alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Čajniče

Čajniče je živopisan gradić i središte istoimene općine na krajnjem istoku Bosne i Hercegovine na granici sa Crnom Gorom.

Općina pripada entitetu Republika Srpska.

Zemljopis 
Nalazi se na dvadesetom kilometru puta Goražde-Pljevlja, na nadmorskoj visini od 816 metara.

Stanovništvo

Naseljena mjesta 
Avlija, Batkovići, Batotići, Batovo (Čajniće), Bezujno, Borajno, Brezovice, Bučkovići na Bezujanci, Čajniče, Donji Dubac, Dubac, Đakovići, Glamočevići, Gložin, Gornji Stopići, Hunkovići, Ifsar (Ifsak), Kamen, Kapov Han, Karovići, Kobilići, Krstac, Lađevci, Luke, Makotići, Međurječje, Metaljka, Milatkovići, Milijeno, Mištar, Podavrelo, Ponikve, Prative, Prvanj, Rakovice, Slatina, Sočajniče, Staronići, Stopići, Sudići, Todorovići, Trpinje, Tubrojevići, Umčari i Zaborak.

Uprava

Historija 
Do 1373. godine, cijeli kraj Gornjeg Podrinja se nalazio u granicama srpske države kada je ova oblast pripala Bosni, pri podjeli posjeda srpskog župana Nikole Altomanovića, između bosanskog kralja Tvrtka I Kotromanića i srpskog kneza Lazara Hrebeljanovića. Od kraja XIV stoljeća ovo se područje nalazi pod vlašću bosanskih velmoža iz roda Kosača, Sandalja Hranića (1343-1396.) i njegovog sinovca, hercega Stjepana Vukčića Kosače (1434-1466).

U povijesnim dokumentima Čajniče se prvi put pominje 1477. godine kao jedan od važnijih gradova u Hercegovačkom sandžaku. Razvoju Čajniča u to vrijeme posebno su doprinosili rudnici željeza, jedini u Hercegovačkom sandžaku kao i položaj koji je zauzimao na trgovačkom putu između Dubrovnika i Istanbula. Ovaj gradić je bogat kulturno-povijesnim motivima.

Oko Čajniča su se vodile žestoke borbe u vrijeme drugog svjetskog rata.

Gospodarstvo

Slavni ljudi 
 Hanka Paldum , poznata pjevačica narodne muzike
 Nijaz Skenderagić
 Hanka Korjenić, ljeptotica opjevana u pjesmi "Kad sretneš Hanku"

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Turizam 
 MHE Preliv

Sport

Reference

Vanjske veze 
 Općina Čajniče

Općine Bosne i Hercegovine
Naseljena mjesta u Republici Srpskoj
Republika Srpska
Čelić

Čelić je grad i općina u sjeveroistočnom dijelu Bosne i Hercegovine, na brežuljkastim i blago brdovitim padinama Majevice i dijelovima ravne Bosanske Posavine, nadmorske visine od 140 – 711 metara. Zauzima površinu od 132 km2, a na ovom prostoru živi oko 12.000 stanovnika. 

Graniči s općinama Srebrenik, Tuzla, Lopare (RS) i Distriktom Brčko

Zemljopis

Naseljena mjesta 
 Brnjik
 Čelić
 Drijenča
 Humci
 Lukavica
 Nahvioci
 Ratkovići
 Šibošnica
 Velino Selo
 Vražići

Stanovništvo

Uprava

Historija

Općina Čelić je nastala kada su dijelovi bivše općine Lopare s bošnjačkom i hrvatskom većinom krajem 1991. godine, reagirajući na odluku većinski srpskih općinskih vlasti o pristupanju SAO Semberije i Majevice, odlučili provesti referendum o odvajanju i osnivanju općine Čelić. Referendum je održan 17. i 18.11. 1991. i na njemu se 99 % upisanih izjasnilo za stvaranje nove općine.

Na području općine Čelić su se za vrijeme rata u BiH vodile ratne operacije, tako da je iz većinski bošnjačkog naselja 15.6. 1992. protjerano lokalno stanovništvo.

Odluka o stvaranju nove općine na snagu je stupila 10.3. 1994. Daytonskim mirovnim sporazumom Čelić je postao dio Federacije BiH.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 Rasim Delić, vrhovni komandant
 Razija Mujanović, poznata jugoslovenska košarkašica

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske poveznice 

Naseljena mjesta u Federaciji Bosne i Hercegovine
Općine Bosne i Hercegovine
Čelić
Ivanec

Ivanec je grad u Hrvatskoj. Nalazi se u Varaždinskoj županiji. Po popisu iz 2001. godine u gradu je živjelo 14.434 stanovnika. Gradonačelnik grada je Milorad Batinić.

Zemljopis

Naseljena mjesta 
Banska Selnica, Banski Moravci, Blatnica Pokupska, Brezova Glava, Brežani, Brođani, Cerovac Vukmanićki, Donja Trebinja, Donje Mekušje, Donje Pokupje, Donji Sjeničak, Gornja Trebinja, Gornje Stative, Gornji Sjeničak, Goršćaki, Husje, Ivančići Pokupski, Ivanković Selo, Ivošević Selo, Kamensko, Kablar, Karasi, Karlovac, Klipino Brdo, Kljaić Brdo, Knez Gorica, Kobilić Pokupski, Konjkovsko, Koritinja, Ladvenjak, Lipje, Luka Pokupska, Mahićno, Manjerovići, Okić,  Popović Brdo, Priselci, Rečica, Ribari, Skakavac, Slunjska Selnica, Slunjski Moravci, Šebreki, Šišljavić, Tušilović, Tuškani, Udbinja, Utinja, Vodostaj, Vukmanić, Vukoder, Zadobarje, Zagraj i Zamršje

Stanovništvo

Uprava

Povijest

U Ivancu je 1956. godine otvorena prva suvremena samoposluga u Hrvatskoj i bivšoj Jugoslaviji, prema uzoru viđenom prilikom prezentacije na Zagrebačkom velesajmu. Navodno su košarice za samoposlugu nabavljene u košaračkoj radionici kaznionice u Lepoglavi.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 Josip Kraš, član CK KPH i CK KPJ, jedan od organizatora ustanka u Karlovcu i okolini i narodni heroj Jugoslavije.
 Zlatko Canjuga, poznati hrvatski političar, poduzetnik, saborski zastupnik i sportski radnik

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Izvori

Vanjske veze 

 IPortal.hr 
 Ivanec Online 
 Grad Ivanec
 Turistički portal

Gradovi u Hrvatskoj
Varaždinska županija
Branko V. Radičević

Za pisca iz 19. veka pogledajte   Vuk Jerenic < (Čačak, 14. 5. 1925. - Beograd, 11. 1. 2001.) bio je srpski pesnik i književnik.

Biografija 
Potiče iz gradjanske porodice, od oca Velimira, trgovca, i majke Kosare, rodj. Milikić. Pred Drugi svetski rat, kao mnogi trgovci, Brankov otac je doživeo poslovnu propast i porodica je osiromašila.
	
Tokom drugog svetskog rata, sa šesnaest godina, Branko je izvesno vreme bio partizanski kurir Ratka Mitrovića, a zatim je odveden u logor, u Smederevsku Palanku, koji je služio za tzv. "prevaspitavanje" omladine. U logoru se razboleo, jedva preživeo, a tek onda nastavio školovanje u čačanskoj Gimnaziji.
	
