Udmurt nyelv

Az udmurt (saját nyelvükön: удмурт кыл – , korábbi orosz nevén: votják) az uráli nyelvcsalád finnugor nyelveinek egyik tagja, ezen belül is a permi nyelvek közé tartozik. Legközelebbi rokona a komi nyelv. A marival, a csuvassal, a tatárral és a baskírral együtt a Volga–Káma nyelvszövetséghez tartozik. Agglutináló, azaz ragozó nyelv, ahogyan a többi finnugor nyelv is az. A magyar nyelvet leszámítva az összes finnugor nyelvvel szintén közös vonása a névelő hiánya. Az udmurtban nemek szerinti felosztás sem létezik. A tagadáskor külön tagadóigével rendelkezik (mely szintén eléggé elterjedt a többi finnugor nyelvnél), ennek alkalmazását lásd az igeragozásánál.

Az udmurt nyelv az orosz mellett hivatalos nyelvnek számít Udmurtföldön. Az udmurt nyelv beszélői udmurt–orosz kétnyelvűek, nagyon ritka manapság az olyan udmurt, aki csak az anyanyelvét ismerné (az idősek között találni még ilyet). Beszélői száma alapján az udmurt Európában a máltaival és a mingréllel áll egy sorban, így a földrész nyelvei között körülbelül az 50–55. helyen állhat. Az UNESCO listáján veszélyeztetett nyelvként szerepel.

A beszélők száma 

Oroszországban a 2002. évi népszámláláskor 636 906 udmurt élt, (11%-kal kevesebb, mint 1989-ben), de csak mintegy 73%-uk, azaz hivatalosan 463 837 fő beszélte az udmurt nyelvet. Az Udmurtiában élő udmurtok lélekszáma 2002-ben 497 ezer fő volt, ebből 429 411 fő beszélt udmurtul. A környező területek közül Tatárföldön 25 ezren, Baskíriában 25 ezren élnek, a Kirovi és a Szverdlovszki területen számuk 20-20 ezer körül van, a Permi területen 32 ezren, Mari Elben 2200-an élnek (1989-es adatok, de ezek nem változtak nagy mértékben 2002-ig). Közel 90 ezer udmurt nemzetiségű ember a volt Szovjetuniónak a mai Oroszországon kívüli területein, például Észtországban és Kazahsztánban él.

Az udmurt nyelvet ismerők pontos száma a 2002-es orosz népszámlálás alapján (a jelentősebb területeken):

 Udmurtia – 429 411 fő
 Tatárföld – 7440 fő
 Baskíria – 1501 fő
 Oroszország egyéb területei (Permi, Kirovi, Szverdlovszki Terület) – 20 680 fő
 Mari El – 913 fő
 Ukrajna – 226 fő
 Csuvasföld – 191 fő
 Mordvinföld – 43 fő

Az udmurt név eredete 

Az udmurt nép és nyelv elnevezésének több különböző változata is ismert, udmort, ukmort, utmort. Az ud- feltételezett jelentése: kaszáló, rét, mező (Ez csak a komiban van meg, az udmurtban nem használatos). A murt a mai nyelvben elsősorban ’idegen’-t jelent, de egyes kapcsolatokban még ’ember’ jelentésben is előfordul: komi megfelelője, a mort ’ember’ jelentésű: minden bizonnyal ez az eredeti jelentés. A nép neve eredetileg azt jelenthette: ’mezei ember’. Ez az etimológia meglehetősen bizonytalan, de ennél meggyőzőbb egyelőre nem áll a rendelkezésünkre.

A marik az udmurtokat odo–marijnak, azaz ’odo–embereknek’ hívták.

A 13. századi orosz krónikák vjada néven említik az udmurtokat, ez feltehetően a Vjatka névvel függ össze. Az 1920-as évekig előtt a hivatalos nevük votják volt. Ennek első része az udmurt ud- elemének felel meg (a v- inetimologikus, epentetikus: korábban a népnév ot, otin, otják alakban is előfordult), a -ják népnévképző. A 18-19. században ezt az elnevezést használták a finnugrisztikai szakirodalomban, a 20. század második felében azonban fokozatosan az udmurt vált gyakoribbá (a finn és az észt nyelvű szakirodalomban ez a folyamat előrébb jár, mint a magyarban).

A tatárban és a csuvasban a hivatalos udmurt megnevezés mellett arnak is hívják az udmurtokat, eredetileg ez a szó is ’férfi’-t jelent.

Ábécé 

A nyelvet cirill írással írják, melynek ábécéje a következő:

Hangtan 

Az udmurt irodalmi nyelvben 7 magánhangzó és 26 mássalhangzó-fonéma van. A magánhangzók hosszúságának nincs jelentésmegkülönböztető szerepe, nincsenek továbbá kettőshangzók (diftongusok) sem; két egymás melletti magánhangzó két külön szótaghoz tartozik. Hosszú mássalhangzó-fonémák is csak elvétve fordulnak elő.

Hangsúly 
Az udmurt nyelvben a hangsúly a jellegét tekintve kvantitatív-dinamikus és általában az utolsó szótagra esik. A hangsúlyos szótag mintegy másfélszer hosszabb a hangsúlytalan szótagnál. A hangsúlyozásnak jelmegkülönböztető szerepe lehet az igeragozásban. A kijelentő mód és a felszólító mód esetében az ige végén lévő hangsúly a kijelentő módot jelöli, míg az első szótagi hangúly a felszólító módot vagy a konnegatívuszi formát. Az első szótagra esik a hangsúly a kijelentő mód tagadó alakjaiban, az ikerített melléknevek első tagjaiban és a határozószavakban. Bármelyik szótag hangsúlyos lehet viszont az ог , оло-  , но- , коть  előtagú névmások és határozószók, valamint a ваньмы , ваньды  'mi, ti mind' névmás és a hangutánzó-hangfestő szavak előfordulásakor.

