Portisch Lajos

Portisch Lajos (Zalaegerszeg, 1937. április 4. –) a Nemzet Sportolója címmel kitüntetett magyar sakkozó, nemzetközi nagymester, sakkolimpiai bajnok, csapatban sakkvilágbajnokságon ezüstérmes, Európa-bajnokságon ezüst- és bronzérmes, kilencszeres magyar bajnok.

Az egyik legerősebb – nem szovjet – sakkjátékos az 1960-as évek eleje és az 1980-as évek vége között. Az 1970-es és az 1980-as években a világ legjobb tíz sakkozójának egyike. Tizenkét világbajnoki zónaközi döntőn vett részt, hét alkalommal jutott be a világbajnokjelöltek versenyének párosmérkőzéses negyeddöntőjébe, ebből két alkalommal az elődöntőbe. 20 sakkolimpián játszott. Több megdönthetetlennek tekinthető sakkolimpiai rekord fűződik a nevéhez, amelyeken 1 arany, 3 ezüst és 2 bronzérmet szerzett a magyar válogatott színeiben. Kilenc alkalommal nyert magyar bajnokságot. Számos erős nemzetközi versenyt nyert meg. 2004-ben A Nemzet Sportolója címmel tüntették ki.

Pályafutása 
Tizenöt évesen szerepelt első alkalommal a magyar bajnokságban. 1955-ben az ifjúsági világbajnokságon negyedik helyezést szerzett, amelyen Borisz Szpasszkij későbbi felnőtt világbajnok lett a győztes. Ugyanebben az évben a magyar sakkbajnokság középdöntőjéből beverekedte magát a döntőbe, ezzel a teljesítményével szerezte meg a mesteri címet.

1956-1959 között négy alkalommal vett részt a Főiskolai világbajnokságon, amelyeken a magyar csapat tagjaként 2., 4., 5. és 3. helyezést ért el. 1959-ben az 1. táblán a mezőny legjobb eredményét érte el.

A nemzetközi mesteri címet 1958-ban szerezte meg, a Balatonfüreden rendezett nemzetközi verseny megnyerésével, ahol olyan erős nagymestereket utasított maga mögé, mint Szabó László és Alekszandr Tolus.

1961 óta nemzetközi nagymester.

1960 és 1993 között 12 alkalommal kvalifikálta magát a világbajnokjelöltek zónaközi döntőjére. Ebből hét alkalommal harcolta ki a legjobb nyolc közötti párosmérkőzésen való részvétel jogát, és három alkalommal jutott be a legjobb 4 közé.

1970-ben a 3. táblán játszott a Világválogatottban az 5 világbajnokkal felálló Szovjetunió válogatottja ellen, és Viktor Korcsnojt 2,5-1,5 arányban legyőzte. (A mérkőzést a Szovjetunió nyerte 20,5-19,5 arányban.)

1978-ban első táblásként volt tagja a sakkolimpiát nyert magyar válogatottnak.

2015. áprilisban az Élő-pontszáma a klasszikus sakkban 2467, amellyel a magyar ranglistán a 37., rapidsakkban 2426. Legmagasabb Élő-pontértéke 1980. januárban 2655 volt. A chessmetrics.com historikus pontszámítása szerint elért eredményei alapján 1980. február és 1984. február között 8 alkalommal is a világranglista 3. helyén állt. A FIDE archiv nyilvántartása szerint az 1981. júliusi világranglistán Anatolij Karpov mögött Viktor Korcsnojjal holtversenyben a 2–3. helyen állt.

Kilencszeres magyar bajnok 
15 alkalommal játszott a magyar bajnokság döntőjében, ebből 9 alkalommal az 1. helyet szerezte meg. Eredményei:
 1955: 10-11. hely, (bajnok: Barcza Gedeon);
 1957: 5-6. hely, (bajnok Barcza Gedeon);
 1958: 1. hely holtverseny után Barcza Gedeon és Szabó László (sakkozó) előtt;
 1959: 1-3. hely (holtverseny után 3. hely) Szabó László és Barcza Gedeon mögött;
 1961: 1. hely holtverseny után Szabó László előtt;
 1963: 4. hely, bajnok Bilek István;
 1964: 1. hely;
 1965: 1. hely;
 1968: 2. hely, bajnok Forintos Győző;
 1971: 1. hely;
 1975: 1. hely;
 1981: 1. hely holtverseny után Faragó Iván előtt;
 1984: 2-4. hely, bajnok Adorján András;
 1991: 6. hely, bajnok Polgár Judit;
 2003: 2-3. hely, bajnok Almási Zoltán.

