is három-három, s így összesen tizenöt csúcs volt).

A zászló története 
Már a 20. század első felében felmerült egy új zászló bevezetésének terve, de a (politikai) szándék csak az 1960-as évekre érett meg. Ekkor azonban szabályos vita alakult ki: a miniszterelnök, Lester Bowles Pearson a változtatás mellé állt, az ellenzék vezére, a korábbi miniszterelnök, John Diefenbaker azonban ellene kampányolt. Többpárti parlamenti bizottság alakult, amely 1964. október 29-én végül egyhangúlag a történész George Stanley ezredes által tervezett zászlót választotta (azon a változaton még 13 csúcsa volt a levélnek). Az ezredes egyébként a Kanadai Királyi Katonai Főiskola zászlóját vette alapul, mely három egyenlő szélességű vörös-ezüst-vörös függőleges sávból állt, középen az iskola címerével.

A képviselőház 1964. december 15-én, a szenátus pedig két nappal később fogadta el. Hivatalosan 1965. február 15-én lett nemzeti jelkép, e nap 1996 óta a kanadai nemzeti zászló napja (National Flag of Canada Day).

Néhány korábbi zászló

Irodalom

Külső hivatkozások 

 National Flag of Canada (Department of Canadian Heritage)
 George F.G. Stanley's Flag Memorandum, 23 March 1964
 Royal Proclamation
 Flag Etiquette in Canada
 CBC Digital Archives – The Great Canadian Flag Debate
 History of the National Flag of Canada
 

Zaszlaja
Nemzeti zászlók
Benjamina

A Benjamina női név a Benjámin férfinév latinos képzésű párja.


Gyakorisága
Az újszülötteknek adott nevek körében az 1990-es években szórványosan fordult elő. A 2000-es és a 2010-es években sem szerepelt a 100 leggyakrabban adott női név között.

A teljes népességre vonatkozóan a Benjamina sem a 2000-es, sem a 2010-es években nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnapok
március 31.

Híres Benjaminák

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (B)
Női keresztnevek (B)
Héber eredetű magyar női keresztnevek
Hernád (folyó)

A Hernád (szlovákul Hornád) a Sajó legnagyobb, bal parti mellékfolyója.

Futása 
Szlovákiában, Hernádfő (Vikartovce) községnél, a Király-hegy (Kráľova hoľa) északi oldalán  ered, Abaújnádasd (Trstené pri Hornáde) községnél hagyja el Szlovákiát és Abaújvár mellett lép be Magyarországra. Mintegy 10 km hosszban határfolyó. A partjára épült legnagyobb város Kassa. A Hernád a Köröm, Muhi, Ónod és Sajóhídvég községek szegélyezte területen folyik a Sajóba.

A Hernád teljes hossza 286 kilométer, magyar szakasza 118 km. Vízgyűjtő területe 5436 km², ebből  1136 km² van Magyarországon. Szlovákiai szakasza hajózható. Vízhozama rendkívül ingadozó: 6–450 m³ között változik (Hernádnémetinél mérve).

Gibárton az ország egyik legrégebbi vízerőművét működteti.

Mellékvizei 
 

A Hernád vízgyűjtő területe

Szlovákiában:
 Gölnic (Hossza 87,1 km; Vízgyűjtő területe 647,9 km2; Közepes vízhozama 8,1 m3/s)
 Szinye (Svinka) (50,8 km; 350,7 km2)
 Tarca (131 km; 1346,6 km2; 8,23 m3/s)
 Olsava (Osva; 48,1 km; 338,6 km2)