Alaktan 

Az udmurtban két szám van: egyes és többes szám. Az egyes szám a ragozás során jelöletlen.

Többes szám 

Az udmurt nyelvben a többes szám jele magánhangzóra végződő szavak esetán -ос , mássalhangzóra végződő szavak esetén a -ъёс . A cirill betűs írás miatt lágy mássalhangzós végződés esetén ez a két rag más alakú is lehet, de a hangalakjuk változatlan marad:

Normális mássalhangzós végződés: гурт  – гуртъёс  – „falu” – „falvak”
lágy mássalhangzós végződés: гурезь  – гурезьёс  – „hegy” – „hegyek”

Melléknévben szereplő többes szám esetén a többes szám jele -eсь :

чебер корка  – чебересь коркаос  – „szép ház” – „szép házak”

Főnévragozás

Esetragok 

Az udmurtban 15 esetrag van. Ezeket a ragokat minden főnévként használt szó felveheti, egyes és többes számban egyaránt.

Többes számú ragozás esetén a szótő – többes szám jele – rag sorrend érvényesül (mint a magyarban is: ház–ak–ban).

Egyes szavak esetében csekély mértékű eltérés található a ragozás során. ilyen szó például a корка  „ház” szó. Az inessivus esetén ez a szó коркан  alakban, elativusban коркась  alakban ragozódik.

Az alapszókincsbe tartozó szavak között van néhány, amelyek kivételek a ragozás során. Ezekben a szavakban a ragok előtt a szó végi mássalhangzó kibővül (-m-mel vagy -k-val). Ennek nyelvtörténeti okai vannak. Ilyen változások fordulnak elő:

Melléknevek 

Az udmurt nyelvben a melléknevek ugyanúgy viselkednek, mint a főnevek, ugyanazokat a ragokat kaphatják meg. Állhatnak jelzőként és állítmányként is. Egyetlen különbség van csak a főnevek és a mellélknevek között, ez pedig az -есь  többes számú jel a mellékneveknél, ezt főnév nem kaphatja. Egyben ez az egyetlen eset, amikor a melléknév és a főnév, azaz a jelző és a jelzett szó egyeztetve van az udmurtban, máskor nem áll ez fenn.

A melléknevek fokozása 

 Az alakfoknak nincs külön jele: чебер  – „szép”
 A középfok jele a -гес   / -гем :
чебергес  / чебергем  – „szebb”

 Felsőfok esetén analitikus szerkezettel fejezik ki a mellékneveket:

самой чебер  – „legszebb” (orosz formulával)
ваньмызлэсь чебер  – „mindennél szebb”
туж чебер  – „nagyon szép”
чебер-чебер  – „szép-szép”
чеберлэсь но чебер  – „a szebbnél is szebb”

Számnevek 

{| class="wikitable"
! Szám || Tőszámnév || Sorszámnév
|--
| 1 || одӥг  || нырысетӥ 
|--
| 2 || кык  || кыкетӥ 
|--
| 3 || куинь  || куинетӥ 
|--
| 4 || ньыль  || ньылетӥ 
|--
| 5 || вить  || витетӥ 
|--
| 6 || куать  || куатетӥ 
|--
| 7 || сизьым  || сизьыметӥ 
|--
| 8 || тямыс  || тямысэтӥ 
|--
| 9 || укмыс  || укмысэтӥ 
|--
| 10 || дас  || дасэтӥ 
|--
| 11 || дас одӥг  || дас одӥгетӥ 
|--
| 12 || дас кык  || дас кыкетӥ 
|--
| 20 || кызь  || кызетӥ 
|--
| 30 || куамын  || куамынэтӥ 
|--
| 40 || ньыльдон  || ньыльдонэтӥ 
|--
| 50 || витьтон  || витьтонэтӥ 
|--
| 60 || куатьтон  || куатьтонэтӥ 
|--
| 70 || сизьымдон  || сизьымдонэтӥ 
|--
| 80 || тямыстон  || тямыстонэтӥ 
|--
| 90 || укмыстон  || укмыстонэтӥ 
|--
| 100 || сю  || сюэтӥ 
|--
| 200 || кык сю  || кык сюэтӥ 
|--
| 1000 || сюрс  || сюрсэтӥ 
|--
| 2000 || кык сюрс  || кык сюрсэтӥ 
|--
| 1.000.000 || миллион  || миллионэтӥ 
|}

A sorszámnevek az -етӥ  képzővel képezhetők. A нырысетӥ  „első” csak az egyes szám sorszáma lehet, a tízes számoknál (11-nél, 21-nél stb.) a szabályosan megfelelő одӥгетӥ  a helyes alak.

Névmások 

Az udmurt nyelvben a következő névmások léteznek:

 személyes névmás
 visszaható névmás
 kölcsönös névmás
 kérdő (és vonatkozó) névmás
 mutató névmás
 határozatlan névmás
 tagadó névmás
 általános névmások

Személyes névmások 

A személyes névmások ugyanúgy ragozódnak, akárcsak az élőt jelentő főnevek, azaz nem kaphatnak inesszívuszi (-ban/-ben), elatívuszi (-ból, -ből), illatívuszi (-ba, -be), transzlatívuszi (valamin át), terminatívuszi (valameddig) és egresszívuszi (valamettől) ragokat.

