Vas vármegye

Vas vármegye, 1950 és 2022 között Vas megye, közigazgatási terület Magyarország nyugati részén. Északról Győr-Moson-Sopron vármegye, keleten Veszprém vármegye, délről Zala vármegye, délnyugatról Szlovénia, nyugatról pedig Ausztria határolja. Székhelye Szombathely.

A vármegye 1950 előtti történetéről bővebb információ Vas vármegye története cikkben található.

Nevének etimológiája 
A megye neve összefügg a vidéken bőven található gyepvasérc-lelőhelyekkel, amelyekre már a római kortól kezdve helyi jelentőségű vasgyártás épült. (Vasvár latin neve is Castrum Ferreum volt.)

Földrajz 
Természetföldrajzát tekintve Magyarország egyik legváltozatosabb területe, felerészt síkság, nyugati része hegyes, délnyugati része dombos terület. Ásványkincsekben szegény.

Éghajlat Vas vármegye éghajlata változékony. Az éghajlat a nyugati területektől a vármegye keleti, sík részei felé haladva egyre inkább szárazabb, kontinentális jelleget mutat. Mivel Vas vármegye a Kárpát-medence nyugati területén fekszik, ezért a Péczely-féle éghajlati osztályozási rendszer szerint a vármegye közel 85 %-a tartozott a mérsékleten nedves-mérsékelten hűvös körzethez, azonban az éghajlatváltozás következtében az 1981-2010 közötti időszak átlaga alapján Kőszeghegyalja, Vas-hegy és a Vasi hegyhát déli területének éghajlata mérsékelten nedves-mérsékleten hűvös. A Vas-Soproni síkság, Kemeneshát, az Őrség, a Gyöngyös sík, Alsó-Rába-völgy, Felső-Zala-völgy a mérsékelten száraz-mérsékelten nedves éghajlati zónához tartozik. A Kőszegi-hegység éghajlata nedves-hűvös.

A vármegye évi átlaghőmérséklete a 110 éves adatok (1901-2010) alapján 9,5-9,9 °C, az elmúlt 30 évé 10,4 °C. A leghűvösebb táj Kőszeghegyalja és a Kőszegi-hegység, a legmelegebb Felső-Zala-völgy és a Vas-Soproni síkság.  A legcsapadékosabb terület Kőszeghegyalja, ahol az évi lehullott csapadék átlagos mennyisége 785 mm, a legszárazabb pedig Szombathely 590 mm-rel.

Vízrajz 
Vas vármegye felszíni vizekben és felszín alatti termálvizekben egyaránt gazdag.

Tavak Szajki-tavak, Vadása-tó, Bajánsenyei-tó, Máriaújfalui-tó, Döröskei-tó, Gersekaráti-tó

Folyóvizek Rába, Gyöngyös, Pinka, Répce, Marcal, Kerka, Sorok, Perint

Víztározók Bük–Bő–Gór-víztározó, Kőszeg–Lukácsháza-víztározó

Élővilág, természetvédelem

Vas vármegyére jellemző földrajzi pontjai 
 Szélső települések égtájak szerint:
 a megye legészakibb települése Csánig (Sárvári járás),
 a megye legdélibb települése Velemér (Körmendi járás),
 a megye legkeletibb települése Szergény (Celldömölki járás),
 a megye legnyugatibb települése Felsőszölnök (Szentgotthárdi járás).

Története 

A kőkorszak mezőgazdasági tevékenységet megelőző korszakaiból (paleolitikum vagy őskőkorszak, illetve mezolitikum vagy középső kőkorszak) a Gencsapáti mellett, a jégkorszakbeli meleg vizű források környékén, szórványosan talált felső paleolitikumi kőeszközök és a vármegye egyes területein elvégzett, a növényzet Kr. e. 8. évezred végén és a 7. évezred elején bekövetkezett változását, ezen belül a mogyoró terjedését kimutató pollenelemzések utalnak csak emberi tevékenységre.