Posle rata, živeo je više godina u Sarajevu i već tada postao poznati pesnik. Kasnije prelazi u Beograd i tu završava Pravni fakultet. Uporedo sa studiranjem, radio je kao novinar u časopisu "Duga" i kao saradnik u drugim listovima i književnim časopisima. Više godina je proveo u "Borbi", kao urednik poznate edicije "Žar ptica". Nekoliko godina je bio predsednik poznate izdavačke kuće "Srpska književna zadruga" iz Beograda.

Iako je otišao iz Čačka, bio je emotivno vezan za svoj rodni grad. U Čačku i Dragačevu je pokrenuo mnoge kulturne manifestacije, kao što su "Disovo proleće" i "Dragačevski Sabor trubača", a redovno je saradjivao i u lokalnom listu "Čačanski glas". Od 1964. godine, više je živeo u Čačku i Ovčar Banji nego u Beogradu.
	
Stvaralaštvo Branka V. Radičevića je obilno i sadrži oko sto naslova. Pisao je pesme, pripovetke, romane, knjige za decu. Istraživao je spomenike - krajputaše (reč "krajputaš" je njegova kovanica), a bio je i istraživač i poznavalac srpskog jezika.

Za književno stvaralaštvo i veliki doprinos srpskoj kulturi bio je nagradjivan, a najznačajnije nagrade su: Sedmojulska nagrada i Vukova nagrada.
	
Najpoznatija dela su: "Bela žena", "Beli čovek", "Plava linija života", "Budućnost", "Kadionik", "Smrt i ljubav", "Grubići i nežnići", "Seljaci", "Pesme o majci", "Sa Ovčara i Kablara", "Učeni mačak", "Bajke o guslama", "Priče o životinjama".

Bio je aktivan u književnom i društvenom životu do pred smrt. Njegovo poslednje delo je "Sujeverice", u četiri objavljene knjige, koje su doživele veliki uspeh.
Posle kratke i teške bolesti umro je, 11. januara 2001. u Beogradu.

Srpski pisci
Biografije, Čačak
Dobitnici Disove nagrade
Authority control
Opatija

Opatija je naziv koji se odnosi na:
 Opatija, poznati grad i ljetovalište u Hrvatskoj.
 opatija, vrstu samostana.
Vrbovec

Vrbovec je grad u Hrvatskoj, koji se nalazi u blizini Zagreba.

Geografija 
Vrbovec se nalazi sjeveroistočno od Zagreba.

Udaljenost Grada Vrbovca od Zagreba iznosi:
 32 km Autocestom A-4 (Zagreb - Sv. Helena), potom brzom cestom Sv. Helena - Vrbovec.
 40 km starom magistralnom cestom Zagreb - Dugo Selo - Bjelovar, kao i željezničkim pravcem Zagreb - Vrbovec - Koprivnica.

Stanovništvo 
13.052 stanovnika prema popisu iz 2021. godine obitava na administrativnom području grada, a oko 4.500 stanovnika u samom gradu Vrbovcu.

Uprava 
Gradsko poglavarstvo, sud, policija, dom zdravlja, pošta su dio infrastrukture Grada Vrbovca.

Povijest 
Vrbovec se prvi puta spominje 1244. u pisanim dokumentima.

Gospodarstvo 
Proizvodnja mesa i mesnih prerađevina, opekarskih proizvoda, metalnih dijelova i strojeva osnovne su grane privrede u Vrbovcu.

Najpoznatija tvrtka je Mesna Industrija "PIK VRBOVEC", koja zapošljava 1500 ljudi. U sastavu Agrokora zadnjih godina postaje ponovno važna industrija u cijeloj Hrvatskoj.

Od ostalih tvrtki vrijedno je spomenuti: "Gradip" - industriju opeke, "Oprema-Vrbovec" proizvođača strojeva za transportnu tehnologiju, kao i Udrugu Obrtnika Grada Vrbovca. 

Poljoprivreda je glavna okosnica djelovanja stanovništva okolice Grada Vrbovca. Proizvodnja mlijeka i rast stočnog fonda, te okrupljavanje privatnih gospodarstava zadnjih godina čine važan faktor napretka okolnih sela oko Grada Vrbovca.

Slavni ljudi 
 ban Petar Zrinski, rođen u Vrbovcu 1621.
 Marija Jurić Zagorka, prva žena novinar i spisateljica romana rođena u obližnjem Negovcu
 Eugène de Piennes, francuski markiz, darovatelj mnogih umjetničkih djela Strossmayerovoj galeriji u Zagrebu.
 Krunoslav Kuten, pisac za djecu
 Josip Velebit
 Josip Pankretić, saborski zastupnik HSS-a i političar kraja 20.stoljeća, "narodni tribun".

Spomenici i znamenitosti 
Kula Petra Zrinskog je zaštitni znak grada i nalazi se u parku u centru uz Crkvu sv. Vida.

Dvorac "kaštel" Patačić nalazi se u parku uz Crkvu Sv. Vida.

Obrazovanje 
Školstvo je počelo 1669.g. kada je osnovana osnovna škola, a danas postoje dvije osnovne škole, kao i srednja škola.

Kultura 
Vrbovec ima kino, kulturno-umjetničko društvo "Petar Zrinski", knjižnicu, radio, narodno sveučilište. 

Vrbovec nema TV, kazalište(operu) i sveučilišni studij, te zbog toga gravitira prirodno prema Zagrebu kao centru tih aktivnosti.

"Kaj su jeli naši stari" je u Vrbovcu glavni godišnji kulturni događaj. Manifestacija starih jela, koja se održava svake godine vikendom krajem kolovoza ili početkom rujna, te daje prikaz starog načina života i tradicionalnih jela vrbovečkog kraja.

Dan grada, 15. lipnja također je godišnji kulturni dogadjaj, kad se slavi i sv. Vid, zaštitnik grada Vrbovca.

Sport 
 Nk Pik Vrbovec
 KK Vrbovec
 ZOK Vrbovec

Vanjske veze 

 Službene stranice

 
Gradovi u Zagrebačkoj županiji
Lombardija

Lombardija (talijanski: Lombardia, lombardski: Lumbardia) je regija u Sjevernoj Italiji, između Alpa i doline rijeke Po. Graniči sa Švicarskom, Trentinom, Venetom, Emilijom i Pijemontom.

Ime je dobila po Langobardima koji su u 6. vijeku okupirali skoro cijelu Italiju. Lombardiju omeđuju središnje Alpe na sjeveru, na jugu Padska nizina, na istoku Lago di Garda te rijeka Ticino na zapadu. Milano je drugi grad po veličini u Italiji, ujedno i glavni grad ove regije. Prijestolnica je talijanske privrede. Regija je prva po uzgoju goveda i svinja, po mesnoj i mliječnoj industriji (poznati sir gorgonzola). Ekonomski je najrazvijenija, druga je po naseljenosti. U njoj su smještena najveća talijanska jezera: Lago di Como, Adda, Lago d'Iseo.

Historija 
Regija je dobila ime po Langobardima, koji su u ove krajeve došli nakon pada Rimskog Carstva. Dugo vremena su postojale jake veze između franačkog, bavarskog i langobardskog plemstva.

Lombardski moto 
Lombardijski moto je "Una regione per fare" ("regija od akcije").

Provincije 
Regija je podijeljena na 12 provincija, nazvanih po njihovim glavnim gradovima:
 Bergamo
 Brescia (industrija oružja)
 Como (industrija svile, Jezero Como)
 Cremona
 Lecco 
 Lodi
 Mantova
 Milano
 Monza i Brianza (tek od 2009.) (industrija namještaja) 
 Pavia (jedan od najstarijih univerziteta)
 Sondrio (Valtellina)
 Varese (industrija cipela) 

Provincije su podijeljene u ukupno 1562 komuna, s vrlo raznolikim brojem stanovnika (Milano: 1,256,211, Morterone na jezeru Como: 33, pop popisu iz 2001.)