A ragozás során két tő fordul elő a személyes névmásoknál. Az 1. tő a karitívuszi, adverbiális, eszköz/társhatározónál és az approximatívusznál a változatlan szótőhőz járulnak a ragok, míg minden más esetben a 2. tőhöz.

A személyes névmások ragozása

Visszaható névmás 

Az ач-  (ас- , ась- ) tő ugyanúgy ragozható, ahogy a fentebb lévő személyes névmások.

Az udmurtban a tövek szerint két igecsoport van. Az egyikben a főnévi igenév jele előtt -ы-  van (I. igecsoport, nem a-tövű igék), a másikban -a- található (II. igecsoport, a-tövű igék). Az I. igecsoportban az -ы- -t célszerű a toldalék részének tekinteni. Az I. igecsoportban csak egyszótagú igék töve végződhet magánhangzóra, például ю-  ’iszik’.

Az igei toldalékok kétfélék: az egyik az I. igecsoportban valamilyen magánhangzóval kezdődik, de a II. igecsoportban magánhantgzó nélkül jelenik meg; másik csoportjuk a II. igecsoportba l-lel kezdődik, de ez az I. igecsoportban nem jelenik meg.

Melléknévi igenevek 

 Jelen idejű, folyamatos, aktív: az I. igecsoportban a képzője-ись, II. csoportban -сь  képző.

мыныны  – мынӥсь (mɨnis̡) – ’menő’
лыктыны  – лыктӥсь (lɨktis̡) – ’jövő’
юыны  – юись' (juis̡) – ’ivó’
ужаны  – ужась (uʒɑs̡) – ’dolgozó’

 Múlt idejű, befejezett: az I. igecsoportban a képzője -эм/-ем , a II. csoportban -м , melyek az ige csonka, magánhangzós tövéhez (II.), illetve a mássalhangzós tőhöz (I.) járulnak.

мыныны  – мынэм  – ’(az el)ment’ (barát)
лыктыны  – лыктэм  – ’(a meg)jött’ (fizetés)
юыны  – юэм  – ’(a) ivott’ (sör)
ужаны  – ужам  – ’(a le) dolgozott’ (óra)

 Jövő idejű (beálló): az I. igecsoportban a képzője az -оно/-ёно , a II. csoportban -но , melyek az ige mássalhangzós tövéhez (I.), illetve a magánhangzós tőhöz (II.) járulnak.

мыныны  – мыноно  – ’menendő’
лыктыны  – лыктоно  – ’jövendő’
юыны  – юоно  – ’ivandó’
ужаны  – ужано  – ’dolgozandó’

Határozói igenevek 

A határozói igenévképzők ugyanúgy az ige magánhangzós tövéhez járulnak, ahogy a főnévi igenév.

  :
Egyidejűséget vagy előidejűséget fejezhet ki:
  – ’messzire elmenve sem felejtettem’
  – ’a faluba visszatérve mondanám’
Egy másik igével az ige aspektusát módosíthatja, ahol a  képzővel ellátott ige adja az alapjelentést, a másik ige pedig a cselekvés befejezettségét vagy folyamatosságát fejezi ki:
  – ’sokan csak füvet és levelet esznek (=éve élnek)’
A páros ige új jelentésű szintagmát képez:
  – ’ahogy csónakáznak (=csónakban úszva járásukkor)’
  :
A   határozói igenév tagadó párja.
  – ’jön a betegség, idejét sem kérdezve’
  :
Egyidejűséget, illetve időtartamot fejezhet ki. Birtokos személyragokat kaphat.
  – ’az egészséget csak betegségkor értik meg’
  :
A cselekvés időbeli végpontját határozhatja meg. Ehhez is kapcsolódhat birtokos személyrag.
  – ’olvastam, amíg láttam (=láttamig olvastam)’
  :
Alakja megegyezik a lehetőséget kifejező melléknévi igenévvel. Ha ez az igenév a mondatban jelző vagy állítmány, akkor szófaja melléknévi igenév. Ha határozó, akkor határozói igenév.
  – ’mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma (=nekünk ma élni elegendő) kenyerünket add’

Igeragozás 

Az udmurt nyelvben három mód létezik: kijelentő mód, feltételes mód és felszólító mód.

Az alábbiakban a тодыны  ’tudni’ (I. igecsoport) és az ужаны  ’dolgozni’ ige (II. igecsoport) ragozott formái alapján figyelhető meg az udmurt igeragozás alaktana. (A ’tud’ ige tárgyas, a ’dolgozik’ ige alanyi ragozású alakjai mutatják a magyar jelentést: mivel az udmurt nem különböztet meg tárgyas és alanyi ragozást ennek különösebb jelentősége nincs.)

Kijelentő mód

Jelen idő 

A jelen idejű alakokban első és második személyben az -(и)сько-  szegmentum jelenik meg. Az I. igecsoportban az egyes szám harmadik személy ragja -e, a II. igecsoportban -a; a többes szám harmadik személy ragja -(л)о .

