Gobbi Hilda

Gobbi Hilda Emília Gizella (Budapest, 1913. június 6. – Budapest, 1988. július 13.) Kossuth-díjas magyar színművész, érdemes és kiváló művész, a magyar színház- és filmtörténet egyik legérdekesebb, legeredetibb és legközkedveltebb alakja. Gobbi Alajos zeneszerző, karmester és hegedűtanár unokája.

Életpályája 

Gobbi Ede Alajos olasz származású papírkárpitgyári üzletvezető és Schneckenburger Margit római katolikus vallású szülők gyermekeként született Budapesten. Hilda a gimnázium után a putnoki Gazdasági Felső Leánynevelő Intézetbe járt, majd a Pázmány Péter Tudományegyetem Botanikus Kertjében gyakornokoskodott. 1932 és 1935 között az Országos Magyar Királyi Színművészeti Akadémia ösztöndíjas növendéke volt. A diploma átvétele után a Nemzeti Színházhoz szerződött. 1960 és 1970 között a József Attila Színház, 1971-től 1982-ig újra a Nemzeti, majd 1982-től haláláig a Katona József Színház tagja volt.

1945 előtt részt vett a munkásszínjátszásban, szerepelt a Vasas Szakszervezet művészestjein és szerepet vállalt az ellenállási mozgalomban is. A német megszállás, 1944. március 19. után illegalitásba vonult. Apjától, Gobbi Ede századostól, egy munkaszolgálatos zászlóalj parancsnokától, katonai mentesítő űrlapokat szerzett az ellenállás részére, melyeket felsőbb kapcsolatain, Horváth Árpádon és Major Tamáson keresztül továbbított.

A háború után tevékenyen közreműködött a Nemzeti Színház újjáépítésében. Elkötelezett baloldaliként részt vett a közéletben is. Egy interjúban mondta egyszer: „Én sohasem voltam »csak« színész. Hiszek abban a sokak által ostobaságnak vélt közhelyben, hogy a színész akarva-akaratlanul mindig politizál. Már csak azért is, mert másfél méterrel magasabban áll a közönségnél, amikor szól hozzá.” Kezdeményezésére jött létre a Bajor Gizi Színészmúzeum, a színinövendékeknek a Horváth Árpád kollégium, az idős színészek számára pedig a Jászai Mari és az Ódry Árpád színészotthon. A Jászai Otthonból később – szintén az ő kezdeményezésére – a fiatal színészek otthona lett. A Színházművészeti Szövetségben, valamint a Színész Szakszervezetben sokat tett a rászoruló színésztársaiért.

Nőkhöz fűződő vonzalmát a kor társadalmi nézetei miatt nyíltan nem vállalhatta, de a színészvilágon belül köztudott volt kapcsolata Temessy Hédi színésznővel, majd Galgóczi Erzsébet írónővel.

Budán, az Orsó utcában lakott.

Jótékony tevékenységei 
Neki köszönhető többek között, hogy 1947. március 9-én megnyílt a Horváth Árpád Színészkollégium. A háború után 1946. szeptemberéig üresen álló Vilma királynő úti épületet sikerült megszereznie Zamercev vezérőrnagy városparancsnoktól a „Fényes szelek nemzedék” tehetséges színinövendékei számára. 1948-ban hozta létre a Jászai Mari Színészotthont, szegény, "rossz" sorsú színészek részére, amely ma is működik a fővárosi V. kerületi Magyar utcában. 1950. október 1-én a VI. kerületben, a Lendvay utca 13. szám alatt nyílt meg az Ódry Árpád Színészotthon, melyet ugyancsak Gobbi Hilda alapított, idős művészek számára. Az intézmény ma is működik. Végrendeletében – mivel családja nem volt – vagyona egy részéből az Aase-díjat alapította meg, illetve az összeg kis részéből rászoruló, idős színésztársait támogató alapot hozott létre – ez a támogatás azonban mára jelentéktelen összegűvé vált. A Visegrád-Szentgyörgypusztán, a Kisoroszi-révnél lévő nyaralóját alkotóház céljára ajánlotta fel. Tiszteletére alapították meg a Gobbi Hilda-díjat a pályájuk delén túl lévő, korábban nem díjazott színészek számára.

Művészete 

A Színházi adattárban regisztrált bemutatóinak száma: 124, ugyanitt százhuszonkilenc fotón is látható.

