alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Olympe Maxime

Madame Olympe Maxime ravnateljica je akademije Beauxbatons, francuske čarobnjačke škole. Njezin omiljeni oblik prijevoza kada putuje sa svojim učenicima je kočija koju vuče dvanaest krilatih konja koje Madame Maxime sama uzgaja. U filmu je glumi britanska glumica Frances de la Tour. Olympe Maxime prvi put susrećemo u četvrtoj knjizi Harry Potter i Plameni pehar kada sa nekolicinom svojih učenika dolazi u Hogwarts zbog Tromagijskog turnira, takmičenja tri škole.

Iako je polu-div, Madame Maxime u javnosti nijeće svoje pretke. Za sebe tvrdi da samo ima "krupne kosti". Hagrid joj se neko vrijeme udvarao, ali ona ga je u jednom trenutku s gađenjem odbila zato što je "primijetio" da je i ona poludiv. Uz to ga je i koristila kako bi došla do informacija o Tromagijskom turniru, ali ipak joj je bilo stalo do njega kada je Rita Skeeter objavila članak o prošlosti Hagridove obitelji, ali on je to shvaćao kao pokušaje da sazna još toga o turniru. Do kraja knjige su ipak prohodali.

U knjizi je opisana kao nadasve elegantna žena koja nosi pelerine od crnog satena, a u filmu je prikazana potpuno drugačije - kao neuredna i nespretna, te je nosila pelerinu od ružne krokodilske kože. Opisana je kao žena maslinaste kože i zgodnih osobina (kad se 'zgodno' primijeni na žene znači atraktivno, ali ne baš lijepo).

U petoj knjizi je (Harry Potter i Red feniksa) spominje Hagrid. On kaže Harryju, Ronu i Hermioni da su Madame Maxime i on tokom ljeta posjetili divove. U šestoj knjizi (Harry Potter i Princ miješane krvi) Olympe Maxime je među onima koji su došli odati počast Dumbledoreu. Nije spominjana tokom knjige, ali čini se da su Hagrid i ona još uvijek u vezi.

Vanjske veze 
 Olympe Maxime na vanjskoj Harry Potter Wiki

Likovi iz serijala o Harryju Potteru
Filmski likovi
Likovi iz videoigara
Fiktivne vještice
Fiktivni službenici
Igor Karkaroff

Igor Karkaroff (ćirilica: Игорь Каркаров) je fiktivni lik iz knjiga J. K. Rowling. On je ravnatelj Durmstranga, istočnoeuropske škole u kojoj se podučava magija.

Karkaroff je bivši smrtonoša. Zarobljen je od strane aurora Alastora "Divljookog" Moodya nakon pada Lorda Voldemorta. On je odgovoran za Moodyev gubitak krajnjeg ruba nosa, dok je Moody odgovoran za njegovo zarobljenje u Azkabanu.

Kasnije ga je Ministarstvo magije oslobodilo kazne u zamenu s imenima smrtonoša. Neka su se imena pokazala beskorisnima (zarobljeni ili mrtvi), no zamenio je informacije za slobodu. Karkaroff je postao ravnatelj Drumstranga. Govorilo se da su prave mračne sile bile učene tamo, a ne samo odbrana protiv njih. Durmstrang je takođe bio samo za čistokrvne veštice i čarobnjake. Ne zna se koliki je bio Karkaroffov uticaj na to. Imao je jako veliku sklonost prema Viktoru Krumu.

U 4. knjizi obnovljen je Tromagijski turnir na kojem su uz Hogwarts sudelovali i Durmstrang i Beauxbatons. Kao ravnatelj Karkaroff je bio i sudija. No zbog izabiranja 4. takmičara iz Hogwartsa pretio je odustajanjem od takmičenja. Tokom godine sreo se s bivšim smrtonošom Severusom Snapeom s kojim je obavio nekoliko razgovora o prošlosti. Na kraju turnira Karkaroff je pobegao i pokušao se sakriti jer je čuo za Voldemortov povratak. Viktor Krum je rekao da on nije upravljao brodom koji je bio u jezeru, nego učenici.

Nakon povratka Voldemort je tražio Karkaroffovu smrt zbog kukavičluka. U 6. knjizi pronađen je mrtav u baraci iznad koje je lebdio tamni znamen (čarolija morsmordre) što ukazuje na to da su ga ubili smrtonoše. Arthur Weasley smatrao je impresivnim kako je uspio preživjeti godinu dana nakon napuštanja Voldemorta.

Vanjske veze 
 Igor Karkaroff na vanjskoj Harry Potter Wiki

Likovi iz serijala o Harryju Potteru
Filmski likovi
Likovi iz videoigara
Fiktivni čarobnjaci
Fiktivni kriminalci
Fiktivni službenici
Ludo Bagman

Ludovic "Ludo" Bagman imaginaran je lik koji se pojavljuje u romanu Harry Potter i Plameni pehar. Lik je potpuno izbačen iz istoimenog filma.

Bagman je bio gonič metlobojskog kluba Ose iz Wimbournea što ga je proslavilo, a kasnije je postao šef Odjela za magijske igre i sportove pri Ministarstvu magije. Njegov se izgled promijenio od vremena kad je bio igrač metlboja; nos mu je bio slomljen (vjerojatno ga je slomio neki odlutali maljac), a i popunio se u području trbuha. Čini se da je Ludo tokom svoje karijere pretrpio previše udaraca maljaca u glavu zbog čega je pomalo odsutan. Oko 13 godina prije radnje Plamenog pehara optužen je da je smrtonoša zato što je odavao informacije Augustusu Rookwoodu za kojeg u ono vrijeme nije znao da je smrtonoša. Oslobođen je svih optužbi zato što je vjerovao da je Rookwood, prijatelj njegova oca, prikupljao informacije za Ministarstvo.

Bagman je volio kockanje zbog kojeg je kasnije upao u tako ozbiljne financijske probleme da je nekim ljudima kojima je dugovao novac (kao na primjer Fredu i Georgeu Weasleyju te ocu Leeja Jordana) platio vilenjačkim zlatom koje nakon nekog vremena nestane. Nakon finalne utakmice svjetskog metlbojskog prvenstva neki su ga goblini zaskočili u šumi u blizini stadiona i uzeli mu sve zlato koje je u tom trenutku imao, ali to još uvijek nije pokrilo njegove dugove prema njima. Njegovo se ponašanje prema ljudima kojima je bio dužan pogoršavalo zajedno s cijelom situacijom što bi moglo značiti da je njegova dobroćudnost samo krinka ili da ne podnosi dobro pritisak. Fred i George neprestano su pisali pisma Bagmanu kojima su zahtijevali svoj novac, a dok je ovaj bio u Hogwartsu kao sudac na Tromagijskom turniru pokušali su razgovarati s njime, ali on ih je ignorisao ili je izmišljao isprike kako bi bio što dalje od njih. Fred i George tvrde da je na kraju postao prilično uvredljiv i iritantan - rekao im je da im neće dati njihov dobitak ni vratiti početni ulog zato što su premladi za kockanje.