Tagadás 

Az ige tagadásakor ún. tagadó segédigét alkalmaz az udmurt nyelv. Ez egy személyenként és számonkét eltérő partikula, amely az ige személyjel nélküli ragozott tövével együtt képezi a tagadást. A tagadóige alakjai egyes számban  ,  ,  , többes számban  ,  ,  . Kopulát tartalmazó igék esetén a tagadás az   ’nem’ tagadószóval történik:

  – ’Magyar vagyok.’
  – ’Nem vagyok magyar.’

Egyszerű múlt idő 

Az egyszerű múlt idő jele az -и- , amihez a számnak és személynek megfelelő igei személyrag járul.

A tagadóige alakjai - eltérve a jelen idő tagadóige alakjaitól - egyes számban öй , öд , öз , többes számban öм , öд , öз .

Befejezett múlt idő 

Ez az igealak a befejezett melléknévi igenévből keletkezett, rendkívül sajátságos paradigmát alkot az udmurt irodalmi nyelvben. Kevertebb, mint a többi igeidő, sok elemet felhasználó ragozási sor található benne. A jelen idejű alakokban első és második személyben az -(и)сько-  szegmentum jelenik meg.

Létezik egy kisebb elterjedtségű, de sokkalta áttekinthetőbb paradigmája is, ez a bavli nyelvjárásban található meg.

Jövő idő 

A jövő idejű állító alakokban mindig szerepel a -(л)о-  szegmentum.

Feltételes mód 

A feltételes mód képzésére a -сал-  jel szolgál. Az ige tövéhez kell illeszteni, majd a feltételes mód jele után a megfelelő igeragoz kell használni. Tagadáskor, az eddig időképzésektől eltérően, a tagadóige nem ragozódik, végig öй  marad.

Felszólító mód 

Az udmurt igéknek felszólító módját általában egyes és többes szám második személyben használják. A végződés egyes számban -(ы)  (az I. ragozási típusban is elmaradhat), a többes számban -(л)э  (az I. ragozásban a szabályos -э  mellett a rendhagyó -элэ/-елэ  is előfordul.) A tiltást mindkét esetben a képzett ige elé tett эн  szóval képezzük.

A felszólítást többes szám első személyben, ill. harmadik személyben a jövő idejű igelalk elé tett мед , a tiltást a медаз  szócskával fejezik ki, például мед дасялом  ’készítsünk’, мед лыктоз  ’jöjjön’, медаз мынозы  ’ne menjenek’.

Mondattan 

 Az udmurt nyelv szabad szórendű nyelv, de általánosságban az SOV sorrend érvényesül (Subjectum – Objectum – Verbum / alany – tárgy – ige).

Мон [Subj] удмурт сямен [Obj] вераськисько [Verb].  - Beszélek udmurtul.

 Az udmurt nem egyezteti a jelzőt és a jelzett szót, kivéve a melléknevek esetében:

вашкала кар  – вашкалаэсь каръёс  „régi város” – „régi városok”

 A вань  kopula használata csak kihangsúlyozás esetén fordul általában elő.

Со венгер но мон но венгер.  – Ő magyar (van) és én is magyar vagyok.

 A magyar -e kérdőpartikulához hasonló az udmurt -a, amit mindig a kérdezett szó mögé kell tenni:

Чай юод-а?  – Iszol teát?
Чай-а юод?  – Teát iszol?

 A ке  „ha” és a шуыса  „hogy” mindig a tagmondat végére kerülnek:

Мон удмурт адями луысал ке, аракые юысал.  – „Ha udmurt ember lennék, arakyt innék.”

Мон тодӥсько, корка дась шуыса.  – „Tudom, hogy a ház készen van.”

 A melléknév megelőzi a főnevet, mint minden más finnugor nyelvben.

Az udmurt nyelvjárások 

Az udmurt nyelvnek számos nyelvjárása van. A két legfontosabb változata az északi és déli. Külön kezelik a beszermán nyelvjárást, amelynek beszélői valójában eludmurtosodott tatárok. Ők az északi nyelvjárások területén élnek. A mellékelt térképen lévő nyelvjárások alább a térképen látható számokkal vannak jelölve.

Jellegzetességek 

Az észak-udmurt nyelvjárásokban (É) palatális mássalhangzós környezetben általában megmarad az eredeti -ы- , a dél-udmurt nyelvjárásokban (D) viszont i-vé palatalizálódott.

É йуыс'ко  – D йуис'ко  ’iszom’
É пуныйэн  – D пунийэн  ’kutyával’

Az elatívuszi és ergatívuszi alakokban, a folyamatos melléknévi igenév és a reflexív igeképzőjében található -сь  előtt továbbra is megmarad az -ы- (-y-):

É гуртыс'   – D гуртис'  ’faluból’
É коркаыс'эн  – D коркаис'эн  ’háztól’
É дышэтыс'   – D дышэтис'   ’tanító’
É йуыс'ко  – D йуис'ко  ’iszom valamit’

Az északi és a déli nyelvjárások a szókincsben is elkülönülnek néha. Az északi nyelvjárásokban orosz, míg a déliekben tatár eredetű jövevényszavak találhatók:

É ул'ча  – D урам  – ’utca’
É йаблок  – D улмо  – ’alma’
É огрэч  – D кыйар  – ’uborka’

Akad azonban ellenpélda is:

É пис'ай  – D кочыш  – ’macska’

Az alábbi példában az északi alak belső keletkezésű (< кон'ы дон  – mai alak: кон'ы дун  – 'mókus-ár'), a déli tatár eredetű:
É кон'дон  – D укс'о  – ’pénz’