Magyarországon:
 Perényi-patak (4,4 km; 10,6 km2)
 Hasdát-patak (5,6 km; 14,2 km2)
 Gönci-patak (20,8 km; 63,4 km2; 0,23 m3/s)
 Vilmány-patak (9,5 km; 21,5 km2)
 Kis-Hernád vagy Bélus-patak (31,5 km; 77 km2; 0,15 m3/s)
 Vasonca (27,4 km; 95,4 km2; 0,187 m3/s)
 Vadász-patak (33,5 km; 210,8 km2; 0,429 m3/s)
 Bársonyos csatorna (68,2 km; 266,9 km2)
 Garadna-patak (11,3 km; 36,1 km2; 0,06 m3/s - Bársonyos csatornába)
 Csere-patak (8,8 km; 13,5 km2; 0,02 m3/s - Bársonyos csatornába)
Devecseri-patak (9,4 km; 31 km2; 0,05 m3/s - Bársonyos csatornába)
 Szartos-patak (13,9 km; 129,2 km2; 0,424 m3/s)

Egyetlen víztározója a Margitfalva (Margecany) melletti Óruzsini-víztározó (Ružín).

Élővilága 
A folyó halban gazdag. Halfajtái: márna, harcsa, csuka, ponty, paduc, domolykó, compó, süllő, balin, amur, keszeg, angolna és pisztráng a (Vizsoly és Tornyosnémeti közötti szakaszon).

További információk 
 Jellemzés

Szlovákia folyói
A Sajó mellékfolyói
Határfolyók
Magyarország folyóvizei
Székelyvaja

Székelyvaja (románul Vălenii) falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 13 km-re délkeletre a segesvári út mentén a Göcs-patak mellett fekszik, amely a falu alatt a Vaja nevet veszi fel. Ákosfalvához tartozik.

Története
1332-ben Voya néven említik először. 1562-ben határában fogták el János Zsigmond csapatai székelypálfalvi Nagy Györgyöt a fellázadt székelyek egyik vezérét, akit Segesváron lefejeztek. 1848-ban itt tartották Marosszék nemzetőrei gyűlésüket, innen indultak a radnóti tábor ellen. 1910-ben 1008 lakosából 995 magyar és 1 román volt.
A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi alsó járásához tartozott. 1992-ben 708-an lakták, melyből 708 magyar, 74 cigány és 8 román.

Látnivalók

 Református temploma román kori eredetű, szemöldökkövében egykor 1442-es évszám volt látható.
 Görögkatolikus temploma ezzel szemben a domboldalban áll.

Híres emberek 

Itt született 1932. november 14-én Osváth Jenő atomkutató mérnök.

Hivatkozások

Maros megye települései
Marosszék települései
Székelyvarság

Székelyvarság (románul Vărșag) falu Romániában, Erdélyben, Hargita megyében. 2022-ben 1652 lakosából 1601 fő vallotta magát magyarnak, 8 románnak 43 pedig nem nyilatkozott. 1992-ben 1536 lakosából 1532 fő magyar és 4 román volt.

Fekvése
Hargita megye legnagyobb szórványtelepülése, amely kb. 77 km²-en a Nagy-Küküllő forrásvidékén fekszik. Részei: a Központ, Varságtisztása, Bolygóbükke, Forrásköze, Sólyomkőpataka, Nagykútpataka, Bagzos és Küküllőtelep.

Története
1906-ban Varságtelep néven szerepelt először. A falut a 20. század elején Oroszhegyről és Korondról kirajzott székely családok alapították Oroszhegy mély patakvölgyekkel szabdalt vulkáni fennsíkján fekvő Varság nevű határrészéből, 1906-ban lett önálló község. Lakói famunkások, zsindelykészítők. 1908-tól neve Székelyvarság. 1910-ben 1233 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Udvarhelyi járásához tartozott.

Látnivalók
 Határában a Tartód pataknak a Nagy-Küküllőbe torkollásánál emelkedő meredek 870 méter magas hegytetőn találhatók Tartód várának maradványai. A vár a 11–12. századi magyar határvédelmi rendszer része volt.
 Római katolikus temploma 1902–1904 között épült gr. Majláth Gusztáv erdélyi püspök költségén.
 A faluközponttól 3-4 kilométerre fekvő Csorgókő-vízesés szép látványt nyújt, csakúgy mint a tőle fél kilométerre lévő Jézus-kútja forrás.