Az újkőkorszak (neolitikum) jellemzői (növénytermesztés és állattenyésztés, letelepedés, csiszolt kőeszközök és fazekasság) szinte egy időben, csomagszerűen (neolitikus csomag) jelennek meg a vármegye területén. A vármegye neolitikus lelőhelyei két kultúrkörhöz, a vonaldíszes kultúrákhoz (dunántúli vonaldíszes kerámia kultúrája (rövidítve: DVK) és ennek utód kultúrái: Zseliz kultúra, kottafejes kerámia kultúrája), illetve a lengyeli kultúrához kapcsolják.

A DVK Vas vármegyei lelőhelyeit Ilon Gábor régész katalogizálta 2008-ban. A katalógus 15 ásatással feltárt és további 36, terepbejárással azonosított lelőhelyet tartalmaz. Az 51 lelőhelyből 7 Szombathely területén, 6 Szombathelytől északra a Gyöngyös/Perint-patak mentén, 5 Szombathelyről nyugatra az Arany-patak mentén található. További lelőhely található a Gyöngyös-patakba ömlő Szerdahelyi-patak forrásvidéke közelében Velem-Szentviden. Az Arany-patak egyik ágát alkotó Bozsoki-patak forrását pedig csak a 725 m magas Asztalkő hegy választja el a Szerdahelyi-patak forrásától. Így e négy patak: Szerdahelyi-patak, Gyöngyös/Perint-patak, Bozsoki-patak, Arany-patak által közrezárt területen és annak közvetlen közelében található a vármegye DVK lelőhelyeinek majdnem 2/5-e. A DVK lelőhelyek koncentrációja figyelhető meg az Ablánc-patak, Kőris-patak és a Répce által határolt területen is 10 lelőhellyel. További 6 lelőhely a Jáki-Sorok és a torkolatától Soroknak nevezett Gyöngyös/Perint-patak mentén található. Az előbbiekkel összevetve már kevésnek tűnik a vármegye legnagyobb folyója, a Rába mentén elhelyezkedő 7 és az attól délkeletre, keletre található 8 DVK lelőhely.

Szombathely már a római korban is létezett, Savaria néven. Savariát az első betelepülő rómaiak alapították i. e. 100 körül. Már korábban is lakott térségként volt megjelölve. i. sz. 42-ben Savaria Claudius császártól városi rangot kapott, ezzel a régió első Római városává lett. Csak később lett város Sopron, Buda, Pécs elődje. A város Felső-Pannonia igazgatási, kereskedelmi és vallási központja volt. 454-ben Marcianus bizánci császár a keleti-gótokat telepítette le Pannóniában. 456-ban Sabariát földrengés sújtotta (ez volt a legnagyobb földrengés az utóbbi 2000 évben a Kárpát-medencében). A földrengést követően Sabaria római jogú polgárai át/visszaköltöztek Itáliába.

526 körül egy új germán nép, a longobárdok szállták meg az Észak-Dunántúlt, akik húsz évvel később a Dél-Dunántúlt is meghódították. Majd 567-ben szövetséget kötöttek az akkor az Al-Duna vidékén tartózkodó, de a bizánci császártól a letelepedés jogát még nem elnyerő avarokkal a Dunától keletre lévő területeket uraló gepidák ellen. A szövetség még ebben az évben végső győzelmet aratott a gepidák felett. Ezt követően azonban a langobard király jobbnak látta, ha az avaroktól távolabbi Itáliába vonul népével, ahol királyságuk Nagy Károly frank császár 773–774. évi hódításáig fennállt.

568-tól így az Avar Kaganátus egyedül uralta az egész Kárpát-medencét, sőt a környező szláv, bolgár, onogur népek laza, de ugyanakkor határozott függőségben tartásával, amolyan regionális nagyhatalommá vált és még Bizáncot is adófizetésre kötelezte, egészen 626-ig, amikor perzsa szövetségben megtámadták és körülzárták a Kelet-Római Birodalom fővárosát. Bizánc ostromának sikertelensége azonban az avar katonai hatalom széthullásához vezetett. A régészeti leletek arra utalnak, hogy a Kárpát-medencébe visszaszorult avarok az ezt követő időszakban egy-két nemzedék alatt átálltak a nomadizáló életmódról a letelepült életmódra. Ezt az időszakot egyúttal új népelemek megjelenése is jellemzi a Kárpát-medencében, akik valószínűleg a 642 után felbomló don-vidéki onogur birodalomból vándoroltak nyugatra. A 8. században a kagán mellett két társuralkodó intézménye is megjelenik az avar hierarchiában, a jugurrus és a tudun.