Világbajnokjelölti versenyek 
1960-ban Madridban szerepelt először zónaversenyen, ahol Svetozar Gligorić mögött Arturo Pomar nagymesterrel holtversenyben a 2-3. helyet érte el. Első zónaközi döntőjére 1962-ben Stockholmban került sor, ahol a 9-10. helyen végzett, éppen hogy lemaradva a legjobb nyolc közötti párosmérkőzésre való jogosultságról. Ezt a versenyt egyébként Bobby Fischer nyerte meg.

Portisch megnyerve az 1963-ban Halléban rendezett zónaversenyt, jogot szerzett az 1964-es amszterdami zónaközi döntőn való részvételre, amelyen Samuel Reshevskyvel holtversenyben a 8-9. helyen végzett. A holtverseny megnyerése után Portisch első alkalommal játszhatott a világbajnoki címért a legjobb 8 között. A Mihail Tal elleni párosmérkőzésen 1965-ben Bledben azonban 5,5-2,5 arányban alulmaradt.

Portisch megnyerve az 1967-es hallei zónaversenyt, kvalifikálta magát az 1967-es sousse-i (Tunézia) zónaközi döntőre, amelyen az 5. helyen végzett. A legjobb nyolc közötti párosmérkőzésen Bent Larsennel szemben 4,5-5,5 arányban maradt alul.

Az 1969-ben Raachban rendezett zónaversenyen a 2-5. helyet szerezte meg. A két továbbjutó helyért a négyes holtverseny eldöntése során Borislav Ivkov, Jan Smejkal, és Ulf Andersson ellen a 6 játszmából 4 pontot szerezve jutott tovább az 1970-es Palma de Mallorcai zónaközi döntőbe, amelyen Vaszilij Szmiszlovval a 7-8. helyen végzett. Az első tartalék helyéért párosmérkőzést kellett vívniuk, amely 3-3-ra végződött, így a verseny holtversenyszámítása döntött, ami Szmiszlovnak kedvezett, de a tartalék beugrására nem került sor.

Portisch továbbjutott az 1973-ban Petropolisban rendezett zónaközi döntőből, miután a versenyen holtversenyben a 2-4 helyen végzett, és a rájátszásban Lev Polugajevszkij és Jefim Geller ellen a 8 játszmából 5,5 pontot szerzett. A legjobb nyolc közötti párosmérkőzésen 1974-ben Palma de Mallorcában Tigran Petroszján ellen 6-7 arányban alulmaradt.

Az 1976-os zónaközi döntőn Bielben Petroszjánnal és Tallal holtversenyben, Larsen mögött a 2-4. helyet szerezte meg. A holtversenyt eldöntő rájátszásban a 8 mérkőzésből 4 pontot szerezve jutott a legjobb nyolc közé. Miután az első meccsen 1977-ben Rotterdamban 6,5-3,5 arányban legyőzte Larsent, először jutott a legjobb négy közé. Ezt követően azonban Genfben 8,5-6,5 arányban alulmaradt Borisz Spasszkijjal szemben.

1979-ben a megosztott 1-3. helyen jutott tovább a Rio de Janeiróban rendezett zónaközi döntőről. Ekkor revánsot vehetett Borisz Szpasszkijon, mert a párosmérkőzésük 7-7 arányú döntetlennel ért véget, de a sötéttel szerzett több pontjával Portisch jutott immár második alkalommal a legjobb négy közé. Ott azonban 6,5-4,5 arányban kikapott Hübnertől.

Az 1982-es zónaközi döntőn Tolucában az 1-2. helyet szerezte meg, de a legjobb nyolc között 6-3 arányban vereséget szenvedett Viktor Korcsnojtól.

Az 1985-ös zónaközi döntőre kvalifikálta magát, de ott nem szerezte meg a továbbjutáshoz szükséges helyezést.

Az 1987-ben Szirákon rendezett zónaközi versenyen a 3-4. helyet érte el, az ezt követő rájátszásban John Nunn ellen 4-2-es eredménnyel harcolta ki a párosmérkőzésekre való továbbjutás jogát. Az első körben 3,5-2,5 arányban nyert Rafael Vaganjan ellen, de a legjobb négy között ugyanilyen arányban kikapott Jan Timmantól.

Az 1990-ben Manilában rendezett zónaközi versenyen jó kezdés után erősen visszaesett, és nem ért el továbbjutó helyet.

Nem járt sikerrel az 1993-ban Bielben rendezett zónaközi versenyen sem.