Kako bi vratio svoj dug goblinima, Bagman se kladio s goblinima da će Harry Potter pobijediti na Tromagijskom turniru (na kojem je Bagman bio sudac). Pokušao je pomoći Harryju tokom turnira te mu je na prvom zadatku dao maksimalni broj bodova iako je Harry bio ozlijeđen. Harry je pobijedio na turniru (zajedno s Cedricom Diggoryjem - imali su isti broj bodova), ali Bagman nije dobio okladu: goblini su rekli da je Harry bio izjednačen sa Cedricom, a Bagman se kladio da će Harry imati najveći broj bodova. Bagman je pobjegao nakon trećeg zadatka na turniru i nije poznato gdje se trenutačno nalazi - zna se da još nije podmirio svoje dugove prema goblinima.

Kao i mnogi drugi likovi J. K. Rowling, njegovo ime daje naznake o njegovim sposobnostima i ulozi u romanima. Njegovo ime Ludo na latinskom znači "ja igram igre", a Bagman označava osobu koja je često na udaru iznuđivanja ili reketiranja.

Vanjske veze 
 Ludo Bagman na vanjskoj Harry Potter Wiki

Likovi iz serijala o Harryju Potteru
Likovi iz videoigara
Fiktivni čarobnjaci
Fiktivni sportisti
Fiktivni službenici
Alastor Moody

Alastor "Divljooki" Moddy imaginaran je lik iz serije romana J. K. Rowling. On je bivši auror koji radi za Red feniksa.

Iskusni auror koji je izgubio oko, nogu i dio nosa u borbi protiv mračnih sila, oprezan je - može se reći i paranoičan - i odbija piti i jesti bilo što što nije sam pripremio. Nazivan je "Divljooki" zbog mogućnosti da vidi kroz zidove i vrata te iza glave pomoću magičnog oka.

U filmovima ga tumači Brendan Gleeson.

U 4. knjizi Moody je dobio mjesto učitelja Obrane od mračnih sila u Hogwartsu. No prije početka školske godine u jednu škrinju zatvorio ga je smrtonoša Barty Crouch ml. koji je koristio Višesokovni napitak da se pretvori u njega. Moddyjeva navika da uvijek nosi piće sa sobom omogućila je Crouchu da pije napitak bez sumnje.

Na posljednjem zadatku Tromagijskog turnira Crouch pokušava ubiti Harryja, no zaustavljaju ga Albus Dumbledore, Minerva McGonagall i Severus Snape. Crouch nije uzeo satnu dozu napitka i otkrio pravi identitet, a pod utjecajem Veritaseruma, priznao je sve.

Harry prvi put upoznaje pravog Moodyja u 5. knjizi prije početka školske godine. Mooddy se tu pridružio Redu feniksa i glavni su mu pratioci Nymphadora Tonks i Remus Lupin, pogotovo u zaštiti Harryja.

U filmu je Moodyjev nos čitav, a u knjizi mu je vrh otkinuo Evan Rosier. U filmu Rosiera krivi za gubitak nosa.

U 7. knjizi, Harry Potter i Darovi smrti, Moody završava tragično. Na putu od Kalininog prilaza do Harryjevog skrovišta, dok je letio na metli s Mundungusom Fletcherom, pogađa ga kletva koju je ispalio jedan od smrtonoša . Tijelo su uzeli smrtonoše i njegovo oko je na kraju završilo u vratima ureda Dolores Umbridge. Harry joj ga je ukrao i pokopao ga, znajući da bi i on sam radije htio ovakav pokop.

Vanjske veze 

 Alastor Moody na vanjskoj Harry Potter Wiki

Likovi iz serijala o Harryju Potteru
Filmski likovi
Likovi iz videoigara
Fiktivni čarobnjaci
Fiktivni službenici
Fiktivni profesori
Cedric Diggory

Cedric Diggory (1978. - 24. juni 1995.), fiktivni lik iz serije romana o Harry Potteru, je bio kapetan Hufflepuffske metlobojske ekipe tokom Harryjeve treće godine školovanja. Cedricov otac je bio Amos Diggory, djelatnik Ministarstva magije; njegova je djevojka bila Cho Chang. Bio je odličan učenik i Hufflepuffski prefekt, poznat po svojoj skromnosti i poštenju. U Harry Potteru i Plamenom peharu ga je glumio Robert Pattinson. Cedricov je čarobni štapić dug trideset i pol centimetara, napravljen od jasena i s jednom dlakom iz repa jednoroga u jezgri. Gospodin Ollivader je štapić opisao kao "ugodno gibak".

Na Harryjevoj trećoj godini, u Harry Potteru i zatočeniku Azkabana, Cedric je bio kapetan Hufflepuffske metlobojske ekipe koja je pobijedila Gryffindore nakon što je Harry Potter pao s metle. Cedric to nije znao sve dok nije uhvatio zvrčku i zahtijevao je da se utakmica ponovno odigra, ali Oliver Wood, kapetan Gryffindorske ekipe je to odbio i rekao da su Hugfflepuffi pošteno pobijedili. Njegov otac, Amos Diggory, je bio ponosan zato što je Cedric "pobijedio" Harry Pottera i govorio je da je bolji pobijedio, ali Cedricu se nimalo nije svidjelo hvalisanje njegovog oca.

U Harry Potteru i Plamenom peharu Cedric je izabran za prvaka Hogwartsa na Tromagijskom turniru. Kad je za prvaka Hogwartsa tajanstveno izabran i Harry, Draco Malfoy je napravio značke s natpisima "Cedric Diggory je pravi prvak Hogwartsa" i "Potter smrdi".

U prvom zadatku je Harry rekao Cedricu da će zadatak uključivati zmajeve. Cedric je tokom zadatka preobrazio jedan kamen u psa koji je njegovom zmaju odvraćao pozornost. Na nesreću, zmaj je na pola puta izgubio zanimanje za psa i krenuo je na Cedrica. On je ipak uspio uzeti zlatno jaje, ali je zaradio i opeklinu na obrazu. Na Božićni bal je, na Harryjevu nesreću, došao s Cho Chang.

Cedric je, zajedno s plačljivom Myrtlom, pomogao Harryju da dođe do traga potrebnog za drugi zadatak Tromagijskog turnira tako što mu je rekao da otvori jaje pod vodom kao zahvalu za Harryjevu pomoć oko prvog zadatka.

Bio je drugi prvak koji je uspio doći do grada vodenljudi i uspio je spasiti Cho koristeći se pritom čarolijom zračnog mjehura. Isplivao je na površinu minutu nakon isteka vremenskog ograničenja od jednog sata i tako je u drugom zadatku osvojio 47 bodova.

Tokom trećeg zadatka Harry je dva puta spasio život Cedricu, a u utrci za pokal Cedric je odbio uzeti pokal bez Harryja pa su ga zato primila obojica. Pokal je zapravo bio putoključ koji ih je odveo do Voldemorta i njegovog sluge Crvorepa. Crvorep je ubio Cedrica kletvom Avada Kedavra. Harry je uspio pobjeći i vratiti Cedricovo tijelo njegovim roditeljima. Ministarstvo magije je zataškalo cijeli događaj i Cedricovu smrt pripisalo "nesreći". Na gozbi za kraj školske godine Albus Dumbledore je svim učenicima rekao da je Cedrica ubio Voldemort i da bi bila velika nepravda prema Cedricu da se njegova smrt naziva nesrećom.

