Limba retoromană

Limba retoromană (în retoromană rumantsch; în germană Bündnerromanisch sau Rätoromanisch; în franceză romanche; în  italiană romancio) este una dintre cele patru limbi naționale (în germană: Amtssprache, „limbă administrativă”) ale Elveției, începând cu 20 februarie 1938; totuși, nu are statut de limbă oficială deplină așa ca germana, franceza și italiana. De retoromană ține și limba romanșă (v. mai jos).
Din punct de vedere lingvistic, retoromana este un grup de dialecte. Este una din cele 3 limbi romanice retice sau „rețiane”, în prezent izolate geografic, dar constituind probabil în trecut o unitate, și anume:
 grupul occidental: retoromana - se vorbește în cantonul elvețian Graubünden și are două varietăți mai importante: sursilvana (în regiunea catolică) și engadineza sau ladina (în regiunea protestantă), aceasta din urmă cuprinzând: engandineza de jos, engandineza de sus și graiul din Val Müstair. Retoromana este vorbită de 36.622 de persoane (recensământul din 2012).
 grupul central: ladina dolomitică - se vorbește în regiunea munților Dolomiți din Italia.
 grupul oriental: friulana - se vorbește în regiunea Friuli, Italia. Din punctul de vedere al numărului vorbitorilor, grupul oriental (friulan) este cel mai bine reprezentat, cu 700.000 de vorbitori.
(Prefixul reto- și cuvintele „retic”, „rețian” provin de la numele provinciei romane antice Raetia.)

Limba romanșă (în original: rumantsch grischun, „romanșa de Graubünden”) este o formă scrisă unificată a dialectelor retoromanei din Graubünden, standardizată de lingvistul Heinrich Schmid în 1982. Este deci o limbă artificială, de tip limbă-acoperiș. Limba astfel standardizată are un nivel de acceptanță relativ scăzut, ceea ce face ca adesea vorbitorii diferitelor dialecte să se adreseze unul altuia în germană, accelerând astfel declinul dialectelor retoromane.
Organizația umbrelă pentru toate asociațiile literare retoromane este "Liga Romanșă" (Lia Rumantscha). Începând din 2001, romanșa este folosită de administrația întregului canton.

Detalii 
O grupă de lingviști, adepți ai lui Graziadio Ascoli (1829–1907) și Theodor Gartner (1843-1925), desemnează toate cele 3 limbi romanice retice de mai sus drept „limbile retoromane” (cu circa 830.000 de vorbitori), care însă așa pot fi confundate cu retoromana din Graubünden. Cealaltă grupă, adepții lui Carlo Battisti (1882–1977) și Carlo Salvioni (1858–1920), afirmă că această poziție nu e îndreptățită. Disputa științifică nu este încă decisă.

Retoromana din Graubünden este vorbită de aproximativ 35.000 de persoane și constă în mai multe dialecte cu deosebiri mari între ele: sursilvan, sutsilvan, surmiran, puter (engadineza de sus) și vallader (engadineza de jos).

Caracteristici 
 sursilvana: alternanță între diftong și vocală, cu implicații morfologice (ex.: gries „gros”, grossa „groasă”); persoana 1 verbală are desinența -el (ex.: cumprel „cumpăr”)
 engandineza: complementul direct nume de persoană folosește prepoziția a (ca în limba spaniolă)

Cel mai vechi text din grupul occidental este un fragment de predică din secolul al XII-lea. Prima operă literară este un poem epic (Chanzun de la guerra dalg Chiasté d'Müsch) (1527), scris de Gian Travers în engandineza de sus. Prima traducere a Bibliei într-o limbă retică este cea tradusă în dialectul engandinez în 1560, de către J. Bifrun.

Ortografie 
Retoromana e scrisă cu alfabetul latinesc și, în cea mai mare parte a situațiilor, respectă ortografia fonemică, având o potrivire ridicată între litere și sunete. Ortografia se diferențiază un pic, în funcție de varietățile dialectale. 