Képgaléria
 Képek Székelyvarságról a www.erdely-szep.hu honlapon
Csorgókő vízesés a www.terjhazavandor.ro honlapon
A Székelyvarsági Kilátó (Mutató) a www.terjhazavandor.ro honlapon
Uz Bence sírja Székelyvarságon

Testvértelepülés
  Homokmégy, Magyarország

Jegyzetek

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyvécke

Székelyvécke (1899-ig Véczke, , ) falu Romániában, Maros megyében. Székelyvécke község központja, Székelyszállás és Magyarzsákod tartozik hozzá.

Fekvése 
A Marosvásárhelytől 39 km-re délkeletre, a Kis- és a Nagy-Küküllő vízválasztó dombságának északi oldalán, a Vécke patak által kialakított hosszanti völgy középső szakaszának felső részén fekszik.

Története 

1319-ben Weichkefew néven említik először. A határában emelkedő Őrhegyen a helybeliek egykori várat feltételeznek. A Tatárvár nevű magaslaton feküdt a középkori Hogya falu. Római katolikus temploma 1790 és 1792 között épült a régi templom helyére. Korábban a temető szélén is állt egy Mária-templom, amely a 16. század előtt plébániatemplom volt. A 16. században a falu unitárius lett, de 1723-ra rekatolizálódott, ekkor a templom is újra katolikus lesz. Bartalis udvarháza nem maradt fenn. 1910-ben 839 lakosából 830 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott. 1992-ben 462 lakosából 453 magyar és 9 román volt.

Jeles szülöttei 

 Itt született 1940. július 7-én Visky Árpád magyar színművész.
 Itt született 1962-ben Birtalan Ákos romániai magyar politikus, turisztikai miniszter.

Látnivalók 

 Székely kálvária és a Székely Golgota
 A székelyvéckei kilátó

Jegyzetek 

Maros megye települései
Udvarhely vármegye települései
Székelyzsombor

Székelyzsombor (1899-ig Zsombor, , , erdélyi szász nyelven Sommerburch) falu Romániában Brassó megyében.

Fekvése 
Kőhalomtól 17 km-re északkeletre a Kis-Homoród két partján fekszik. 1968 óta Brassó megyéhez, Homoródhoz tartozik.

Nevének eredete 
Neve a magyar Zsombor nemzetségnévből származik, ez pedig a szláv zsombor (= bölény) főnévből származik.

Története 
1488-ban Sumerburch néven említik először. A hagyomány szerint a falu eredetileg szász telepítésű volt, de egy pestisjárványt követően homoródalmási és homoródszentmártoni székelyek, 1502-ben pedig újabb 16 jobbágycsalád telepedett a faluba. A török-tatár betörések következtében szász lakossága teljesen kipusztult és helyükre is székelyek érkeztek. Vára a 15. században a Várhegyen épült terméskőből, először 1692-ben említik. A 18. században jelentőségét veszítve 1818-ban a külső falgyűrűt lebontották. Ma elhanyagolt állapotban áll.

1910-ben 1189, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott.

Látnivalók 
 Evangélikus temploma középkori eredetű, 1746-ban egy tűzvész után helyreállították, 1788-ban újjáépítették. Tornya 1908-ban készült. 1540 és 1550 között készült szárnyasoltára a kolozsvári Erdélyi Múzeumba került.
 Római katolikus temploma 1782-ben épült, de valószínűleg 13. századi eredetű.
 A templomdombon áll Nyirő József székelyzsombori születésű író 2004-ben avatott mellszobra. 
 Ortodox temploma 1905-ben épült.
 A várhegyen álló parasztvár.
 Az utcakép.

Híres emberek 
 Itt született 1889-ben Nyirő József regényíró, nyilas politikus

Galéria

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Honlap a faluról és az ott évente megrendezett ifjúsági táborról

Szekelyzsombor
Udvarhely vármegye települései
Székes

Székes (románul Săcăreni), falu Romániában, Maros megyében.