Vanjske veze 
 Cedric Diggory na vanjskoj Harry Potter Wiki

Likovi iz serijala o Harryju Potteru
Filmski likovi
Likovi iz videoigara
Fiktivni čarobnjaci
Fiktivni sportisti
Red feniksa

Za knjigu pogledajte Harry Potter i Red feniksa, a za film Harry Potter i Red feniksa (film).

Red feniksa je imaginarna organizacija iz romana o Harry Potteru autorice J. K. Rowling.

Osnivanje i svrha 
Red feniksa je organizacija koja se bori protiv Voldemorta i njegovih pristaša, smrtonoša. Osnovao ga je Albus Dumbledore. Cilj organizacije je bila pobjeda nad Lordom Voldemortom u Prvom ratu (prije početka radnje knjiga); Red je raspušten nakon Voldemortovog nestanka. Kad se Voldemort ponovno dokopao moći, u Harry Potteru i Plamenom peharu, članove Reda je ponovno okupio Dumbledore, i to samo par sati nakon saznanja o Lordu Voldemortu.

Ponovno okupljeni Red je za sjedište izabrao Grimmauldov trg br.12, obiteljsku kuću Siriusa Blacka. Dumbledore je bio čuvar tajne za Red feniksa, što znači da su sjedište Reda mogli pronaći samo oni kojima je Dumbledore unaprijed dao do znanja gdje je sjedište.

Odnosi s Ministarstvom 
Iako su Dumbledore i ostali članovi originalnog Reda feniksa očekivali da će Voldemort vratiti svoje moći, djelatnici Ministarstva magije, uključujući i samog ministra, Corneliusa Fudgea, nisu bili uvjereni u to. Fudge je radije vjerovao da Dumbledore širi glasine u pokušaju da ga zbaci s položaja Ministra magije. 

Ministarstvo je prisililo Dnevni prorok, čarobnjačke dnevne novine, da šuti o svemu što bi Dumbledorea ili Harrya Pottera prikazalo u dobrom svjetlu. Red je bio prisiljen na tajno djelovanje. Napori Ministarstva su se isplatili - većina čarobnjače javnosti je vjerovala da su i Dumbledore i Harry lažljivci. Zbog toga su Voldemort i njegovi pristaše gotovo cijelu jednu godinu mogli mirno provoditi svoje planove.

Ministarstvo je ipak moralo priznati da su Harry i Dumbledore bili u pravu kad se sam Lord Voldemort pojavio u zgradi Ministarstva. Fudge je morao priznati da je bio u krivu i zbog toga je zamijenjen novim Ministrom, Rufusom Scrimgeourom.

Članovi Reda feniksa

Preživjeli članovi 
 Dedalus Diggle
 Elphias Doge
 Aberforth Dumbledore
 Arabella Figg
 Rubeus Hagrid
 Hestia Jones
 Remus Lupin
 Olympe Maxime
 Minerva McGonagall
 Alastor Moody
 Sturgis Podmore
 Kingsley Shacklebolt
 Nymphadora Tonks
 Arthur Weasley
 Bill Weasley
 Charlie Weasley
 Molly Weasley

Bivši članovi

Simpatizeri  

Simpatizeri uključuju prijatelje i obitelji članova originalnog ili obnovljenog Reda; na ovom su popisu oni koji još nisu punoljetni pa se ne mogu pridružiti Redu, ali imaju jake veze s njim:

 Harry Potter
 Ron Weasley
 Fred Weasley
 George Weasley
 Hermione Granger
 Ginny Weasley
 Neville Longbottom
 Luna Lovegood

Ostali simpatizeri su većinom profesori iz Hogwartsa.

Ostalo 
 Dumbledoreova Armija

Harry Potter
Fiktivne organizacije
Svetsko prvenstvo u vaterpolu 2007

Svetsko prvenstvo u vaterpolu 2007. se održalo od 17. marta do 1. aprila 2007. kao deo Svetskog prvenstva u vodenim sportovima 2007. u Melburnu, u Australiji. Osvajač je titule je reprezentacija Hrvatske. Branilac titule je bila reprezentacija Srbije, koja je kao reprezentacija SCG osvojila Svetsko prvenstvo 2005. u Montrealu, u Kanadi.

Učesnici

Preeliminatorna runda

Grupa A

Grupa B

Grupa C

Grupa D

Borbe za četvrtfinale

Eliminaciona runda

Od 5. do 8. mesta

Od 9. do 12. mesta

Od 13. do 16. mesta

Konačni plasman učesnika

Reference

Spoljašnje veze 
 Vaterpolo sajt FINA
 Melbourne 2007

Vaterpolo
Vaterpolo reprezentacija Hrvatske

Hrvatska vaterpolska reprezentacija predstavlja državu Hrvatsku u sportu vaterpolu. Hrvatska reprezentacija ubraja se u jedne od najboljih svjetskih vaterpolskih reprezentacija. Iako ima ukupno samo 1 zlato i 4 srebra na velikim natjecanjima, vaterpolska reprezentacija Hrvatske je od osamostaljenja bilježila dobre rezultate.

Postava na EP 2006. 

Izbornik Ratko Rudić je pozvao iduću momčad na prvenstvo u Beogradu:

Postava na SP 2007. 

Frano Vićan, Damir Burić, Andro Bušlje, Zdeslav Vrdoljak, Aljoša Kunac, Maro Joković, Mile Smodlaka, Teo Đogaš, Pavo Marković, Samir Barač, Igor Hinić, Miho Bošković, Josip Pavić
Izbornik: Ratko Rudić

Uspjesi 
(stanje u lipnju 2009.)

Olimpijske igre: 
srebrno odličje na OI 1996. u Atlanti

Svjetska prvenstva:
Zlatno odličje na SP 2007. u Melbourneu, Australija.

Ostali uspjesi:

Četvrto mjesto na SP-u u Montrealu 2005, a u tragični uspjeh se može navesti i SP 2003. u Barceloni, kada su sa samo jednim porazom na cijelom turniru (od autsajdera Australije), i to onim u četvrtzavršnici, ostali bez odličja. Pritom valja navesti da ni kasniji svjetski prvak Mađarska nije uspio pobijediti Hrvatsku na tom turniru.

Europska prvenstva: 

srebrno odličje na europskom prvenstvu 2003. u Kranju
srebrno odličje na europskom prvenstvu 1999. u Firenci

Hrvatska
Hrvatske reprezentacije
Vaterpolo u Hrvatskoj
Miguel Ángel Blanco

Miguel Ángel Blanco Garrido (13.5. 1968 – 13.7. 1997) bio je lokalni političar Narodne stranke u gradu Ermua (provincija Biscay), u španskoj autonomnoj zajednici Baskiji.

Odrastao je u siromašnoj porodici doseljenika iz Galicije. Diplomirao je na lokalnom univerzitetu, a nakon što je dugo vremena radio u očevoj građevinskoj tvrtci zaposlio se u firmi za konzalting.

Godine 1995. se priključio lokalnom ogranku Narodne stranke, te bio treći na listi za lokalne izbore. 

