alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Armand

Az Armand férfinév a germán Hermann név (magyarul Herman) francia változatából származik. Női változatai: Armanda, Armandina. 


Rokon nevek
 Armandó: az Armand olasz változata

Herman

Gyakorisága
Az 1990-es években igen ritka név volt, a 2000-es évek első felében a 87-97. leggyakoribb férfinév, de 2005 óta nem szerepel a 100 leggyakoribb férfinév között.
Az Armandó nevet az 1990-es években nem lehetett anyakönyvezni, a 2000-es években nem szerepel a 100 leggyakoribb férfinév között.

Névnapok
 Armand: április 7., május 10., október 26.
 Armandó:március 6

Híres Armandok, Armandók
 Kautzky Armand színész
 Armand Assante amerikai színész
 Armando Dippet kitalált személy J. K. Rowling Harry Potter című regényében
 Armand Dorian amerikai orvos, színész
 Diego Armando Maradona labdarúgó
Armand Jean du Plessis de Richelieu francia egyházi személy, politikus, államférfi
Armand-Louis Couperin francia zeneszerző, orgonaművész

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Férfikeresztnevek (A, Á)
Germán eredetű magyar férfikeresztnevek
Francia eredetű magyar férfikeresztnevek
Armanda

Az Armanda az Armand férfinév női párja.


Képzett nevek
Armandina

Gyakorisága
Az újszülötteknek adott nevek körében az 1990-es években szórványosan fordult elő. A 2000-es és a 2010-es években sem szerepelt a 100 leggyakrabban adott női név között.

A teljes népességre vonatkozóan az Armanda sem a 2000-es, sem a 2010-es években nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnap
Armanda, Armandina
 április 7.

Híres Armandák

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Női keresztnevek (A, Á)
Germán eredetű magyar női keresztnevek
Armandina

Az Armandina női név az Armand férfinév -ina képzős női párja.


Rokon nevek 
Armanda

Gyakorisága
Az újszülötteknek adott nevek körében az 1990-es években szórványosan fordult elő. A 2000-es és a 2010-es években sem szerepelt a 100 leggyakrabban adott női név között.

A teljes népességre vonatkozóan az Armandina sem a 2000-es, sem a 2010-es években nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnapok
április 7.,

Híres Armandinák

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Női keresztnevek (A, Á)
Germán eredetű magyar női keresztnevek
Francia eredetű magyar női keresztnevek
Aurélia

Az Aurélia latin eredetű női név az Aurél férfinév párja.


Rokon nevek
Rella, Relli

Gyakorisága
Az újszülötteknek adott nevek körében az 1990-es években igen ritka volt. A 2000-es és a 2010-es években sem szerepelt a 100 leggyakrabban adott női név között.

A teljes népességre vonatkozóan az Aurélia sem a 2000-es, sem a 2010-es években nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt női név között.

Névnapok
július 19., október 9., október 15., október 16., december 2.

Híres Auréliák
 Aurelia Brădeanu román kézilabdázó
 Alexandriai Szent Aurélia
 Pokorny Aurélia magyar színésznő
 Strassbourgi Boldog Aurélia

Jegyzetek

Aurelia
Aurelia
Latin eredetű magyar női keresztnevek
Madéfalva

Madéfalva (1899-ig Csík-Madéfalva, románul Siculeni) falu Romániában, Hargita megyében. A székelyek lakta falu neve mára egybeforrt a „ madéfalvi veszedelem” kifejezéssel.

Fekvése 
A csíki medencében található felcsíki falu Csíkszeredától 10 km-re északra, a Madéfalvi Hargita lábánál (1710 m), a Mórhegyese aljában, 680 m magasságban települt az Olt két partján fekszik.

Története 
Eredeti neve Amadéfalva volt. Első birtokosáról kapta a nevét. A falut már 1333-ban említik Csíkrákos fiókegyházaként, de önálló községként csak 1567-ben szerepel még Amadéfalva néven.

1764. január 7-én az osztrák császári katonaság itt mészárolt le több száz székelyt, akik tiltakoztak a határőrezred felállítása ellen, és az adóztatás ellen. Ezt a gyalázatos eseményt „siculicidiumnak” vagy „madéfalvi veszedelemnek” nevezik. Ezután indult meg a székelyek tömeges kivándorlása. 1910-ben 1908, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Felcsíki járásához tartozott. 1992-ben 2812 lakosából 2644 magyar és 167 román volt.

2004-ben kivált a községből Csíkcsicsó és Csaracsó, valamint Csíkrákos és Göröcsfalva, amelyekből megalakult az önálló Csíkcsicsó község, illetve Csíkrákos község.

Jelene 
A település fontosabb részei Patakelve, Alszeg, Vargaszeg, Állomás környéke, és a Főút mellett. A falu plébánosa Bartalus Jakab Zoltán. A „Zöld Péter” Általános Iskola igazgatója Máté Sándor volt 2022-ig. 2022-től Forró Hajnalka vezeti a település oktatási intézményeit.

Látnivalók 
 Az 1764. évi mészárlás helyén 1905. október 8-án avatták fel az emlékművet Köllő Miklós alkotását, a helyén egykor állt sírkereszt a csíkszentmihályi templom kertjében áll.
 Római katolikus temploma 1913-14-ben épült Jézus Szíve tiszteletére.

Testvérváros 
Herend
Mogyoród

Híres emberek 
Itt született 1571-ben Szentandrási István erdélyi püspök. 
Itt született 1727-ben Zöld Péter római-katolikus pap, az 1762–1764 közötti, kényszersorozások elleni székely ellenállás egyik vezetője.
Itt született 1747-ben Szentes Antal Regináld ferences szerzetes, színműíró.
Itt született 1784-ben Tamás András honvéd alezredes az 1848–49-es forradalom és szabadságharc leverése után kivégzett vértanú.

Jegyzetek

További információk 

A Siculicidium emlékmű leírása a Romániai magyar lexikonban

 Térkép
 Szentes Gábor–Szentes Szidónia: Madéfalva hagyatéka; Kalauz, Kolozsvár, 2005
 Szentes Gábor–Szentes Hunor: Madéfalva családfái. 19. század. Lajos Balázs esperes-plébános emlékére; szerzői, Madéfalva, 2008

Hargita megye települései
Csíkszék települései
Magyarandrásfalva

Magyarandrásfalva (románul Andreeni) falu Romániában Hargita megyében. Közigazgatásilag Szentábrahámhoz tartozik.

A tévesen Románandrásfalvának (Sacel) nevezett Székelyandrásfalvától való megkülönböztetésért Magyarandrásfalvának nevezték el.
Nevének írott alakja a Székely Oklevéltárban közölt okmányokban Andrasfalva (1567), Andrasfalua (1591).

Fekvése
Székelykeresztúrtól 8 km-re északra, a Gagy-patak völgyében fekszik. A falut ketté szeli a Gagy-pataka ami székelykeresztúrnál a Nagy Küküllőbe folyik. Tengerszint feletti magassága 430-450 méter.