A falu Marosvásárhelytől 12 km-re északkeletre, a Tófalvi-patak völgyében fekszik, Nagyernye községhez tartozik. 1322-ben említik először.

Református temploma 1819-ben épült. 1910-ben 512 lakosából, 511 magyar és 1 román, 1992-ben 206 lakosából 183 magyar, 20 cigány és 3 román.

Innen származik a híres Bercsényi család, udvarházuk és sírboltjuk a falutól délkeletre, a Kápolnadombon áll.

Híres emberek 

Itt született 1936. október 19-én Simon Endre festő, grafikus, muzeológus.
Márkus István , 1921 március 17-én, az 1990-es marosvásárhelyi győztes csata vezetője.Meghalt Szovátán, 2001. április 11-én.

Hivatkozások

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Székudvar

Székudvar (románul Socodor) falu Romániában Arad megyében.

Kisjenőtől 6 km-re nyugatra fekszik. Neve szikes területen épített udvarházat jelöl.

1214-ben Soluhan néven említik először. 1332-ben említik plébániáját. Piacterén előkerültek középkori apátságának és temetőjének maradványai. A népes magyar falunak a 16. században vására és vámja is volt, területén több malom működött.
1910-ben 5534 lakosából 4545 román és 879 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Arad vármegye Kisjenői járásához tartozott.

Nemzetiségi megoszlás 

1992-ben 2322 lakosából 2110 román, 162 magyar, 38 cigány és 10 német volt.

Híres emberek 
 Itt született 1836. február 25.-én Iosif Goldiș görögkeleti püspök, a Román Akadémia tagja.
 Itt született 1888. március 6-án Banner János ősrégész, néprajztudós, egyetemi tanár, a történelemtudományok doktora.
 Itt született 1919. április 25-én  Dr. Dászkál István nagyváradi latin szertartású ordinárius, apostoli protonotárius, nagyprépost - tudós római katolikus pap.

Nevezetességei 
A településtől nyugatra halad el a szarmaták által 324 és 337 között épített, az Alföldet körbekerülő Csörsz-árok vagy más néven Ördögárok nyomvonala.

Jegyzetek 

Arad megye települései
Arad vármegye települései
Szemlak

Szemlak (románul Semlac) falu Romániában Arad megyében.

Fekvése
Aradtól 25 km-re nyugatra fekszik a Maros jobb partján.

Nevének eredete
Neve személynévi eredetű, ugyanis területét Szemlek mester kapta 1325 körül Károly Róbert királytól.

Története
1326-ban említik először. 1552-ben a török feldúlta, de később fennmaradt a hódoltság alatt is. 1910-ben 5676 lakosából 2475 román, 1899 német, 601 magyar, 278 szlovák és 272 ruszin volt. A trianoni békeszerződésig Arad vármegye Magyarpécskai járásához tartozott. 1992-ben 3787 lakosából 2947 román, 286 német, 233 cigány, 181 magyar és 140 egyéb volt.

A falu mellett délre a Maros-parton feküdt a középkori Diós falu, melynek nyoma nem maradt. A Marostól északra volt Látrány falu, mely 1333-ban egyházas hely volt, 1596-ban pusztult el és a telepítési próbálkozások ellenére a 18. század elejére végleg elnéptelenedett.

Itt született 
 Dr. Alexandru Fîntînaru ügyvéd, a Szoboszlay Aladár vezette mozgalom résztvevője.
 Helmuth Duckadam labdarúgó
 Otmar Szafnauer az BWT Alpine F1 Team csapatvezetője.

Testvérvárosa
  Mezőkovácsháza, Magyarország (1998)

Jegyzetek

Arad megye települései
Arad vármegye települései
Szénaverős

Szénaverős ( , szászul Tsendriš) falu  Romániában, Maros megyében.

Fekvése
Marosvásárhelytől 36 km-re délkeletre, a Küküllők közti dombságban fekszik.