10.7. 1997. su ga kidnapirali članovi baskijske separatističke organizacije ETA. Vlastima u Madridu je postavljen ultimatum - ili će svi zatvoreni članovi ETA-e u roku od 48 sati biti premješteni u zatvore u Baskiji, ili će Blanco biti ubijen. Vlada je taj zahtjev odbila, a širom Španije su građani izašli na ulice, revoltirani otmicom mladog lokalnog političara. 

Dva dana kasnije Blanco je pronađen vezanih ruku i dva metka u glavi. Odveden je u bolnicu, gdje je za nekoliko sati preminuo od ozljeda. 

Hladnokrvna likvidacija Miguela Angela Blanca je dio baskijske javnosti natjerao da se ogradi od podrške ETA-i, te dovela do osnivanja građanske organizacije Foro Ermua, posvećene borbi protiv terorizma.

Eksterni linkovi 

 Photo
 Miguel Ángel Blanco's fundation 

Blanco, Miguel Angel
Blanco, Miguel Angel
Pattaya

Pattaya (, ) je grad u Tajlandu, smješten na istočnoj obali Tajlandskog zaljeva (), oko 165 km jugoistočno od Bangkoka u provinciji Chon Buri. To je jedan od najvećih turističkih centara Tajlanda, s preko 5 miliona posjetitelja (podaci iz 2004. godine). Turistima je Pattaya omiljeno odredište zbog niza luksuznih hotela, atraktivnih plaža, gostoljubivosti lokalnog stanovništva, niza trgovina, niskih cijena kao i blizine brojnih turističkih atrakcija. Mnogi u Pattayu također dolaze zbog svjetski poznatog noćnog života i prostitucije. 

2004. godine je grad imao 98.414 stanovnika. Ta brojka isključuje mnoge Tajlanđane koji rade i žive u Pattayi, ali imaju prebivalište prijavljeno u drugim gradovima, kao i mnogobrojne strane državljane.

Vanjski linkovi 

 Pattaya Official Website 
 Pattaya City Hall  (Thai only)
 Map of Pattaya City  - from ethailandmap.com 
 

Gradovi u Tajlandu
F. W. Woolworth Company

F. W. Woolworth Company (često navođena kao "Woolworth's") je bila kompanija za maloprodaju poznata kao jedna od prvotnih američkih trgovina s istom cijenom sve robe. Prva Woolworth'sova trgovina je otvorena godine 1878. od strane Franka Winfielda Woolwortha. Iako je s vrmeneom narasla u jedan od najvećih maloprodajnih lanaca na svijetu i takva ostala kroz veći dio 20. vijeka, snažna konkurencija je dovela do pada koji je počeo 1980-ih. Godine 1997. F. W. Woolworth Company se preorijentirala na prodaju sportske obuće i odjeće, zatvorivši sve preostale trgovine koje su operirale pod nazivom "Woolworth's" i promijenivši ime u Venator Group. Godine 2001. firma se u potpunosti posvetila tržištu sportskih predmeta, te promijenila ime u današnji Foot Locker Inc ().

Lanci s Woolworthovim imenom još uvijek postoje u Ujedinjenom Kraljevstvu, Njemačkoj, Austriji, Meksiku i Južnoj Africi. Slično nazvani Woolworths supermarketi u Australiji i Novom Zelandu su u vlasništvu Woolworths Limited, posebne tvrtke koja nema nikakve historijske veze s F. W. Woolworth Company.

V. također 

 Foot Locker, Inc.
 Woolworth's

Eksterni linkovi 
 Woolworths Virtual Museum

Bivše kompanije
Borislav Vujčić

Borislav Vujčić (Orah, Vrgorac, 1957. - Zagreb, 2005), književnik. Objavio je niz poetskih, dramskih i proznih djela - sedam romana, četiri zbirke novela, tri zbirke poezije i dvije knjige dramskih djela.

Mnoge su mu drame izvedene u nizu hrvatskih kazališta, a po njegovim scenarijima snimljeni su i televizijski filmovi "Olovna pričest" i "Mrtva točka". Na Hrvatskom radiju izvedene su njegove brojne radiodrame.

Dobitnik je niza književnih i dramskih nagrada: zbirka novela "Poljubac u čelo XX. vijeka" nagrađena je na Logosovom natječaju za najbolju prozu 1986, crna komedija "Crkveni miš" nagrađena je nagradom Marin Držić 1991, filmska novela "Pasija svjetla" nagrađena je na natječaju Jadran-filma 1993, a iste godine Marula je dobio za dramatizaciju Krležijade. TV-film "Olovna pričest" nagrađen je Nagradom hrvatskog glumišta 1995, a Držića je dobio i za crnu komediju "Odskok poskoka", tragediju Asfodel i dramu "Pir pepela".

Na natječaju za kratku priču Večernjeg lista 2005. godine osvojio je prvu nagradu.

S Radetom Šerbedžijom bio je suosnivač i ravnatelj Kazališta Ulysses.

Hrvatski pisci
Dobitnici nagrade Ranko Marinković
Authority control
Bitka kod Matapana

Bitka kod rta Matapan je bila pomorska bitka Drugog svetskog rata koja se vodila kraj obale grčkog Peloponeza između 27. i 29. marta 1941. Kombinovane snage brodova britanske i australijske mornarice pod komandom britanskog admirala Endriju Kaningema presrele su i teško porazile snage italijanske mornarice (), pod komandom admirala Anđela Jakina.

Povezano 
 Mediteranski rat
 Napad na Taranto
 Italijanska kraljevska ratna mornarica
 Britanska kraljevska ratna mornarica

Izvori

Vanjske veze 

 Anthony M. Scalzo World War II January 2001 at HistoryNet.com
 Royal Navy Website
 Naval-History.Net

Matapan
USS Constitution

USS Constitution, poznat pod nadimkom "Old Ironsides," je drvena fregata-jedrenjak s tri jarbola američke ratne mornarice. Nazvana prema američkom ustavu, predstavlja najstariji ploveći brod na svijetu, a još uvijek je u službi američke ratne mornarice. Constitution je bila šest orginalanih fregata čija je gradnja određena Pomorskim zakonom 1794. godine, a porinuta je 1797. godine. Joshua Humphreys ih je dizajnirao kao mornaričke kapitalne brodove, pa je Constitution kao i brodovi iz njegove klase bio veći i bolje naoružan od standardnih fregata iz tog perioda. 

Godine 1917. joj je promijenjeno ime u Old Constitution, kako je se ne bi zamijenilo s novim Constitutionom, bojnim krstašem klase Lexington koji nikead nije bio dovršen. Ime Constitution joj je vraćeno 1925. nakon što se odustalo od gradnje novog broda. Početkom 1941. godine Constitution je dobila simbol klasifikacije trupa IX-21 (kod trupa "IX" je za "neklasificirano razno"), ali je klasificiran kao "nema" 1.9. 1975.