Consoane
{| class="wikitable"
!Ortografie
!Echivalentul 
românesc
!Exemplu
!Precizare
|-
|b
|b
|baselgia ('biserică'), bügl ('fântână')
|
|-
| rowspan="2" |c
|k
|canaster ('ladă'), corda ('coardă')
|Înainte de a, o și u și a consoanelor
|-
|ț
|december ('decemvrie'), celebrar ('a celebra')
|Înainte de e și i 
|-
| rowspan="2" |ch
|ci
|chapütscha ('pălărie'), zücher ('zahăr')
|La dialectele Putèr și Vallader
|-
|k
|zucher ('zahăr') 
|La dialectele Sursilvan, Sutsilvan și Surmiran
|-
|d
|d
|dir ('înăuntru'), rouda ('roată')
|
|-
|f
|f
|fil ('șnur'), fö ('foc')
|
|-
| rowspan="2" |g
|g
|gattegl ('pisicuță'), god ('codru')
|Înainte de a, o și u și a consoanelor articulate 
|-
|gi
|tegia ('cabană'), gö ('joc'), saung ('sânge')
|Înainte de e, ö, i și ü; i-ul e trecut sub tăcere când e urmat de altă vocală; la final de cuvânt la Putèr și Vallader (de obicei, nearticulate) 
|-
|gh
|g
|schenghegiar ('a oferi în dar'), ghigna ('grimasă')
|Înainte de e și i (nu apare în altă parte)  
|-
| rowspan="2" |gl
|gl
|Glaruna (orașul 'Glarus'), glatsch ('gheață')
|Înainte de a, e, o, u și ö  
|-
|i
|egl ('ochi'), maglia ('mâncare'), glüsch ('lumânare')
|Înainte de i, ü și la final de cuvânt; i-ul e trecut sub tăcere când e urmat de altă vocală 
|-
|gn
|n moale, ca în franceză și italiană
|gnierv ('nerv'), chavagna ('ladă')
|
|-
| rowspan="3" |h
|(tăcut)
|habitaziun ('locuință'), hoz ('azi')
|În majoritatea cazurilor; mai vezi: ch, gh și sch
|-
|h
|haluncs ('hoți'), hobi ('ocupație distractivă')
|La unele interjecții și neologisme
|-
|h mai pronunțat
|amih ('amic')
|
|-
|j
|i
|jamna ('săptămână'), muja ('vacă având doi ani')
|
|-
|k
|c
|kilo ('kilogram'), tockin ('bucățică') 
|Apare numai la neologisme, mai puțin la Putèr și Vallader, unde mai apare înainte de i și de e. 
|-
|l
|l
|lev ('lumină'), miel ('miere')
|
|-
|m
|m
|mellen ('galben'), mül ('cârtiță')
|
|-
|n
|n
|paun ('pâine'), punt ('pod')
|Mai puțin ce e jos
|-
|ng
|
|pang ('pâine')
|numai la Surmiran
|-
|p
|p
|pur ('agricultor'), pom ('măr')
|
|-
|qu
|cu
|quater ('patru'), quint ('chitanță')
|
|-
|r
|r
|trais & treis ('trei') 
|
|-
| rowspan="4" |s
|s
|sulegl ('soare'), qualchosa ('ceva')
|Adeseori, la începutul cuvintelor și după consoane; mereu se citește 's' și mereu la sfârșitul cuvântului 
|-
|z
|casa ('locuință'), maisa ('masă')  
|Adeseori, între vocale; câteodată după l, n ori r; câteodată la începutul vreunui cuvânt 
|-
|ș
|scaffa ('dulap'), spler ('fluture')
|Înaintea consoanelor stinse; la începutul vreunui cuvânt înainte de m, n ori r 
|-
|j
|sbagl ('greșeală'), sdun ('lingură')
|Înainte de vreun obstruant articulat
|-
| rowspan="2" |sch
|ș
|schavet ('monoton'), schmancher ('a uita')
|
|-
|j
|pischada ('unt'), travascher ('a munci')
|oriunde, mai puțin la sfârșitul cuvântului
|-
|s-ch
|șci
|pas-chüra ('pășunat')
|apare numai la Putèr și Vallader, corespunde lui stg la alte dialecte
|-
|t
|t
|tut & tuot ('tot' sau 'toți') 
|
|-
|tg
|ci
|vitg ('sat')
|Înainte de e și i; i-ul e trecut sub tăcere când e urmat de altă vocală; corespunde lui ch la Putèr și Vallader 
|-
|tsch
|ci
|tschintschar ('a vorbi' sau 'a dialoga'), tschöver ('grevă')
|
|-
|v
|v
|riva ('mal'), verdüra ('legume')
|
|-
|w
|v
|pista da bowling (pistă sau culoar de joc de popice')
|Apare numai la cuvinte străine
|-
|x
|cs
|exact
|de obicei, apare în jargon și la nume precise
|-
|y
|(Depinde de pronunția limbii originale)|hockey
|Apare numai la cuvintele străine
|-
|z
|ț
|canzun ('cântec'), zop ('ascunzătoare')
|
|}Vocale''' Exemple 

Jos e un fragment din fabula grecească "Vulpea și corbul" a lui Esop, folosind interpretarea franțuzească a lui Jean de La Fontaine: 

Traducerea artistică în românește, a lui Gheorghe Asachi: 

 Bibliografie 
Marius Sala, Ioana Vintilă-Rădulescu, Limbile lumii, Mică Enciclopedie'', Ed. științifică și enciclopedică, București, 1981

Referințe

Vezi și 
 Limba valonă 
 Limba friulană 
 Limba ladină 
 Limba română

Legături externe 
  Situl organizației de tineret GiuRu
  Situl ligii romanșe

Limba retoromană
Limbi romanice de vest
Limbi rhețiene