Bak (település)

Bak község Zala vármegyében, a Zalaegerszegi járásban, a Zalai-dombság területén, a Göcsejben. Az Észak-Zalai Térségi Társulás tagja. A településen polgárőrség működik.

Fekvése 
Bak a Felső-Válicka patak völgyében fekszik, a megyeszékhely Zalaegerszegtől körülbelül 12 kilométerre. A település a következő módokon közelíthető meg a legegyszerűbben:
 Közúton: a község a Keszthely–Lenti-Rédics között húzódó 75-ös, illetve a Nagykanizsa térségét Vasvárral összekötő 74-es főutak kereszteződésében fekszik, de a megyeszékhellyel, illetve északi településszomszédaival összeköti a 7410-es út is. Letenye térségétől a Becsehelyről induló 7536-os út vezet idáig; délnyugati szomszédaival a Pákáig húzódó 7543-as út köti össze. A településen számos távolsági autóbuszjárat is keresztülhalad, így összeköttetésben áll Zalaegerszeggel, Nagykanizsával, Lentivel és Budapesttel is.
 Vonattal a MÁV 23-as számú Rédics–Zalaegerszeg-vasútvonalán közelíthető meg. Bak vasútállomás Sárhida megállóhely és Baktüttös megállóhely között található.

Története 

Bak első említése 1239-ből való. 1269-ben IV. Béla a pannonhalmi apátságnak adta. V. István visszavedte az apátságtól, de később a zalavári apátság kezébe került. Eközben a település jelentős fejlődést mutatott, 1400-ban már mezővárosi jogokat kapott, és 1421-ben már országos vásárt tartott. Bak földesura az Ördög család, majd később Nádasdy Ferenc. A 16. században többször, 1600 után sokszor dúlták fel a törökök a várost, amely így nagyban elnéptelenedett.

1690-ben a Széchényiek tulajdonába került, akik majorságot hoztak itt létre. A korábban mezővárosi jogokkal bíró település, így a 18. század során visszasüllyedt egy falu szintjére. Az 1820-as években a földesúr, Széchenyi István korszerűsítette a mezőgazdaságot. 1839-ben komoly tűzvész pusztított a faluban, teljesen leégett.

1898-ban épült meg a településen a Csáktornya–Zalaegerszeg–Ukk vasútvonal. Az 1900-as években a közúthálózat is elérte, 1935-től pedig autóbusz is jár a településre.

A második világháború során sok baki származású katona esett el, de jelentős számú zsidó és kisebb számú cigány lakosságot hurcolták el a településről megsemmisítőtáborokba.

A háborút követően nagyban nőtt a település jelentősége. 1962-ben ide került az állami gazdaság központja, biztosítva a helyiek munkahelyét. Fejlődése az 1990-es években sem állt meg, turizmusa nagyban nőtt. 1998. november 14-én a nem messze fekvő nagylengyeli szénhidrogénmezőn történt gázkitörés miatt kellett több napra a falut kitelepíteni.

Közélete

Polgármesterei
 1990-1994: Lövey István (független)
 1994-1998: Lövey István (független)
 1998-2002: Lövei István (független)
 2002-2006: Lövei István (független)
 2006-2010: Molnár Károly (független)
 2010-2014: Molnár Károly (független)
 2014-2019: Molnár Károly (független)
 2019-től: Farkas Tamás Attila (független)

Népesség 
	 	
A település népességének változása:
	  	

	 
A 2011-es népszámlálás idején a nemzetiségi megoszlás a következő volt: magyar 96,5%, cigány 2,16%, német 0,93%. 64,7% római katolikusnak, 1,04% reformátusnak, 4,9% felekezeten kívülinek vallotta magát (28,1% nem nyilatkozott).

Nevezetességei 
 Faluház (Makovecz Imre tervezése)
 Római katolikus templom

Érdekesség 
Egyike az öt magyar településnek, amelynek a nevét kráter viseli a Marson (3,2 km átmérő, elfogadva: 1988 óta).

Jegyzetek

További információk 
 Bak község honlapja

Kapcsolódó szócikkek 

Zala megye települései
Zala vármegye települései