Bilješke

Vanjske veze 

Linkovi američke ratne mornarice
 Official USS Constitution homepage 
 Constitution's Naval Vessel Registry entry
 Artwork depicting Constitution vs HMS Guerriere (US Navy Photos) 
 Artwork depitcing Great Chase (US Navy Photos) 
 ''Constitution'''s U.S. Navy Fact File entry
Generalni linkovi
 The Captain's Clerk 
 USS Constitution Museum
 local.live.com Bird's Eye View of USS Constitution at port
 Biography of Captain Charles Stewart of the USS Constitution 
 Maritimequest USS Constitution Photo Gallery
 Boston National Historical Park Official Website

Brodovi 1797.
Američki ratni brodovi
Fregate
Untouchables (razvrstavanje)

Untouchable (množ. Untouchables) je engleska riječ za "nedodirljiv" ili "nedodirljivo". Obično se pod time podrazumijevaju društvene grupe ili pojedinci "nedodirljivih", bilo u smislu parija, bilo u smislu osoba čiji ih visoki položaj štiti od nasilja ili kaznenog progona.

The Untouchables 

The Untouchables, na prostoru bivše Jugoslavije najčešće prevođen pod nazivom Nedodirljivi, a nešto ranije pod nazivima Nesalomivi ili Neslomljivi, je izraz koji se najčešće koristi za istoimenu grupu američkih federalnih agenata koja je djelovala u Chicagu za vrijeme Prohibicije početkom 1930-ih.

Zbog svojih podviga je ta grupa postala miljenicima američke javnosti, a kasnije i dijelom popularne kulture za što su najviše zaslužni:

 The Untouchables (knjiga), koju je 1957. godine zajedno s novinarom Oscarom Fraleyem napisao njen vođa Eliot Ness; 
 The Untouchables (TV serija 1959), popularna TV-serija djelomično inspirirana knjigom, koja se snimala od 1959. do 1963. godine;
 The Untouchables (film), igrani film inspiriran TV-serijom kojeg je 1987. režirao Brian de Palma;
 The Untouchables (video igra), video igra iz 1991. godine inspirirana filmom;
 The Untouchables (TV serija 1993), nova TV-serija koja se snimala 1993. i 1994. godine.

Osim gore navedenog, godine 1997. je napravljena i parodija u obliku animirane TV-serije Eliot Mouse and the Untouchables.

Muzika

Izvođači 
 The Untouchables (bend), američki soul/mod revival bend
 The Untouchables, engleski progresivni rock band koga je osnovao Adrian Smith prije benda Psycho Motel
 The Untouchables, projekt Kennyja Dopea Gonzaleza
 Untouchables (bend), američki hardcore punk band
 Untouchable (južnokorejska grupa), južnokorejski hip-hop duo

Albumi 
 Untouchable (Before Their Eyes album)
 Untouchable (Mac Mall album)
 The Untouchable, album Scarfacea
 Untouchables (album), album grupe Korn iz 2002.
 Untouchables, album grupe Lakeside

Pjesme 
 "Untouchable" (2Pac)
 "Untouchable" (Above the Law)
 "Untouchable" (Girls Aloud)
 "Untouchable" (pjesma Lise Lopes)
 "Untouchable", pjesma grupe Garbage sa albuma Beautiful Garbage
 "Untouchable", pjesma Lune Halo sa albuma Luna Halo
 "Untouchable", pjesma Taylor Swift sa albumaFearless: Platinum Edition, obrada pjesme Lune Halo song
 "The Untouchables", pjesma Franka Zappe sa albuma Broadway the Hard Way

Knjige i stripovi 
 The Untouchable (roman), roman à clef Johna Banvillea iz 1997.
 Untouchable (roman), roman Mulk Raj Ananda iz 1935.
 Untouchables, fiktivna fiktivna organizacija u univerzumu DC Comics

Sport 

 DGUSA Untouchable, profesionalni hrvački događaj prenošen na pay-per-view televizijama
 Deuce 'n Domino ili "The Untouchables", profesionalni hrvački duo

nds:The Untouchables
Stadion Prvog maja

Stadion Prvog maja je severnokorejski nacionalni stadion, najveći na svetu. Nalazi se u Pjongjangu, glavnom gradu Demokratske Narodne Republike Koreje. Stadion ima 150.000 mesta za sedenje, završen je 1. maja 1989. godine za vreme kada se Pjongjang najviše izgradio. Površine je od 202.000 m² ima osma spratova a do njegovog vrha ima 60 metara. Na njemu se održavaju velika sportska nadmetanja kao i nadaleko čuveni i veličanstveni sletovi u čast velikih državnih praznika Severne Koreje. Drugi po veličini stadion u svetu nalazi se u Indiji a čuvena Marakana u Brazilu je tek treća po veličini.

Galerija 

Prvi Maj
Sportski objekti u Pjongjangu
Most Blue Water

Most Blue Water (engleski: Blue Water Bridge) je dvostruki most preko rijeke rijeke St. Clair koji spaja Port Huron (Michigan) u američkoj državi Michigan i Point Edward kraj Sarnije u kanadskoj provinciji Ontario. Most Blue Water je spojen s Autocestom 402 u Ontariju te s međudržavnim cestama Interstate 69 i Interstate 94 u Michiganu. 

Originalni most je otvoren 10.10. 1938. a uz dva kolnička traka imao je pješački trak, kasnije uklonjen kako bi se dodao treći kolnički trak. 22.7. 1997. je sagrađen novi most neposredno kraj starog, koji je zbog radova bio zatvoren do 1999. godine.

Vanjske veze 

 Canadian Blue Water Bridge Authority
 Michigan Blue Water Bridge Information
 PDF: Construction History of the Blue Water Bridges
 Information and Tons of Photos of the Original Bridge
 My Favourite Way to Leave Michigan

Mostovi u SAD
Mostovi u Kanadi
Lučni mostovi
Međunarodni mostovi
Port Huron, Michigan

Port Huron je grad u američkoj državi Michigan. Prema popisu stanovništva iz 2000. godine, grad je imao 32.338 stanovnika. Predstavlja sjedište okruga St. Clair 6. Grad se nalazi kraj Port Huron Townshipa, ali je od njega politički odijeljen. Most Blue Water ga preko rijeke rijeke St. Clair spaja s Sarnijom u Kanadi. Grad se nalazi na južnom kraju Jezera Huron. Predstavlja najistočniji dio kopna države Michigan.

Reference

Literatura

Vidi još 

 Spisak gradova u SAD po broju stanovnika
 Najveći gradovi u SAD po decenijama
 Spisak saveznih država i teritorija SAD po broju stanovnika
 Sjedinjene Američke Države
 Amerikanci (nacija)
 Historija Sjedinjenih Američkih Država

Vanjske veze 

 The City of Port Huron
 Port Huron Museum
 Meet Port Huron 
 McMoran Place Sports and Entertainment Center
 Port Huron Civic Theatre
 St. Clair County Library 
 Blue Water Area Transit

Gradovi u Mičigenu
Sarnia (Ontario)

Sarnia je grad u Jugozapadnom Ontariju u Kanadi (71.419 stanovnika po podacima iz 2006. godine). Predstavlja najveći grad na Jezeru Huron, a smješten je gdje se tri Velika Jezera izlijevaju u rijeku St. lair. Prirodna luka oko koje će se stvoriti grad je privukla francuskog istraživača attracted the French explorer La Sallea, koji je mjesto nazvao "Brzaci". Ime "Sarnia" je bio latinski naziv za Guernsey na Kanalskim Otocima u blizini normandijske obale u Francuskoj. Luka Sarnia je još uvijek važno odredište jezerske tegljače i "saltiese" koji nose žito i naftne proizvode. Predstavlja najveću zajednicu u Okrugu Lambton.

