Pavle I od Rusije

Pavle (Sankt Peterburg, 1. listopada 1754. - Sankt Peterburg, 23. ožujka 1801.) je bio car Rusije od 1797. godine i de jure Veliki Meštar Vitezova Malte od 1799. godine.

Obitelj 

Pavle je jedini ruski car rođen u Petrogradskoj Ljetnoj palači. Njegovi roditelji su bili budući carevi Petar III. i Katarina Velika. Nakon što mu je majka u puču preuzela vlast u Rusiji, a potom i ubila oca ona je počela davati izjave kako Pavlu otac nije Petar III. nego njen bivši ljubavnik. Još u XIX. stoljeću tu priču nitko nije uzimao ozbiljno zbog velike fizičke sličnosti oca i sina, kao i zbog datuma rođenja. Da je 1754. godine Katarina rodila sina ljubavniku i podmetnula ga kao princa bila bi pogubljena od tada vladajuće carice Elizabete. Djetinjstvo Pavla u prvih sedam godina života prolazi pod potpunom kontrolom stare carice nakon čije smrti 1762. godine dolazi do borbe između njegovih roditelja koju dobiva majka.

Prestolonasljednik 

Odnos budućeg cara s majkom je uvijek bio po sistemu toplo-hladno. Ona mu je dala obrazovanje dostojno princa i postavila ga u carski savjet ali s druge strane.... Dok je Pavle još uvijek bio dijete britanski ambasador je o stanju na dvoru izjavio kako bi Kataria najrađe ubila sina, ali se plašila političkih posljedica. On sam je živio s sjećanjem na sudbinu oca i strah da će se tako nešto njemu dogoditi. Pred samim carskim savjetom on kao dvadesetogodišnjak optužuje majku za pokušaj trovanja nakon čega biva iz njega izbačen. Bez obzira na ta sva neslaganja Katarina mu kao što je običaj toga doba dogovara vjenčanja. Prvo će završiti ženinom smrću pri porodu, dok drugo vjenčanje s Sofijom Dorotejom postiže veliki uspjeh. Sveukupno oni će tijekom dvadeset i pet godina braka imati desetoro djece koja se vremenski pravilno raspoređuju u periodu od dvadeset godina. Kao nagradu za to što je postala baka carica mu daruje velike zemljišne posjede na koje se može slobodno povući iz Petrograda. 

Koliko god su djeca donijela sreću Pavlu i supruzi, ona mu ubrzo postaju problem i stvaraju ponovni paranoični strah. Zbog opće znanog neslaganja s majkom pojavila se tada prijetnja da će carica izbaciti Pavla iz reda nasljeđivanja kako bi predala vlast svome najstarijem unuku Aleksandru. Ta stvarna ili izmišljena prijetnja se na kraju nikada nije ostavarila pošto Katarina Velika umire naglo od udara 17. studenog 1796. godine. Tijekom posljednjih trenutaka majčinog života Pavle pretražuje palaču tražeći njen testament kako bi ga uništio.

Car 

Zbog svog straha pretrpljenog oko nasljeđivanja prvi potez novoga cara postaje donošenje zakona kojim se obvezatno određuje da se kruna nasljeđujem s oca na najstarijeg sina ili ako nema djece s brata na brata uzimajući također u obzir godine starosti. Kao što su osnovni razlog te odluke bile traume iz mladosti tako će i dobar dio drugih odluka također od tuda izaći. Odgovor na skandalozni, nemoralni dvor majke kojega je ogovarala cijela Europa postaje poziv Pavlu na pridržavanja strogih moralnih viteških vrijednosti s uzorom u tadašnjim vitezima Malte. Oni koji se toga nisu držali padaju ubrzo u nemilost. Među njima će biti gotovo 350 ruskih generala i maršala dok u isto vrijeme traje veliki rat protiv Napoleona. Kako mu je ubijeni otac Petar III. bio "zaljubljen" u sve prusko tako je i Pavle još kao princ iskazivao identično stajalište možda čak samo radi inata majci. Bez obzira na to ovo kao i sva druga njegova stajališta će imati veliki utjecaj na rusku politiku tijekom njegove vlasti.