803-ban Pippin, Nagy Károly fia döntő csatában Győr mellett legyőzte az avarokat. „...805-ben, amikor a frank seregektől szétzúzott avar állam uralkodó népessége egykori szláv alattvalóitól szorongattatva legyőzőjéhez fordult pártfogásért, Nagy Károly Szombathely és Deutsch-Altenburg közötti (inter Sabariam et Carnuntum) határvonaltól keletre létrehozott egy vazallus avar államot.” „A Karoling-adminisztráció berendezkedésekor Pannóniát térítési és ennek nagyjából megfelelő világi közigazgatási körzetekre osztották. A Rábától északra fekvő terület a Passaui, a Rábától a Dráváig húzódó a Salzburgi püspökséghez, a Dráva és a Száva közötti rész pedig az aquileiai pátriárkához tartozott.” „867 körül bukkan fel a dunántúli tartományban Konstantin (Cirill) és Metód. II. Hadrián pápa (867-871) a szlávok apostolát 869-ben a sirmiumi érsek rangjára emelte s ebben a minőségében az ő iurisdictioja alá rendelte a Dunántúlt”.

A magyar honfoglalás után a terület gyepűvidék lett, ahol határőrnépek éltek. A középkori Magyar Királyságban a történelmi vármegye majdnem teljes egészében magába foglalta a mai területét, kivéve Csepreget és környékét, ami Sopron vármegye része volt. Határ menti helyzetéből adódóan már a 12. századtól kezdve szinte folyamatosan háborúskodások színtere volt. A török előrenyomulás elől menekülve a magyar, német és szlovén lakosság mellé a 16. században jelentős számú horvát népesség is letelepedett itt.

A trianoni békeszerződés után területe jelentősen módosult, de az elcsatolásokat megelőzően területén két de facto állam, a Vendvidéki Köztársaság és a Lajtabánság is létezett.

Közigazgatási beosztás 1950–1990 között

Járások 1950–1983 között 
Az 1950-es megyerendezés előtt Vas megyéhez hét járás tartozott, a Celldömölki, Írottkői (székhelye Kőszeg volt), Körmend-Németújvári (Körmend), Sárvári, Szentgotthárdi, Szombathelyi és Vasvári. A megyerendezés ezeket nem érintette, a Csepregi járást pedig, melynek egy részét Sopron megyétől ide csatolták, megszüntették, így Vas megyéhez 1950. február 1-je után ugyanaz a hét járás tartozott.

Az 1950-es járásrendezés során, június 1-jén is csak annyi változás történt, hogy valamennyi járás elnevezését a székhelyéhez igazították, ennek következtében a tanácsrendszer bevezetésekor a megye továbbra is hét járásra oszlott (Celldömölki, Körmendi, Kőszegi, Sárvári, Szentgotthárdi, Szombathelyi és Vasvári).

Ezt követően 1983-ig a hétből négy járás szűnt meg: a Kőszegi (1954-ben), a Szentgotthárdi és a Vasvári (1969-ben), végül a Celldömölki (1978-ban). A járások megszűnésekor, 1983 végén tehát a megyéhez három járás tartozott (Körmendi, Sárvári és Szombathelyi).

Városok 1950–1983 között 
Az 1950-es megyerendezéskor Vas megyéhez egy megyei város tartozott, Kőszeg. Ezen kívül a megyeszékhely, Szombathely 1945 óta törvényhatósági jogú város volt, így nem tartozott a megyéhez, hanem külön közigazgatási egységet alkotott. Mivel a törvényhatósági jogú városi jogállás 1950. június 15-én megszűnt, Szombathely attól kezdve Vas megyéhez tartozott.

1983-ig még négy település szerzett városi rangot a megyében: Sárvár (1968-ban), Celldömölk és Körmend (1978-ban), valamint Szentgotthárd (1983-ban), így 1983 végére a városok száma hatra nőtt.

A tanácsok megalakulásától 1954-ig Szombathely közvetlenül a megyei tanács alá rendelt város volt, Kőszeg pedig közvetlenül a járási tanács alá rendelt városként a Kőszegi járáshoz tartozott. 1954 és 1971 között a megye valamennyi városának jogállása járási jogú város volt, azután pedig egyszerűen város.