Története
A falu történetének nyomait a székelykeresztúri múzeum volt munkatársai az 1980-as évek elején kutatták. A falu neve 1409-ben Andreasfalv alakjában bukkant fel, majd 1510-ben már Andrásfalva alakjában olvasható az okiratokban. 1567-ben a regestrum 1 kapuval jegyezte a települést. Andrásfalva lakossága 1992-ben 150 fő volt. A falu déli részén, az országút melletti szántáson szórványosan késő középkori cserepeket, 14-15. századi fazékperemeket, máztalan csempetöredékeket találtak. Ez a lelőhely valószínűleg megegyezik a középkori Andrásfalva egy részével. A Fülöp-kert területen (a hajdani Pálffy birtok egy része), a Mogyorós-patak jobb oldalán találtak apró szemcsés, kora népvándorlás kori edényeket, amelyeket jelenleg a Magyar Nemzeti Múzeumban lehet megtekinteni.

Középkori templomról nincs adat.

Milleker Rezső egy régi fatemplomot említ itt Andrásfalván. Magyarandrásfalván a település unitárius és református híveinek közös hajléka, a falu első temploma, 1995 és 1999 között épült. 1996. szeptember 1-jén a torony felépítése után a templomot felajánlották a magyar honfoglalás 1100 éves emlékének tiszteletére.

1867–1868-ban Orbán Balázs szerint Magyarandrásfalva már 155 lélekkel van nyilvántartva. 1900-ban tartott népszámláláskor a 43 házban felvett 197 fővel a falu a történelme folyamán a legnagyobb lélekszámot érte el.

Híres emberek 
 Fazekas János - miniszter
 Dr. Molnos Angéla - A magyar nyelv őrzője. Felmenői éltek Magyarandrásfalván, és itt temették el.

Jegyzetek  

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Magyarbükkös

Magyarbükkös (románul Bichiș, németül Buchendorf) falu Romániában Maros megyében, Magyarbükkös község központja.

Fekvése
Marosludastól 12 km-re délre, az Ozd-patak jobb partján fekszik.

Története
1296-ban említik először Bekes néven. 

1651-ben épített kétszintes udvarháza ma is áll. 1910-ben 839, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Alsó-Fehér vármegye Marosújvári járásához tartozott.

1992-ben 292 lakosából 286 magyar, 6 román volt.

Híres emberek
Itt született 1607. december 14-én Kemény János erdélyi fejedelem.
Itt született 1903. augusztus 1-én Szász Ferenc, szövérdi és lándori növénynemesítő, mezőgazdasági szakíró.

Források

Maros megye települései
Alsó-Fehér vármegye települései
Magyarfelek

Magyarfelek (románul Feleag, németül Altflaigen, korábban Felken) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Héjjasfalva községhez tartozik.

Fekvése
Segesvártól 18 km-re keletre az Erked-patak jobb oldali mellékvölgyében fekszik.

Története
1270-ben még Szentkereszt néven említik először. Már 1270-ben állt a Szent Kereszt felmagasztalása tiszteletére szentelt temploma, amely a 17. században pusztult el. 1910-ben 557, túlnyomórészt román lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Székelykeresztúri járásához tartozott. 1992-ben 255 lakosából 252 román, 3 magyar volt.

Hivatkozások

Maros megye települései
Udvarhely vármegye települései
Magyarfülpös

Magyarfülpös (románul Filpișu Mare, németül Ungarisch-Phelpsdorf) falu Romániában Maros megyében. Közigazgatásilag Beresztelke községhez tartozik.

Fekvése
Szászrégentől 9 km-re délnyugatra a kolozsvár-szászrégeni országút mellett az Egres-patak bal partján fekszik.

Története
1319-ben Nagfilpus néven említik először. A falu régen a templom környékén a Kóródvár alatt állott, de az országút építésekor lejjebb húzódott. Református temploma a falu nyugati részén áll, a 15. század második felében épült. 1912-ben egy szélvihar megrongálta, ekkor kazettás mennyezetének megmaradt darabjait Budapestre szállították. 1910-ben 839, többségben magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Régeni alsó járásához tartozott. 1992-ben 857 lakosából 537 román, 265 magyar és 55 cigány volt. 2011-ben 836 lakosából 417 román, 209 magyar, 181 cigány volt.

Nevezetességek
 Református temploma

Hivatkozások
 Hereditatum

Jegyzetek 

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Magyargorbó

Magyargorbó (románul Gârbău, németül Ungarisch Gorbau) falu Romániában Kolozs megyében, az azonos nevű község központja.

Fekvése 
Kolozsvártól 22 km-re északnyugatra a Nádas jobb partján fekszik.

Története 
1437-ben említik először. 1910-ben 693, többségben román lakosa volt, jelentős magyar  kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Nádasmenti járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 2782 lakosából 1425 román, 1274 magyar, 81 cigány és 1 német volt.

Látnivalók 
 Lészay-kúria, 19. század
 19. századi ortodox fatemplom

Hivatkozások 

Kolozs megye települései
Kolozs vármegye települései
Magyargyerőmonostor

Magyargyerőmonostor (románul Mănăstireni, németül Ungarisch Klosterdorf/Deutsch Klosterdorf) az azonos nevű község központja Romániában Kolozs megyében. Egyike annak a 14 településnek, amelyek a megyében  GMO-mentes régiót alakítottak.

Fekvése
Bánffyhunyadtól 14 km-re délkeletre fekszik.

Története
Magyargyerőmonostor Bánffyhunyadtól mintegy 18 km-re fekszik délnyugat Irányban, ott, ahol a Vigyázó és a Meszes hegység keleti nyúlványai a Gyalui-havasok északi lejtőivel találkoznak. Kalotaszeg egyik legdélibb pontja ez a magas fekvésű (750 m) hegyvidéki falu. Tőle délebbre a Mócvidék szétszórt havasi települései kezdődnek.  Történetéről a XIII. sz.-tól fennmaradt okleveles adatok nyújtanak némi tájékoztatást. A XIII. sz. elején a falut körülölelő magaslatok déli oldalán feltehetően Szent-Benedek-rendi apátságot alapított a Kalota nemzetség Gerő ága. Az apátságot 1241 -ben feldúlták a tatárok, de később újra helyreállt egy földesúri donáció nyomán (Bunyitai Vince 1883-84.11.353). A falut, mely a monostorról kapta a nevét, 1241-ben a tatárok kirabolják (Rogerius IV.T.319).

1910-ben 2197, többségben román lakosa volt, jelentős magyar 
kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Bánffyhunyadi járásához tartozott.

1992-ben társközségeivel együtt 2227 lakosából 1949 román, 222 magyar és 56 cigány volt.
A báró Kemény család egykori birtoka volt.

2011-ben a falu lakossága 532 fő, ebből 356 román, 153 magyar. A beosztott falvakkal együtt 1481 fő lakta.

Látnivalók 
 Kornis-kúria
 Református templom

Híres emberek
 Itt halt meg 1872-ben Hory Farkas, haláláig a falu lelkésze, költő, Hory Etelka és Hory Béla apja.
 Itt született 1843-ban Gyarmathy Zsigáné, Hory Etelka írónő, a kalotaszegi népi hagyományok gyűjtője. 
 Itt született 1802-ben Debreczeni Márton költő.

