Popis papa Rimokatoličke crkve

Ovaj popis papa sadrži imena i godine pontifikata papa, kronološkim redoslijedom.

Službeni titule pape su: biskup Rima, vikar Isusa Krista, nasljednik sv. Petra, apostolski prvak, vrhovni svećenik Sveopće Crkve, patrijarh Zapada (papa Benedikt XVI. prestao je koristiti taj naslov), primas Italije, nadbiskup i metropolit rimske provincije, sluga slugu Božjih.

.

Nije sasvim historijski jasno za Crkvu u Rimu u prvih 100 godina kršćanstva, koliko je vremena koji papa vladao. No, već kod Klementa I. postaje vrijeme vladanja određenije. Kako bi se točno odredio redoslijed potrebno je iznaći tko je u određenom razdoblju vršio tu službu i koliko vremena. Stoga je popis papa u prvih 100 godina potrebno uzeti s određenom dozom opreza.

Naslov »papa« prvi je koristio tek Siricije (384.-399.) kao vlastitu oznaku svoje službe. Od Grgura I. taj je naslov ušao u gotovo isključivu uporabu kada se htjelo označiti biskupa Rima. Otada se i prijašnje rimske biskupe naziva papama.

Do Koncila u Konstanzu (1414.-1418.) bilo je kroz više perioda u historiji sukoba oko toga tko je punopravni papa, a tko je tzv. antipapa. To pitanje ni do danas nije u svim slučajevima jasno riješeno. I o tome valja voditi računa kod sastavljanja ovakvog popisa

 Objašnjenja 

 Antipape uključeni su u ovaj popis kurzivnim slovima.
 Pape koji se u Katoličkoj Crkvi nazivaju svetima ili blaženima označeni su sa »sv.« ili »bl.«
 »Papa Ivana« (Johannes Anglicus) nije uvrštena u popis budući da njezino postojanje nije nikada povijesno dokazano.
 Pape s imenom Martin II., Martin III. i Ivan XX. nisu nikad postojali.
 Nije postojao nijedan punopravni papa imena Ivan XVI., no to je ime nosio jedan antipapa. Isto tako nisu postojali ni punopravni pape Benedikt X., Aleksandar V., Anaklet II., Bonifacije VII., Feliks V., Paskal III. i Silvestar IV. Postojala su dvojica punopravnih papa imena Stjepan II. (vidi Stjepan (II.) i Stjepan II., papa). Prvi se obično ne računa kao papa, jer je bio samo četiri dana u toj službi i nikad nije primio biskupsko ređenje. Slično je i u slučaju dvojice papa koji se obično nazivaju Feliks II., od kojih se prvi danas najčešće vodi kao antipapa, premda je u nekim razdobljima bio uvrštavan u popis papa (ovdje stoga imamo Feliksa (II.) i Feliksa II.. Usto, postojala su i dvojica antipapa imena Viktor IV. Izuzetno dugačko razdoblje upražnjenosti papine službe (lat. sede vacantis) označeno je riječju »upražnjeno.«
 Dvojica papa pizanske frakcije, Antipapa Aleksandar V. i Ivan XXIII. od 19. vijeka se vode kao neosprorni antipape.
 Jedini antipapa koji je ujedno i svetac Katoličke Crkve je Hipolit Rimski, autor djela Traditio apostolica.

 Statistike 

 Do danas, bez obzira na pravovaljanost izbora, sveukupno je bilo 307 crkveno-povijesno relevantnih papa.
 Od toga su bila 32 antipapa u Rimu, dvojica u Pisi i pet u Avignonu.
 Kod najmanje trojice papa nije siguran legitimitet.
 Od preostalih 266 papa, njih 259 služili su u Rimu i 7 u Avignonu.
 Trojica papa umrla su prije biskupskoga ređenja (Stjepan (II.), Celestin IV. i Hadrijan V.).
 Najčešće birano papinsko ime bilo je Ivan (26 puta do pape Ivana XXIII.). Pritom su postojali Ivan VII. i Ivan XXIII. antipapa i papa. Ivan XVI. je bio antipapa, Ivan XX. nije niti postojao, a ovo se ime našlo i u dvostrukom imenu Ivan Pavao, što su ga uzeli dvojica papa.
 Sljedeća najčešća imena su: Grgur (18 puta do Grgura XVI.), te Benedikt (17 puta do Benedikta XVI.). Potom slijedi Klement (16 puta do Klementa XIV.), Inocent (14 puta do Inocenta XIII.), Lav (13 puta) i Pio'' (12 puta).
 Dvojica papa nose i naslov crkvenog naučitelja: Grgur I. i Lav I.
 Niz papinskih portreta u rimskoj bazilici sv. Pavla izvan zidina sastoji se od 265 portreta.

Od 33. do 384.

od 384. do 1054.

Od 1055. do 1417.

Od 1417.

Spoljašnje veze 

Pape
Katoličanstvo
Kršćanstvo
Popisi vladara