Az igeragozásban a következő eltérések lehetségesek:

Észak-udmurt nyelvjárások 

Jar, Glaz, Balezino, Jukamen, Kez, Debesz, Egra, Krasznogorje járások területén, valamint a Kirovi Területen beszélt nyelvjárások:

 1 – alsó-csepcai (Kirovi Terület)
 2 – közép-csepcai (Jar, Glaz, Balezino, Jukamen járások)
 3 – felső-csepcai (Kez, Egra, Debesz járások)

Az északi nyelvjárásokra jellemző, hogy a befejezett múlt idő egyik tagadását az   tagadószóval hozzák létre, szemben az udmurt tagadóigével (a tagadóigét lásd majd az igeragozásnál):

  – „Én nem mentem”
  – „Te nem mentél”
  – „Ők nem mentek”

Közép-udmurt nyelvjárások 

Ezeket a nyelvjárásokat az Izs és a Kilmez folyók vidékén, Szelta, Sjumsi, Uva, Vavozs, valamint Kiznyer, Mozsga és Picsi Purga járások északi részén beszélik. Petir Voroncov udmurt nyelvész ezeket a nyelvjárásokat máshogy osztja fel, ő felső-izsi, kilmezmenti, alsó-nilgai, illetve uva–vavozsi nyelvjárásokról beszél. Ez utóbbi nyelvjárást Bibinur Zaguljajeva udmurt nyelvész további részekre osztja:

uvai tájszólások – az Uva, Kakmozs és az Inga folyók mentén
felső-valai tájszólások – a Vala folyó felső folyása mellett
középső-valai tájszólások – a Vala középső folyása mellett
alsó-valai tájszólások – a Vala alsó folyása mentén

A közép-udmurt nyelvjárásokban az északi és a déli nyelvjárási jelenségek együttesen fordulnak elő, nincs külön saját jellemzőjük.

 4 – középnyugati nyelvjárás
 5 – középkeleti nyelvjárás
 6 – privali nyelvjárás
 7 – nilgai nyelvjárás
 8 – középső nyelvjárás

Dél-udmurt nyelvjárások 

Kiznyer, Mozsga, Grah, Alnas, Picsi Purga, Kijasza járások területén beszélt nyelvjárások.

 9 – kiznyeri és mozsgai nyelvjárás
 10 – déli nyelvjárás
 11 – grahi nyelvjárás
 12 – alnasi nyelvjárás
 13 – kirikmaszi nyelvjárás

Peremnyelvjárások 

 14 – sosmai nyelvjárás
 15 – kukmori nyelvjárás
 16 – bavli nyelvjárás (Délkelet-Tatárföld)
 17 – taskicsi nyelvjárás
 18 – tatisli nyelvjárás
 19 – krasznoufimszki nyelvjárás (Szverdlovszki terület)
 20 – sagirti nyelvjárás
 21 – buj-tanipi nyelvjárás
 22 – kanli nyelvjárás

Beszermán nyelvjárás 

 23 – beszermán nyelvjárás

A beszermán nyelvjárást Udmurtia északi részén beszélik, maguk a beszermánok etnikailag különböznek az udmurtoktól. a 19. században még csuvasokként emlegették őket. A szakirodalom időnként önálló nyelvnek tekinti, mégis egy nyelvjárásként beszélhetünk erről a nyelvváltozatról.

Az udmurt nyelv története 

Az udmurt nyelv az uráli nyelvcsaládon belül a finnugor ágba, azon belül is a finn-permi nyelvek közé tartozik, a komival és az egyesek által külön nyelvként számontartott komi-permjákkal együtt. Legközelebbi rokonnyelvétől a 8–9. században vált külön nyelvvé. A komik és az udmurtok képesek megérteni egymást, a két nyelv szókészletében mintegy 80%-os azonosság van, és nyelvtanuk is eléggé hasonló felépítésű. A szabályos hangmegfelelések ismeretében a másik nyelvének megértése pedig még könnyebb.

Története során több nyelv hatott a fejlődésére, például a volgai bolgár, a tatár, a baskír, majd legvégül és leginkább az orosz. Az udmurtok a tatárokkal és baskírokkal a 12–15. század között érintkezhettek először élénkebben, majd a 15. századtól kezdve volt kapcsolatuk az oroszokkal, így ezekre az időszakokra datálhatók a nagyobb számú kölcsönzések.

Ma az udmurt nyelv szókincsének 10–30%-át a jövevényszavak alkotják.

Az első nyelvemlékek 

Az udmurtok a 18. századig nem nagyon beszéltek oroszul. Ekkor az ortodox hittérítőknek kellett előbb megismerkedniük az ő nyelvükkel, hogy aztán megtéríthessék az udmurtokat és később megtanítsák nekik az orosz nyelvet. Ebből a korból valók az első nyelvemlékek is.

A legrégebbi udmurt nyelvemlékek a 18. századból származnak, bár már a 15. században is bukkantak fel udmurt szavak egyes orosz szövegekben. A legelső írott emlék egy vers volt, melyet II. Katalin orosz cárnő részére írtak, ez 1767-ből származik. A korai nyelvemlékek közül a legjelentősebb Pucek–Grigorovics 1775-ben Kazanyban megjelent Nyelvtana, valamint az első Miatyánk-fordítás. Az írásra már ekkor is a cirill ábécét használták; a hagyomány tud ugyan egy udmurt írásról is, de ennek tárgyi bizonyítékai nincsenek.