Jegyzetek

Kolozs megye települései
Kalotaszeg
Kolozs vármegye települései
Magyarhermány

Magyarhermány (románul Herculian, németül Hermansdorf) falu Romániában Kovászna megyében. Közigazgatásilag Nagybaconhoz tartozik.

Fekvése
Sepsiszentgyörgytől 30 km-re északra, a Hargita aljában, a Barót vize felső folyása mellett fekszik.

Nevének eredete
A falu valószínűleg borvizeiről kapta a nevét és neve az ’’érmány’’ főnévből változott hermánnyá.

Története
1401-ben említik először. 1910-ben 1178 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Homoródi járásához tartozott. 1992-ben 1047 lakosából 877 magyar, 100 cigány és 70 román volt.

A református templom szomszédságában egy ortodox templom áll, melyet a falu magyar gazdáival építtetett fel a két világháború közti román hatalom. Hívei nincsenek. A második világháború idején a helybéliek ökrökkel lehúzatták a tornyait, ezzel fejezve ki véleményüket a trianoni békeszerződésről valamint a román uralomról.

A református templom kertjében található három emlékmű. Egy az 1848-as forradalom, valamint egy-egy az első illetve a második világháború helyi áldozatainak szentelve.

Napjainkban a falu lakossága mezőgazdasággal foglalkozik, abból próbálják előteremteni a mindennapit.

Látnivalók
Református temploma 15. századi eredetű, 1776-ban átépítették. Tornya 1742-ben épült.

Híres emberek
Itt született 1884. szeptember 30-án Bartalis Sándor politikus
Itt született 1898-ban Máthé János helytörténész, etnográfus. Monográfiáját László Márton adta közre. A kötet címe: Máthé János. Magyarhermány kronológiája (1944–1964). Pro-Print Könyvkiadó, Csíkszereda, 2008.

További információk
 Máthé János: Magyarhermány kronológiája. 1944–1964; sajtó alár rend., tan., jegyz. László Márton; Pro-Print, Csíkszereda, 2008 (Források a romániai magyarság történetéhez)

Jegyzetek 

Kovászna megye települései
Udvarhely vármegye települései
Magyarkiskapus

Magyarkiskapus (románul Căpușu Mic, németül Klein Thoren) falu Romániában Kolozs megyében.

Fekvése
Kolozsvártól 25 km-re nyugatra fekszik, Magyarkapushoz tartozik, 
melytől 3 km-re nyugatra van.

Története        
Nevét 1219-ben említik először.

A református templom a 13. században épült, később gótikus stílusban alakították át. Kazettás mennyezete az 1740-es években készült. Mai formáját az 1931-es felújításkor nyerte el. 1910-ben 1250 többségben magyar lakosa volt, jelentős román 
kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Gyalui járásához tartozott.

Hivatkozások

Kolozs megye települései
Kalotaszeg
Kolozs vármegye települései
Magyarléta

Magyarléta (románul Liteni, korábban Lita Ungurească, németül Ungarischlitta/Königsdorf) falu Romániában Kolozs megyében.

Fekvése
Kolozsvártól 31 km-re délnyugatra fekszik.

Nevének említése
1322-ben Leta néven jelentkezik a forrásokban. 1334-ben is Leta, de már 1450-ben Letha alakban használják.
1839, 1863, 1890 Magyar-Léta, Litya, 1850, 1857 Magyar Léta, 1873, Léta (Magyar-), Lita, 1920 Lita ungurească, 1930–1956 Litenii-de-Sus.

Lakossága
1850-ben 319 fős lakosságából csupán 5 fő román. 1992-ben 522 főből 509 fő magyar származású.
1850-ben 306 fő református, 8 fő római katolikus és az 5 fős románság görögkatolikus vallású. 1992-re 459 fő református, 1 - 1 római és görögkatolikus, 10 fő ortodox, 2 fő unitárius és 49 fő egyéb vallású (például Jehova Tanúja).

Története
1334-ben plébániatemploma van, ebben az évben papja, Demeter a pápai tizedjegyzék szerint 30 dénárt fizet. Egy 1450. évi oklevél szerint a templomot szent kereszt tiszteletére szentelték (ecclesia Sancte Crucis de Letha). Szécsi András püspök szerint 14. századi Szűz Mária-klastrom is volt a faluban. Középkori katolikus lakossága a reformáció idején, a 18. században református lesz a templommal együtt.

Határában állnak a kalotaszegi várak egyikének, a Léta várának, Erdély egyik legfestőibb várának romjai. A várat 1324-ben említik először. 1562-ben János Zsigmond hadai ostromolták meg, melynek során a puskapor felrobbant, de rövidesen újjáépült. Később ezt is elhagyták, azóta pusztul. A falut 1650-ben említik. 1910-ben 493, túlnyomórészt magyar lakosa volt. Előbb Torda vármegye alsó járásához, majd 1876-tól a trianoni békeszerződésig Torda-Aranyos vármegye Alsójárai járásához tartozott.

Az 1980-as években Palkó Attila történelemtanár és Gyulai Pál muzeológus vezetésével a Báthory István Elméleti Líceum diákjai ásatásokat folytattak a létai várnál.

Források
Varga E. Árpád Erdély etnikai és felekezeti statisztikája (1850–1992)

Jegyzetek

Külső hivatkozások
Erdélyi Református Egyházkerület
Magyarléta
Virtuális Kalotaszeg

Kolozs megye települései
Kalotaszeg
Torda-Aranyos vármegye települései
Magyarlóna

Magyarlóna (1899-ig Szászlóna, románul Luna de Sus, németül Deutschdorf) falu Romániában Kolozs megyében.

Fekvése 
Kolozsvártól 12 km-re nyugatra fekvő település.

Története 
1298-ban Louna néven, mint Gyalu és Fenes közti helyet említette először oklevél.

1332-ben Lona, 1733-ban Szász-Lona, 1808-ban Lóna (Szász-) h., Luna
val. 1861-ben  Szász-Lóna, 1913-ban Magyarlóna néven írták.
 
Lóna a Nógrád vármegyei garábi monostor birtoka volt; kegyura, a Kökényes-Radnót nemzetségbeli Mykud bán fiaival visszavetette a monostortól, és Monoszló nemzetségbeli Péter erdélyi püspöknek adta cserébe. 

1332-ben Johannes sacerdos de Lona János nevű papja 40 új báni, 40 dénár és 4 kisdénár pápai tizedet fizetett.

1556-tól a gyalui vártartomány faluja.

1663 őszétől Bánffy-birtok.

1910-ben 1673, többségében magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig, és 1940-től 1944-ig újra a magyar közigazgatásban Kolozs vármegye Gyalui járásához tartozott.

1926 júniusában egy hatalmas felhőszakadás nyomán Lóna egy része elpusztult.

Nevezetességek 
A falunak 14. századi gótikus református temploma van, mennyezetén 120 színes festett kazettával.

Híres emberek 
 Itt született 1911. március 12-én Kiss Manyi Kossuth- és Jászai Mari-díjas színművésznő.

