alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Sirokány

Sirokány (, ) Bándol településrésze Ausztriában Burgenland tartományban a Felsőőri járásban.

Fekvése 
Rohonctól 10 km-re nyugatra a Kőszegi-hegység belsejében 370 m magasan fekszik. Bándolhoz tartozik.

Története 
1570-ben "Syroka" néven említik először. A Batthyány család birtokaként a szalónaki vár tartozéka volt. Lakói a 16. században települtek be, oláh szabadságjogokkal rendelkezett. A 19-20. században Füstheggyel együtt "Füsthegysirokány" néven képezett egy közigazgatási egységet, noha a két falu kilométerekre van egymástól. Füsthegy a Kőszegi-hegység egyik magaslatán, Sirokány pedig a hegy lábánál fekszik.

Vályi András szerint " ALLESZGRÁBEN. Német falu Vas Vármegyében, földes Ura Gróf Battyáni Uraság, lakosai katolikusok. Határja középszerű."

Fényes Elek szerint " Sirokány, Allersgráben, horvát falu, Vas vgyében, 114 kath. lak., sovány határral. F. u. gr. Batthyáni nemzetség. Ut. p. Szombathely."

Vas vármegye monográfiája szerint " Füsthegy-Sirokány kis falu 26 házzal és 185 horvátajkú lakossal, akik valamennyien r. kath. vallásúak. Postája és távírója Szalonak. Földesura a Batthyány-család volt."

1910-ben Füstheggyel együtt 181, túlnyomórészt horvát lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Kőszegi járásához tartozott. 1921-ben Ausztria Burgenland tartományának része lett. 1971-ben közigazgatásilag Bándolhoz csatolták.

Külső hivatkozások 
 Sirokány a dél-burgenlandi települések honlapján

Jegyzetek 

Burgenland települései
Petra (keresztnév)

A Petra latin eredetű női keresztnév, a Péter (Petrus) férfinév párja.


Egyrészt a Petrus férfinév nőnemű alakjaként, másrészt a Petronella női keresztnév önállósult becézőjeként származtatják. 
Férfi párja Péter, közvetve ennek rokonaiként Pető, Petúr, Petur, Petrus. 
Becézői (a Péter férfinévhez hasonlóan) például Peti, Petri, Petrus, Petra, Eta-Petra. A név jelentése:kőszikla.

Gyakorisága 
Az 1990-es években igen gyakori név, a 2000-es években a 6-9. leggyakoribb női név.

Névnapok 
 június 29.
 október 2.

Híres Petrák 

 Bánhidi Petra táncos
 Gaják Petra műsorvezető, logopédus
 Haumann Petra színésznő
 Jakab Petra válogatott labdarúgó
 Mandula Petra teniszező

 Opitz Petra színésznő
 Palotás Petra műsorvezető
 Péter Petra szociológus
 Varga Petra orgonista, zongorista

Jegyzetek 

Magyar keresztnevek (P)
Női keresztnevek (P)
Görög eredetű magyar női keresztnevek
Martinkertváros

Martinkertváros vagy régebbi nevén Martintelep (szlovákul Martinská Osada vagy Martinské Predmestie) egy kertvárosi rész Miskolcon. Ellentétben sok más, a város szélén álló, külön településnek tűnő városrésszel Martintelep sosem volt önálló község.

Elsőként 1908-ban említették Martin Károlynak a rendezőpályaudvar melletti birtokaként. 
Martin Károly a miskolci tűzoltóegyesület alapítója és első parancsnoka volt, nevét a városrészben utca is viseli. A telep kialakulásakor Hejőcsaba határához tartozott és csak 1935-ben csatolták Miskolchoz.

1944. június 2-án az USA légiereje a Frantic Joe hadművelet keretében bombázta a Tiszai pályaudvart és a rendezőpályaudvart; közelsége miatt Martintelep is nagy károkat szenvedett a támadás során. Az egész városban 206-an haltak meg és 420-an sebesültek meg.

A lakóknak az utóbbi időkben nem tetszett a „Martintelep” elnevezés, mivel szerintük a „telep” szó pejoratív felhangokat hordoz, ezért 2002. szeptember 5-én hivatalosan is Martinkertvárosra változtatták a nevét, de az új név csak nagyon lassan terjedt el.

Martinkertváros a város egyik legbékésebb lakónegyede. Településszerkezetére a merőleges-párhuzamos
elrendezés a jellemző, mérnöki, tervezett jellege van a településrésznek. Elérhető a Búza térről (belváros) 3, 3A jelzésű autóbuszokkal.