Vanjski linkovi 

 Corporation of the City of Sarnia  The official web site of Sarnia's municipal government.
 Lambton Kent District School Board The web site of the public school board servicing Sarnia.
 St. Clair Catholic District School Board The web site of the Catholic school board servicing Sarnia.
 The Observer The official web site of The Observer, a local newspaper.
 Tourism Sarnia-Lambton Travel information from a local tourism promotion organization.
 Celebration of Lights An annual event in which Christmas lights are strung on trees and lighted displays erected in the Centennial Park.
 Sarnia Bayfest Summer music festival held at Centennial Park.

Gradovi u Kanadi
Antitrust

Antitrust je izraz kojim se označavaju sve djelatnosti države u svrhu suzbijanja oblika poslovne prakse od strane privatnih osoba ili kompanija koji se smatraju štetnim po tržišno natjecanje ili predstavljaju nepošten odnos prema potrošačima. Te su aktivnosti najčešće regulirane posebnim zakonima koje tvore antitrustovno pravo, a čiju provedbu nadgledaju posebne agencije za regulaciju tržišta.

Izraz antitrust je došao iz engleskog jezika, odnosno SAD gdje su početkom 20. vijeka doneseni prvi zakoni protiv trustova, odnosno kartela. U drugim zemljama, pogotovo u Evropskoj Uniji, koristi se izraz natjecateljsko pravo.

Pravo
Ekonomija
Intel

Intel je multinacionalna kompanija koja je pionir računarstva, te je najviše poznata po proizvodnji procesora (Pentium i Celeron su najpoznatija imena njihovih procesora). Osim procesora Intel se bavi proizvodnjom matičnih ploča, čipseta, mrežnih kartica, modema, i ostalih računarskih komponenti. Intel je osnovan 1968. od strane Gordon E. Moore-a (hemičar i fizičar) i Roberta Noyce-a (fizičar koji je radio na izumu integrisanog kola), obojica su napustila Fairchild Semiconductor da bi osnovali Intel. Isti slučaj se desio sa osnivanjem AMD jer su njegovi osnivači upravo radili u Fairchild-u.

Zasluge Intel-a 
Intel je začetnik modernih procesora, bili su prvi koji su napravili procesor na jednom čipu (1971. godine), procesor se zvao Intel 4004. Iako je mogućnostima bio siromašan i u to vrijeme, bio je revolucionaran jer je sve sadržavao u jednom čipu, te je bio veoma malen. Prvi proizvodi koje je Intel pravio su bile RAM memorije. Intel je zaslužan i za x86 arhitekturu procesora na kojoj se danas temelji većina procesora, između ostalog i AMD, dok još postoje i IBM, NEC, Transmeta i VIA procesori.

Najpoznatiji procesori 

Do pojave Pentium marke procesora (što je ustvari samo marketinško ime) procesori su se obilježavali brojevima, a sve je počelo od prvog x86 temeljenog procesora 8086 (1978. godine), te su se kasnije dodavali brojevi ispred 86, od čega i potiče ime arhitekture x86. Prije Pentiuma najpoznatiji procesori su bili 80286, 80386 te 80486, da bi Intel uveo novo ime (mnogo jednostavnije i privlačnije) Pentium, koji slovi za najpoznatiju marku procesora ikad, osim njega imamo Celeron, praktično oslabljenu verziju Pentiuma.

Procesori 
Lista najpoznatijih Intel-ovih procesora:
 Intel 4004
 Intel 8086
 Intel 80286
 Intel 80386
 Intel 80486
 Intel Pentium (I,II,III,IV)
 Oslabljene verzije Pentiuma - Celeron
 Itanium
 Xeon

Kompjuteri
Kompjuterske kompanije
NASDAQ

NASDAQ (čitaj: "nesdek", akronim za National Association of Securities Dealers Automated Quotations) je američka elektronična berza dionica sa sjedištem u New Yorku. Vlasnik i operator je The Nasdaq Stock Market, Inc. čije se dionice prodaju na vlastitoj berzi pod znakom NDAQ, s početkom u 2002. NASDAQ je najveća elektronična berza u Sjedinjenim Američkim Državama. Sa otprilike 3.300 kompanija, u prosjeku izmjenjuje više dionica po danu nego druge američke berze. Glavni direktor je Robert Greifeld.

Historija 

Kad je počela s radom 8. februara 1971. bila je prva svjetska elektronička berza dionica. Dana 17. jula 1995. NASDAQ index je po prvi put zatvorio dan iznad 1000. Svoju najveću razinu je dosegnuo 10. marta 2000. kada se popeo na 5132.52 kada je označio početak kraja dot-com balona. U jednoj godini indeks je pao ispod polovice i još uvijek je ispod polovice svoje najveće vrijednosti.

Eksterni linkovi 

 http://www.nasdaq.com/

Burze svijeta
Ekonomija SAD
Ekonomija New Yorka
Manhattan
SMS

SMS (od engleski Short Message Service) je usluga slanja kratkih tekstualnih poruka unutar GSM standarda mobilne telefonije. SMS poruka koja se šalje i prima sastoji se od najviše 160 alfanumeričkih znakova. Netekstualni oblik SMS-a također je podržan, a služi za prijenos jednostavne grafike i melodija (u binarnom formatu).

SMS poruka na putu od pošiljatelja do primatelja prolazi kroz SMS centar. Zbog takvog načina prijenosa poslana poruka na privremeno nedostupan ili isključen mobilni telefon pohranjuje se u SMS centru i prosljeđuje dalje kada mobilni telefon postane dostupan ili se uključi (prosjek čuvanja SMS-a je 7 dana). SMS centar također osigurava potvrdu o dostavi poruke pošiljatelju. SMS poruka može biti primljena (i poslana) i u tijeku razgovora preko mobilnog telefona. To je moguće zato što SMS koristi signalizacijski kanal, dok se razgovor prenosi preko podatkovnog kanala (GSM standard).

Povijest SMS-a 
1990. u nekim GSM mrežama prvi put se pojavila nova usluga namijenjena vrlo uskim potrebama mrežne signalizacije i kontrole, te u nekim strogo poslovnim domenama. Kada se pojavila nova usluga, nije se smatralo da će se početi masovnije upotrebljavati, najviše zbog kompliciranog načina upotrebe i nepripremljenosti većine uređaja za tu uslugu. Na početku SMS je bio besplatan.

SMS je u svojim počecima bio baziran na 7-bitnom protokolu, koji je mogao slati samo tekstualne poruke. 2000. godine Nokia je standardizirala 8-bitni protokol, koji je trebao koristiti za informacijske servise, no taj protokol se danas najviše koristi, uz standardne poruke, za slanje i razmjenu pozivnih tonova i jednostavnih grafika.

Komunikacije
GSM

GSM - Globalni sistem za mobilnu komunikaciju () važeći je međunarodni standard za mreže mobilne telefonije. Pored prijenosa glasa i podataka, taj standard omogućava i usluge kao što su SMS ili međunarodni roaming.

GSM-servis koristi preko dvije milijarde ljudi u preko 210 država i teritorija.