Veći gradovi 
 Milano 1,256,211 
 Brescia 187,567 
 Monza 120,204 
 Bergamo 113,143 
 Varese 80,511 
 Sesto San Giovanni 78,850 
 Como 78,680 
 Busto Arsizio 75,916 
 Cinisello Balsamo 72,050 
 Pavia 71,214 
 Cremona 70,887 
 Vigevano 57,450 
 Legnano 53,797 
 Rho 50,246

Transport

Aerodromi

Željeznica

Turističke informacije

Poznate osobe iz Lombardije 
 Vergilije
 Plinije Stariji
 Plinije Mlađi
 Cesare Beccaria
 Alessandro Volta
 Alessandro Manzoni
 Giorgio Gaber

Hrana 
 Risotto alla Milanese
 Cotoletta alla Milanese
 Osso buco
 Cassoeula
 Panettone
 Missoltini
 Polenta
 Torrone
 Bresaola

Vanjske veze 

Opće informacije
 Regione Lombardia - službene stranice

Provincije
 Provincija Bergamo
 Provincija Brescia
 Provincija Como
 Provincija Cremona
 Provincija Lecco
 Provincija Lodi
 Provincija Mantova
 Provincija Milano
 Provincija Pavia
 Provincija Varese
 Provincija Sondrio

Univerziteti
 Milan's Politecnic
 Università Bocconi (Milan)
 Università Cattolica del Sacro Cuore (Milan)
 Università degli Studi di Milano
 Università degli Studi Milano Bicocca (Milan-Monza)
 Università degli Studi di Bergamo
 Università degli Studi di Brescia
 Università degli Studi di Mantova
 Università degli Studi di Pavia
 Università degli Studi dell'Insubria (Varese-Como)

 
Regije Italije
Križevci (razvrstavanje)

Križevci ima više značenja:

 Hrvatska
 Karadžićevo, selo u Srijemu; do 1931. Križevci
 Križevci, grad u Hrvatskoj po kome je nazvana Koprivničko-križevačka županija

 Slovenija
 Križevci, selo u slovenskoj regiji Prlekiji koje predstavlja sjedište istoimene općine Križevci.
 Križevci, selo u slovenskom Prekomurju.
Križevci pri Ljutomeru

Križevci pri Ljutomeru je naselje i središte općine Križevci u sjevernoj Sloveniji, u pokrajini Prekmurje. Križevci pri Ljutomeru su naselje u središnjem dijelu Murska polja na raskrižju putova prema Gornjoj Radgoni, Ljutomeru te općini Murska Sobota .

Stanovištvo 
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine Križevci pri Ljutomeru su imali 491 stanovnika.

Vanjske poveznice 
 Satelitska snimka naselja, plan naselja

Naselja u Sloveniji
Vikiprojekat geografija/Naselja u Sloveniji
Križevci (Gornji Petrovci)

Križevci (mađarski: Tótkeresztúr), naselje u slovenskoj Općini Gornjim Petrovcima. Križevci se nalazi u pokrajini Prekomurju i statističkoj regiji Pomurju. Ovdje se rodio Milan Kučan prvi slovenski državnik, u mjestu su živjeli pisac Ivan Berke i pisac, pjesnik, novinar, prevoditelj i učitelj Janoš Flisar.

Stanovništvo 
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 437 stanovnika.

Izvor 

Naselja u Općini Gornji Petrovci
Vikiprojekat geografija/Naselja u Sloveniji
Križevci (općina)

Općina Križevci (slo.:Občina Križevci) je općina u sjeveroistočnoj Sloveniji u pokrajini Štajerskoj i statističkoj regiji Pomurje. Središte općine je naselje Križevci pri Ljutomeru sa 491 stanovnikom.

Zemljopis 
Općina Križevci nalazi se u sjeveroistočnom dijelu Slovenije. 

Područje općine se nalazi u dolini rijeke Mure, podno Slovenskih gorica.
U općini vlada umjereno kontinentalna klima.
Najznačajniji vodotok u općini je rijeka Mura, koja je sjeverna granica. Ostali vodotoci su mali i njeni su pritoci.

Naselja u općini 
Berkovci, Berkovski Prelogi, Boreci, Bučečovci, Dobrava, Gajševci, Grabe pri Ljutomeru, Iljaševci, Ključarovci pri Ljutomeru, Kokoriči, Križevci pri Ljutomeru, Logarovci, Lukavci, Stara Nova vas, Vučja vas, Zasadi

Izvor

Vanjske poveznice 
 Službena stranica općine

Općina Križevci
Vikiprojekat geografija/Naselja u Sloveniji
Požega

Požega ima više značenja:

 Požega (Užička Požega), grad u zapadnoj Srbiji
 Požega (Slavonska Požega), grad u Slavoniji (Hrvatska)
 Požega - selo kod Novog Pazara (Srbija), pošta Sopoćani
 požega - vrsta krupne i slatke šljive, požegača (Prunus insititia)
 Požega - prezime:
 Zvonimir Požega (nogometaš) - nogometni reprezentativac, član NK "Hajduk" (1913-1941)
 Zvonimir Požega (enigmat) - enigmatičar iz Pakraca (1920-?)

Izvori: ELZ, ER6, IMJ

Prezimena
Imenjaci
Biljke
Požega (Hrvatska)

Požega (od 1923. do 1991. Slavonska Požega; njem. Poschegg [ˈpɔʃɛk]), grad i sjedište Požeško-slavonske županije, zapadna Slavonija, Hrvatska.

Zemljopis 
Požega se nalazi u zapadnom dijelu Slavonije, u prostranoj požeškoj kotlini koju okružuju planine Psunj, Papuk, Krndija, Dilj i Požeška Gora. Sjedište je Požeško-slavonske županije i Požeške biskupije.

Stanovništvo 
Upravno područje Grada ima 28.201 stanovnika, a osim same Požege obuhvaća i veliki broj okolnih prigradskih naselja i manjih sela. Uže gradsko područje ima 20.943 stanovnika.

Uprava 
Trenutni gradonačelnik Grada Požege je Darko Puljašić (HDZ).

Povijest 
Požega je grad duge i bogate povijesti. Požeška županija se spominje već 1210. godine, a sam grad 1227. pod nazivom Castrum de Posege. Od 1537. do 1688. nalazi se u sastavu Osmanskog carstva, gdje i dalje ima važnu ulogu kao sjedište sandžaka. Od Turaka ga je oslobodio franjevački svećenik Luka Ibrišimović. Uslijedilo je razdoblje razvoja u sklopu Habsburške monarhije - Požega postaje sjedište obnovljene Požeške županije, osnovaju se gimnazija i isusovačka akademija, a 1765. dobiva status slobodnog kraljevskog grada. S povećanom industrijalizacijom i gradnjom željezničkih pruga krajem XIX. i početkom XX. stoljeća, važnost Požege opada u korist Osijeka i Slavonskog Broda, gradova smještenih na povoljnijem prometnom položaju.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 Dobriša Cesarić, hrvatski pjesnik
 Dragutin Lerman, istraživač
 Matko Peić, slikar i književnik
 Ivana Kindl, hrvatska R&B pjevačica
  Štefica Vidačić, miss Jugoslavije i miss Europe
  Ines Bojanić Švaić, hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica
  Ante Schwarz, hrvatski liječnik
  Vilma Nožinić, hrvatska pjevačica i sopran 
  Josip Eugen Tomić, hrvatski književnik

Spomenici i znamenitosti 
 Biskupski dvor
 Crkva Svetog Lovre
 Franjevački samostan s crkvom Svetog Duha
 Katedrala Svete Terezije Avilske
 Palača Požeške županije
 Trg Svetog Trojstva s baroknim kućama i kužnim pilom

Obrazovanje 
 Veleučilište u Požegi

Kazalište Kultura

Sport 
Momentalno najpoznatiji sportski klub u požeštini je nogometni klub Kamen Ingrad, koji igra u 1. HNL - Ožujsko.