Nevének eredete
A szénaverős jelentése 'kaszáló', több magyar határnévben is megjelenik. 1430-ban Zenaweres, 1550-ben Zenewereos, 1733-ban Szinereus.

Története
Szász lakossággal települt. A vármegyei területen maradt szász falvak egyike volt – nem a Királyföldhöz, hanem Küküllő vármegyéhez tartozott.

1582-ben való az első említés tanítójáról. 1593-ban 141 telkes gazda- és 11 zsellércsaládot, 1713-ban először öt román családot is összeírtak. 1750-ben 1044 lakosa volt, ebből 35 cigány és 20 román, a többi szász. 1751-ben szabad paraszti státusza megtartásáért pert indított a vármegyei nemesek ellen.

1880-ban 2541 hektáros határából 32,8% volt erdő, 17,5% legelő, 49,1% szántó, rét, kert és szőlő. 1893-ban 23 szász család, 1903-ig összesen 134 fő költözött Fehéregyházára.

Románia 1944. augusztus 23-i kiugrása után a kormány elrendelte, hogy a német polgármestereket románokra kell cserélni. Mivel a faluban ekkor csak nagyon kevés román élt, 26-án a hundorfi ortodox pap a községházán Georg Bretz helyére polgármesterré nevezte ki Mihail Dudaș pásztort. A szeptember 5-én elkezdődött német–magyar offenzíva után nemsokára feltűntek a német felderítők, ekkor a falu cigány és román lakói a domáldi erdőbe menekültek. Szeptember 8-án délután bevonult egy német egység, és azonnal elrendelték a szász lakosság evakuálását. Pár óra múlva a falusiak saját szekereiken indultak Szászrégen felé, ahonnan előbb teher-, majd marhavagonokban utaztak Sziléziáig. Onnan 1945 nyarán többségük visszatért. Ekkor azonban már a faluban találták a márciusban az Erdélyi-középhegységből betelepített románokat. Utóbbiak egy része az 1952-es kollektivizálás és a szászok 1956-os tulajdonukba való visszahelyezése után visszatért szülőhelyére, illetve városra költözött.

A szász lakosság a század végén kivándorolt, többségük Stuttgart környékére.

Népessége
 1910-ben 1315 lakosából 1165 volt német, 71 cigány, 65 román és 14 magyar anyanyelvű; 1170 evangélikus, 122 ortodox és 14 görögkatolikus vallású.
 2002-ben 725 lakosából 492 volt román és 231 cigány nemzetiségű; 677 ortodox és 16 pünkösdista vallású.

Látnivalók
 Evangélikus templomát 1870 és 1873 között, középkori templomának helyére építették, neogótikus stílusban. A szentély építésekor keleten áttörték a kerítőfal gyűrűjét. Egykori védőművéből a kaputorony és két bástyatorony áll.

Jegyzetek

Források
 Georg és Renate Weber: Zendersch. Eine siebenbürgische Gemeinde im Wandel. München, 1985

Szenaveros
Kis-Küküllő vármegye települései
Szentábrahám

Szentábrahám (románul Avrămești) falu Romániában, Hargita megyében.

Fekvése
Székelykeresztúrtól 6 km-re északra, a Gagy kiszélesedő  völgymedencéjében fekszik, Csekefalva, Firtosmartonos, Firtosiláz, Gagy, Kismedesér, Magyarandrásfalva és Solymosiláz tartozik hozzá.

Története
1334-ben Sancto Abraham említik először. A Templomföld nevű helyen állt középkori 12. századi eredetű, a 13. században bővített, falképekkel borított temploma, melyet 1802-ben bontottak el. unitárius temploma 1803 és 1811 között épült. Református temploma 1912-ben, tornya 1933-ban épült. A régi templomot 1906-ban bontották le.
1910-ben 629 magyar lakosa volt. Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott. 1992-ben 841 lakosából 843 magyar, 4 cigány és 3 román volt, társközségeivel együtt 2585 lakosából 2515 magyar, 51 cigány és 19 román volt.