Način rada 
GSM je ćelijska mreža, što znači da se mobilni telefoni priključuju na mrežu tražeći ćelije koje se nalaze u blizini. GSM-mreže rade u četiri različita frekvencijska opsega. Većina GSM-operatera radi na 900 ili 1.800 MHz. Neke države na američkom kontinentu, uključujući SAD i Kanadu, koriste frekvencijski opseg od 850 i 1.900 MHz. Rjeđe se koriste frekvencijski opsezi od 400 i 450 MHz i to većinom u Skandinaviji.

Mobilna telefonija
Bit (računarstvo)

Bit je mjerna jedinica za količinu informacije. 1 bit odgovara jednoj znamenci binarnog brojevnog sustava.

Postanak, ime i oznaka 
Riječ bit nastala je 1948. godine kao kratica od binary digit (binarna znamenka). Potreba za mjernom jedinicom količine informacija nastupila je relativno nedavno, tijekom projektiranja prvih elektroničkih računala.

Iako je za mjerne jedinice uobičajeno da imaju kratke oznake, nema definitivnog dogovora za oznaku jedinice bit. Uobičajeno ga je označavati i kao bit (dakle, bez kraćenja) i kao b. No treba biti oprezan da ako se koristi kratki oblik b, da to bude samo u kontekstu u kojem je očito da se govori o količini informacije odnosno o veličini prostora za pohranu informacije, budući da se oznaka b koristi i za ne-SI jedinicu barn.

Veće jedinice 
Na jedinicu bit se uobičajeno primjenjuju prefiksi SI sustava za tvorbu većih jedinica.

Kako se jedinica bit često označava za izražavanje veličine prostora za pohranu podataka, a sam prostor za pohranu podataka je tipično neki memorijski uređaj organiziran po brojevnoj bazi 2, odnosno binarnom sustavu, pokazalo se praktičnije koristiti prefikse za mjerne jedinice zasnovane također na binarnom sustavu. Za takve jedinice preporuča se uporaba slijedećih binarnih predmetaka:

Gornji predmeci zasnovani na brojevnoj bazi 2 definirani su IEC 60027-2 standardom, a često se u literaturi i operacijskim sustavima umjesto njih neprecizno koriste klasični SI predmeci.

Uz gornji sustav oznaka, koriste se i druge mjerne jedinice koje su izvedene iz jedinice bit:
 riječ ili word - riječ je niz bitova, tipične duljine 6, 8, 12, 16, 32, 64, pa i više. Nema jedinstvenog dogovora koliko je jedinica riječ duga, već to ovisi o kontekstu u kojem se upotrebljava. Uvođenjem jedinice byte je postalo neuobičajeno da se jedinica riječ koristi za 8 ili manje bita
 byte - također nema strogo definiranu duljinu, ali je to najčešće 8 bita
 oktet - 8 bita. Kako je byte često duljine 8 bita, ali ne uvijek, uvedena je jedinica oktet kao nedvosmislen izraz za 8 bita.
 nibble - obično 4 bita, ali također ovisi o kontekstu.

Računarstvo
Brojevni sistem

Brojevni sistem je sistem pomoću kojeg se predstavljaju brojevi. 

Najpoznatiji sistem je dekadni sistem ili decimalni sistem (baza 10), koji najviše i koristimo. Pored njega korisni su i binarni sistem (baza 2) ili heksadecimalni (baza 16) ili oktalni sistem (baza 8). Principijelno je moguć sistem na bilo kojoj bazi. 

Jedan brojevni sistem se uvijek sastoji iz baze b i skupa simbola koje nazivamo ciframa. Jedan brojevni sistem ima uvijek b-1 cifara. 
Stariji sistemi, koji se više ne koriste, kao npr. rimski sistem, ne odogovaraju ovoj šemi, nego su oni takozvani aditivni sistemi.

Dekadni sistem 
Dekadni sistem je danas najrasprostanjeniji. Porijeklom dolazi s Orijenta, a u Evropi se prvi put pojavljuje u 10. vijeku, tada još bez nule.

Binarni sistem 
Binarni ili dualni sistem je po nekim izvorima prvi koristio Leibniz u 17. vijeku. Danas je pored dekadnog sistema ovo najrasprostarnjeniji sistem zbog upotrebe u digitalnoj tehnici i računarstvu. 

Binarni sistem je sistem na bazi 2. Znači svaki broj se predstavlja isključivo sa dvije cifre. U našem slučaju neka to bude 0 i 1. Brojevi bi onda izgledali ovako:
 0 = 0
 1 = 1
 2 = 10
 3 = 11 
 4 = 100
 5 = 101
 6 = 110
 7 = 111
 8 = 1000 
itd. 

Pretvaranje binarnog broja u decimalni funkioniše na sljedeči način::

11001 (baza 2) = 25 (baza 10)

Heksadecimalni sistem 
Je sistem na bazi 16. Svi brojevi se predstavljaju sa 16 cifara. Kao cifre se koriste (0,1,2,3,4,5,6,7,8,9,A,B,C,D,E,F)

Broj 10 se piše kao A, broj 11 kao B itd. sve do F što predstavlja broj 15. 

Pretvaranje funkcioniše slično kao kod binarnog sistema samo što sada umjesto beze 2 imamo bazu 16.

Recimo imamo FD3 (baza 16) što je u dekadnom sistemu 4051. 

Heksadecimalni sistem se koristi u računarstvu u kombinaciji sa binarnim sistemom jer se pretvaranje može lako obavljati. 4 Mjesta u binarnom sistemu zauzimaju samo jedno mjesto u heksadecimalnom sistemu. 

Za razumijevanje ovih sistema potrebno je napraviti strogu razliku između broja, kao prirodno-matematičkog pojma, i njegovog predstavljanja. Npr. broj 3 (kao 3 jabuke) se može predstaviti kao 3, u slučaju da koristimo dekadni sistem ili kao 11 ako se koristi binarni sistem.

Spoljni linkovi 

 From one to another positional number system,  " Iz jednog u drugi pozicioni brojevni sistem ",  članak posvećen razvoju algoritma i kompjuterskog programa u programskom jeziku  C Sharp namenjenog konverziji brojeva iz jednog u drugi pozicioni brojevni sistem.

 
Sistemi
Matematička notacija
Kodiranje
Leksikologija
Binarni sistem

Brojevni sustav s bazom brojanja B=2, čije su znamenke su 0 i 1. Iz engleskog BInary digiT nastalo je ime za najmanju količinu informacije BIT. Upotrebljava se u informatici i elektronici, gdje se nekom naponu pridružuje jedno stanje (primjerice znamenci "1" napon od 5V) a nekom drugom naponu drugo stanje (primjerice znamenci "0" napon od 0V).

Primjer zapisivanja brojeva 
5710	= 5 * 101 + 7 * 100 = 1*25 + 1*24 + 1*23 + 0*22 + 0*21 + 1*20 = 1 1 1 0 0 1 2
							 
Za binarno prikazivanje informacija je potreban najveći broj elemenata u usporedbi s ostalim brojevnim sustavima, a broj elemenata je iz tehničkih razloga često ograničen (duljinom riječi).

Uređaji koji obrađuju i pohranjuju binarne informacije fizički se izvode pomoću elektroničkih elementa s dva stabilna stanja koje zovemo bistabili.