Városkörnyékek 1971–1983 között 
1971 és 1983 között Vas megye városai közül négy körül alakult városkörnyék: a Kőszegi, Sárvári és Szombathelyi 1977-ben, a Celldömölki pedig 1978-ban. Sárvár és Szombathely járási székhely maradt 1983 végéig, Celldömölk viszont a várossá nyilvánításával és városkörnyékközponttá válásával egyidejűleg megszűnt járási székhely lenni.

Városok és városkörnyékek 1984–1990 között 
1984. január 1-jén valamennyi járás megszűnt az országban és a megye valamennyi városa városkörnyékközponttá vált. Ugyanekkor alakult városi jogú nagyközséggé és lett nagyközségkörnyék-központ Vasvár, mely aztán 1986-ban várossá alakult, ezzel 1990-re a megye városainak száma hétre nőtt.

Önkormányzat és közigazgatás

Megyei közgyűlési elnökök 1990-től 
 1990–1998 Pusztai Gyula
 1998–2006 Markó Péter
 2006–2014 Kovács Ferenc
 2014–     Majthényi László

Járások 
Vas vármegye járásainak főbb adatai a 2013. július 15-ei közigazgatási beosztás szerint az alábbiak:

Kistérségek 
Vas vármegye megszűnt kistérségeinek főbb adatai a 2013. július 15-ei beosztás szerint az alábbiak:

Gazdaság 
A vármegye legnagyobb nyereségű cégei a 2006-os adózott eredmény szerint (zárójelben az országos toplistán elfoglalt helyezés)

 Linde Gáz Magyarország Zrt. (58)
 FW Magyarország Licenciahasznosító Kft. (75)
 General Motors Powertrain Autóipari Kft. (79).

Idegenforgalom

Kulturális turizmus 

Nevezetességek Vas vármegye településein:

Szombathely A római Savaria, melynek fennmaradtak e korból származó emlékei (Romkert fórum, mozaikok, Mercurius–szentély). Az ásatások leletei a Savaria Múzeumban tekinthetők meg. Az Iseum Romkertben az Isis-szentély látható. További érdekességek a Püspöki Székesegyház (1791), a copf Püspöki Palota, az Egyházmegyei Múzeum, a Szent Erzsébet plébániatemplom, a ferences kolostor, a dominikánus templom, a Művészeti Galéria.

Kőszeg Hangulatos történelmi városközpontjának kedvelt kirándulási célpontja a Jurisics vár, mely a törökök feletti győzelem emlékeit őrzi.

Ják Római katolikus apátsági temploma 1220–1256 között épült, többször bővítették, mellette a Szent Jakab-kápolna 1260 körüli időszakból származik. 1781-ig a templomot cinterem (temető) vette körül. 1896–1904 között Schulek Frigyes tervei szerint restaurálták. Kapuja 1663-ban épült, kőfala későbbi. A román kori magyar templomépítészet legjelentősebb megmaradt alkotása.

Őrség Zömében Nyugat-Magyarországon, kisebb részben a szlovéniai Muravidéken található történeti és néprajzi tájegység. Története azzal kezdődik, hogy a honfoglaló magyarok a nyugati kapu védelmére őrállókat telepítettek. Innen ered a táj neve is. A nyugati határvidéken különös fontosságú volt a határőrizet az Árpádok korában. Szalafőt hét szer alkotja, a legarchaikusabb őrségi települést. A népi építészetnek a Pityerszeri Falumúzeum állít emléket, ahol láthatók még a környékre jellemző lakóépületek, az ún. kerített ház, a kontyos ház és a kástu. Az Olajmúzeumban a tökmagültetés eszközeit állították ki. További látnivalója a Jakosa porta szintén a régen itt lakó parasztok életébe enged betekintést. Őriszentpéter az Őrség központja, egyedülálló, kilenc szerből álló település. Védett őrségi lakóházak, boronapajta látogathatók itt. Pankaszon áll az Őrség egyik legszebb szoknyás haranglába, mely 1775-ben fából készült. Velemér Árpád kori műemléktemploma késő román és kora gót építészeti stílusjegyeket mutat, a 13. század végén a Szentháromság tiszteletére szentelték. Az Európai Bizottság „Kiváló Európai desztinációk” pályázatán 2006-ban az Őrség lett a „legjobban fejlődő vidéki desztináció”.