A Kertváros rejtett értéke a vasúti sínek mellett fakadó vasas víz. A víz nem rendelkezik az az Országos Gyógyhelyi és Gyógyfürdőügyi Főigazgatóság  engedélyével, így hivatalosan nem minősül sem gyógyvíznek, sem ásványvíznek. Csupán szájhagyomány útján terjed a híre, de az ide látogatók rendszeresen fogyasztják a vizét. A kút mögötti falon az önkormányzat táblája látható, melyben felhívják a vízfogyasztók figyelmét arra, hogy a víz nem ellenőrzött ivóvíz, s csak saját felelősségre fogyasztható.

Források

További információk
 Martinkertvárosi református templom

Miskolc városrészei
Benelux államok

A Benelux államok kifejezés egy nyugat-európai államcsoportot jelöl. Belgium, Hollandia (hollandul Nederland) és Luxemburg (Be-Ne-Lux) nevének rövidítéséből alakult ki.

Benelux-szerződés 
A 20. század közepétől egyre szorosabbá vált a három állam kapcsolata. 1947-ben a Belga Királyság, a Holland Királyság és a Luxemburgi Nagyhercegség megkötötte a Benelux-szerződést, amelyet sokan az Európai Unió előfutárának tekintenek.

A három ország még a második világháború során határozta el a Benelux Unió felállítását, de a háború hátráltatta a terv részletes kidolgozását és véghezvitelét. 1944. szeptember 5-én az emigrációs kormányok Londonban vámszerződést írtak alá (London Customs Convention), de csak a második világháború után jött létre a gazdasági és Benelux vámunió. 1948. január 1-jén lépett életbe a szerződés, Brüsszel székhellyel. 1949-ben a három állam együtt lépett be a NATO-ba, 1951-ben az Európai Szén- és Acélközösség alapító tagjai voltak, majd 1958-ban szintén együtt csatlakoztak az Európai Gazdasági Közösséghez. 1958-ban a hágai szerződéssel létrejött a Benelux Gazdasági Unió, amely garantálta az áruk, a tőke, a munkaerő és a szolgáltatások szabad áramlását a három tagállam között. 1960-ban egységes útlevelet vezettek be.

Jellemzői 
A területen nagy népsűrűségű, viszonylag kis területű államok találhatóak. Az államoknak fontos szerepük van és volt az Európai Unió létrejöttében és működésében. Fontos európai uniós központok is itt találhatóak:
 Belgium / Brüsszel
 Az Európai Unió „fővárosa”
 Az Európa Tanács székhelye
 Az Európai Bizottság székhelye
 Luxemburg / Luxembourg
 Az Európai Unió Bíróságának székhelye
 Az Európai Beruházási Bank székhelye
 Az Európai Számvevőszék székhelye
 Az Európai Parlament titkársága

Összehasonlításuk

Jegyzetek 

Politika
Az Európai Unió tagállamai
The Joshua Tree

Az 1987-ben megjelent The Joshua Tree a U2 egyik legsikeresebb nagylemeze: ebből adták el a legtöbbet (csak az USA-ban tízmillió darabot), 1988-ban megkapta a legjobb albumnak járó Grammy-díjat, a Rolling Stone magazin az Achtung Baby és az All That You Can't Leave Behind mellett az együttes „remekművei” közé sorolta, 500-as listáján pedig a 26. helyre került. Szerepel az 1001 lemez, amit hallanod kell, mielőtt meghalsz című könyvben.

A lemez címe ('Józsué-fa') egy az USA déli részén honos jukkaféle (Yucca brevifolia) neve. Az album borítóján látható felvétel a kaliforniai Death Valley-ben készült, Zabriskie Pointnál.

Az album dalai 

Kislemezként a With or Without You, az I Still Haven't Found What I'm Looking For és a Where the Streets Have No Name jelent meg, továbbá (ezeken kívül) az In God's Country Észak-Amerikában és a One Tree Hill Új-Zélandon.