Kiemelkedő versenyeredményei 

1-3. hely: Budapest, 1956
1. hely: Balatonfüred, 1958
2. hely: Hastings, 1958-1959
2-3. hely: Kecskemét, 1962
1. hely: Amszterdam IBM verseny, 1963
1. hely: Szarajevó, 1963
3. hely: Beverwijk, 1964
2-3. hely: Malaga, 1964
1-2. hely: Beverwijk, 1965
3-4. hely: Zágráb, 1965 (szupernagymester-verseny)
3. hely: Mar del Plata, 1966
1-2. hely Kecskemét, 1966
4-5. hely: Santa Monica, 1966 (a világ 16 legjobb sakkozójából 7 vett részt rajta)
3. hely: Palma de Mallorca, 1966
1. hely: Amszterdam (IBM verseny), 1967
2-4. hely: Wijk aan zee, 1968
1. hely: Szkopje, 1968
1. hely: Amszterdam, 1969 (1,5 pont előnnyel!)
3-4. hely Wijk aan Zee, 1969
1-2. hely: Monte-Carlo, 1969
1. hely: Hastings, 1969/70
1. hely: Hastings, 1970/71
2-4. hely: Amszterdam, 1971
1. hely: Wijk aan Zee, 1972
1. hely: Las Palmas, 1972
3. hely Teesside, 1972
1-3. hely: San Antonio, 1972
3-4. hely: Palma de Mallorca, 1972
1. hely: Ljubljana/Portoroz, 1973
1. hely: Wijk aan Zee, 1975
1. hely: 2. Interpolis Tournament, Hollandia, 1978
1-2. hely: Tigran Petroszján emlékverseny, Moszkva, 1999
1. hely: Amszterdam, 2001
2-3. hely: 53. magyar bajnokság, Hévíz, 2003
2-4. hely: Gausdal (Norvégia), 2007
2. hely: Bazna (Románia), 2008
3. hely: Nyílt magyar bajnokság, Balatonlelle, 2009
2. hely: Gotth' Art Kupa, Szentgotthárd, 2010

Csapateredményei 
Főiskolai világbajnokságok

1956-1959 között négy alkalommal játszott a magyar főiskolai sakkválogatottban világbajnokságon. A csapat 1956-ban ezüst, 1959-ben bronzérmet szerzett. Ez utóbbi alkalommal Portisch az 1. táblások között a legjobb eredményt érte el.

Európa-bajnokságok

Nyolc Európa-bajnokságon képviselte a magyar színeket, amelyeken 1961 és 1983 között a csapat minden alkalommal dobogós helyezést ért el. Portisch 1961-ben és 1983-ban tábláján a mezőny legjobb eredményét nyújtotta, a többi alkalommal is a 2. vagy 3. legjobb eredményt érte el.

 Oberhausen 1961: csapat ezüst, tábláján egyéni 1. hely;
 Hamburg 1965: csapat bronz, tábláján egyéni 2. hely;
 Kapfenberg 1970: csapat ezüst, tábláján egyéni 3. hely;
 Bath 1973: csapat bronz, tábláján egyéni 3. hely;
 Moszkva 1977: csapat ezüst, tábláján egyéni 2. hely;
 Skara 1980: csapat ezüst, tábláján egyéni 3. hely;
 Plovdiv 1983: csapat bronz, tábláján egyéni 1. hely;
 Debrecen 1992: csapat 11. hely.

Sakkolimpiák 
Portisch Lajos több rekordot is tart:
 a legtöbb (20) sakkolimpián játszott válogatott csapatban;
 a legtöbb játszmát (260) játszotta sakkolimpián;
 a legtöbb pontot szerezte sakkolimpián (176,5).

Legnagyobb sikere az 1978-as, Buenos Airesben rendezett sakkolimpián csapatban elért 1. helyezése, ahol az 1. táblán 14 játszmából elért 10 pontjával nagyban hozzájárult a sikerhez. 1988-ban és 1994-ben tábláján a 2. legjobb eredményt érte el. A 20 sakkolimpián, amelyen részt vett, összesen 11 érmet szerzett.

 12. Sakkolimpia, Moszkva, 1956: csapat bronz;
 16. Sakkolimpia, Tel Aviv, 1964: egyéni bronz;
 17. Sakkolimpia, Havanna, 1966: csapat bronz;
 19. Sakkolimpia, Siegen, 1970: csapat ezüst;
 20. Sakkolimpia, Skopje, 1972: csapat ezüst;
 23. Sakkolimpia, Buenos Aires, 1978: csapat arany;
 24. Sakkolimpia, Valletta, 1980: csapat ezüst;
 28. Sakkolimpia, Thessaloniki, 1988, tábla ezüst, teljesítményérték bronz;
 31. Sakkolimpia, Moszkva, 1994, tábla ezüst, teljesítményérték bronz.