Egészségturizmus (gyógy- és wellnessturizmus) 
Gyógyfürdők a vármegyében:
 Büki Gyógyfürdő - Bükfürdő: 1957 őszén határában kőolajat kerestek, de a várakozással szemben a fúrások meleg vizet hoztak a felszínre. A község felismerve a felfedezés jelentőségét a melegvíz-kútra 1962-ben fürdőt épített. Vizét 1965-ben hivatalosan is gyógyvízzé nyilvánították. A fedett fürdő 1972-ben nyílt meg, ezzel alkalmas lett az egész évi gyógyüdülésre is. 1973-ban gyógyfürdővé, 1979-ben országos jelentőségű gyógyhellyé nyilvánították. A lakosság fogyása előbb megállt, majd dinamikus növekedésnek indult. 1992-ben megnyílt a rekreációs park is. Ma a fürdő az ország második legnagyobb gyógyfürdője. Területe 14 hektár, 26 medencével (ebből 11 fedett), 5 ezer négyzetméter vízfelülettel rendelkezik. 
 Gyógy- és Wellnessfürdő Sárvár - Sárvár: A termálfürdőben 2002 decemberében gyógy- és wellnessfürdőt is nyitottak. A fürdő 2004-ben Wellness Center kategóriában, 2005-ben Wellness Medicina kategóriában nyerte el a Magyar Wellness Társaság nívódíját. 2004-ben Sárvárt felvették az Európai Királyi Fürdők Szövetségébe. 2007-ben a fürdő kiérdemelte az EUROPESPA-med minőségi díjat.  
 Vulkán Gyógy- és Élményfürdő - Celldömölk: 1245 m mélységből érkezik a celli Vulkán gyógyvíz , mely nátrium hidrogén-karbonátos, kloridos lágy víz jelentős fluorid tartalommal. A kutat 2003-ban fúrták, vize főképpen a mozgásszervi panaszok enyhítésére szolgál. 
 Vas Megyei Rehabilitációs Kórház és Gyógyfürdő - Szentgotthárd 

Termálfürdők a vármegyében:
 Fedett Uszoda és Termálfürdő - Szombathely: Zöldövezeti 3 hektáros területen fekvő fürdőlétesítmény, 2003-ban újították fel és bővítették ki. 50 méteres, feszített víztükrű úszómedence, meleg vizes lazítómedence, gyermekmedence található itt. Vize ivókúra foemájában fogyasztható emésztőrendszeri megbetegedések, savtúltengés, epehólyag és epeutak betegségeinek orvoslására. 

Lásd még:
 Vas vármegye turisztikai látnivalóinak listája
 Nyugat-Dunántúl turisztikai régió

Kultúra

Weöres Sándor Színház - Szombathely 
A városi közgyűlés 2007. szeptember 27-én; 28 igen, 0 nem, 0 tartózkodás mellett egyhangúlag megszavazta Szombathely város első, állandó társulattal rendelkező kőszínházát. 2008 őszén nyitotta meg kapuit a Jordán Tamás által vezetett Weöres Sándor Színház. A színház épületét ünnepélyesen 2011. január 22-én, A magyar kultúra napján, Az ember tragédiája bemutatójával avatták fel. A színház épülete az Akacs Mihály utca 7. szám alatt található, közel a buszpályaudvarhoz. A megújult külső mellett új, légkondicionált színházterem – páhollyal, megemelt nézőtérrel, jó rálátással és kényelmes székekkel – és az első emeleten a legkorszerűbb adottságokkal rendelkező kamaraterem /Márkus Emília terem/ várja a nézőket. A színházban található egy TV-stúdió és egy hangstúdió is. A földszinten egy 80 fős étterem üzemel, amelyből átriumos terasz nyílik a szabadba, amely a szabadtéri előadások és a kertmozi helyszíne. Az étterem szintén teret ad színházi előadásoknak, beszélgetéseknek, koncerteknek ahogy az alsó szinten található próbaterem is /Stúdiószínház/, így összesen öt játszásra alkalmas helyiség áll rendelkezésre.
A színház állandó társulata a 2011/2012 évadban már 37 főre bővült, a bérletet vásárolt emberek száma is egyre növekszik. A város megszerette a színházat és az itt élő színészeket. A művészek részt vesznek a város mindennapi életében. A WS színházban nem csak színdarabokat nézhetünk, hanem rendszeresen vannak koncertek, kiállítások, könyvbemutatók és egyéb más programok. [9] http://wssz.hu/