Közreműködők 
 Bono – ének, szájharmonika
 The Edge – gitár, ének
 Adam Clayton – basszusgitár
 Larry Mullen, Jr. – dob
 Brian Eno – billentyűsök, vokál
 Daniel Lanois – ritmusgitár, csörgődob, vokál

További információk 
 U2 Wanderer diszkográfia
 U2-Vertigo-Tour.com – a The Joshua Tree turnéján játszott számok
 Three Sunrises – a lemez dalairól

U2-albumok
1987 nagylemezei
Island Records-albumok
Grammy-díjas albumok
A Billboard 200 lista első helyezettjei
A UK Albums Chart listavezetői
Jogrendszer

A jogrendszer szűkebb értelemben egy adott államban vagy más politikai közösségben hatályos jogszabályoknak, illetve azok megalkotásának, értelmezésének és érvényesítésének rendszere. A jogrendszer a társadalmi struktúra része, a gazdasági rendszerhez, a politikai rendszerhez és a kultúrához hasonlóan.

Az egyes jogrendszerek a történelem során különböző jogtípusokat hoztak létre. Egy adott jogtípus több jogcsaládra osztható. (A jogcsaládokat is gyakran jogrendszernek nevezik.)

A jogrendszer fogalmát gyakran összetévesztik a jogrend fogalmával.A jogrend ugyanis a jogi rendezettség állapotát, annak ténylegességét fejezi ki.

Részterületei 
A jogrendszert hagyományosan két jogterületre szokás osztani: a közérdekű életviszonyokat szabályozó közjogra, és a magánérdekű életviszonyokat szabályozó magánjogra.

A modern jogtudomány megkülönböztet ezenfelül egy komplex jogterületet is, amelyre a közjogi és magánjogi szabályozás együttes alkalmazása jellemző.

Főbb jogrendszerek

Kontinentális jogrendszer
A kontinentális jogrendszer elsősorban Európára jellemző. Kialakulásában nagy szerepe volt a római jognak. Fő jellemzője az írott jog túlsúlya a bírói jogalkotással szemben.

Angolszász jogrendszer
Az Egyesült Királyság, az Amerikai Egyesült Államok, valamint a Nemzetközösség tagjainak szokásjogon alapuló jogrendszerére az ún. esetjog (precedensek) túlsúlya jellemző, ma már nem az írott joggal szemben, de a kontinentális jogrendszernél jelentősebb mértékben.

A szocialista jogrendszer

A korábbi szovjet tagköztársaságokban, a volt szocialista kelet-európai országokban használták, míg Kínában, Kubában, Észak-Koreában és Vietnámban  ma is ilyen jellegű jogrendszer a jellemző. A korábbi ún. népi demokratikus vagy szocialista országok jogára a pártállam túlsúlya volt a jellemző, a hatalmi ágak egyensúlyának tagadásával és az állampárt közjogi elismerésével. Az 1980-as évek végétől a volt szocialista országok jogrendszere közeledett a kontinentális jogrendszerekhez a jogharmonizáció révén, így 2004. május 1-jétől lehetővé vált több ilyen állam csatlakozása az Európai Unióhoz.

Vallási alapú jogrendszerek
Az Iszlám jogrendszer a Koránból, Allah akaratából  vezeti le a törvényeket (sari'a). Ilyen például Irán, Szaúd-Arábia és más iszlám államok jogrendszere.
A kánonjog az egyháznak a római jogra épülő belső joga, amelynek világi alkalmazása ma már a keresztény országokra sem jellemző.
A halacha jogrendszer az ortodox zsidóság joga. Alapvető összefoglalása Joszef Káró munkája, a Sulchán Áruch (magyarul: Terített Asztal).

Források

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 
 alkotmány
 Magyarország alaptörvénye

További információk 
Jany János: A világ jogrendszerei. Civilizációelmélet és jogtudomány; Ludovika Egyetemi, Budapest, 2021

Jog
Heinz Fischer

Heinz Fischer (Graz, 1938. október 9.–) osztrák szociáldemokrata politikus. 2004-től 2016-ig az Osztrák Szövetségi Köztársaság elnöke (Bundespräsident).

Élete 
A stájerországi Grazban született. Az érettségi után a Bécsben jogot tanult, amelyből 1961-ben szerzett doktori fokozatot. A politizálás mellett, az innsbrucki egyetem politikatudomány tanára.

Fischer 1971-től parlamenti képviselő, több ízben az Osztrák Szociáldemokrata Párt (SPÖ) frakcióvezetője. 1983 és 1987 között kulturális miniszter Fred Sinowatz kormányában. 1990-től 2002-ig a parlament alsó házának elnöke (Nationalratspräsident).

2004. április 25-i elnökválasztáson a szociáldemokraták jelöltjeként 52,39%-os eredménnyel választották meg Ausztria 8. szövetségi elnökének (legfőbb riválisa Benita Ferrero-Waldner volt).