Az udmurt nyelv a 19. században 

Az első udmurt nyelvű könyv 1847-ből származik. Ezt az orosz nyelv cirill betűivel írták. Az 1870-es években Nyikolaj Iljminszkij megpróbálta a cirill betűket az udmurt (és még más Volga-vidéki nyelv, azaz mari, csuvas, tatár) hangrendszerhez igazítani. 1897-től a kazanyi kiadóban ezzel a módosított írással adták ki az udmurt nyelvű könyveket, egészen az 1918-as orosz írásreformig. A ma használt udmurt írás 1927-ben nyerte el végső formáját.

A 19. század második felében a magyar Munkácsi Bernát járt az udmurtok földjén és tanulmányozta, valamint három hónapig tartó nyelvjárásgyűjtő körútja után le is írta a nyelvüket, nyelvjárásaikat (Votják nyelvmutatványok. Ugor füzetek 5. Budapest, 1884. valamint A votják nyelv szótára. Budapest, 1890–1896.).

Az udmurt nyelvújítás

Első szakasza 

Az erősen eloroszosodott udmurt nyelvet a 20. század elején próbálták meg először megtisztítani az idegen elemektől. Az 1917-ben kezdődött első nyelvújítási hullám lelke Kuzebaj Gerd udmurt író volt. Egy 300 szavas listát tett közzé a Kenyes (Tanács) című udmurt folyóiratban. Érdekességként megemlíthető az a magyar vonatkozás, hogy a listán szerepelt a magyar „kérem” mondat is, amit az orosz megfelelője helyett ajánlott кеерем  alakban.
Ez a nyelvújítás az 1930-as évekig tartott, amikor Gerdet a szovjet rezsim elhurcolta és valószínűleg kivégeztette.

Második szakasza 

Hosszas hallgatás után a nyelvújítás második szakasza az 1990-es években indult meg és még napjainkban is tart. Ennek tervezői többek között Mihail Atamanov, aki az udmurt nyelvű Újszövetség fordítója is, és Valentyin Kelmakovics Kelmakov, az Udmurt Állami Egyetem udmurt tanszékének vezetője. Ekkortájt azt a módszert alkalmazták, hogy az újságokban és folyóiratokban megpróbálták bevezetni az új szavakat és mellettük zárójelben feltüntették az orosz megfelelőiket. Ebben a szakaszban került sor a különböző terminológiai szókincsek megalkotására. Az új szavak alkotásánál igyekeztek népnyelvi szavakat a köznyelvbe bevonni vagy régen elfeledett szavakat visszahozni a köztudatba.

Párhuzamos szóhasználat 

Napjainkban a nyelvújításnak is köszönhetően vannak új udmurt szavak, de él még a közhasználatban az orosz szó is, így egyszerre is fordulhatnak elő olyan szavak mint például (orosz) врач  és az (udmurt) эмъясь  ’orvos’, vagy az (orosz) город  és az (udmurt) кар  ’város’.

Az udmurt nyelv kutatása 

Az udmurt nyelv kutatása a 18. század elején kezdődött, amikor megnőtt az érdeklődés a nyelvek hasonlóságának és különbözőségének vizsgálata iránt. Más, gyakorlati okok is növelték a kíváncsiságot az udmurt nyelv iránt: az ortodox egyház térnyerése és a birodalom eredményes kormányzása is szükségessé tette az udmurt nyelv behatóbb ismeretét. A 18. századi kutatók közül elsőként a svéd Philip Johan von Strahlenberg (1676–1747) publikált 29 udmurt szót a Das Nord und Ostliche Theil von Europa und Asia („Európa és Ázsia északi és keleti része” - 1730) című munkájában. Az 1730-as években Gerhardt Friedrich Müller (1705–1783) német tudós több száz csuvas, tatár, mari és még sok más nyelvű szó mellett udmurt szavakat gyűjtött össze, amelyeket Sammlung Russischer Geschichte („Az orosz történelem összefoglalása” - 1758) c. munkájában közölt. Expedíciójának volt tagja Johann Eberhard Fischer (1697–1771), az ő udmurt anyagát a Sibirische Geschichte („Szibéria történelme” - 1768) című munkájában publikálta. Van még néhány udmurt szó Pallas többnyelvű szótárában is (Linguarum totius orbis comparativa - 1787). Az 1770-es években egy Peter Falk nevű orvosprofesszor 19 udmurt szót gyűjtött össze, melyeket később, csak 1824-ben adtak közre. Ezeken kívül több kéziratban maradt udmurt szójegyzék létezik még. A 19. század elején a finn Anders Johan Sjögren (1794–1855) udmurt nyelvi anyagot gyűjtött, melyet a magyar Munkácsi Bernát és a finn Ferdinand Johann Wiedemann (1805–1887) dolgozott fel. Wiedemann kutatásai a 19. század második felének meghatározó kutatásai voltak. A rendelkezésre álló anyagok alapján próbált megbízható és pontos szótárat összeállítani és a nyelvjárásokat is megpróbálta bemutatni. A század 80-as éveiben a helyszínen gyűjtött többek között Max Buch, Borisz Gavrilov, V. Behtyerev, N. G. Pervucsin és I. N. Szmirnov. Közülök Gavrilov neve érdemel említést 1880-as nyelvjárási szógyűjteménye miatt. 1878-ban a finn Torsten Aminoff járt és gyűjtött az udmurtoknál anyagot. A század végén a magyar Munkácsi Bernát tanulmányozta az udmurt nyelvet. Ő többször járt az udmurtoknál. 1891-ben a finn Yrjö Wichmann (1868–1932) jutott el hozzájuk, a külföldi kutatók közül Munkácsi mellett ő a másik nagy név. Egyik nagy műve a Wotjakische Chrestomathie mit Glossar („Votják chrestomathia szószedettel” - 1901).