Kulturális rendezvények 
Rendezvények Vas vármegyében:
 Iseumi Szabadtéri Játékok - opera és musical előadások a világ 3. legnagyobb Iseumában (Szombathely)
 Kőszegi Várszínház (Kőszeg)
 Lamantin Jazz Fesztivál (Szombathely)
 Nádasdy Történelmi Fesztivál (Sárvár)
 Nemzetközi Folklórnapok (Sárvár)
 Savaria Nemzetközi Táncverseny – IDSF Latin Világkupa (Szombathely – Művelődési és Sportház)
 Savaria Történelmi Karnevál (Szombathely)
 Szombathelyi Tavaszi Fesztivál (Szombathely)
 Nemzetközi Bartók Szeminárium és Fesztivál (Szombathely)
 Őrségi Vásár (Őriszentpéter)
 "...Természetesen, Őrség" – biogazdálkodási és ökoturisztikai szakkiállítás (Őriszentpéter)
 Őrségi Rétesfesztivál (Kondorfa)

Galéria

Népesség 
Vas vármegye jellemzően aprófalvas szerkezetű, települései 62,5 %-ának 500-nál is kevesebb lakosa van. A népesség 57%-a városokban él, a teljes népesség több mint egynegyede a megyeszékhelyen, Szombathelyen, mely Magyarország 10. és a Nyugat-Dunántúl második legnépesebb települése.

Városok

Községek, nagyközségek 

 Acsád
 Alsószölnök
 Alsóújlak
 Andrásfa
 Apátistvánfalva
 Bajánsenye
 Balogunyom
 Bejcgyertyános
 Bérbaltavár
 Boba
 Borgáta
 Bozsok
 Bozzai
 Bögöt
 Bögöte
 Bő
 Bucsu
 Cák
 Chernelházadamonya
 Csákánydoroszló
 Csánig
 Csehi
 Csehimindszent
 Csempeszkopács
 Csénye
 Csipkerek
 Csönge
 Csörötnek
 Daraboshegy
 Dozmat
 Döbörhegy
 Döröske
 Duka
 Egervölgy
 Egyházashetye

 Egyházashollós
 Egyházasrádóc
 Felsőcsatár
 Felsőjánosfa
 Felsőmarác
 Felsőszölnök
 Gasztony
 Gencsapáti
 Gersekarát
 Gérce
 Gór
 Gyanógeregye
 Gyöngyösfalu
 Győrvár
 Halastó
 Halogy
 Harasztifalu
 Hegyfalu
 Hegyháthodász
 Hegyhátsál
 Hegyhátszentjakab
 Hegyhátszentmárton
 Hegyhátszentpéter
 Horvátlövő
 Horvátzsidány
 Hosszúpereszteg
 Ikervár
 Iklanberény
 Ispánk
 Ivánc
 Ják
 Jákfa
 Karakó
 Katafa

 Káld
 Kám
 Keléd
 Kemeneskápolna
 Kemenesmagasi
 Kemenesmihályfa
 Kemenespálfa
 Kemenessömjén
 Kemenesszentmárton
 Kemestaródfa
 Kenéz
 Kenyeri
 Kercaszomor
 Kerkáskápolna
 Kétvölgy
 Kisrákos
 Kissomlyó
 Kisunyom
 Kiszsidány
 Kondorfa
 Köcsk
 Kőszegdoroszló
 Kőszegpaty
 Kőszegszerdahely
 Lócs
 Lukácsháza
 Magyarlak
 Magyarnádalja
 Magyarszecsőd
 Magyarszombatfa
 Meggyeskovácsi
 Megyehíd
 Mersevát
 Mesterháza
 Mesteri