Hanusz István emlékezett meg a zsidók elleni vérvád-történetek egyik helyi változatáról. A történet szerint a település délkeleti határában fekvő Zsidó-hegy az ott lakó izraelitákról kapta nevét. A hegyen egy gyógyító hatású kút volt, ahová a helyiek jártak, hogy vizet hordjanak beteg családtagjaiknak. Így tett az a fiatal leány is, aki beteg édesanyjának akart vizet merni a kútból, de meggyilkolták. A gyilkosság miatt feldühödött helyiek véres bosszút álltak: a hegyen lakó zsidókat a kútba dobálták, szinte feltöltve azt a holttestekkel.

Híres emberek

 Itt született 1763-ban Augustinovics Pál, az Erdélyi Főszámvevőszék elnöke.
 Itt született Vass Miklós a Makk-féle összeesküvés egyik résztvevője.
 Itt született 1847-ben szentábrahámi Lőrinczy Dénes altábornagy.
 Itt született 1859-ben József János költő, elbeszélő.
 Itt született 1897-ben Fekete Lajos unitárius lelkész, író

Jegyzetek

További információk 
 Szentábrahám község hivatalos honlapja
 Szentábrahám honlapja
 A falu a Székelykeresztúri Kistérségi Szövetség honlapján
 Szentábrahám-Magyarandrásfalvi Unitárius Egyházközség

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Szentbenedek

Szentbenedek (románul Mănăstirea) falu Romániában, Erdélyben, Kolozs megyében.

Nevének eredete 
Nevét Szent Benedek tiszteletére szentelt templomáról kapta.

Fekvése 
Déstől 5 km-re délkeletre, a Kis-Szamos jobb partján fekszik.

Története 

1308-ban Scenbenedek néven említik először. Várkastélyának romjai a Szamos jobb partján emelkedő dombon vannak. Valamikor bencés kolostornak épült, de 1592-ben felvonóhidas védelmi kastéllyá, erődítménnyé alakították.

A 17. század folyamán  kapta meg jelenlegi formáját; többször bővítették, átalakították. Belsejének legérdekesebb része volt a magyaros ornamentikájú tiszafából faragott lépcsője és a reneszánsz ajtón át megközelíthető rajzos padlójú, festett gerendás nagyterme volt. Kaputornya 1720-ban épült. Kapuja felett a pálosok csensztohovai fekete madonnájának domborműve, kegyképe foglalt helyet.

Utolsó tulajdonosai gróf Kornis Károly és felesége, bethleni gróf Bethlen Berta voltak. A kastély utolsó lakója gróf Kornis Gabriella volt. A kastély utolsó felújítása 1886-ban volt, ezt gróf Kornis Viktor vezette. A kastély azóta pusztul.

A család 1945-ig lakta, az ún. öregkastély az államosítás után elhagyatva elpusztult, értékeit széthordták.

Az öregkastély helyreállítását az 1970-es években megkezdték, azonban a munka rövid időn belül megszakadt. Az épületek állaga ma is rohamosan romlik, az öregkastély nagy része ma már menthetetlen.

Az új kastélyban 2004-ben még a helyi iskola működött.

Alatta az út mellett 12. századi késő gótikus templom áll.

1910-ben 653, többségben román lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Szolnok-Doboka vármegye Dési járásához tartozott.

1910-ben épült meg egy a Kis-Szamosból kiágazó csatornán a Dés I. vízerőmű, majd az elcsatolás után, 1923-ban a főágon a Dés II.

Népesség 
2002-ben 737 lakosa közül 714 fő (96,9%) román, 23 (3,1%) magyar volt. 2011-ben 708 lakosa volt.