Kötetei 
Portisch Lajos, Sárközy Balázs: 600 végjáték, Corvina, 1973. 
Portisch Lajos–Sárközy Balázs: 600 végjáték; 2. jav. kiad.; Sport, Bp., 1976
A sakk az én keresztem. Portisch Lajossal beszélget Kocsis L. Mihály; Kairosz, Bp., 2006 (Miért hiszek?)
németül: Thun, Frankfurt am Main 1986, 1992 
oroszul: Портиш Л., Шаркози Б. 600 окончаний. Москва : Физкультура и спорт, 1979. 237 с.

Könyvek róla 
Gelenczei Emil: Grandmaster Lajos Portisch; Chess Player, Nottingham, 1968 (The Chess Player series)
Hajtun József: Portisch nagymester; Sport, Bp., 1978
Egon Varnusz: Lajos Portisch. Portré 114 játszmával. Corvina, 1989
német kiadás: Verlag Harri Deutsch, Frankfurt am Main 1990. 
Varnusz Egon: Lajos Portisch Mr. Hungarian Chess. A XX. század legnagyobb magyar sakkozójának életútja. 170 válogatott játszma; Máyer, Bp., 2000
Károlyi Tibor: Portisch Lajos; Chess Evolution, Budaörs, 2016 (Legendás sakkozóink)
Хайтун Й. Гроссмейстер Портиш. Москва : Физкультура и спорт, 1977. 221 с (Выдающиеся шахматисты мира)
Шахматы : энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. — М.: Советская энциклопедия, 1990. — С. 312—313. — 100 000 экз. —

Nevezetes sakkjátszmái 
Lajos Portisch vs László Szabó, Budapest 1958, Grunfeld Defence, Exchange Variation (D85), 1-0
Lajos Portisch vs Svetozar Gligorić, Madrid Zonal 1960, King's Indian Defence, Orthodox Variation (E99), 1-0
Lajos Portisch vs Leonid Stein, Amsterdam Interzonal 1964, Benoni Defence (A56), 1–0
Lajos Portisch vs Tigran Petrosian, Moscow 1967, Slav Defence, Exchange Variation (D10), 1-0
Bent Larsen vs Lajos Portisch, Porec Candidates' match 1968, game 4, Queen's Gambit Declined, Orthodox Variation (D61), 0-1
Lajos Portisch vs David Bronstein, Monte Carlo 1969, Queen's Gambit, Symmetrical Defence (D06), 1-0
Vasily Smyslov vs Lajos Portisch, Portorož Candidates' Reserve match 1971, game 4, Sicilian Defence, Najdorf Variation (B92), 0-1
Lajos Portisch vs Anatoly Karpov, San Antonio 1972, Nimzo-Indian Defence, Rubinstein / Gligoric Variation (E55), 1-0
Mikhail Tal vs Lajos Portisch, Varese Candidates' Playoff 1976, Sicilian Defence, Najdorf Variation, Poisoned Pawn (B97), 0-1
Boris Spassky vs Lajos Portisch, Mexico Candidates' match 1980, game 1, Sicilian Defence, Closed Variation (B25), 0-1
Anthony Miles vs Lajos Portisch, Lucerne Olympiad 1982, Reti Opening / Tarrasch Defence (A04), 0–1
Nigel Short vs Lajos Portisch, Linares 1990, Ruy Lopez, Modern Steinitz Variation (C75), 0-1

Díjai, elismerései
Szocialista Munkáért Érdemérem (1961) a lipcsei sakkolimpián elért eredményért
A Magyar Népköztársaság Kiváló Sportolója (1968)
Magyar Népköztársaság Sportérdemérem arany fokozata (1972) a szkopjei sakkolimpián szerzett ezüstéremért
A Munka Érdemrend arany fokozata (1978), a Buenos Airesben rendezett sakkolimpián elért 1. helyezésért
Mesteredző (1979)
Pro Urbe Zalaegerszeg (1989)
Pro Urbe díj (2003) A Zalaegerszegi Csuti-Hydrocomp SK sakkcsapatának tagjaként.
A Nemzet Sportolója (2004)
A Magyar Köztársasági Érdemrend középkeresztje a csillaggal (2007)
XIII. kerület díszpolgára (2012)
Budapest díszpolgára (2015)
Nemzetközi fair play díj, életmű kategória (2016)

Jegyzetek

Források 
A nemzeti sporthivatal Portischról
Aranyos sakktörténelem – 1978, Buenos Aires
Portisch Lajos a nemzet sportolója!

További információk 

Chess-db profile 

Portisch Lajos ÉLŐ-Pontok

1937-ben született személyek
Élő személyek
Magyar sakkbajnokok
Magyar sakkolimpiai bajnokok
Zalaegerszegiek
Prima díjasok
A Nemzet Sportolója cím birtokosai
Budapest díszpolgárai
Magyarok, akikről kisbolygót neveztek el