Gózon Gyula

Gózon Gyula, született Groszman (Érsekújvár, 1885. április 19. – Budapest, 1972. október 8.) Kossuth-díjas magyar színész, érdemes és kiváló művész.

Életpályája 
Groszman Simon és Binéter Emília fia. Az Esztergomban élő szülei épp Érsekújvárban, anyai nagyszüleinél tartózkodtak vendégségben, amikor megindult a szülés, így ott született. Az Esztergomban felnövő Gyula fiatalon Rákosi Szidi magán-színiiskoláját végezte el. Pályáját ugyan Nagyváradon kezdte, ismertté akkor vált, amikor Nagy Endre szerződtette kabaréjához Budapestre. Egy évad után jött a Népopera, aztán megint a kabaré, majd 1919-ben a Király Színház tagja lett.

1917. január 30-án a Ferencvárosban vette feleségül Berky Lilit, aki a saját vállalkozásukban megindított Muskátli Kabaré primadonnája volt. A házaspár gyakran lépett fel együtt. 1927-től a Belvárosi Színház, 1929-től az Új Színház tagja lett.

Az operett mellett mindig vonzotta a drámai színjátszás: a Nemzeti Színház először 1935-ben szerződtette. A zsidótörvények őt is leparancsolták a színpadról, majd 1945-ben visszatért a Nemzeti Színházhoz, amelynek élete végéig tagja maradt.

Összesen 90 filmben játszott főszerepet (már a némafilm korában megjelent a vásznon). Filmalakításai méltán növelték népszerűségét. Hattyúdala az „Egy öreg színész emlékei” című írása volt, amely halála előtt nem sokkal, 1972. február-márciusban jelent meg a Nők Lapjában.

Feleségével még 1935-ben vették meg az akkor még Budapest melletti kistelepülésen, Rákosligeten az otthonukat jelentő családi házat, ahol a második világháborút is átvészelték. Gózon majdnem haláláig élt a házban, amelyet csak élete legvégén, az 1970-es évek kezdetén adtak el eltartói, és vették magukhoz, egy lakótelepi panellakás apró zugába, egy szobába.

Emlékezete 
Emlékét egykori rákosligeti otthonán emléktábla, nevét pedig az az utca viseli, melynek sarkán a háza állt. Ezen utca mentén felfelé haladva, egy sportpálya átellenes végében található a szintén róla elnevezett Gózon Gyula Kamaraszínház, melynek bejárata fölött ma egész alakos szobra áll.

Főbb szerepei

Filmjei

Játékfilmek

Tévéfilmek 

 Nagy filmművészeink – Gózon Gyula (1961, rendező: B. Megyeri Gabriella)
 A pékinas lámpása (1961)
 Az utolsó vacsora (1962)
 Két találkozás (1965)

Hangjáték, Rádió 
Tamási Áron: Vitéz lélek (1941)
Arisztophanész: Madarak (1946)
Móricz Zsigmond: Rokonok (1950)
Bokor–Kertész: Vidám brigád (1951)
Fejér Gábor: A nép nevében (1951)
Lontai László: Johanna újra itt van (1952)
Lukovszkij: Az örök éjszaka titka (1952)
Kemény Egon–Ignácz Rózsa–Soós László–Ambrózy Ágoston: „Hatvani diákjai” (1955) Rádiódaljáték 2 részben. Bule Lajos, volt pedellus - Gózon Gyula
Kemény Egon–Gál György Sándor–Erdődy János: „Komáromi farsang” (1957) Daljáték 2 részben. Kajdács Kelemen fogadós, kocsmáros - Gózon Gyula
Hasek, Jaroslav: A Safranek-hagyaték (1958)
Gyárfás Endre: Egy pillanat gyümölcse (1961)
Leszkov: Egy kis tévedés (1961)
A Szabó család (Kanczler Franci)

Kitüntetései 
 Érdemes művész (1951)
 Kossuth-díj (1954)
 Kiváló művész (1955)

Diszkográfia 
 Kemény Egon–Ignácz Rózsa–Soós László–Ambrózy Ágoston: Hatvani diákjai daljáték, CD dupla-album. Breaston & Lynch Média, 2019.
 Kemény Egon–Gál György Sándor–Erdődy János: Komáromi farsang daljáték, CD dupla-album. Breaston & Lynch Média, 2019.

Jegyzetek

Források 
részletes életrajz, szerep- és filmszereplista
 A legendás színész, aki idős korában, a kommunizmusban eltartási szerződés kötésére kényszerült, és egy panelház alagsorában búcsúzott az élettől Origo.hu, 2021. január 3.

További információk 

1885-ben született személyek
Magyar színészek
Magyar humoristák
Kossuth-díjasok
Zsidó származású magyarok
A holokauszt túlélői
Érsekújváriak
Esztergomiak
Rákosmentiek
A Magyar Népköztársaság Kiváló Művésze díjasok
A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok
1972-ben elhunyt személyek
Családi nevüket magyarosított személyek
Magyar némafilmszínészek