 Meszlen
 Mikosszéplak
 Molnaszecsőd
 Nagygeresd
 Nagykölked
 Nagymizdó
 Nagyrákos
 Nagysimonyi
 Nagytilaj
 Narda
 Nádasd
 Nárai
 Nemesbőd
 Nemescsó
 Nemeskeresztúr
 Nemeskocs
 Nemeskolta
 Nemesládony
 Nemesmedves
 Nemesrempehollós
 Nick
 Nyőgér
 Olaszfa
 Orfalu
 Ostffyasszonyfa
 Oszkó
 Ólmod
 Ölbő
 Őrimagyarósd
 Pankasz
 Pácsony
 Pápoc
 Pecöl
 Perenye
 Peresznye

 Petőmihályfa
 Pinkamindszent
 Pornóapáti
 Porpác
 Pósfa
 Pusztacsó
 Püspökmolnári
 Rábagyarmat
 Rábahídvég
 Rábapaty
 Rábatöttös
 Rádóckölked
 Rátót
 Répceszentgyörgy
 Rönök
 Rum
 Sajtoskál
 Salköveskút
 Sárfimizdó
 Sé
 Simaság
 Sitke
 Sorkifalud
 Sorkikápolna
 Sorokpolány
 Sótony
 Söpte
 Szaknyér
 Szakonyfalu
 Szalafő
 Szarvaskend
 Szatta
 Szeleste
 Szemenye
 Szentpéterfa

 Szergény
 Szőce
 Tanakajd
 Táplánszentkereszt
 Telekes
 Tokorcs
 Tompaládony
 Tormásliget
 Torony
 Tömörd
 Uraiújfalu
 Vasalja
 Vasasszonyfa
 Vasegerszeg
 Vashosszúfalu
 Vaskeresztes
 Vassurány
 Vasszentmihály
 Vasszécseny
 Vasszilvágy
 Vámoscsalád
 Vásárosmiske
 Vát
 Velem
 Velemér
 Viszák
 Vönöck
 Zsennye
 Zsédeny

Jegyzetek

Források 
 Kiss Gábor 2000: Vas megye 10-12. századi sír- és kincsleletei. Szombathely.
 Nyugat-Dunántúl (katalógus, Magyar Turizmus Rt. Nyugat-Dunántúli Regionális Marketing Igazgatóság, Sopron. Komáromi Nyomda Kft. évszám nélkül kb. 2004.)
 Évezredes utak vonzásában - a Vasi Hegyháttól az Őrségen át a Muramentéig. Szerk. Tőkés Tiborné, projektgazda: Vasi Hegyhát Területfejlesztési Önkormányzati Társulás (évszám nélkül, 2000 után).
 Az 500 legnagyobb nyereségű hazai cég, HVG 2008 01 12.
 Károlyi Mária: Savaria földjének ősi kultúrái a rómaiak előtt. (https://web.archive.org/web/20131227101250/http://www.vasiszemle.t-online.hu/2003/03/karolyi.htm).
 Sümegi Pál: Ember és környezet kapcsolata az Aranykor végén. In: Ilon Gábor (ed.): Régészeti nyomozások Magyarországon. Budapest, 2008. 13-30.
  Hétezer-ötszáz éves "luxusházak" Vas megyében
  A dunántúli vonaldíszes kerámia kultúrája Vas megyében (angolul). A függelék tartalmazza a dunántúli vonaldíszes kultúra vas-megyei lelőhelyeinek katalógusát.
  Müller Róbert: A romanizált lakosság az 5-6. században. 289. o., I. m.: A magyar régészet az ezredfordulón.
  Olajos Teréz: Az avar továbbélés kérdéséről. A 9. századi avar történelem görög és latin nyelvű forrásai. Tiszatáj, 2001. november
  „Feltehetően nyugatra menekülnek” – Szőke Béla Miklós régész a magyarok bejöveteléről

További információk 

 Hivatalos oldal
 Vas megye friss hírei
 Térkép 
 Károlyi Mária: Savaria földjének ősi kultúrái a rómaiak előtt.
 Savaria római topográfiája
 Ilon Gábor: Időcsiga Újabb eredmények Vas megye őskorkutatásában.
 Tóth Zsuzsanna: Késő neolitikus település részlete Gór-Káptalandombon.
 Károlyi Mária: Varázsos tárgyak egy varázstalan világban.