Jegyzetek

Források 
 

Kolozs megye települései
Kalotaszeg
Kolozs vármegye települései
Magyaró

Magyaró (, ) falu Romániában, Maros megyében, Magyaró község központja. Holtmaros és az 1970-ben elkülönült Fickópataka tartozik hozzá.

Fekvése 
Szászrégentől 16 km-re északkeletre a Maros bal partján fekszik.

Története 
1228-ban Mogoreu néven még csak mogyorócserjével benőtt helyként említik. A falu határában találhatók Mentővár csekély alapfal-maradványai. A várat 1319-ben említik először, kevéssel ezelőtt építtette Losonczi Tamás, később is a Losoncziaké volt, de 1553-ban már elhagyatva állott.
1910-ben 2525 lakosából 1884 magyar és 575 román volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Régeni felső járásához tartozott. 1992-ben 2154 lakosából 1428 magyar, 387 román, 339 cigány volt.

Ismert szülöttei 

 Tömösváry Ödön (1852–1884) zoológus
 Kurcsi Minya (1897–1971) mesemondó
 Zsigmond József (1919–2001) néprajzi, erdészeti szakíró.
 Palkó Attila (1922–2012) történész
 Vajda Ferenc (1936-) költő
 Zsigmond Erzsébet (1937-) népi emlékíró.
 Veress Albert (1948-) orvos, pszichiáter
 Szilágyi József (1960-) gépészmérnök, szakíró

Hivatkozások 

Maros megye települései
Maros-Torda vármegye települései
Magyarókereke

Magyarókereke (Mogyorókeréke) (románul Alunișu, korábban Majerou, németül Mären) falu Romániában Kolozs megyében.

Fekvése
Bánffyhunyadtól 10 km-re délnyugatra fekszik, Kalotaszentkirályhoz tartozik, melytől 4 km-re nyugatra van.

Története
Magyarókereke (Mogyorókereke), mogyoró erdő nevét az oklevelek 1437-ben p. Monorokerek néven említették először. 

1507-ben és 1523-ban  p. Monyorokereke néven említették. Ekkor a Szentkirályi, Radó, Madarászi, Tótőri, Középlaki és más köznemesek birtoka volt.

1554-ben Sebesvár tartozékai közé tartozott és Bonchidai Bánffy Mihály birtoka volt, később pedig a gyalui vártartomány faluja volt.
1760–1762 között Magyar Kereke néven volt ismert, 1808-ban Magyarókerék, Majero, 1861-ben Magyarokereke, 1913-ban Magyarókereke néven írták.

1910-ben 596 lakosa volt, melyből 247 fő vallotta magát magyarnak (41,4%), 349 oláhnak (azaz románnak; 58,6%), mindezen lakosok közül a többség, 457 értett magyarul. A vallási megoszlás: 7 római katolikus, 351 görög katolikus (a románság többnyire), 233 református (a magyarok zöme), 5 ortodox. A falu etnikai szerkezete jól tükrözi, hogy a falu Kalotaszeg "széle", és érintkezik a jórészt románlakta Bihar-hegységgel. A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Bánffyhunyadi járásához tartozott.

Látnivaló
Temploma 1273-ban (?) épült. A templomot a reformátusok a 16. században újjáépítették, azonban 1661-ben a tatárjárás alatt a faluval együtt megsemmisült. A hívek adományából 1728-ban épült fel az új templom, melyet 1746-ban újítottak fel. 1904-ben az Umling Lőrinc által festett régi famennyezet kazettáinak nagy részét előbb a budapesti Nemzeti Múzeumba szállították, majd 1936-ban a budapesti Néprajzi Múzeumba. A templom értékes faberendezése szintén az Umling család munkája.

Híres emberek

Itt született 1919. március 9-én dr. Keresztes Sándor kereszténydemokrata politikus, országgyűlési képviselő, a Magyar Köztársaság vatikáni nagykövete (1990–1994), a KDNP tiszteletbeli elnöke.
Itt született 1940. március 14-én Tamás István fizikus, a fizikatudományok doktora, egyetemi tanár.

Hivatkozások

Kalotaszeg
Kolozs megye települései
Kolozs vármegye települései
Szlovénia közlekedése



Vasúthálózat

 teljes: 1228 km
 villamosított: 503 km (2014)
 nyomtáv: 1435 mm (mindenhol)

Közút hálózat
 teljes: 19 586 km
 burkolt: 17 745 km (249 km autópálya)
 földút: 1841 km (1998.)

Vízi utak

 fejlett vízi közlekedési hálózat
 kikötők: Izola, Koper, Piran

Csővezetékek
 nyers olaj: 290 km
 földgáz: 305 km

Repülőterek
 15 (2004)
 kifutópálya: 43 (2 használaton kívül) (2004.)
 repülőterek burkolt kifutópályával:
 összesen: 6 (1999.)
 3047 m-nél hosszabb: 1
 2438–3047 m: 1
 1524–2437 m: 1
 914–1523 m: 2
 914 m-nél rövidebb: 1
 repülőterek burkolatlan kifutópályával:
 összesen: 8 (1999.)
 1524–2437 m: 2
 914–1523 m: 2
 914 m-nél rövidebb: 4

További információk 

 DARS, Motorway Company in the Republic of Slovenia
 Ljubljana Airport 
 The port of Koper 
 Maribor Airport
 Slovene railways

Jegyzetek
Adolf

Az Adolf germán eredetű név, elemeinek jelentése: nemes és farkas  (adel + wolf). Női párja az Adolfina.


Gyakorisága
Az újszülötteknek adott nevek körében az 1990-es években szórványosan fordult elő. A 2000-es és a 2010-es években sem szerepelt a 100 leggyakrabban adott férfinév között.

A teljes népességre vonatkozóan a 2000-es és a 2010-es években az Adolf nem szerepelt a 100 leggyakrabban viselt férfinév között.

Névnapok
 február 11.
 június 17.

Idegen nyelvi változatai

 Adolf (német)
 Adolfo (eszperantó, olasz, spanyol)
 Adolphe (francia)

Híres Adolfok

Magyarok
 Fényes Adolf festőművész
 Huszár Adolf szobrász
 Zukor Adolf magyar (származású) amerikai filmrendező, producer
 Laky Adolf ötvösművész

Külföldiek
 Adolf Dassler német vállalkozó, az Adidas alapítója
 Adolf Eichmann nemzetiszocialista tiszt
 Adolf Eugen Fick német fiziológus, a Fick-törvények megalkotói
 Adolf Gaston Eugen Fick német szemész, a kontaktlencse feltalálója
 Adolf Galland német Luftwaffe tisztje, a II. világháborús német haderő legfiatalabb tábornoka
 Adolf Hitler osztrák származású német politikus, diktátor
 Adolfo de la Huerta mexikói elnök
 Adolph Kolping katolikus pap , a Kolping szövetség megalapítója
 Adolf Loos Csehországban született osztrák iparművész
 Adolfo López Mateos mexikói elnök
 Adolf Meschendörfer erdélyi szász író
 Adolfo Ruiz Cortines mexikói elnök
 Adolf Szolomonovics Sájevics moszkvai főrabbi

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (A, Á)
Férfikeresztnevek (A, Á)
Germán eredetű magyar férfikeresztnevek
Magyarózd

Magyarózd (románul Ozd, németül Thürendorf) falu Romániában, Maros megyében.