Reference

Vanjske veze 

 Službene stranice Grada Požege

 
Gradovi u Hrvatskoj
Gradovi u Požeško-slavonskoj županiji
Rukavac (Vis)

Rukavac je malo naselje i uvala na južnoj strani ostrva Visa u Hrvatskoj.

Linkovi 
 Turistički sajt Rukavca 

Vis
Žepče

Žepče je grad i središte istoimene općine u Zeničko-dobojskom kantonu, u Bosni i Hercegovini. Smješten je u centralnoj Bosni, na putnoj komunikaciji M-17 (na sredini puta između Zenice i Doboja).

Povijest 

Grad Žepče se spominje još za vrijeme Rimskog carstva. Prvi pisani trag datira od 14. 10. 1458. (povelja Stjepana Tomaša), što je i uzeto za Dan Općine Žepče.

Žepče je 1993, tokom Rata u Bosni i Hercegovini, bilo mjesto okršaja između Armije Republike Bosne i Hercegovine (ARBiH) i Hrvatskog vijeća obrane (HVO). Snage HVO-a pokrenule su operaciju protiv ARBiH radi potpune kontrole nad gradom 24. juna 1993. Nakon Dejtonskog sporazuma 1995. godine, grad je postao dio Federacije Bosne i Hercegovine i ušao je u sastav Zeničko-dobojskog kantona.

Geografija 

Kroz Žepče prolazi magistralni put Sarajevo – Zenica – Doboj – Bosanski Brod – Slavonski Brod i željeznička pruga Ploče–Sarajevo–Zenica–Doboj–Modriča–Šamac. Žepče se nalazi između 18° 2’ geografske dužine i 44° 25’ geografske širine te na 219 m nadmorske visine. Općina Žepče broji 30.000 stanovnika i ima 600 privrednih subjekata. Kroz grad protiče rijeka Bosna. Žepče se nalazi u dolini, a okružen je planinama koje su pogodne za planinarenje i lovni turizam. U neposrednoj blizini grada i u samom gradu nalazi se 14 izvora mineralne vode. Jedan od najbogatijih izvora vode nalazi se u naselju Bistrica, 3 kilometra udaljen od Žepča, prema Zavidovićima.

Klima 

Klima u Žepču je, kao i u najvećem dijelu Bosne i Hercegovine, kontinentalna. Karakteristike kontinentalne klime jesu prilično hladne zime i topla ljeta. Klimatološki podaci za Žepče uzeti su s meteorološke stanice Lug-Branković, koja se nalazi nekoliko kilometara sjevernije. Meteorološka stanica je na nadmorskoj visini od 210 m. Vremenska opažanja na stanici izvode se od 1997. godine. Najhladniji mjesec je januar, s temperaturom od –0,2°C, a najtopliji je august, s 20,5°C. Apsolutni maksimum postignut je 29. 8. 2003, a iznosio je 40,0°C. Apsolutni minimum postignut je 13. 1. 2003, s –27,5°C. 

Godišnji hod temperature po mjesecima:

Naseljena mjesta

Stanovništvo 

Prema popisu stanovništva iz 1991. općina Žepče imala je 22.966 stanovnika, raspoređenih u 23 naselja. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma općina Žepče, u cjelini, ušla je u sastav Federacije Bosne i Hercegovine.

Sport 

U Žepču postoji Nogometni klub Žepče, koji se takmiči u Premijer ligi Bosne i Hercegovine.

U košarkaškoj Ligi mladih KS Zenica takmiči se Košarkaški klub Orlovik u pionirkoj, kadetskoj i juniorskoj konkurenciji. Predsjednik kluba je Namik Malićbegović, a Šef stručnog štaba Senad Preldžić

Značajne osobe 
 Nedžad Ibrišimović, bosanskohercegovački književnik

Vanjski linkovi 
 Zvanična stranica Općine Žepče
 Žepče Online 
 Zepce.ba
 Žepački Internet Portal 
 Postaja.ba - Portal Radiopostaje Žepče
 Radio Žepče
 KŠC Don Bosco Žepče
 JU DOM KULTURE Žepče 
 Motel Marić Žepče 
 Ćutuk d.o.o.Žepče
 Udruga poduzetnika i poslodavaca Žepče 

Žepče
Naseljena mjesta u Federaciji Bosne i Hercegovine
Dobretići

Općina Dobretići je jedna od najmlađih i najmanjih općina, te ujedno i jedna od najsiromašnijih općina u Bosni i Hercegovini. Administrativno pripada Srednjobosanskom kantonu Federacije BiH.

Geografija 
Nalazi se na planini Ranča, u središnjoj Bosni (Srednjobosanska županija), 20-ak kilometara istočno (sjeveroistočno) od Jajca. Općina se prostire na već spomenutoj planini, a cijelo područje općine je kod lokalnog stanovništva poznato kao Pougarje, nazvano po rijeci Ugar koja izvire na planini Vlašić (istočno od Dobretića) i protječe uz sjeveroistočni rub obronka Ranče, a to je ujedno i entitetska granica. Pougarje je do rata bilo pod upravom općine Skender-Vakuf, a potom kratko vrijeme pripojeno općini Jajce da bi se osamostalila i danas, kao takva i postoji pod nazivom Dobretići.

Istorija 
Općina je dobila naziv po jednom od najvećih sela ovog kraja, selu Dobretići. Samo selo ima dugu povijest i baštini ime od srednjovjekovne bosanske vlastelinske obitelji Dobretića. Među stanovništvom još je živa usmena predaja pomognuta povijesnim temeljima koja kaže kako je padom Bosne 1463. godine zarobljeno i u Carigrad odvedeno oko 30.000 bosanske mladeži. Među njima je bila i Ljiljana, lijepa kći Stjepana Dobrete, koja je dospjevši u sultanov harem izmolila od sultana ferman kojim se Stjepanu Dobreti daruje vlastelinstvo, nazivano prije Zapadne Vrhovine. Tu je Stjepan Dobreta i umro, te je ukopan u selu Zapeće. Na spomeniku što mu ga 1773. godine podiže fra Marko Dobretić, franjevački provincijal i bosanski biskup, piše da je umro 1472. godine doživjevši 98 godina. Poslije njegove smrti vlastelinstvo razdijeliše njegovi sinovi, te Juri pripadoše Dobretići, Pavi Pavlovići, Boji Bojtačići, a Vlatku Vlatkovići koji se 1852. godine prozvaše Zubovići.

Stanovništvo 
Pougarje je do prije rata imalo cca. 6.000 stanovnika u 20-ak sela i zaselaka, a danas ih je ukupno par stotina, uglavnom starije dobi i bave se isključivo stočarstvom.

Naseljena mjesta 
Brnjići, Bunar, Davidovići, Dobretići, Donji Orašac, Gornji Orašac, Kokalovići, Kričići-Jejići, Melina, Mijatovići, Milaševci, Pavlovići, Prisika, Slipčevići, Vitovlje Malo, Vukovići, Zapeće, Zasavica i Zubovići.

Uprava

Gospodarstvo

Nadaleko poznati "Vlašićki sir" je najpoznatiji proizvod pougarskih stočara, prije rata. Nažalost, danas "Vlašićki sir" proizvode, u izuzetno malim količinama (s obzirom na njegovu kvalitetu i prehrambenu vrijednost), isključivo pojedinci, takoreći za vlastite potrebe, nažalost ne i u komercijalne svrhe.