Látnivalók 
 Szent Kereszt felmagasztalása templom, 12. századi gótikus templom
 Szent Miklós ortodox templom a 18. századból
 Kornis-kastély

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Német nyelvű leírás 
 Képek

Kolozs megye települései
Szolnok-Doboka vármegye települései
Szentdemeter

Szentdemeter (románul Dumitreni, németül Mettersdorf) falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 30 km-re délkeletre a Kis-Küküllő bal partján kisebb patakok völgyében fekszik. Balavásárhoz tartozik, melytől 5 km-re délkeletre van.

Története
1436-ban Zsigmond király Demeter fia Kemény Lőrincnek adta. 1503-ban Zentdemeter néven említik. A Kis-Küküllő völgyére nyúló hegyfokon állt a valamikori várkastély. Mára már maradványai sem láthatók. A 16. században a Balassi és Nyújtódi családok kezdték el építeni. 1607 és 1635 között Balassi Ferenc reneszánsz stílusban alakította át, új falakat, bástyákat, épületeket emelt. 1656-ban Csáki Gábor özvegye Gyulaffi Zsófia az egyik helyiséget római katolikus kápolnává építteti át, mivel a falu temploma az unitáriusoké lett. 1660-ban Kemény János vezére Kis András ostrommal foglalta el, az ide menekült Lázár Györgyöt pedig helyben felakasztotta.

1910-ben a falunak 731 lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott. 1992-ben 613 lakosából, 585 magyar, 27 cigány és 1 román volt.

Látnivalók

Római katolikus temploma a falu keleti szélén egy magaslaton áll. Román kori eredetű, később gótikus stílusban átalakították, mai formáját a 15–16. század fordulóján nyerte el. A szentély jelenleg mésszel eltakart freskótöredékei 15. századiak lehetnek. A templom a reformáció idején az unitáriusoké lett, de 1723-ban visszakerült a katolikusokhoz.

A Schell-udvarház a 18-19. században klasszicista stílusban épült. Állapota nagyon leromlott.

Híres emberek

 Itt született 1550 körül Bogáthi Fazekas Miklós unitárius zsoltárfordító.
 Itt született 1926. december 27-én Vajda Lajos történész.

Hivatkozások

Külső hivatkozások
Szász András: Szentdemeter

Maros megye települései
Udvarhely vármegye települései
Avrămeşti (egyértelműsítő lap)

Romániai települések
 Eckentelep román neve
 Szentábrahám román neve
 Avrămeşti Fehér megye, Felsővidra község
 Avrămeşti Fehér megye, Lepus község
 Avrămeşti Vâlcea megye
Mănăstirea (egyértelműsítő lap)

Mănăstirea több romániai település lehet:
 Mănăstirea, Buzău megye
 Mănăstirea, Călărași megye
 Mănăstirea, Dâmbovița megye
 Mănăstirea, Iași megye
 Szentbenedek, Kolozs megye
 Gyulamonostor, Máramaros megye
Lea

A Lea névnek sokféle jelentése van sok nyelven, héber eredetű név, jelentése vadtehén, antilop., latin eredete szerint nőstényoroszlánt is jelent, de az amerikai vagy héber nyelvű családokban ez a név azt jelenti, hogy fáradt vagy elhasznált.



Rokon név
Lia: a Lea alakváltozata, de lehet a -lia végű női nevek beceneve is.

Névnapok 
Lea, Lia
 március 22.

Gyakorisága
Az 1990-es években a Lea és a Lia egyaránt igen ritka név, a 2000-es években nem szerepelnek a 100 leggyakoribb női név között.

Idegen nyelvi változatai 
 Leah (Angol)
 Léa (Francia)
 Léá (Ír)

Híres Leák és Liák

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (L)
Női keresztnevek (L)
Héber eredetű magyar női keresztnevek
Csilla

A Csilla írói névalkotás a csillag szóból. Először Dugonics András használta 1788-ban megjelent Etelka című regényében.