Beiktatása, 2004. július 8-án, 2 nappal hivatali elődjének, Thomas Klestil-nek a halála után történt. Első hivatalos külföldi útja elnökként, a hagyományokkal ellentétben nem Svájcba, hanem Magyarországra vezetett.

A 2010. április 25-én tartott közvetlen elnökválasztáson hatalmas fölénnyel, a szavazatok 79%-ával hat évre újraválasztották. (Riválisa a szélsőjobb által támogatott Barbara Rosenkranz volt.)

Fischert gyakran nevezik kissé pejoratív értelemben Berufspolitiker-nek („hivatásos politikus”), akinek állítólag soha nem volt közvetlen kapcsolata a való világgal. Kritikusai szemére vetik, hogy túlságosan megalkuvó, nem vállalja fel a konfliktusokat olyan esetekben sem, amikor pedig szükséges lenne. Mindezen jellemzői ellenére Ausztria egyik legnépszerűbb politikusa. Politikai példaképe: Bruno Kreisky, egykori osztrák kancellár.

Hobbija a természetjárás (évek óta vezető tisztséget tölt be osztrák természetbarát szervezetekben) és főképp fiatalabb korában lelkesedett a hegymászásért.

Felesége Margit (1968 óta), akitől egy lánya (Lisa) és egy fia (Philip) született.

Magyarul megjelent művei 
 Fordulópontok. Látlelet az osztrák belpolitikáról (Kossuth, 2004)

Jegyzetek

Források 
 Az osztrák elnökök teljes listája az 1918-as köztársasággá alakulás óta.
 Az osztrák elnök hivatalos oldala

Ausztria elnökei
Graziak
1938-ban született személyek
Élő személyek
Ausztria Szociáldemokrata Pártjának tagjai
Szalónakhuta

Szalónakhuta (1899-ig Szalonok-Üveghuta, németül Glashütten bei Schlaining) Alsószénégető településrésze Ausztriában, Burgenland tartományban, a Felsőőri járásban.

Fekvése 
Felsőőrtől 12 km-re északkeletre a Kőszegi-hegységben fekszik.
Erdőkkel borított szűk patakvölgyben fekvő hegyvidéki szórványtelep.

Története 
A települést 1698-ban említik először. Üvegkohóit még 1658-ban gr. Batthyány Ádám építtette, jelentőségét a 19. század elején veszítette el, amikor lakosai már nagyrészt a közeli antimonbányában dolgoztak. Határában piritet, kalkopiritet és szerpentint bányásztak. 1780-ig Máriafalva plébániájához tartozott, ekkor a felsőszénégetői plébániához csatolták. Római katolikus temploma 1816-ban épült romantikus stílusban. 1895 és 1907 között itt működött az anyakönyvi hivatal, melyet 1907-ben Alsószénégetőre költöztettek.  Ebben az évben alapították a falu önkéntes tűzoltó egyletét is.

Vas vármegye monográfiája szerint " Szalonak-Üveghuta, 40 házzal és 233 r. kath. vallású, németajkú lakossal. Postája és távírója Szalonak. Kath. temploma 1801-ben épült. Lakosainak nagy része a közeli antimon-bányában dolgozik."

1910-ben 216, többségben német lakosa volt, jelentős cigány kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Vas vármegye Kőszegi járásához tartozott. 1921-ben Ausztria Burgenland tartományának része lett. 1951-ben bevezették az elektromos áramot. 1958-ban megépült a vízvezeték hálózat. 1971-ben közigazgatásilag Alsószénégetőhöz csatolták. Tűzoltószerháza 1995-ben épült.

Nevezetességei 
Szent Lajos tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1816-ban épült, 1906-ban és 1977-ben renoválták.

Külső hivatkozások 
 Alsószénégető hivatalos oldala
 Szalónakhuta a dél-burgenlandi települések honlapján
 A felsőszénégetői plébánia története

Jegyzetek 

Burgenland települései
Vas vármegye települései
Húsvéti oratórium

A Húsvéti oratórium (BWV 249, D-Dúr) Johann Sebastian Bach műve, amely 1725. április 1-jére datálható. Tíz tételből áll:

Ünnepélyes Sinfonia és Adagio (üstdobbal és 3 trombitával).
„Kommt, eilet und laufet” korál megharmonizálása
Recitativo
„Seele, deine Spezereien” szopránária ("a másik" Mária)
Recitativo
„Sanft soll mein Todeskummer” tenorária (Szent Péter)
Recitativo
„Saget, saget mir geschwinde” altária (Magdalai Mária)
Recitativo
„Preis und Dank” – kórus

(Ezen kívül szereplő még János evangélista (basszus).)