Fekvése
Marosludastól 13 km-re délre, az Ózd-patak völgyfőjében fekszik.

Története
A falu 1332-ben már egyházas hely volt. Várkastélyát Pekry Lőrinc építtette 1682 előtt késő gótikus stílusban. Pekry felesége, Petrőczy Kata Szidónia az első ismert magyar költőnő volt. 1709 márciusában a császári csapatok megostromolták, elfoglalták és felgyújtották a kastélyt. Új birtokosa, Radák Ádám később újjáépíttette, 1962-ig jó állapotban volt, több intézmény működött benne. Az 1990-es években állították helyre. 1910-ben 946, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Alsó-Fehér vármegye Marosújvári járásához tartozott. 1992-ben 433 lakosából 415 magyar, 18 román volt.

Látnivalók 
Az 1709 és 1732 között Radák Ádám által újjáépíttetett Pekri-kastély.

Híres emberek
 Itt született 1899. január 24-én Nagy András egyházi író, szerkesztő, református teológiai tanár.
 Itt született 1909. október 9-én Horváth István költő, író, Magyarózd falumonográfiájának, a Magyarózdi toronyaljának az írója.

Partnerkapcsolat
 Ózd

Hivatkozások

Maros megye települései
Alsó-Fehér vármegye települései
Magyarremete

Magyarremete, 1910-ig Remete (románul Remetea) falu Romániában, Bihar megyében, Magyarremete község központja.

Fekvése
Bihar megyében, Belényestől 8 km-re északra, a Belényesi-medencében, a Rossia (egykor Solymos vagy Rákos) és a Mézgedi patakok összefolyásánál fekszik.

Története
A Bihar-hegység egyik legszebb völgyében fekvő kisközség a trianoni békeszerződésig Bihar vármegye Belényesi járásához tartozott.

Régen a püspökségi nemesek birtoka volt.

1520-ban nevét a vámszedőhelyek között tartották nyilván.

1562-ben a Cséffy és Vizessy család kapott itt egy birtokrészre királyi adományt.

Az 1600-as években Vajda Miklós és Vajda Zsigmond voltak a település földesurai, később pedig a görögkatolikus püspökségé lett.

A falu ősi román kori templomának falaiból egyes máig meglévő részei már az Árpád-kor végén álltak. Remete falu magyarsága a 16. század második felében tért át a protestáns hitre, ekkor meszelték le a templom freskóit, közülük a Szent Istvánt, Szent Lászlót, és Szent Imrét ábrázolókat, melyeket azonban már feltártak, s újra láthatók.

1992-ben társközségeivel együtt 3392 lakosából 2788 román, 542 magyar és 61 roma volt. 2002-ben 3143 lakosból 2530 (80,49%) román, 524 (16,67%) magyar, 86 (2,73%) roma.

Nevezetességek

 A falu református temploma a 13. században, román stílusban épült, a 14. században átépítették, és egy csúcsíves szentélyt kapott, melynek falára több freskó került. A 19. században a templomot többször is renoválták, eközben a freskók eltűntek, és csak 1927-ben találták meg őket ismét, de a falképeket újból eltüntették. A freskókon többek között Szent László, Szent István és Szent Imre látható, töredékekben Mihály arkangyal, több apostol, valamint Jézus ostorozása. A falképek rekonstruálása és restaurálása a 2000-es évek közepén kezdődött. Az Árpád-kori templom a tágabb régió egyik legjelentősebb műemléke.
 A faluban egy 1642-ből származó, felújított vízimalom működik.

Természeti értékei
 Mézgedi-cseppkőbarlang - Remetétől 9 km-re keletre.
 Egy 400 évesnél idősebb tölgy.

Magyarremete Község települései 

 Magyarremete (Remetea) - Községközpont
 Drágota (Drăgoteni)
 Mézged (Meziad)
 Gyepüsolymos (Șoimuș)
 Petrász (Petreasa)

Jegyzetek

 
 Honismeret 2006.6.
 https://web.archive.org/web/20160306104940/http://www.istentisztelet.net/hirek/ertekmero/kie-a-magyarremetei-templom.html
 a templomrestaurálásról
 a templomrestaurálásról
 a templomrestaurálásról 

Bihar megye települései
Magyarsáros

Magyarsáros (románul Deleni, korábban Șaroș, németül Kleinfarken) falu Romániában, Maros megyében.

Fekvése
Dicsőszentmártontól 8 km-re délkeletre, a Sós-patak völgyében fekszik.

Története

1322-ben Sarus néven említik először.  Középkori temploma 1400 körül épült, de a lejtős helyen megcsúszott és annyira megrongálódott, hogy a 20. század elején le kellett bontani.
Mai unitárius temploma 1912-ben épült.
Haranglába 1600-ban készült, gótikus erkélyes harangháza kilenc cserfa lábon áll. Határában gazdag földgázmezők vannak. 1910-ben 1306, többségben magyar lakosa volt, jelentős román kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Kis-Küküllő vármegye Dicsőszentmártoni járásához tartozott. 1992-ben 1244 lakosából 824 magyar, 320 román, 100 cigány volt, közülük 799 unitárius és 402 ortodox.

Híres emberek
 Itt született 1763. szeptember 14-én Körmöczi János a kolozsvári Unitárius Kollégium filozófia és fizika tanára. 
 Itt született 1925-ben Bandi Árpád matematikatanár, a Bolyaiak emlékének ápolója.

Hivatkozások

Maros megye települései
Kis-Küküllő vármegye települései
Mája (település)

Mája () falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
Marosvásárhelytől 30 km-re keletre, a Bekecsalján, a Nagyrét-patakának jobb oldali mellékvölgyében fekszik.

Története
1496-ban Maiu néven említik először. Határában számos őskori lelet került elő. Lakói fakitermeléssel, fafeldolgozással foglalkoztak. 1910-ben még 478-an lakták, mind református magyarok. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott. 1992-ben 205 lakosából 202 magyar, 2 cigány, egy román volt.

Látnivalók
 Református temploma 1860 és 1868 között épült.
 A régi, Lovász Márton által építtetett fakápolnát 1756-ban költöztették a faluhoz közelebb.
 A falu kútja a hajdani faluháza előtti téren áll.

Jegyzetek 

Maja
Maros-Torda vármegye települései
Majszin

Majszin, 1901-ig Mojszén () falu Romániában, Máramaros megyében, a történeti Máramarosban.

Fekvése
Borsa és Felsővisó között, Máramarosszigettől 74 km-re délkeletre, a Visó partján, a Radnai- és a Máramarosi-havasok lábánál fekszik.

Nevének eredete
Neve a Mózes személynév román Moise alakjából származik. Először 1365-ben Moyse, 1495-ben Mayzyn, 1808-ban pedig Mojszén alakban említették.