A világháború, pontosabban 1917 után a finn és magyar nyelvészeknek nem volt lehetőségük eljutni az udmurtokhoz. A terepmunkát innentől az udmurt kutatók végezték. A 20. század második felében a külföldiek dolgát megnehezítette még az a tény is, hogy Udmurtia el volt zárva az idegenek elől, mivel területén jelentős fegyvergyártás folyt. Az utazási lehetőségek csak az 1990-es évek elején nyíltak meg újra a kutatók előtt. Akkor érkezett Izsevszkbe Kozmács István, majd később Tóth Szilárd, akik az Udmurt Állami Egyetem magyar lektorai voltak. Az udmurt nyelv magyarországi kutatói közül a piliscsabai Csúcs Sándor és a pesti Salánki Zsuzsa neve említendő még meg. A magyar-udmurt kulturális kapcsolatokat jól jellemzi, hogy az Udmurt Állami Egyetemen kialakult az állandó magyar lektori pozíció, jelenleg a Külgazdasági és Külügyminisztérium által létrehozott Vendégoktatói Hálózat egyik állomáshelye, itt oktatott Demeter Miklós, Asztalos Erika, Sziráki Zsófia, Selmeczy Soma is. Az udmurt nyelvet évek óta tanítják a Szegedi Tudományegyetemen és az Eötvös Loránd Tudományegyetemen, Finnországban pedig a Helsinki és a Turkui Egyetemen.

Az udmurtok között a nyelv kutatói közül kiemelkedik Kuzebaj Gerd (1898–1941), aki írói munkássága mellett leginkább nyelvújítóként hatott az udmurtra, valamint Gennagyij Dmitrijevics Kraszilnyikov (1928–1975) író. Megemlítendők még Valentyin Kelmakovics Kelmakov (1942–), a helyi egyetem udmurt nyelvi tanszékének vezetője, a fiatalon elhunyt Petir Voroncov, valamint Ivan Tarakanov (1928–2015) és Mihail Gavrilovics Atamanov (1945–), aki az udmurt nyelv kutatása mellett nyelvújítóként is tevékenykedik.

Nemzetközi nyelvészeti és kulturális konferenciák előadásai is foglalkoznak az udmurt nyelvvel, ezek közül kiemelkedik a Permisztika Konferencia, amely kifejezetten az udmurt és más finnugor nyelvek tanulmányozásáról szól. 2020-ban tartják a konferencia XVIII. Nemzetközi Szimpóziumát (https://dialog2020.hu/hu). Ugyanebben az évben nemzetközi hallgatói találkozót (link https://dialog2020.fi/en ) is rendeznek, amelynek témája az udmurt és más finnugor nyelvek tanításának módszerei és technológiái lesznek.

Az udmurt és a magyar közötti nyelvrokonság 

Az udmurt és a magyar nyelv szókészletét tekintve az Uráli etimológiai szótár (UEW) 259 szót tart közös eredetűnek, függetlenül attól, hogy a hasonlóság mennyire látható. A Magyar szókészlet finnugor elemei (MSzFE) pedig 261 szót említ.

Az alapszókincsből 

A rokonnyelvi szavakon túl hasonlóságot eredményeznek a két nyelv között a jövevényszavak, melyek a két nyelv a különvált, saját életében, külön-külön is átvett a szláv és török népektől. A magyar nyelv 233 honfoglalás előtti török jövevényszóval rendelkezik, míg az udmurtban 150–200 bolgár–török jövevényszót tartanak számon. A közösen átvett jövevényszavak között olyanok vannak, mint például a sarló (udm. сюрло ), béka (udm. бака ) vagy a „bátor” (udm. батыр  ’hős’).

Az udmurt nyelv helyzete ma 

Az udmurt nyelv a 20. században – az erős oroszosító politika miatt – leginkább falusi nyelvvé, „konyhanyelvvé” vált, bár néha a fővárosban is lehet udmurt beszédet hallani. Az 1960-as években a fővárosi boltok és szolgáltató egységek feliratai még kétnyelvűek voltak, az 1980-as évek végére egyetlen udmurt nyelvű táblát sem lehetett találni. Az udmurt nyelv jövőjét erősen veszélyezteti az a tény, hogy főleg a fiatalok körében romlott az udmurtul tudók aránya. Ennek a helyzetnek a megváltoztatására Udmurtia kormánya sem törekszik: udmurtul főképp csak az alsó tagozaton lehet tanulni, felső tagozaton az udmurt már csak mint egy tanulható tantárgy szerepel. Mindezek ellenére történnek próbálkozások egy nemzeti elit kiképzésére, az Udmurt Állami Egyetemen lehet udmurt nyelven és udmurt nyelvet tanulni, valamint, ami azért a kormány tevékenységét illeti, az udmurt nyelv az alkotmány 9. §-ában közöltek szerint rögzített állami státusszal rendelkezik. Kozmács István meglátásában úgy tűnik, hogy az értelmiség számára az udmurt nyelv csak az ún. magas kultúra (szépirodalom, népköltészet) tolmácsolására hivatott, a máshol tömegesen kiadott ponyvák, képregények, és hasonló irodalmi alkotások kiadására nem gondolnak. Tisztán udmurt iskolák csak a falvakban vannak, a városokban egyáltalán nincsenek.