A szöveget valószínűleg Picander írta. A történet az ismert jelenet: az asszonyok üresen harmadnapon találják Jézus sírját.

Hangszerelése: Szóló: SATB; Kórus: SATB, fuvola, 2 furulya, 2 oboa, oboa d’amore, fagott, 3 trombita, üstdob, vonósok, Basso continuo.

Készült belőle paródia is; a szász-weißenfelsi udvar részére, Krisztián herceg születésnapja alkalmából ( „Entfliehet, verschwindet, entweichet ihr Sorgen” (BWV 249a)), újraírt szöveggel és recitativokkal. BWV 249b szám alatt pedig a flemmingi grófnak készített paródia található („Verjaget, zerstreuet, zerrüttet, ihr Sterne”)

További információk 
 Az oratórium német és magyar szövege

Bach művei
Oratóriumok
Keresztény zene
Szárazvám

Szárazvám (németül Müllendorf, horvátul Melindoff) község Ausztriában, Burgenland tartományban, a Kismartoni járásban.

Fekvése 
Kismartontól 5 km-re nyugatra, a Lajta-hegység lábánál fekszik.

Története 
Már a római korban lakott hely volt, területén sok római fal és sírkőtöredék került elő. Kőbányája közelében szarkofágkészítő műhely működött. A falu alatti római kori csatorna ma is használatos.

1270-ben Kövesd néven említik először. A falu 1320-tól vámszedőhely volt, neve ezért változott meg. Szent Egyed tiszteletére szentelt régi temploma 1436-ban már állt. A török 1529-ben, 1532-ben és 1683-ban is elpusztította, de mindig újjáépítették. Az Esterházy család birtoka volt. 1713-ban súlyos pestisjárvány pusztított.

Vályi András szerint " SZÁRAZVÁM. Mühlendorf. Falu Sopron Várm. földes Ura H. Eszterházy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Fraknóhoz nem meszsze; határja meglehetős termésű."

Fényes Elek szerint " Műllendorf, magyarositva Szárazvám, német falu, Sopron vmegyében, N. Höflein mellett, 973 kath. lak., paroch. templommal. Van 913 2/8 hold szántóföldje, 820 kapa szőlője, 497 h. erdeje, 220 h. legelője. A föld kövecses, salétromos és mocsáros. Erdeje tölgy, bikk, fenyő és hárs. Bora közönséges és nem kelendő. F. u. h. Eszterházy."

1910-ben 1063, többségben német lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Sopron vármegye Kismartoni járásához tartozott. 1921-ben a trianoni és a saint-germaini békeszerződés Ausztriának ítélte. 1921 októberében a bevonuló osztrákok ellen magyar szabadcsapatok a Rongyos gárda önkéntesei vették fel a harcot. A harcok során október 5-én itt estek el Vámossy Tibor és Losonczy Antal budapesti műegyetemi hallgatók. Vámossy farkasréti sírja a Rongyos gárda egyik legjelentősebb emlékhelye.

Nevezetességei 
 Római katolikus temploma 1904-ben épült neogótikus stílusban. A homlokzatán látható Szent Rókus, Szent Sebestyén és Pieta-szobrok az 1693-ban készített győri Mária-oszlopról kerültek ide.
 Nepomuki Szent János tiszteletére szentelt kápolnája a 18. században épült.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 

 Hivatalos oldal
 Szárazvám az Osztrák Statisztikai Hivatal honlapján
 Magyar katolikus lexikon
 Felkelőemlékmű a Károly-magaslat alatt

Szarazvam
Sopron vármegye települései
Levente

Levente régi magyar személynév. Általában a lesz ige származékának tartják, eszerint jelentése: levőcske, kis lény. Más, újabb vélemény szerint eredeti formája Lovanta lehetett, ami egy vadászat jelentésű szláv szó névképzővel megtoldott alakja, s így jelentése vadász lenne. Annyi bizonyos, hogy a levente közszónak nincs köze a névhez, mert az jóval későbbi keletkezésű.

Hasonló nevet viselt a hunok uralkodó törzse, illetve uralkodócsaládja. A hunok egyik fejedelmének uralkodói neve például Csecse vagy Csicsi (i. e. kb. 55–36.), családi neve pedig – kínai átírásban – Luanti Hutuvusze (攣鞮呼屠吾斯) volt. Czuczor Gergely és Fogarasi János szerint a levente régi magyar szó. A hasonló kifejezés (levend) jelentése a török nyelvben akaratos, makacs, önfejű.