Története
1365-ben a Szász család férfi tagjai kapták meg. A 15. században felváltva a Dolhai, a belőlük kivált Petrovai család, a helyi, a visói és a szelistyei román nemesek birtokolták. 1499-ben a dunántúli csebi Pogány család kapta. A 17–18. században román kisnemesi falu. 1720-ban 24 nemesi telket írtak össze benne. Lakói 1780-ban tértek át görögkatolikus hitre.

Az 1840-es években már kétszáz zsidó élt itt, és 1851-ben zsinagógájuk is volt. A Holokauszt előtt ezer fősnél is nagyobb közösségből 1947-ben 180 hazatért túlélőt számoltak össze, de néhány éven belül ők is elhagyták a falut.

1838-ban 1799 görögkatolikus és 235 zsidó vallású lakosa volt.

1880-ban 2417 lakosából 1937 volt román, 396 német és 3 magyar anyanyelvű; 1881 görögkatolikus és 534 zsidó vallású.

1944. október 14-én délután a Visó völgyében visszavonuló magyar katonák az előzetesen kiürített falu Borsa felőli végében, két deportált zsidó család faházában 31, főként mezőségi román munkaszolgálatost végeztek ki (ketten túlélték a kivégzést), majd éjjel felgyújtották a települést.

2002-ben 9023 lakosából 9011 volt román nemzetiségű; 8331 ortodox, 491 adventista és 148 pünkösdista vallású.

Nevezetességek
 A Fekete-forrás ortodox kolostor előzménye 1637-ben már létezett, mivel abban az évben itt lakott Dumitru máramarosi püspök. Sava Branković metropolita és Mihai Coman helyi esperes alapította újjá 1672-ben, a putnai kolostor fiókkolostoraként. 1777-ben már nem lakták. 1843 és 1870 között ismét élt benne pár bazilita szerzetes. Nagyboldogasszony napi búcsúját 1871-től említik. 1948-ban szerzeteseit letartóztatták, azóta ismét az ortodox egyház tulajdona. A román görögkatolikus egyház visszaperli. Fatemplomának belső festése 1699-ben, ikonosztáza 1792-ben készült. Mellé 1911-ben állítottak kőtemplomot.
 Az 1944-es vérengzés áldozatainak emlékművét a tett helyszínén, az országút mellett Vida Géza szobrászművész készítette 1969-ben fából, majd valószínűleg a művész halála után a szobrokat betonból újraöntötték.

Híres emberek
Vajay Erzsi színésznő itt született 1917-ben.

Gazdasága
 Erdeigyümölcs-feldolgozó üzem.

Jegyzetek

Források
 Bélay Vilmos: Máramaros vármegye társadalma és nemzetiségei a megye betelepülésétől a 18. század elejéig. Budapest, 1943  és

További információk
 Képes riport a településről 
 Képek a kolostor búcsújáról
 A falu kataszteri térképe 1864–65-ből (141 szelvény) 

Máramaros megye települései
Máramaros vármegye települései
Maksa

Maksa (románul Moacșa) községközpont Romániában, Kovászna megyében.

Fekvése
Sepsiszentgyörgytől 14 km-re keletre, az Óriáspince-tető lábánál, a Maksa-pataknak a Besenyő-patakba való ömlésénél fekszik.

Története

1332-ben Moya néven említik először. A falutól délkeletre a Lencsekút nevű helyen neolit telep maradványait tárták fel. Belterületén 2.- 3. századi római telep nyomaira bukkantak. Református vártemploma 13. századi eredetű, a 15. század végén gótikus stílusban átépítették. 1893-ban lebontották és helyébe 1894 és 1900 között újat építették. Erőd jellegére már csak a középkori harangtorony emlékeztet, melynek szomszédságában az egykori várfal csekély nyomai látszanak. Az 1940-es földrengés a templomot súlyosan megrongálta.

A toronyban egy 1531-ben készült harang található Soli Deo gloria felirattal. Rajta emberfejeket ábrázoló érmék vannak.

A régi templom falát a Szent László legendát ábrázoló falfreskó díszítette, erről Huszka József színes akvarell másolatot készített 1892-ben. Ez a Magyar Néprajzi Múzeumban található. Ugyancsak a régi templomot 1766-ban készült kazettás mennyezet díszítette, ezt a gyülekezet díjtalanul átadta a budapesti Iparművészeti Múzeumnak, ahol ma is látható.

1630 és 1739 között itt tartották Háromszék közgyűléseit. 1660-ban a Barcsay Ákos fejedelem ellen fellázadt székelyek itt határozták el jogaik védelmét. 1704-ben a falut császári seregek égették fel. 1910-ben 760 lakosából 759 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott. 1992-ben 937 lakosából 894 magyar, 26 cigány és 18 román volt.

Híres emberek
 Itt született Őse Péter (1599-?), professzor, író
 Itt született Jancsó Lajos (1858–1932), egyháztörténész, valláskönyv szerző
 Itt született Jancsó Sándor (1867–1943), református lelkész, kátéíró
 Itt született Cseke István, labdarúgó

Jegyzetek

További információk 

 https://web.archive.org/web/20100205175512/http://www.panoramio.com/photo/23096853 - Képek az Óriáspince-tetőről
 Képek Kökösről és Maksáról a www.erdely-szep.hu honlapon
Felvételek az Óriáspince-tetőről

Háromszék települései
Kovászna megye települései
Málnás

Málnás (románul Malnaș) falu Romániában Kovászna megyében.

Fekvése
Sepsiszentgyörgytől 18 km-re északra, az Olt és a Málnás-patak völgyében, a Bodoki-hegység lábánál fekszik.

Nevének eredete
Az eredetileg Oltszem határához tartozott falu málnában gazdag vidékéről kaphatta a nevét.

Története
1366-ban Malnas néven említik először. Oltszem felé az Olt bal partján emelkedő Vártető nevű hegyen állnak Herecz várának maradványai. Valószínűleg a tatárjárás után építtette a Mikó család. Falait jórészt 1827-ben az oltszemi Mikó-kastély építéséhez használták fel. Római katolikus temploma 1887-ben épült. A 19. században református temploma is volt. 1910-ben 896-an lakták. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 5133 lakosából 5039 magyar, 88 román és 6 cigány volt. A falunak híres alkalikus borvízforrása van, a Siculia-forrás.

Híres emberek
 Itt született 1845-ben Bartók György kolozsvári református püspök, egyházi író.
 Itt született Málnási László (18. század), gróf Bethlen Kata udvari papja.
 Itt élt és szolgált Tőkés József (1884–1951), református esperes lelkész, Tőkés László nagyapja.
 Itt született 1916. augusztus 8-án Tőkés István református lelkész, egyházi író, teológiai professzor, Tőkés László apja.
 Itt született Fazakas János (Málnás, 1910. aug. 26. – Kolozsvár, 1979. aug. 3.) orvos, a kolozsvári Ortopéd és Traumatológiai Klinika vezetője. Szaktanulmányai magyar, román, német, francia, orosz, angol és bolgár nyelven jelentek meg. Az Experta Medica c. amszterdami szakfolyóirat szerkesztőbizottsági tagja volt.