Ratovi 

Bez obzira na svoje prvobitno razmišljanje o revolucionarnoj Francuskoj njeni za njega lično uvredljivi potezi dovode do objave ratu na strani Velike Britanije, Turske i Austrije. Kritični trenutak koji dovodi do te odluke postaje Napoleonova aneksija države vitezova Malte 1798]]. godine. Taj grijeh je za Pavla bio neoprostiv i on u veljači 1799. godine šalje svoju vojsku pod zapovjedništvom Aleksandra Suvorova u napad. U tri bitke te godine njegova vojska će potpuno osloboditi Italiju od okupacije. Nakon ovog uspjeha ruska vojska dobiva naređenje da oslobodi zajedno s austrijancima Švicarsku, što završava neuspjehom. Uspješno upravljanje armijom od strane Suvorova donosi mu titulu generalisimusa i povlačenje kući pošto se politička situacija tada promjenila.
Kako je oslobađanje Malte bio osnovni cilj politike Pavla u trenutku njenog ispunjavanja uz pomoć tamošnje narodne pobune ruski car koji je tada ujedno i Veliki Meštar Malte zahtjeva vraćanje njene nezavisnosti. Velika Britanija koja je opću situaciju u Europi iskoristila za aneksiju ovog otoka to odbija što dovodi do stvaranja mira između Napoleona i Pavla. Kada postaje jasno nakon nekoliko mjeseci dopisivanja da London nikada neće vratiti Malti nezavisnost ruski car naređuje svojoj vojsci da napadne Britansku Indiju. Na ovaj pohod će krenuti iz europskog dijela Rusije u siječnju 1801. godine vojska od 22507 kozaka. Sveukupni broj vojnika koji bi se po vojnim planovima trebao pridružiti invaziji je 100 tisuća.

Puč 

Pavle radi svoje politike nikada nije bio popularan među plemićima. Njegovo zahtjevanje moralnog ponašanja kao i povećanja prava seljaka je njima bilo nešto potpuno neprihvatljivo. Ako se tim nezadovoljnim plemićima dodaju i nezadovoljni časnici koji su dobili otkaze radi ponašanja koje nije u skladu s njihovim činom stvara se odmah mogućnost zavjere. Tu mogućnost je odlučila ostvariti Velika Britanija kada je postalo očito da će joj trenutačni car objaviti rat. Srce te zavjere su postali Britanski general u ruskoj službi Levin August i Olga Zubov preko koje je navodno stigao novac. Prije samog državnog udara oni su obavjestili careva sina Aleksandra i zatražili njegovo mišljenje. Pošto se nije protiv odlučilo se realizirati ubojstvo cara 23. ožujka 1801. godine. Toga dana zavjerenici su prodrli u carevu sobu i pokušali ga prisiliti na abdikaciju. Kako je on to odbio udarili su ga mačem i potom ugušili. Po izvršenom djelu Nikola Zubov brat Olge je ušao u drugu sobu gdje se nalazio prestolonasljednik Aleksandar i obavjestio ga da je on od ovog trenutka car. Svi zavjerenici će kasnije biti pomilovani od strane novog car s prilično neobičnim izuzetkom Olge. Ona će pobjeći na britanski dvor gdje postalje ljubavnica tamošnjeg prestolonasljednika i budućeg kralja Georga IV. kojemu će roditi istoimeno vanbračno djete.

Djeca 

Iz braka s Sofijom Dorotejom Pavle je sljedeću djecu:

 Aleksandar I. ( 12. prosinac 1777 - 19. studeni 1825 ) car Rusije 
 Konstantin ( 27. travanj 1779 - 15. lipanj 1831 ) car Rusije 
 Aleksandra ( 9. kolovoz 1783 - 16. ožujak 1801 ) udala se za sina cara Leopolda
 Jelena ( 24. prosinac 1784 - 24. rujan 1803. ) udala se za sina vojvode od Mecklenburga
 Marija ( 4. veljača 1786. - 23. lipanj 1859. )
 Katarina ( 21. svibanj 1788. - 19. siječanj 1831. ) suprug Vilim I., kralj Wuerttenberga
 Olga ( 22. srpanj 1792. - 26. siječanj 1795. )
 Ana ( 18. siječanj 1795 - 1. ožujak 1865 ) suprug Vilim II., kralj Nizozemske
 Nikola I. ( 25. lipanj 1796. - 18. veljača 1855. ) car Rusije 
 Mihajlo ( 8. veljača 1798. - 9. rujan 1849. )

Ruski vladari
Biografije, Sankt Peterburg