Gyakorisága
Az 1990-es években gyakori név, a 2000-es években a 3-9. leggyakoribb férfinév.

Névnapok
 február 13. 
 június 18.
 június 24. 
 június 28.''' 
 november 12.

Híres Leventék
 Levente, Árpád fejedelem legidősebb fia
 Levente, Taksony fejedelem dédunokája, a megvakított Vazul legidősebb fia, I. András és I. Béla királyok testvére
 Gyöngyösi Levente zeneszerző
 Király Levente színművész
 Szörényi Levente zenész
 Osztovits Levente műfordító, irodalomtörténész, egyetemi tanár 
 Szente B. Levente romániai magyar költő, újságíró.
 Szuper Levente magyar jégkorongozó, NHL játékos
 Bajári Levente balettművész, a Magyar Állami Operaház első magántáncosa
 Kárpáti Levente színész
 Riz Levente politikus
 Bella Levente zenész, műsorvezető

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (L)
Férfikeresztnevek (L)
Magyar eredetű magyar férfikeresztnevek
Régi magyar férfi személynevek
Luca

A Luca latin eredetű női név, a Lúcia régi magyar alakváltozata. 


Rokon nevek 
Lúcia, Lucilla

Gyakorisága 
Az 1990-es években gyakori név, a 2000-es években a 11-26. leggyakoribb női név.

Becenevek 
Lucácska, Lucus, Luci, Lucka, Lulu

Névnapok 
 december 13.

Híres Lucák 
 Szent Luca
 Szekerczés Luca kézilabdázó

Jegyzetek 

Magyar keresztnevek (L)
Női keresztnevek (L)
Latin eredetű magyar női keresztnevek
Podgoria (egyértelműsítő lap)

Hármasfalu (Ausztria) osztrák település.
 Podgoria romániai falu, Buzău megyében
Rafajnaújfalu

Rafajnaújfalu (ukránul Рафайновe (Rafajnove / Rafaynove), korábban Рафальове (Rafaljove / Rafal'ove), oroszul Рафалёво (Rafaljovo)): falu Ukrajnában a Beregszászi járásban.

Fekvése
Munkácstól 22 km-re délnyugatra, a Szernye-patak partján fekszik. Zápszony társközsége.

Nevének eredete
A falu az 1270-ben oklevélben szereplő Rafajn nevét viseli.

Története

Nevét az oklevelek 1270-ben említették említették először a Lónyai uradalom határjárásában, mint Mihály fia Rophoyn földjét.

A falut a Roffain család alapította a 13. században.

1482-ben Rafajna néven említik.

1566-ban a tatárok elpusztították.

1910-ben 676, túlnyomórészt magyar lakosa volt. Ma 990 lakosából 968 (95%) magyar.

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Mezőkaszonyi járásához tartozott.

Nevezetességek

 Református temploma az 1733-ból való fatemplom helyén épült 1828-ban klasszicista stílusban.

Testvérvárosai

Rafajnaújfalu testvérvárosai a következők:

Források
 Györffy György: Bereg vármegye

További információk 
http://www.rafajnaujfalu.karpatinfo.net

A Beregszászi járás települései
Bereg vármegye települései
Rahó

Rahó (, , , ) város Ukrajnában, a Kárpátalján, a Rahói járás székhelye.

Fekvése 
Técsőtől 70 km-re keletre a Rahó-patak és a Tisza összefolyásánál fekszik. Rahómező (Rachová Poiana), Aknarahó (Rachová Kosulská) és Bocskórahó (Rachová Bochuvská) egyesülése. Határában 1,5 km-re északkeletre egyesül a Fehér- és Fekete-Tisza.

Nevének eredete 
Neve a Rahó pataknévből, az pedig a szláv orehov (= diós, mogyorós) szóból származik.

Történelem 
1447-ben Rahow néven említi először oklevél.

1782-ben épült az első fahíd a Tiszán. A Felső-Tiszavölgy gazdasági, kereskedelmi és idegenforgalmi központja lett. 1792-ben és 1828-ban épültek görögkatolikus templomai.

1910-ben 6577 lakosából 4432 ruszin, 1177 magyar és 917 német volt.1939-től Szeged testvérvárosa.

Népesség 
A 2001-es népszámláláskor lakóinak száma 15 241 volt, ebből 12%-nyi magyar nemzetiségű.