Jegyzetek

Források 

Balogh  Edgár: Romániai Magyar irodalmi lexikon, Kriterion, Bukarest, 1981

Háromszék települései
Kovászna megye települései
Málnásfürdő

Málnásfürdő (románul Malnaș-Băi) falu Romániában Kovászna megyében

Fekvése 
Sepsiszentgyörgytől 22 km-re északra az Olt kiszélesedő völgyében, a folyó jobb partján fekszik.

Története 

Területe ősidők óta lakott. Határában a Fövenyes-tetőn neolit telepet tártak fel. Az első fürdő a mai szénsavgyár területén volt, vizét a 18. században pásztorok fedezték fel, akik az állatok bőrbetegségét gyógyították vele. 1750 körül épült első, gerendákkal bélelt fürdőmedencéje a Semseynébugyogó. 1833-ban modernizálták, 1891-ben pedig kádfürdő épült. Szénsavgyára 1895 és 1899 között épült, ásványvizét 1904-óta palackozzák. Leghíresebb forrása a Mária-forrás, melynek szénsavas-vasas-jódos-nátriumos vizét Malnas Maria néven palackozzák.
A falu római katolikus kápolnája 1969-ben épült. A trianoni békeszerződésig Háromszék vármegye Sepsi járásához tartozott.

Ásványvizek
A széndioxidban, vasban, magnéziumban gazdag ásványvizet (helyi elnevezése borvíz) a mozgásszervi megbetegedések, a periférikus érbántalmak, magas vérnyomás és szívkoszorú érelmeszesedés tüneti kezelésére szokták használni.

Jegyzetek

Források 
 Hivatalos honlap
 Málnásfürdö
Kovászna megye települései
Románia fürdőhelyei
Háromszék települései
Malomfalva

Malomfalva (románul Morești, korábban Malomfalău, németül Mühlendorf) falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
A falu Marosvásárhelytől 12 km-re délnyugatra, a Maros jobb partján a Szénafű-patak torkolatánál fekszik.

Története
Területe ősidők óta lakott. Határában bronzkori temetőt, római leleteket, gepida települést és egy 12. századi erődítmény maradványait tárták fel.
A faluban br. Kemény Domonkosnak kastélya volt, melyről kevés adat maradt fenn. Itt volt a gyergyói tutajosok egyik kikötője.

Határa épületkőben gazdag és salétromot is találtak itt.

1910-ben 621 lakosából 406 román, 114 cigány és 10 magyar volt.

A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Marosi alsó járásához tartozott.

1992-ben 362 lakosából 174 cigány, 145 román és 43 magyar volt. A falunak ortodox fatemploma van.

Hivatkozások

Maros megye települései
Marosszék települései
Malomvíz

Malomvíz (románul Râu de Mori, németül Mühldorf) falu Romániában, Hunyad megyében.

Fekvése 
Hátszegtől 19 km-re délnyugatra fekszik.

Története 
1359-ben említik először Malomwyz néven. A falu feletti várhegy oldalában állnak Kolcvár jelentős maradványai. A birtokos Kende család építette a 15. században első tornyát, mely a 16. században már vár. A törököknek sikerült elfoglalni. 1671-ben még őrség is volt benne, sorsa ismeretlen. A vár alatt 13. századi kápolna romjai állanak. A Kendeffy-kastélyban szállt meg 1881. augusztus 1. és 6.között az itt vadászó Rudolf trónörökös. 1910-ben 1 086, túlnyomórészt román lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Hunyad vármegye Hátszegi járásához tartozott. 1992-ben társközségeivel együtt 4 402 lakosából 4 244 román, 79 magyar, 67 cigány, 2 német volt.

Nevezetességek 
 Kendeffy-kúria
 Mindenszentek vasárnapja ortodox templom

Jegyzetek 

Hunyad megye települései
Szlovénia zászlaja

Szlovénia ma is használt nemzeti zászlaját először 1991. július 25-én vonta fel. A zászló három vízszintes sávból áll, melynek színei felülről lefelé haladva fehér, kék és vörös. A színek részben a szláv trikolórból valók, részben pedig Szlovéniát jelképezik. A zászló rúdrészén, a fehér és kék sávok határán az ország címere helyezkedik el. A címer egy kétoldalt vörös szegélyű kék pajzs, amin a Triglav hegység csúcsai láthatók, alatta két hullámos sávval, ami az ország két legnagyobb folyóját a Drávát és a Szávát jelképezi, ugyanakkor e két hullám a tengerre is utal. A pajzs felső részén látható három aranyszínű, hatágú csillag Celje város címeréből származik.
A zászló oldalainak aránya 1:2.

A címerben található Triglav hegyet először a második világháborúban használták a szlovén partizánmozgalmak. Akkor a három hegy felett még vörös csillag volt. 1991-ben helyezték be a három csillagot, amely eredetileg a Cillei grófok csillaga volt.

Korábban használt zászlók 

A Szerb-Horvát-Szlovén Királyság zászlajaként kék-fehér-vörös zászlót használt, rúdrészén a közös címerrel. A címer egy osztott koronázott pajzs volt, melynek első részén a szerb címer, másodikon a horvát, míg alul a szlovénokat jelképezve kék mezőn ezüst félholdat és három hatágú aranyszínű csillagot helyeztek el.

A második világháború után létrejött Jugoszlávia tagköztársaságaként Szlovénia az 1948-ban elfogadott zászlót használta, közepén ötágú, sárga szegélyű vörös csillaggal. A zászló oldalainak aránya 1:2 volt.

Javaslatok és egyéb lobogók

Történelmi zászlók

A zászló színei

Jegyzetek

Külső hivatkozások 

 Flags of the World – Slovenia 
 Slovenian flag proposals 

Szlovénia
Nemzeti zászlók
Alberta (egyértelműsítő lap)

Alberta jelentheti:

 Alberta keresztnév

Helységnevek

 Alberta: Kanada egyik tartománya
 Alberta: település az Amerikai Egyesült Államokban, Michigan államban
 Alberta: település az Amerikai Egyesült Államokban, Minnesota államban
 Alberta: település az Amerikai Egyesült Államokban, Virginia államban
 Alberta Township: település az Amerikai Egyesült Államokban, Minnesota államban
Szlovénia címere

Szlovénia címere egy vörös szélű kék címerpajzsból áll, melyen egy stilizált fehér hegy látható (az ország legmagasabb pontjának, a Triglavnak szimbóluma). A hegy alatt két hullámvonal látható, ami a folyókat és a tengert jelképezik. A csúcsok feletti, csúcsára állított háromszögben elhelyezett három hatágú arany csillag a cillei grófok (szlovénül: Grofje Celjski – a legnagyobb uralkodóház volt a 14–15. században) címeréről származnak.

A címert 1991-ben Marko Pogačnik tervezte.

Történelem 
A hegyet és a vizeket ábrázoló vonalak a hatodik jugoszláv tagköztársaság szocialista címeréből származnak. Az egykori címer búzakalászokkal volt körülvéve, melyeket hársfalevelek díszítenek. A címer tetején egy vörös csillag volt látható.