Slavni ljudi 
Stjepan Dobreta, srednjovjekovna "persona", moglo bi se reći utemeljitelj Dobretića ili možda, bolje reći, sela Zapeće, jer, legenda kaže, da se tamo skrivao bježeći pred Turcima, a najveći misterij skriva se u pitanju, "otkud je došao?", dakle "pougarski pionir", mogli bismo reći...
Drugi "slavni Pougarac" bijaše, a i danas je, Fra Mrako Dobretić, bosanski biskup, koji dade izgraditi spomenik Stjepanu Dobreti baš u Zapeću...

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Reference

Vanjske veze 

Općine Bosne i Hercegovine
Naseljena mjesta u Federaciji Bosne i Hercegovine
Dobretići
Donji Vakuf

Donji Vakuf je grad i sjedište istoimene općina u Bosni i Hercegovini. Administrativno pripada Srednjobosanskom kantonu Federacije BiH.

Geografija 
Donji Vakuf, gradić, općina u Srednjobosanskom kantonu, leži na rijeci Vrbas; 

Donji Vakuf je važno bosanskohercegovačko raskrižje, kroz grad idu 3 važne magistrale (Zenica - D. Vakuf, Banja Luka - Jablanica), Sarajevo- Split.

Stanovništvo 
Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Donji Vakuf imala je 24.232 stanovnika, raspoređenih u 68 naselja.

Naseljena mjesta su:

Babin Potok, Babino Selo, Barice, Blagaj, Brda,
Brdo, Brezičani, Ćehajići, Ćemalovići, Ćorići, Daljan,
Dobro Brdo, Doganovci, Dolovi, Donji Rasavci, Donji Vakuf,
Đulovići, Fakići, Fonjge, Galešići, Grabantići,
Gredina, Grič, Guvna, Hemići, Jablan, 
Jemanlići, Karići, Keže, Komar, Korenići,
Košćani, Kovačevići, Krivače, Kutanja, Ljuša,
Makitani, Novo Selo, Oborci, Orahovljani, Petkovići,
Piljužići, Pobrđani,  Ponjavići, Potkraj, Pribraća,
Prisika, Prusac, Prušac, Rasavci, Rastičevo, Rudina,
Ruska Pilana, Sandžak, Semin, Silajdževina, Slatina,
Sokolina, Staro Selo, Suhodol, Sultanovići, Šahmani,
Šatare, Šeherdžik, Šutkovići, Torlakovac , Urija,
Vlađevići, Vrbas i Vrljaj.

Uprava

Historija
Grad je nastao 1572. godine gradnjom džamije Ibrahim-bega Malkoča.

Na početku rata u BiH 1992. godine, Donji Vakuf su zauzele snage Republike Srpske. U jesen 1994. su ga oslobodile snage Armije BiH.

Gospodarstvo 
Za vrijeme rata u BiH 1992 - 1995 mnogo gospodarskih i ekonomsko važnih objekata je bilo djelimično uništeno ili opljačkano. Problem grada i općine je visoki stupanj nezaposlenosti, posebno mladih ljudi. 

Značajniji gospodarski subjekti:
 drvna industrija ("Janj")
 tvornica gipsa
 Tvornica Montažnih kuća "Promo";

Slavni ljudi 
 Hasan Kjafija - Pruščak, djela prevedena na dvanaest svjetskih jezika
 Roman Petrović (Donji Vakuf, 1. listopada. 1896. – Sarajevo, 25. svibnja 1947.), slikar
 Drago Boroja, poznati ultramaratonac
 Fahrija Dautbegović, fudbaler
 Nakib KIBAN Abdagić, glumac
 Zoran ZOKA Janković, muzičar
 Mulo Hadžić, politicar
 Samir Tahirović, pjesnik
 Edin Atić, košarkaš

Spomenici i znamenitosti 

 Ajvaz dedino i Kjafiino turbe,
 Bazilika u Oborcima
 Stećci u Starom selu- Torlakovac
 Turbe Miralem paše u D.Vakufu
 Sahat Kula, 
 Lovište Semešnica

Obrazovanje 
Gimnazija, Mješovita Srednja Škola, dvije osnovne škole u samom gradu, O.š. u Prušcu, Torlakovcu i Oborcima, osmogodišnje i tri četverorazredne škole

Kultura 
U Donjem Vakufu (i susjednom Prušcu) se godišnje održava muslimanska vjerska manifestacija "Ajvatovica".
Ima dom kulture

Sport 
 NK Radnik
 KK Donji Vakuf
 Karate klub Donji Vakuf

Vanjske veze 

 donji-vakuf.com 
 Donji Vakuf Vijesti 

 
Naseljena mjesta u Federaciji Bosne i Hercegovine
Općine Bosne i Hercegovine
Srednjobosanski kanton‎
Jablanica

Jablanica može biti:
 Jablanica (Bosna i Hercegovina), grad i opština u Bosni i Hercegovini
 Jablanica (Zlatibor), selo na Zlatiboru
 Jablanica (reka), reka u Srbiji
 , oblast u Srbiji
 Jablanica (Bugarska), grad u Bugarskoj
 Jablanica (planina), planina u Severnoj Makedoniji
 Jablanica (Struška), selo u Severnoj Makedoniji

Vidi još 
 , oblast u Srbiji
 , oblast u Srbiji
 Donja Jablanica (razvrstavanje)
 , razvrstavanje
Novi Travnik

Novi Travnik se nalazi u središtu Srednjobosanskog kantona - Županije Središnja Bosna na nadmorskoj visini od 516 metara. Općina Novi Travnik, koja zauzima 232 km2, ima 51 naseljeno mjesto organizovano u 17 mjesnih zajednica. Prema popisu iz 1991. godine ukupan broj stanovnika općine bio je 30.713. Općina Novi Travnik smještena je, najvećim djelom u dolini rječice Grlonice, između planina Vilenice, Komara, Radovana i Vranice. Okružena je općinama: Travnik, Vitez, Fojnica, Gornji Vakuf i Bugojno.

Stanovništvo 

Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Novi Travnik imala je 30.624 stanovnika, raspoređenih u 52 naselja.

Naseljena mjesta su:

Balići, Bare, Bistro, Božići, Bučići, Budušići, Bugojčići, Bukvići, Čakići, Čehova, Dahovo, Donje Pećine, Duboko, Đakovići, Gornje Pećine, Hadžići, Has, Isakovići, Kalinska, Kasapovići, Kopila, Kovačići, Krnjića Potok, Lisac, Margetići, Monjići, Nević Polje, Nova Opara, Novi Travnik, Opara, Orašac, Pečuj, Petačići, Potočani, Pribilovići, Pričani, Rakovica, Rankovići, Rastovci, Rat, Reput, Rostovo, Ruda, Sebešić, Seona, Seona na Pavlovici, Sinokos, Stojkovići, Šenkovići, Torine, Trenica, Trnovac, Turalići, Vejzovići, Vodovod, Zenepići i Zubići.