Főbb szerepei

Színpadon 
 Phaedra (Jean Racine: címszerep)
 Mirigy (Vörösmarty Mihály: Csongor és Tünde)
 Mina néni, Zsani néni (Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül)
 Nyilas Misi (Móricz Zsigmond: Légy jó mindhalálig)
 Pallagné (Kodolányi János: Vidéki történet)
 York hercegné, majd Margit királyné (Shakespeare: III. Richárd)
 Gertrud (Shakespeare: Hamlet)
 Karnyóné (Csokonai: Az özvegy Karnyóné és a két szeleburdiak)
 Iluska mostohája (Kacsóh-Heltai: János vitéz)
 Ljubov Jarovaja (Trenyov: Ljubov Jarovaja)
 Oinone (Jean Racine: Phaedra)
 Mamurré anyó (Sarmante: A 106. születésnap)
 Mrs. Pearce (G. B. Shaw: Pygmalion)
 Aurelie (Jean Giraudoux: Párizs bolondja)
 Murzaveckaja (Osztrovszkij: Farkasok és bárányok)
 Gertrudis (Katona József: Bánk bán)
 Vassza Zseleznova (Gorkij: címszerep)
 Ferenc reichstadti herceg (Rostand: A sasfiók)
 Aase (Henrik Ibsen: Peer Gynt)
 Varvara (Pjotr Pavlenko: Boldogság)
 Huberné (Füst Milán: Boldogtalanok)
 Eugénia (Sławomir Mrożek: Tangó)
 Öregasszony (Spiró György: Csirkefej)
 Rizi (Örkény István: Pisti a vérzivatarban)
 Gilz háztulajdonosnő (Elias Canetti: Esküvő)

Filmekben

Rádiós szerepei 
Ibsen, Henrik: Peer Gynt (1936)
Meskó Barna: Selyemkendő (1936)
Farkass Jenő: Hivatlan vendég (1937)
Gyenes Rózsa: A mama férjhez megy (1937)
Mikszáth Kálmán: A vén gazember (1938)
Bodai Jenő: Ha az ember szerelmes (1941)
Vörös Miklós: Egy védtelen asszony (1941)
Gergely Sándor: Az én fiam (1947)
Erskine Caldwell: Dohányföldek (1948)
Vajda István: Vak vágányon (1952)
Gergely Sándor: Vitézek és hősök (1955)
Kreutzer Sándor: A fjordok országában (1955)
Palotai Boris: Ünnepi vacsora (1955)
Vészi Endre: Szélvihar Kőszegen (1955)
Albert István: Ének Igor hadáról (1956)
Karinthy Ferenc: Ezer év (1956)
 Kocsonya Mihály házassága (1957)
Hegedűs Géza: Szerelem a fűzfák alatt (1957)
Hemingway, Ernest: Akiért a harang szól (1957)
Tolsztoj, Lev: Feltámadás (1958)
Visnyevszkij: Kronstadti tengerészek (1958)
Vörösmarty Mihály: Csongor és Tünde (1958)
Bozó László: Furfangos Dalila (1959)
Cao Jü: Zivatar (1959)
Kodolányi János: Vidéki történet (1961)
Leszkov: Egy kis tévedés (1961)
Aiszkhülosz: Eumeniszek (1962)
Hollós Korvin Lajos: Pázmán lovag (1962)
Mándy Iván, László Endre: Robin Hood kalandjai (1962)
Balássy László: Dal a folyó felett (1963)
"Csak tiszta forrásból..." (1964)
Euripidész: Ion (1964)
Róna Tibor: Húsz éven felülieknek (1964)
Tóth Károly: Claudius, az isten (1965)
Dickens, Charles: Dombey és fia (1967)
Hans Sachs-Kopányi György: A mennyetjárt ifiúr (1969)
Homérosz: Odüsszeia (1970)
Sós György: A szürke autó utasai (1970)
Szegedi Lőrintz: Theophania (1971)
Csurka István: Amerikai cigaretta (1972)
Sós György: Hétfői humanizmus (1972)
Galgóczi Erzsébet: Használt koporsó (1975)
Forgács István: Papírhold (1976)
Jordan Dobreski: Magányosok (1979)
 Schwajda: A Szent család (1982)
Galgóczi Erzsébet: A kápolna titka (1983)
Békés Pál: Körborz (1985)
Vampilov, Alekszandr: Húsz perc az angyallal (1986)
Balázs Attila: Mont Blanc hava (1987)
Sarkadi Imre: Oszlopos Simeon (1988)
A Szabó család Szabó nénije, haláláig
Ezen kívül számtalan rádiójátékban szerepelt.