Jegyzetek

Források

További információk

Kapcsolódó szócikkek 

Cimere
Címerek országok szerint
Repüléstan

A repüléstan (latin eredetű szóval aviatika) a mérnöki tudomány azon ága, amely repülő szerkezetek (például repülőgép, űrhajó, léghajó) tervezésével, építésével és a repülés elméletével foglalkozik. A repüléstan többek között az alábbi területeket fedi le:

 Aerodinamika – a tárgyak körüli (például szárny), illetve a tárgyakon áthaladó (például szélcsatorna) áramlások tanulmányozásával foglalkozik (áramlástan). Lásd még: felhajtóerő, aeronautika.
 Meghajtástudomány – egy jármű levegőben vagy légüres térben való elmozdításához az energiát belsőégésű motorok, sugárhajtóművek vagy rakétahajtóművek szolgáltatják. Lásd még: propeller, űrhajó-meghajtás.
 Repülésdinamika – a járművek megfelelő helyzetbe való manőverezés tudománya. Lásd még: asztrodinamika.
 Szerkezettan – a repülés alatt fellépő erőknek megfelelő jármű fizikai felépítésének tudománya. A repülésszerkezettan nagy jelentőséget tulajdonít a kialakított szerkezetek alacsony tömegének.
 Anyagtan – a szerkezettanhoz kapcsolódó tudományág. A repüléstannak szüksége van olyan anyagokra, amelyekből repülő szerkezeteket lehet építeni. Nagyon pontos tulajdonságú új anyagokat fejleszt ki, vagy pedig egy már létező anyag tulajdonságait javítja fel.
 Aeroelaszticitás – az aerodinamikai erők és a szerkezeti hajlékonyság kölcsönhatása, amely szárnyrezgéshez vagy elhajláshoz is vezethet.

A fentiek nagy része az elméleti matematikát veszi alapul – ilyen például a áramlástan vagy pedig a repülésdinamikai egyenletek. Mindemellett a tudományág jelentős tapasztalati alapokra is támaszkodik, amelyeket méretarányos makettekkel illetve prototípusokkal való kísérletezés során állapítottak meg szélcsatornákban vagy akár a szabad levegőn. A számítástechnika legújabb vívmányainak köszönhetően a folyadékok és gázok áramlását már számítógépen is lehet modellezni, így jelentősen csökkenthető a szélcsatornás kísérletekre fordított idő és pénz.

A repüléstan emellett foglalkozik még a légi jármű összes alkatrészével (elektromos, távközlési, hőmérsékletszabályozási, és egyéb alrendszerekkel), illetve a jármű élettartamát befolyásoló tényezőkkel (tervezés, hőmérséklet, nyomás, sugárzás, sebesség stb.).

További  információk 
Repülőszimulátor.lap.hu - linkgyűjtemény
 Repülés- és áramlástani hírek

Alkalmazott tudományok
Repüléstechnika
Máréfalva

Máréfalva () község Romániában Hargita megyében.

Fekvése
Székelyudvarhelytől 7 km-re északkeletre fekszik.
  
Máréfalva a történelmi Udvarhelyszék Farcádi járásához, majd Fenyéd községhez tartozó falu volt napjainkig. Nemrégiben alakult önálló községgé.

Nevének eredete 
A falunak és a határában lévő hajdani megfigyelő őrállomásnak, Máré várának névadója egy bizonyos Máré nevezetű vitéz. A román megnevezés a magyar név tükörfordítása.

Története
A falu feletti hegycsúcson álló vár régészeti leletek tanúsága szerint bronzkori eredetű. A falu mellett északról emelkedő hegyet Leshegynek nevezik, mivel itt Márévárnak egy őrtornya állott. A környék számos barlangja vészhelyzetben a lakosságnak menedéket adott. 1910-ben a falunak 1419 magyar lakosa volt, 1992-ben 2017 lakosából 2014 magyar, 2 román volt, 2002-től pedig 1962 lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Udvarhely vármegye Udvarhelyi járásához tartozott. Hosszú ideig egyik helyi földbirtokos a székely nemesi lófő máréfalvi és derzsi Pap család.

2004-ben vált ki Fenyéd községből és szervezték önálló községgé.

Látnivalók
 A Cekend-tetővel szembeni kiszögelő hegyfokon állt Máré vára, melynek csekély maradványai vannak.
 Római katolikus temploma 1763 és 1772 között épült.
 A falu jellegzetessége a díszes székelykapu, melyből 95 áll a faluban.

Híres emberek 
 Balázs Imre festő
 Kovács Piroska tanár, néprajzi gyűjtő

Jegyzetek

Külső hivatkozások
 https://web.archive.org/web/20091117143207/http://www.freewebs.com/marefalva/

Hargita megye települései
Udvarhely vármegye települései
Máriaradna

Máriaradna (románul Radna) Lippa városhoz beosztott település Romániában, Arad megyében.

Fekvése 
Lippa északnyugati városrészét képezi.

Története 

Máriaradna a magyar Mária-kegyhelyek egyike. Ferences temploma híres búcsújáró hely. Kegyképét 1668-ban vásárolta Vrichonassa György katolikus bosnyák kereskedő egy olasz kereskedőtől, amely a régi kápolna oltárát díszítette. 1695-ben Lippa visszafoglalása után a török ezt is felgyújtotta, de a kép a tűzben sértetlen maradt, a kápolna lángoló tetejéről pedig tüzes cserepek hullottak a bámuló törökök közé. Erre a török vezér a gyújtogatókat kivégeztette.  A török palánkvárat épített itt, aminek mára nyoma sem maradt. A templomot felújították, majd 1756-ban kolostort építettek mellé. 1732 óta az aradiak búcsújáróhelye. 1910-ben 2858 lakosából 1606 román, 1002 magyar és 187 német volt. A trianoni békeszerződésig Arad vármegye Máriaradnai járásához tartozott.

Ismert búcsújáróhely, többek között a kunszentmártoni zarándokok számára is, akik a trianoni békediktátumig minden év pünkösdjére zarándokoltak el gyalog Máriaradnára. Az ő bőkezűségüket őrzi máig a kegytemplom 14 stációsképe, valamint a templom közelében található Szent Rókus-szobor is.

Képek

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 
 Máriaradnai csodák
 Arad-Hegyaljai Motorosított Vasút

Mariaradna
Arad vármegye települései
Márkod

Márkod (románul Mărculeni, németül Markoden): falu Romániában Maros megyében.

Fekvése
Marosvásárhelytől 25 km-re északkelet-keletre fekszik.

Története
A határában állt Vataháza falut a tatárok dúlták fel, megmaradt lakosai Márkodra költöztek. 1910-ben még 650 magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Maros-Torda vármegye Nyárádszeredai járásához tartozott. 1992-ben 316 lakosa volt, melyből 303 magyar és 13 cigány.

Református temploma 1824 és 1826 között épült a falu keleti részén. Régi temploma egy fatemplom volt, mely a nyugati részen egy dombon állt és a 18. században költöztették le a faluba.

Hivatkozások

Markod
Maros-Torda vármegye települései