Rokon nevek
Csillag

Gyakorisága

A Csilla a 20. század második felében vált gyakorivá, 1967-ben 17., a 80-as években a 29. leggyakrabban adott női név volt.
Az 1990-es években továbbra is gyakori névnek számított. A 2000-es évektől veszített a népszerűségéből, ekkor már csak a 90–98. helyen állt, a 2010-es években pedig már nem is szerepelt a 100 leggyakrabban adott női név között.

A teljes népességre vonatkozóan a Csilla a 2000-es években a 38–39., a 2010-es években a 37–39. helyen szerepelt a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnapok
március 22., április 22., június 2., augusztus 10., november 22.

Híres Csillák
 Auth Csilla énekesnő
 Csomor Csilla színésznő
 Füri Csilla öttusázó
 Gulyás Csilla hárfaművész
 Madarász Csilla úszó, edző
 Molnár Csilla szépségkirálynő
 Szentpéteri Csilla zongorista
 Tatár Csilla műsorvezető

Egyéb Csillák
 csilla: növénynév, a Scilla növénynemzetség magyar nevének, a csillagvirágnak a változata. 
 csilla: nyelvjárási szó, a jelentése a gyékény és a nád gyenge hajtása, illetve gyéren növő sás.

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (Cs)
Női keresztnevek (Cs)
Magyar eredetű magyar női keresztnevek
Irodalmi névadási eredetű magyar női keresztnevek
Katalin

A Katalin görög eredetű női név, a görög Αικατερίνη (Aikateriné) név magyar változata. Jelentése nem egyértelmű: elterjedt nézetek szerint a görög καθαρός (katharosz) szóból származik, amelynek jelentése: „(mindig) tiszta”. Mások szerint a görög Αεικαθερινα (Aeikatherina) névből ered, melynek jelentése: „nyilazó”, „biztosan célzó”. A magyarba feltehetően a német Katharina vagy a latin Catharina forma közvetítésével került. 


Rokon nevek 
 Karen: a Katalin dán alakváltozata 
 Karin: a Katalin dán, svéd, norvég alakja 
 Kata: a Katalin magyar becenevéből önállósult anyakönyvelhető névvé. 
 Katarina: a Katalin latin, német, svéd, holland alakváltozata
 Katerina: A Katalin cseh (Kateřina), szlovák (Katarína) és orosz (Катилина ejtsd: Katyilina) változata
 Kati, a Katalin beceneve
 Katica: a Katalin magyar beceneve 
 Katinka: a Katalin magyar beceneve 
 Kató: a Katalin magyar beceneve 
 Katrin: a Katalin német formájának a rövidülése
 Kitti: a Katalin angol becenevéből önállósult
 Ekaterina: az eredetihez közelebb álló alak

Gyakorisága 
Magyarországon a Katalin az Árpád-kor, illetve a keresztes háborúk óta a legkedveltebb nevek közé tartozik.

Az 1990-es években a Katalin és a Kitti igen gyakori, a Kata, Katinka ritka, a Katarina, Katica igen ritka, a Karen, Karin, Kató, és a Katrin szórványos név volt, a Kati és a Katerina nem volt anyakönyvezhető. A 2000-es években a Katalin az 54–69., a Kata a 33–37., a Kitti a 20–33. leggyakoribb női név, a többi nem szerepel az első százban.

Névnapok 
Katalin, Katarina, Katica, Katinka, Kató, Katrin:
 február 13. 
 március 9. 
 március 22. 
 március 24. 
 április 29. 
 április 30. 
 május 9. 
 szeptember 15. 
 november 25. 
 december 31.

Karen, Karin:
 március 24. 
 november 7. 
 november 25. 
Kata
 február 2.
 április 29. 
 november 25. 
Kitti
 április 30. 
 november 25. 
 december 31.

Más nyelvű megfelelői

Híres névviselők

Kitalált személyek 
 Kati néni, a fertályos asszony
 Kató néni, Ihos József által megformált karakter a kabarékban

Jegyzetek 

Magyar keresztnevek (K)
Női keresztnevek (K)
Görög eredetű magyar női keresztnevek