Díjai 
 Farkas–Ratkó-díj (1941)
 Magyar Szabadság Érdemrend ezüst fokozata (1947)
 Kossuth-díj (1949)
 Érdemes művész (1950)
 Kiváló művész (1955)
 A Munka Érdemrend Arany fokozata (1965, 1970, 1973)
 SZOT-díj (1977)
 Színikritikusok Díja – Legjobb női epizódalakítás (1982)
 A Magyar Népköztársaság Zászlórendje (1983)
 A Magyar Népköztársaság Babérkoszorúval Ékesített Zászlórendje (1988)

Emlékezete

 Alakja felbukkan (említés szintjén, nem kimondottan pozitív kontextusban) Kondor Vilmos magyar író Budapest novemberben című bűnügyi regényében.
 Gobbi Hilda-életműdíj

Szobrok, emléktáblák
Gobbi Hilda síremléke: Búza Barna, a síremléket díszítő, színházi függöny előtt álló bronz hölgyalak 1989-ben készült (Budapest, Németvölgyi út 99.)
Gobbi Hilda-emléktábla: Czinder Antal 1998-ban avatott alkotása (Budapest, Stromfeld Aurél utca 16.)
Gobbi Hilda-szobor: a Nemzeti Színház előtti szoborparkot díszíti Párkányi Raab Péter 2002-ben avatott bronz szobra, ami a Blaha Lujza téri színház nézőtéri székében ülve, civil ruhában ábrázolja (Budapest IX. kerülete, Bajor Gizi park 1.)

Nevét őrzik
Gobbi-villa: Gobbi Hilda nyaralója volt
Gobbi Hilda (Művész)Klub: A Pesti Magyar Színház színház mellett működő színészklub (Wesselényi utca 60.)
Gobbi Hilda Színpad: a Nemzeti Színház stúdiószínháza 2007. május 11. óta (Budapest IX. kerület, Millenniumi Városközpont)
Gobbi Hilda-emlékév: eseménysorozat 2013-ban az Országos Színháztörténeti Múzeum és Intézet (OSZMI) szervezésében, a színésznő születésének 100. évfordulója alkalmából

Róla szólnak
Mestersége: színész Gobbi Hilda: Vitray Tamás 1983-ban készített portréműsora
Közben...: Gobbi Hilda 1984-ben megjelent önéletrajzi kötete.
Színésznő vagyok Téli beszélgetés Gobbi Hildá­val: Juszt László 1987-ben készített portréműsora
Gobbi Hilda-honlap: 2015-ben megjelent virtuális kiállítás, ami az OSZK Színháztörténeti Tárában 2013-ban, a művésznő születésének 100 évfordulója tiszteletére rendezett kamarakiállítás kibővített, szerkesztett változata.
Közben...: 2021-ben a POKET Zsebkönyvek újból megjelentette az önéletrajzi írását Keleti Éva fényképeivel. A kötet nagykövete Kútvölgyi Erzsébet színésznő lett.

Származása

Jegyzetek

Források 
 Hanzl Péter, Nagy Sándor  - Az üldöztetéstől a büszkeségig / A magyar LMBTQ emberek története a kezdetektől az ezredfordulóig (Háttér Társaság, 2023)

További információk 

A budapesti Katona József Színház hivatalos honlapja
A Katona József Színház bemutatói 1982-
Katona József Színház 1982–2002. Balassi Kiadó. 2002. 
Nánay István: Indul a Katona
Mészáros Tamás: "A KATONA" Pesti Szalon Könyvkiadó (1997)  PORT.HU
Mihály Gábor: A Kaposvár jelenség. Múzsák Közművelődési Kiadó, 1984. 

A Bajor Gizi Színészmúzeum honlapja

magyarszinhaz.hu Gobbi Hilda 
Kis Márta: Ki volt Gobbi Hilda? 2011. június 6.
Gobbi Hilda: Közben... (Szépirodalmi Könyvkiadó 1982.) 
Gobbi Hilda-honlap az OSZK gondozásában

1913-ban született személyek
1988-ban elhunyt személyek
Magyar színésznők
Magyar LMBT színészek
Kossuth-díjasok
Farkas–Ratkó-díjasok
SZOT-díjasok
A Magyar Népköztársaság Kiváló Művésze díjasok
A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok
Magyar szinkronszínészek
Budapesten született személyek
Rákban elhunyt személyek
Magyarok, akikről kisbolygót neveztek el