Közlekedés 
A települést érinti az Ivano-Frankivszk–Deljatin–Rahó-vasútvonal.

Képek

Neves személyek 
 Itt született 1880. január 22-én Bonkáló Sándor irodalomtörténész, szlavista
 Itt született 1921. szeptember 25-én Altorjay István, az első magyar gyermeksebész
 Itt született 1931. december 13-án Kriveczky Béla Dr., történész, ny. főiskolai tanár
 Itt hunyt el 1709-ben Jánoky Zsigmond kuruc diplomata, alkancellár, szenátor.

Testvértelepülések 
  Szeged, Magyarország (1939), 1997-ben megújítva
  Budapest V. kerülete, Magyarország
  Deszk, Magyarország
  Felsővízköz, Szlovákia

Jegyzetek

Források 
 Bonkáló Sándor 1910: A rahói kisorosz nyelvjárás leíró hangtana. Gyöngyös.
 dr. Tóth Imre: Kárpátalja, a rahói járás honismereti olvasókönyve. Szeged, 2000.
   Rahó
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914

További információk 
 A város honlapja
 https://web.archive.org/web/20140708112330/http://www.karpataljaturizmus.net/muemlek-var97.html
 Rahó
 Tisza-forrás

A Rahói járás települései
Máramaros vármegye települései
Rát

Rát (, , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján az Ungvári járásban.

Fekvése 
Ungvártól 12 km-re délre fekszik.

Története
1284-ben említik először Vrat néven, ez a falu a mai Nagyrát településrésszel volt azonos. Kis- és Nagyrát ugyanis egykor külön községek voltak.

A 15. században a Csapy és az Eszenyi család, a 15. században a Dobó család és a Pálóci család birtoka volt. 1427-ben külön említik Kisrátot, később a falu a két község egyesítésével keletkezett. 1910-ben még különálló települések voltak.

1910-ben Kisrátnak 599 lakosa volt, melyből 597 magyar volt. Ebből 155 római katolikus, 81 görögkatolikus, 353 református volt. Nagyrátnak 606 lakosából 592 magyar, 8 német volt. Ebből 292 római katolikus, 256 görögkatolikius, 37 református volt.

Népesség 
Ma Rát 1470 lakosából 1240 (80%) a magyar.

Látnivalók
 Római katolikus temploma az egykori Kisrát 14. századi temploma, a 18. században átépítették. Falazott kerítés övezi.
 Református temploma 1786 és 1788 között épült, tornya 1823-ban készült el. 1864-ben átépítették.
 Görögkatolikus temploma 18. századi, a nagyráti részen áll.

Források 
  Református Egyházi könyvtár (szerk.: Haraszy Károly), Nagykapos, 1931, 236-241. pp.

Az Ungvári járás települései
Rekesz (település)

Rekesz (1899-ig Задільська (Zagyilszka), , , ) falu Ukrajnában Kárpátalján a Munkácsi járásban.

Fekvése
Alsóverecke társközsége, a községközponttól 4 km-re nyugatra fekszik.

Története
1910-ben 334, többségben ruszin lakosa volt, jelentős német kisebbséggel.

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Alsóvereckei járásához tartozott.

Ma 3-400 lakosú ruszin falu.

Nevezetességek
 Görögkatolikus fatemploma a 18. században épült. Szent Miklós tiszteletére szentelték fel.

A Munkácsi járás települései
Bereg vármegye települései
Repenye

Repenye (más néven Ripinye, ), , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése
Ökörmezőtől 7 km-re északnyugatra a Repinka-patak Nagy-ágba torkollásánál fekszik, Hegyfok (Gyilok), Szárazpatak (Szuha) és Vízköz (Szolyma) tartozik hozzá.

Története
Repenye (Ripinye) kenézi telepítésű falu, melyet még a 15. században telepítettek a Lipcsei földesurak: a Bilkei, Lipcsei, Bilkei Gorzó és Urmezei családok. 1457-ben a Bilkeiek és az Urmezeiek pereskedtek érte, valamint Kelecsény és Vizköz falvakért, mely falvakat később maguk közt egyenlő részre osztották fel.

1910-ben 1626, többségben ruszin lakosa volt, jelentős német kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Ökörmezői járásához tartozott.

Nevezetességek
 Görögkatolikus temploma 1800-ban épült Szent Demeter tiszteletére. A templom hosszúhajós elrendezésű. Hármas, csökkenő magasságú tömegtagolódású. A hajót a megkettőzött tornác a torony vonaláig övezi. A hajó bejárati része felett a tetőzet folytatásaként emelkedik ki a magas, négyzet alakú, galériás torony, mely sokszögű gúlasisakkal fedett.