Uprava 
Načelnik općine je Refik Lendo (SDA), a predsjednik općinskog vijeća Slavko Marin (HDZ BiH). Saziv Općinskog vijeća Novi Travnik za mandatni period od 2012. do 2016. godine čine vijećnici iz sljedećih stranaka:
 SDA – 7 vijećnika: Zukić Selver, Silajdžija Sanel, Mehina Esad, Palalić Nijaz, Perenda Elvir, Palalić Safet i Brljak Muris
 HDZ BiH – 4 vijećnika: Marin Slavko (predsjednik), Djak Stipo, Zekić Božo i Jukić Ivan
 SDP – 3 vijećnika: Kovačević Mirza, Šahinović Alija i Karač Naser
 BPS – 2 vijećnika: Delić Šaban i Skopljak Fikret
 HSS Stjepana Radića – 2 vijećnika: Stanić Mijo i Medić Božo
 HSS-NHI – 1 vijećnik: Džambas Drago
 SBB BiH – 1 vijećnik: Duzan Senad
 SBIH – 1 vijećnik: Džaja Senad
 HDZ 1990 – 1 vijećnik: Sekić Jozo
 HSP BiH – 1 vijećnik: Dominović Zdenko

Historija 

Novi Travnik je sagrađen 1949. kao naselje za radnike novoosnovane tvornice MMK Bratstvo, pa je jedan od najmlađih gradova na ovim prostorima. Grad je za vrijeme rata u BiH 1993. godine bio pogođen sukobom između pretežno bošnjačke Armije RBiH i pretežno hrvatskog HVO-a.

Gospodarstvo

Slavni ljudi
 Fra Marijan Šunjić (1798-1860), rodom iz Bučića (danas u sastavu općine), bosanski franjevac, biskup (apostolski vikar u Bosni), prosvjetitelj. Po njemu je nazvana jedna ulica u Novom Travniku i osnovna škola u mjestu Stojkovići.

Spomenici i znamenitosti 
 Nekropola stećaka Maculje.

Obrazovanje

Kultura

Sport

Reference

Vanjske veze 
 Službena web-stranica Općine Novi Travnik

Srednjobosanski kanton
Naseljena mjesta u Federaciji Bosne i Hercegovine
Novi Travnik
Trnovo (Republika Srpska)

Trnovo je naselje i općina u Bosni i Hercegovini.

Trnovo je jedna od sedam općina koje formiraju Istočno Sarajevo (dio Republike Srpske. Postoji također i Trnovo u Sarajevskoj županiji. Obje spomenute općine su do 1992. godine bile dio jedinstvene bosanskohercegovačke općine Trnovo.

Zemljopis 
Opština Trnovo, ima površina oko 138 km². Na južnom dijelu nalazi se planina Treskavica (2088 m). Samo urbano područje Trnova karakteriše izdužen oblik, položen u pravcu sjever-jug, oko 4,3 km, a njegova prosječna širina je oko 1,3 km, odnosno ukupna površina urbanog područja iznosi 567 ha. Smješteno je u aluvijalnom proširenju rijeke Željeznice, a proteže se od naselja Tošića i Širokara na jugu do ulaza u kanjonski dio kojim je Trnovo na sjeveru odvojeno od FBiH. Ravničarski dio rijeke Željeznice prosječne je širine oko 500 m, te istočne i zapadne padine njenog oboda su u pojasu od 400 do 600 m sa prosječnom nadmorskom visinom od 823 m. Time je u urbano područje uključen i donji dio sliva desnih pritoka Željeznice, Ljušta i Širokarnica.

Stanovništvo 
Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Trnovo (do rata prigradska općina Grada Sarajeva) brojala je 6.996. stanovnika, raspoređenih u 63 naselja.

Naseljena mjesta su: 
Babin Do, Balbašići, Barakuša, Bašci, Batići, Bistročaj, Bobovica, Bogatići,
Boljanovići, Brana, Brda, Brutusi, Čakle, Čeružići, Češina Strana,
Čunčići, Dejčići, Delijaš, Divčići, Dobro Polje, Donja Presjenica, Drozgača,
Dujmovići, Durakovići, Gaj, Galjeva Njiva, Godinja, Gornja Presjenica, Govedovići,
Grab, Gračanica, Grebak, Hamzići, Ilovice, Jablanica,
Jelačići, Karovići, Kijevo, Klanac, Kozija Luka,
Kramari, Krsmanići, Ledići, Lisovići, Lukavac, Ljetovik,
Mađari, Mala Grkarica, Mijanovići, Milje, Obla Brda, Oblozi, Oglavak, Omorik, Ostojići,
Pendičići, Podivič, Pomenovići, Pogledi, Povača, Prečani, Prečko polje, Presjenica, Rajski Do,
Rakitnica, Razin Gaj, Ridžan, Rijeka, Rogoj, Ruda Glava, Sinanovići, Sjeverovići, Slavljevići, Strajišta, Šabanci,
Šabići, Šator, Šestaljevo, Šišići, Tošići, Trebečaj,  Treskavica, Trnovo,
Turba, Turovi, Tušila, Ulištovići, Ulobići, Umčani, Umoljani,
Vrbovnik, Zabojska i Zagor.

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura 
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Trnovo se nalaze sljedeći spomenici:
 Džamija u Umoljanima" (graditeljska cjelina),  
 Nekropola sa stećcima Delijaš (historijsko područje),  
 Nekropola sa stećcima Kaursko groblje u Prečanima (historijsko područje), 
 Nekropola sa stećcima na lokalitetu Han u Šabićima (historijsko područje),  
 Nekropola sa stećcima na lokalitetu Kapova selišta (Borija) u Ledićima (historijsko područje),  
 Nekropola sa stećcima na lokalitetu Zlatarić u Ledićima" (historijsko područje) ,
 Nekropole sa stećcima, starim nišanima i ostaci srednjovjekovne građevine na lokalitetu Dolovi, selo Umoljani (prirodno i historijsko područje).

Sport

Reference

Vanjske veze 
 Zvanična stranica općine Trnovo

Općine Bosne i Hercegovine
Trnovo (Republika Srpska)
Trnovo

Trnovo je naziv za nekoliko naseljenih mjesta:
 U Bosni i Hercegovini:
 grad Trnovo u Republici Srpskoj.
 Trnovo, ruralni dio predratne općine, trenutno u Sarajevskom kantonu Federacije Bosne i Hercegovine.
 U Bugarskoj:
 Veliko Trnovo, grad u općini Veliko Trnovo
 Malo Trnovo, grad u općini Malo Trnovo
 U Makedoniji:
 Trnovo, selo u općini Bitola. 
 Trnovo, selo u općini Kriva Palanka.
 U Slovačkoj:
 Trnovo, selo u Oblasti Martin
Viktor Juščenko

Viktor Andrijovič Juščenko (ukrajinski: Віктор Андрійович Ющенко) (23.2. 1954. -) je bio predsjednik Ukrajine između 2005 i 2010. godine. 

Kao neslužbeni vođa koalicije ukrajinskih opozicijskih stranaka, bio je jedan od glavnih kandidata na predsjedničkim izborima održanim u oktobru i novembru 2004. Izbore je prvo nominalno dobio kandidat proruske vlade Viktor Janukovič, ali su Juščenko i njegove pristaše to odbile priznati. Nakon serije uličnih protesta, Vrhovni sud Ukrajine je odlučio, navodeći sumnje u masovnu izbornu prevaru, da se sporni drugi krug izbora održi, te ga je Juščenko glatko dobio i preuzeo mandat koji i danas obavlja. Taj prevrat je poznat pod nazivom Narančasta revolucija. Međutim, sukobi unutar nekadašnjeg opozicionog odnosno prozapadnog bloka (Juščenka i Julije Timošenko) doveli su kasnije do krize u državi i raspisivanja parlamentarnih izbora. Posle stvaranja nove vlade na čelu sa proruskim Viktorom Janukovičom početkom 2007. godine, Juščenko je izdao ukaz o raspuštanju parlamenta koji je nova vlada proglasila neustavnim što je dovelo do stvaranje velike političke krize u Ukrajini. Kriza je rešena novim izborima, posle kojih je premijerom postala Timošenko. Međutim, razmirice su se nastavile, a Juščenko s vremenom sve veću nepopularnost. Godine 2008. je optužen da je slao oružje Gruziji za vreme rata u Južnoj Osetiji. Na predsedničkim izborima 2010. je eliminiran u prvom krugu postigavši historijski najlošiji izborni rezultat za aktualnog predsednika bilo koje države , a potom dvije godine kasnije na parlamentarnim izborima njegova stranka je osvojila samo 1.11 % glasova. Kombinacija duga stranke u visini od 10 miliona dolara i loših izbornih rezultata je rezultirala borbom unutar stranke tako da je Viktor Juščenko prvo iz njeg izbačen i potom ponovno primljen u nju.