Pretvorba dekadskog broja u binarni 
Binarni broj tvore ostaci dijeljenja s 2, odozdo prema gore:

   57 : 2 = 28
   1
   28 : 2 = 14
   0
   14 : 2 =  7
   0
   7 : 2 =  3
   1
   3 : 2 =  1
   1
   1 : 2 =  0
   1111001

Brojevni sistemi
Oktalni sistem

Oktalni sistem je brojčani sistem kod kojeg je N=8, S={0,1,2,3,4,5,6,7}. 

Ovaj sistem se koristi u računarstvu, mada danas znatno rjeđe nego u predhodim decenijama. 

Primjeri brojeva zapisanih u ovim sistemu su 123.456 i 243. Vrijednost ovih brojeva u dekadnom sistemu je: (243)8= 2*82+4*81+3*80=(163)10

Primijenjena matematika
Brojevni sistemi
Binarna aritmetika
Heksadecimalni sistem

U matematici i informatici se često koristi heksadecimalni (šezdesetni) brojevni sistem. To je brojni sistem u osnovi 16, odnosno sistem sa 16 različitih cifara. Obično se koristi 10 arapskih cifara i dodaju se slova A-? odnosno a-?. 

Heksadecimalni sistem je IBM uveo u upotrebu 1963 godine. Ranija verzija heksadecimalnog sistema 1954 godine korišćena je na Bendix G-15 sistemu.

Na primer broj 101010 u binarnom sistemu, koji se piše 170 u uobičajnom dekadnom sistemu, se piše kao AA u heksa decimalnom sistemu.

Heksadecimalni sistem je pogodno koristiti u računarima pošto je pretvaranje između binarnog i heksadecimalnog sistema jednostavno. Tako svaka četiri bita mogu da se napišu kao heksadecimalnog sistema, što znači da se jedan bajt može napisati kao dve cifre u heksadecimalnom sistemu.Heloo

Umesto Latinskog 'sexa' IBM je kao prefiks izabrao Grčko έξι (heksi - šest) iz očiglednih razloga. Drugi deo reči, 'decimalni', je nastao od Latinske reči 'decem' (deset).
Brojevi u hexadecimalnom sistemu su:
0,1,2,3,4,5,6,7,8,9,A,B,C,D,E,F
"A" označava 10 "B" oznacava 11 itd.

Matematika
Računarstvo
Zastava Austrije

Zastava Austrije ima tri jednaka vodoravna polja, crvene (vrh), bijele i crvene boje.

Historija 
Smatra se da je zastava Austrije, uz dansku zastavu, među najstarijim nacionalnim zastavama na svijetu.

Prema legendi, zastavu je izmislio vojvoda Leopold V Austrijski (1157. – 1194.) za vrijeme žestoke bitke tokom Krstaških ratova. Nakon bitke, njegova borbena odora bila je potpuno natopljena krvlju, ali kada je skinuo pojas, platno ispod njega bilo je čisto. Pod dojmom ovog prizora usvojio je boje i raspored za svoju zastavu.

Zastavu je zapravo u 13. vijeku oblikovao vojvoda Fridrik II Austrijski (1210. – 1246; poznat kao 'Fridrik Svadljivi'), posljednji iz dinastije Babenberg. Htio je veći stepen nezavisnosti od Svetog Rimskog Carstva pa je napravio novi grb: crveno polje sa srebrnom vrpcom. Najstariji prikaz nove zastave nalazi se na pečatu koji se čuva u samostanu Lilienfeld (Donja Austrija), s datumom 30. novembra 1230.

Vanjske veze 

 Austrija na stranicama Flags of the World
 Simboli Austrije

Nacionalni simboli Austrije
Austrija
Austrija
Josip Ivanović

Josip Ivanović (Sarajevo, 17. srpnja 1961.), hrvatski kipar.

Studij vajarstva završava na Akademiji likovnih umetnosti Univerziteta u Sarajevu 1988. godine. Odlazi u Dubrovnik gde počinje njegovo stvaranje. Najpoznatiji je po "alhemijskoj" tehnici izrade figura od mrvljenog stakla i umetne smole. Najčešći motiv mu je nezaobilazna umetnička tema, ženski akt. Autor je mnogih nagrada (filmskih, turističkih...), spomenika, pozorišnih scenografija. Imao je preko pedeset samostalnih i zbirnih izložbi u sedamdesetak gradova zemlje i inostranstva. Živi i radi u Dubrovniku.

Hrvatski kipari
Bosanskohercegovački umjetnici
Biografije, Sarajevo
Biografije, Dubrovnik
John Cameron Mitchell

John Cameron Mitchell (rođen 21. 4., 1963.), američki glumac, reditelj i scenarista.

Mitchell je rođen u Teksasu, ali je, kao sin oficira odrastao u američkim vojnim bazama u SAD, Nemačkoj i Škotskoj. Studirao je pozorišnu umetnost na Northwestern Univerzitetu pored Chicaga.

Godine 1998. Mitchell je napisao Hedwig and the Angry Inch, off-Broadway mjuzikl o transrodnoj rok muzičarki iz Istočne Nemačke koja juri svog bivšeg momka, koji joj krade pesme. Tri godine kasnije Mitchell je snimio film po ovoj predstavi, u kome je ponovo glumio Hedwig. I predstava i film su imali veliki uspeh kod kritičara i kod publike, više puta su nagrađivani i dobili kultni status. 

Značajan uspeh kao glumac Mitchell je imao u broadwayskom mjuziklu The Secret Garden i u Hallo Again. Bio je, takođe, deo originalne postavke u predstavi Six Degrees of Separation.

Posle uspeha Hedwig-a, Mitchell se prihvatio projekta da finansira, napiše i režira film u kome bi se seksualne eksplicitne scene prirodno i smisleno koristile. Posle tri godine rada na ovom projektu, film Shortbus  je prikazan 2006. na Filmskom festivalu u Cannesu. Film je doživeo međunarodni uspeh.

Godine 2004. radio je kao producent na filmu Tarnation, dokumentarcu o životu Jonathana Caouetta.

Mithcell je režirao i muzičke spotove za Bright Eyes, kao i za pesmu Filthy/Gorgeous, grupe Scissor Sisters, koji je zabranjen na američkom MTV-u zbog seksualne eksplicitnosti.

Nagrade 
Mitchell je za svoja dva filma, Hedwig and the Angry Inch i Shortbus, dobio 25 nagrada i 14 nominacija, od kojih su važnije:
 Sundance Film Festival:
 2001 - Nagrada publike za igrani film: Hedwig and the Angry Inch
 2001 - Najbolji reditelj igranog filma: Hedwig and the Angry Inch
 - Nominovan: 2001 - Glavna nagrada žirija za igrani film: Hedwig and the Angry Inch
  Berlinale :
 2001 - Teddy Award: Hedwig and the Angry Inch
 Golden Globe 
 - Nominovan: 2002. - Best Actor – Motion Picture Drama: Hedwig and the Angry Inch

Eksterni linkovi 
 

Gej glumci
Američki filmski glumci
Američki filmski režiseri
Američki teatarski glumci
LGBT reditelji i rediteljke
LGBT scenaristi i scenaristkinje
LGBT osobe iz Sjedinjenih Američkih Država