Baghy Gyula

Baghy Gyula (írói nevén: Julio Baghy) (Szeged, 1891. január 13. – Budapest, 1967. március 18.) eszperantista, színész, eszperantó nyelven alkotó magyar költő, író, műfordító. Az eszperantó mozgalom egyik jeles úttörője volt.

Életpályája 
Édesapja színész volt, édesanyja színházi súgó. A családi hagyománynak megfelelően a színészi és a rendezői pályára lépett 1910-ben. 1911-ben kezdett az eszperantó nyelvvel foglalkozni. Az I. világháborúban szibériai fogságba esett, több szibériai hadifogolytáborban megfordult (Berjozovka, Nikolszk-Usszurijszk), mindenütt tanította az eszperantót, s a hadifogolyszínház előadásaiban színdarabokat rendezett és színészként is játszott. A Nikolszki Kabaré tagjai: Baghy Gyula, Bognár Rezső, Castiglione László, Elekes Sándor, Gubacs Gábor, Gyöngyi László, Lőcsey László, Katona István, Mészáros Dezső, Sándor Zoltán, Zimmer Emil. 

Hat év (1915–1920) után került haza a fogságból, és teljesen az eszperantónak szentelte idejét: baráti köröket szervezett, tanfolyamokat vezetett itthon és külföldön. 1933-ig a Literatura Mondo (Irodalmi Világ) című folyóirat társszerkesztője Kalocsay Kálmán főszerkesztő mellett.

Több regényt és novellát fordított eszperantóra; szép számmal vannak eszperantó nyelven írt költeményei, regényei. Sokat foglalkozott az eszperantó színjátszás megteremtésének gondolatával is. Első eszperantó színművét Számum címen 1929-ben mutatták be Budapesten a 21. Eszperantó Világkongresszuson. Nagy sikere volt.

Számos eszperantó nyelvű nyelvkönyve, nyelvtankönyve, olvasókönyve közül az egyik legsikeresebb La verda koro (Zöld szív) című olvasókönyv, számos kiadást megért 1937 és 1982 között.

Emlékezete 
 A homa homo (emberi ember)-ről pályatársa és barátja, Kalocsay Kálmán Rimportretoj című versében írt meleg szavakkal. Ezt a verset El “Rimportretoj” de Kolomano Kalocsay címmel Fejes Márton fordította magyarra.

 2010. május 24-én a pécsi Eszperantó Parkban emléktáblát állítottak tiszteletére.

Művei betűrendben 
 Arĝenta duopo (Ezüst duó, Jubíleumi kötet Kalocsay Kálmánnal) – 1937
 Aŭtuna foliaro (Őszi lombok) – 1965, 1970
 Bukedo (Csokor) – 1922
 Ĉielarko (Szivárvány) – 1966
 Dancu, marionetoj! (Táncoljatok, marionettfigurák!) – 1927, 1931, 1933
 En maskobalo (Álacosbálban) 4 színdarab – 1977
 Eszperantó nyelvkönyv – 1958, 1959, 1960, 1962, 1963, 1965, 1967, 1968
 Gramatika demandaro resuma, Metodiko – demandaro címmel is (Nyelvtani összefoglaló kérdések) – 1967, 1972, 1977, 1982, 1989
 Heredaĵo (Örökség) – 1939
 Hura! (Hurrá!) – 1930, 1986
 Hurra für nichts!' (Hurrá! németül) – 1933

 Koloroj (Színek) – 1960
 La Teatra Korbo (Színházi kosár) – 1924, 1934
 La Vagabondo Kantas (A csavargó énekel) – 1933, 1937
 La verda koro (Zöld szív) – olvasókönyv 1937, 1937, 1947, 1947, 1948, 1954, 1962, 1965, 1969, 1969, 1978, 1982
 Le pintemps en automne (Tavasz az őszben – franciául) – 1961
 Migranta Plumo (Vándortoll) – 1923, 1929
 Nik Nek kaj Kat Jen (Nik Nek és Kat Jen) kb. 1970
 Ora duopo (Arany duó, jubíleumi kötet Kalocsay Kálmánnal) 1966
 Önoktató eszperantó nyelvmester – tankönyv – 1928, 1945, 1945, 1947
 Pilgrimo (Zarándoklat) – 1926, 1991
 Preter la vivo (Az élet mellett tovább) – 1923, 1931, 1991
 Printempo en la aŭtuno (Tavasz az őszben) – 1931, 1932, 1972
 Senrezulta dialogo (Eredménytelen párbeszéd) – 1951
 Sonĝe sub pomarbo (Az almafa alatt álmodva) – 1956, 1958
 Sur sanga tero (Véres földön) – 1933, 1991
 Tavasz az őszben (magyarul) 1930
 Verdaj Donkiĥotoj (Zöld Don Quijote-k) – 1933, 1996
 Viktimoj (Áldozatok) – 1925, 1928, 1930, 1991
 Viktimoj és Sur sanga tero egy kötetben – 1971

 Jegyzetek

Források
 Kalocsay Kálmán: Skizo de Esperanta literaturhistorio'' (1966).

További információk 
 Baghy Gyula élete, munkássága az Országos Idegennyelvű Könyvtár honlapján
 Eszperantó emlékhelyek Magyarországon és néhány határon túli településen

Kapcsolódó szócikkek
 Eszperantó Park (Pécs)

Magyar eszperantisták
Magyar költők
Magyar írók
Magyar műfordítók
Szegediek
1891-ben született személyek
1967-ben elhunyt személyek