Izvori

Vanjski linkovi 

 Viktor Yushchenko Personal site My Ukraine 
 Official site of the President of Ukraine
 TAK!  (official presidential campaign website)
 Orange Revolution
 Verbatim Account of the Inaugural Ceremony, January 23, 2005 - official site of the parliament

Vijesti i članci
 BBC News profile
 Who poisoned Viktor Yushchenko? (from the Times Online)
 Approval of Yekhanurov: The Price of the Deal  (Ukrayinska Pravda's critical article on the agreement between Yushchenko and Yanukovych; September 2005)

Predsjednici Ukrajine
Ukrajinski političari
Viktor Janukovič

Viktor Fedorovič Janukovič (ukrajinski: Віктор Федорович Янукович; ruski: Виктор Федорович Янукович), (9. 7. 1950. –) je ukrajinski političar, najpoznatiji kao vođa Partije Regija, koja je krajem 2000-ih i početkom 2010-ih bila najjača politička stranka u Ukrajini.

Janukovič je bio premijer Ukrajine od 21. 11. 2002. do 31. 12. 2004. te od 4. 8. 2006. do 18. 12. 2007. godine. Bio je guverner Donjecke oblasti od 1997. do 2002. Poražen je predsjedničkim izborima 2004 na kojima je, zahvaljujući Narančastoj revoluciji, pobijedio Viktor Juščenko, ali je pobijedio na predsjedničkim izborima 2010, na kojima je porazio premijerku Juliju Timošenko. Njegova odluka da u novembru 2013. prekine proces priključenja Ukrajine Evropskoj uniji je doveo do masovnih Evromajdanskih protesta, koji su tokom nekoliko mjeseci postali sve nasilniji i kulminirali 22. februara njegovim nasilnim svrgavanjem, poslije koga je Janukovič utočište pronašao u Rusiji. Janukovičevu smjenu je dio ukrajinskog stanovništva, prije svega u istočnim oblastima, protumačio kao puč te se ona koristila kao jedan od povoda za separatističku pobunu koja će eskalirati u oružani sukob.

Vanjske veze 

 ya2006: Viktor Yanukovych Personal Information Server  (prethodno poznat kao ya2004)
 Lutsenko Confirms the Forgery in the Yanukovych's Aquitition Case  

Ukrajinski političari
Predsjednici Ukrajine
Vitamin B3

Vitamin B3 se nalazi u dva oblika: nikotinska kiselina (niacin, vitamin B3) i amid te kiseline - nikotinamid (niacinamid, vitamin PP). Topljivi su u vodi. Nikotinska se kiselina najčešće uporebljava u profilaksi i u liječenju pelagre.

Vitamin B3 čine derivati piridina. Nikotinska kiselina je bijeli kristalični prašak koji se topi u vrućoj vodi i glicerolu, a slabo topi u etru i kloroformu. Nikotinamid je također bijeli kristalični prašak, ali se lako topi u vodi i glicerolu, a teško u eteru i kloroformu.

Glavni izvor ovog vitamina čine namirnice kao npr. meso, jetra, jaja, mlijeko, riba, krumpir, zeleno povrće te kvasac. Preporučene dnevne količine (RDA) nisu strogo definirane i kreću se u rasponu od 15-20 mg.

Nikotinska kiselina i nikotinamid funkcioniraju u tijelu nakon prevođenja u nikotinamid–adenin-dinukleotid (NAD) ili nikotinamid–adenin–dinukleotid-fosfat (NADP). NAD i NADP su koenzimi brojnih enzima uključenih u stanično disanje, stvaranje ATP-a itd. Služe kao akceptori vodika u reakcijama dehidrogenacije. Ovaj vitamin pomaže u održavanju probavnog sustava i ublažava želučano-crijevne poremećaje te daje koži zdraviji izgled.

Nedostatak nikotinske kiseline dovodi do bolesti poznate pod imenom pelagra. Tada dolazi do 
promjena na koži koja je izloženija svjetlu (ljuštenje, svrbež), na mukoznoj sluznici, u probavnom traktu (dijareja) te u središnjem živčanom sustavu (demencija). Pelagra se često naziva 3D bolešću jer je obilježavaju dermatitis, dijareja i demencija. Javlja se često u osoba čija je prehrana siromašna proteinima, a to je najčešće u kroničnih alkoholičara. Ipak veće količine nikotinske, kiseline za razliku od nikotinamida, mogu biti toksične.

Izvori

Spoljašnje veze 

B vitamini
Hipolipidemijski agensi
Nikotinske kiseline
Vitamin B2

Vitamin B2 ili riboflavin je vitamin B-kompleksa koji se primjenjuje u obliku soli topljivih u vodi. Često ga nazivaju i faktorom rasta odnosno disanja stanica. Uključen je u metaboličke procese cijeloga tijela te je neophodan u iskorištavanju energije iz hrane.

Riboflavin je naračastožuti prašak gorka okusa. Slabo se topi u vodi, a otopina je žute boje. Strukturno gledajući čine ga aloksazinska jezgra i ugljikohidrat riboza. Aktivni je sastojak dva koenzima: FMN - flavin-mononukleotida (čine ga riboflavin i fosfat) i FAD – flavin–adenin-dinukleotida (čine ga riboflavin, dva fosfata i adenin).

Bogat izvor vitamina B2 su jetra, bubreg, riba, jaja, mlijeko, sir, kvasac, zeleno povrće te neoljuštene žitarice. Do gubitka ovog vitamina može doći izlaganjem na suncu te kuhanjem. Preporučene dnevne količine (RDA) za odraslu zdravu ženu su od 1.2 - 1.3 mg, a za zdravog muškarca su od 1.4 - 1.7 mg.

Ovaj vitamin također igra važnu ulogu u metabolizmu preko svojih koenzima FMN i FAD. Hipovitaminoza nastaje najčešće nedovoljnim unosom hrane pa može doći do problema sa vezivnim tkivom, noktima i vidom.

Reference

Vidi još 
 Vitamin B1 (Tiamin)
 Vitamin B2 (Riboflavin)
 Vitamin B3(Nikotinamid)
 Vitamin B5 (Pantotenska kiselina)
 Vitamin B6 (Piridoksin)
 Vitamin B9 (Folna kiselina)
 Vitamin B12 (Cijanokobalamin)
 Vitamin H (Biotin)
 E101