2013 novemberében jelent meg udmurt nyelven a Biblia.

Udmurt sajtó 

Rendszeresen, heti három alkalommal megjelenő udmurt nyelvű újság az Удмурт дунне  „Udmurt világ” (13-20 000-es példányszám). Udmurt nyelvű ifjúsági magazin a (néhány ezer példányszámú) Инвожо , valamint gyerekeknek a havonta megjelenő Кижили ' „Csillag” és a hetente kétszer megjelenő Ӟеч бур  „Jó napot” (korábbi nevén Дась лу  „Légy kész”). Irodalmi folyóirat a Кенеш  „Tanács” (3000-es példányszám), valamint 1991 óta tanárok számára a 2500 példányszámmal megjelenő Вордскем кыл  „Anyanyelv”. Ezek a legfőbb udmurt nyelven megjelenő sajtótermékek. Néhány városnak és járásnak van saját udmurt vagy kétnyelvű lapja is.

Izsevszkben működik az egyetlen udmurt könyvkiadó, az Udmurtia. Nem adnak ki sok könyvet, és nehéz is hozzájutni egy-egy udmurt nyelvű könyvhöz a könyvesboltokban. Az írott sajtó mellett létezik udmurt nyelvű rádió- és tv-adás is, melyeknek azonban nem jelentős a műsorideje. A televízióban gyakorlatilag esténként 10-15 perces hírműsorra futja, időnként pedig zenés összeállítások láthatók. A rádióban is hasonló gondokkal küszködnek.

Példaszöveg 

Udmurt:

Шебештьен Марталэсь нимзэ удмурт калык пöлын ӵем уд кылы. Со сярысь öжытгес верасько ӟучъёс но, азвесь куараез быдэс дуннелы тодмо ке но. Та венгер кырӟась нылкышно зэмос калык кырӟанлэсь мур пуштроссэ выльысь усьтӥз, вашкала дунне шöдонэз туала адямиос доры вуттӥз, туннэ нуналлы кулэ луись кариз. Мадьяр калык - кылзэ-бурзэ дунъясь, ортчем сюрессэ, йылолъёссэ тодаз возись калык. Асьмелы трослы дышетсконо вылэм та батыр ӵыжы-выжыосмылэсь.

IPA-átírás:

Magyarul:

Sebestyén Márta neve az udmurt nép körében nem nagyon ismert. Róla még az oroszok is keveset beszélnek, pedig gyönyörű hangja az egész világon ismert. Ez a magyar énekesnő a valódi népdalok mély értelmezését világította meg, a régi világ érzése a mai emberekhez is eljutott, élővé tette a ma számára. A rosszat és jót megbecsülő magyar nép a múlt útjait, hagyományait és emlékezetét megőrző nép. Magunk sokat tanulhatunk ettől a bátor rokonnéptől.

(Forrás: Udmurt dunnye)

Jegyzetek

Források 
 Kozmács István: Udmurt nyelvkönyv. Jate Press, Szeged, 2002. 
 Kozmács István: Udmurt–magyar szótár. Savaria University Press, Szombathely, 2002. 
 Kozmács István: Az udmurt (votják) nyelv alapjai. Budapesti Finnugor Füzetek 16., Budapest, 2001 
 V. Kelmakov és S. Hännikäinen: Udmurtin kielioppia ja harjoituksia. SUS, Helsinki, 1999. 
 Csúcs Sándor: Chrestomathia Votiacica. Tankönyvkiadó, Budapest, 1990. 
 Csúcs Sándor: A votják nyelv orosz jövevényszavai. NyK 1970 (72), 323-362.
 Kiss Antal: Hasonlóságok a magyar és az udmurt nyelv között. In: Ünnepi könyv Keresztes László tiszteletére. Folia Uralica Debreciensis 8. Debrecen–Jyväskylä, 2001. ISSN 0239-1953
 Csepregi Márta (szerk.): Finnugor kalauz. Panoráma, 1998, 91–112. 
 Бюллетень No. 1. Республиканская термино-орфографическая комиссия по удмуртскому языку при Председателе Государственного Совета Удмуртской Республики, Ижкар, 1998.
 А. Ф. Шутов: Туала удмурт кыл – Каронсям. Ижкар, 2003. 
 И. В. Тараканов: Туала удмурт кыл – Нимвоштос. Ижкар, 2003. 
 А. А. Алашеева: Туала удмурт кыл – Сямкыл. Ижкар, 2003. 
 Ф. А. Ганиева: Татарско-русский словарь. Татарское Книжное Из-во, Казань. 2002

További információk 

 Az udmurt nyelv mai helyzete (Salánki Zsuzsa)
  Honlap az udmurt nyelvről
  Udmurtológia honlap
  Az udmurt ábécé és a kiejtése
  Oroszország kisebbségi nyelvei – az udmurt nyelv 
  Udmurt–orosz szószedet
  Az Udmurt dunnye honlapja
Udmurt–{magyar, finn, orosz, angol} szótárak

Kapcsolódó szócikkek 
 Az udmurt nyelv Swadesh-listája
 Udmurt himnusz

Permi nyelvek
Természetes nyelvek
Udmurtföld