Spoljašnje veze 

B vitamini
Prehrambene boje
Vitamin B12

Vitamin B12, naziva se još „kobalamin“ i „cijanokobalamin“. Po svojoj hemijskoj strukturi vitamin B12 je jedan od najsloženijih vitamina. U kristalnom obliku dobijen je 1948. godine. NJegova struktura utvrđena je desetak godina kasnije, metodom rentgenostrukturne analize. Potpuna sinteza vitamina B12 izvršena je 1972. godine, a prvi su je ostvarili organski sintetičari Robert Vudvord iz SAD i Albert Ešenmozer iz Švajcarske.
Vitamin B12 ne sintetizuju ni biljke ni životinje. Vitamin B12 sintetizuju samo neke vrste bakterija. Na primer, mikroflora preživara sintetizuje vitamin B12 u neophodnim količinama. 
Za čoveka su stoga osnovni izvori vitamina B12 proizvodi životinjskog porekla jetra, bubrezi, srce, mišići, govedina i svinjetina. U ovim delovima organizma se nagomilava vitamin B12 koga su proizvele bakterije. Dobar izvor vitamina B12 su riba i jaja. Ovaj vitamin se veoma brzo razgrađuje na svetlosti i zbog toga ga je neophodno čuvati na tamnom mestu.
Vitamin B12 ima značajnih antitumorski efekat i može biti izvor energije ne samo za telo čoveka, već i za njegov centralni nervni sistem. Održava dobro stanje nervnog sistema, poboljšava koncentraciju, pamćenje i ravnotežu. Obzirom da nema testa koji je zlatni standard za nedostatak vitamina B12, nekoliko laboratorijskih testova se izvodi da se potvrdi dijagnozana na koju se sumnja. Vrijednost vitamina B12 u serumu je neprikladna zbog toga što se mijenja kasno, a također je relativno neosjetljiva i nespecifična. Metilmalonska kiselina u mokraći ili u krvnoj plazmi se smatra funkcionalnim markerom vitamina B12 koji se povećava kada se iscrpe zalihe vitamina B12. Ipak, povišene razine metilmalonske kiseline mogu upućivati na često previđeni poremećaj metabolizma, kombiniranu malonsku i metilmalonsku aciduriju (CMAMMA). Najraniji marker nedostatka vitamina B12 su niske razine holotranskobalamina (holoTC), koji je cjelina vitamina B12 i njegove transportne bjelančevine.

Reference

Vidi još 

 Vitamin B1 (Tiamin)
 Vitamin B2 (Riboflavin)
 Vitamin B3 (Nikotinamid)
 Vitamin B5 (Pantotenska kiselina)
 Vitamin B6 (Piridoksin)
 Vitamin B9 (Folna kiselina)
 Vitamin B12 (Cijankobalamin)
 Vitamin H (Biotin)

Spoljašnje veze 

B12 vitamini
Jedinjenja kobalta
Tetrapiroli
Vitamin B5

Vitamin B5 ili pantotenska kiselina tradicionalno pripada skupini B-kompleksa, vitamina topljivih u vodi. Pri normalnoj prehrani kod čovjeka nije poznata hipovitaminoza jer je taj vitamin vrlo rasprostranjen u prirodi. Sastavni je dio koenzima A koji ima važnu ulogu u metabolizmu ugljikohidrata, masti i proteina.

Pantotenska se kiselina pojavljuje u vezanom i slobodnom obliku. U koenzimu A je vezana kao pantotenska kiselina dok je u acil - prijenosnom proteinu vezana kao pantotenol. Inače, ta je kiselina žuta uljasta tekućina koja je nestabilna i vrlo higroskopna te se lako topi u vodi. Zbog njezine nestabilnosti danas se isključivo dobiva sintetskim putem.
          
Pantotenska kiselina je vrlo rasprostranjena u prirodi (od tuda joj i naziv, panthos = svugdje prisutna). Bogati izvori tog vitamina su u mesu, mahunarkama, jajima, voću i povrću itd. Dnevne količine prema RDA nisu utvrđene, no obično se preporučuje dnevni unos od 4 - 7 mg za odrasle i 3 - 4 mg za adolescente.
          
Unosom u tijelo ova kiselina dolazi u sastav koenzima A te se tako može naći u svim organima. Tako je ona vrlo bitan čimbenik u izmjeni tvari i održanju tjelesne težine.
          
Hipovitaminoza je vrlo rijetka zbog velike prisutnosti u mnogim namirnicama. Ako ona i postoji, očituje se raznim neuromuskularnim poremećajima.

Pantotenska kiselina je organsko jedinjenje, koje sadrži 9 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 219,235 Da.

Osobine

Reference

Literatura

Spoljašnje veze 

 Pantothenic acid

B vitamini
Alkoholi
Karboksilne kiseline
Acetamidi
Vitamin B6

Vitamin B6 ili piridoksin je vitamin B-kompleksa topljiv u vodi. Osim piridoksina vitaminsku aktivnost pokazuju, pirodoksal i piridoksamin.

Ovaj vitamin čini nekoliko sličnih spojeva. Piridoksin, piridoksal i piridoksamin derivati su piridina, a razlikuju se po skupini u položaju C-4. Piridoksin je bijeli kristaličan prašak koji se lako topi u vodi, a teže u akoholu, kloroformu i eteru. Slabo se razgrađuje, ali je osjetljiv na sunčevu svjetlost.

Sva tri sastojka se nalaze u prirodi. Piridoksina ima u biljnom i životinjskom tkivu, osobito u jetri i bubrezima, zatim u kvascu, ribi, soji, jajima te voću i povrću. Može se reći da ga ima posvuda. Preporučene dnevne količine (prema RDA) za odrasle zdrave muškarce su 2.0 mg, a za odrasle zdrave žene 1.6 mg pri normalnoj ishrani.

U jetri sva tri oblika prelaze u piridoksal fosfat i piridoksamin fosfat. Piridoksal fosfat je inače vrlo važan koenzim mnogih enzima u metabolizmu aminokiselina te pri dekarboksilaciji.

Nedostatak vitamina B6 je vrlo rijedak. Javlja se kod primjene nekih lijekova ili vezan za nedostatak nekih drugih vitamina B-kompleksa. Simptomi nedostatka se očituju na koži i u središnjem živčanom sustavu. Uz to ovaj vitamin ima i relativno nisku toksičnost.

B vitamini
Vitamin B9

Folna kiselina ili vitamin B9 član je vitamina B-kompleksa. Važna je za sintezu DNK i konverziju nekih aminokiselina. Nedostatak može dovesti do anemije.

Folna kiselina je zapravo pteroilglutaminska kiselina koja se sastoji od tri komponente: 2-amino-4-hidroksipteridinske jezgre, p-aminobenzojeve kiseline i glutaminske kiseline. To je narančastožuti kristaličan prašak teško topiv u vodi i organskim otapalima. Hidrolizira se pod utjecajem kiselina, a razgrađuje pod utjecajem oksidansa, reducensa i UV-zračenja.

U prirodi dolazi u obliku poliglutamata. Bogati izvori folne kiseline su jetra, bubrezi,
zeleno povrće, kvasac i orasi. Preporučene dnevne količine (RDA) za odrasle iznose 150 - 200 μg folata.

Važna je u sintezi nukleinskih kiselina i održavanju normalne eritropoeze. Zato pri nedostatku folne kiseline može doći do megaloblastične anemije i problema s probavom.

Ishrana 

Nalazi se u listovima zelenog povrća - spanaća, blitve. Prvi put je izolovana iz listova ovog povrća, po čemu je i dobila ime folium-list. Pored toga se nalazi i u orasima, kvascu, svinjskoj, goveđoj, jagnjećoj i pilećoj jetri.

Preporučena dnevna doza (RDA):
 deca 50-400 µg
 odrasli 400 µg
 trudnoća 800 µg
Prilikom unosa velikih količina folne kiseline, može doći do prikrivanje deficijencije B12 vitamina.

Reference

Vidi još 
 Vitamin B1 (Tiamin)
 Vitamin B2 (Riboflavin)
 Vitamin B3 (Nikotinamid)
 Vitamin B5 (Pantotenska kiselina)
 Vitamin B6 (Piridoksin)
 Vitamin B12 (Cijanokobalamin)
 Vitamin H (Biotin)

Spoljašnje veze 

B vitamini
Dikarboksilne kiseline
Folati
Dijetetski suplementi