Máramaros vármegye települései
A Huszti járás települései
Rosztoka

Rosztoka (, ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése
Ökörmezőtől 32 km-re északnyugatra fekszik, Fülöpfalvához tartozik.

Története
Rosztoka a 17. században települt Verhovinai falu. Nevét 1651-ben említette először oklevél Roztoka néven. Roztokát a  Lipcseiek telepítették, de a Dolhaiaknak is volt benne birtokrészük.

A településnek 1910-ben 535 lakosából 5 magyar, 68 német, 462 román volt. Ebből 467 görögkatolikus, 68 izraelita volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Ökörmezői járásához tartozott.

Nevezetességek
 Ortodox fatemploma - a 17. században épült 1759-ben nyerte el mai külsejét. Szűz Mária bemutatásának tiszteletére van szentelve.

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

A Huszti járás települései
Máramaros vármegye települései
Sárosoroszi

Sárosoroszi (ukránul Оросієве (Oroszijeve / Orosiyeve), oroszul Оросиево (Oroszijevo / Orosievo)): falu Ukrajnában Kárpátalján a Beregszászi járásban.

Fekvése 
Beregszásztól 17 km-re délkeletre a Borzsova bal partján fekszik.

Nevének eredete 
Nevét az egykor a vár közelébe telepített orosz katonáskodó jobbágyokról kapta.

Története 
Sárosoroszi Árpád-kori település.  Nevét 1260-ban Vruzy néven említik először. Mint neve is mutatja, ekkor betelepült orosz jobbágyok lakták.

1319-ben Oroszi Dezső volt a település birtokosa, aki a fennmaradt oklevelek szerint ez évben tiltakozott az ellen, hogy a Tisza-Borsovaközt egyházi közigazgatás szempontjából az ugocsai esperességhez csatolják.

1323-ban  Oroszi Dezsőt és testvérét a beregi ispán serviensének írták.

1910-ben 751, túlnyomórészt magyar lakosa volt, ma 1002 lakosából 988 (95%) a magyar.

A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Tiszaháti járásához tartozott.

Nevezetességek 
 Református temploma 15. századi eredetű 1777-ben felújították és átalakították, tornya 1845-ben épült hozzá.
 Római katolikus temploma 1810-ben épült klasszicista stílusban.

Híres emberek 
Itt született 1881-ben Halász Gyula földrajzi író.

Itt született Pógyor István (1902–1953), a Keresztyén Ifjúsági Egyesület egykori nemzeti titkára.

Itt született 1972. április 13-án Trill Zsolt színművész.

Testvérvárosai

Sárosoroszi testvérvárosai a következők:

Források 
 Györffy György: Beregvármegye.

A Beregszászi járás települései
Bereg vármegye települései
Sóhát (település)

Sóhát (1899-ig Csornoholova, Csernoholova, , , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, az Ungvári járásban.

Fekvése 
Ungvártól 45 km-re északkeletre, a Bacsova és a Lyuta összefolyásánál.

Nevének eredete 
Neve szláv eredetű. Magyar neve a Soloni és Horb községrészek nevének fordításával keletkezett.

Története 
A trianoni békeszerződésig Ung vármegye Nagybereznai járásához tartozott. 1910-ben 1570 lakosából 92 magyar, 181 német, 1 szlovák, 1 román, 1291 ruszin, 1 horvát és 3 egyéb anyanyelvű volt; vallását tekintve pedig 85 római katolikus, 1269 görögkatolikus, 7 református és 209 izraelita.

1991-ben körülbelül 1700 görögkatolikus lakosa volt.

Népesség

Nevezetességek 
 Görögkatolikus fatemploma 1794-ben épült. Szent Miklós tiszteletére szentelték fel.
A templom hosszanti elrendezésű, oszlopos tornáccal. Tornya a bejárat fölött emelkedik, körerkélyes, hagymasisakos. A szentély kezdetét szerény méretű huszártorony jelzi a tetőzeten.

Jegyzetek

Források 
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Az Ungvári járás települései
Ung vármegye települései
Sósfalu

Sósfalu (1899-ig Sós-Ujfalu, ukránul Новоселиця (Novoszelicja / Novoselitsia), oroszul Новоселица (Novoszelica / Novoselica), románul Dumbrava) falu Ukrajnában Kárpátalján a Beregszászi járásban.

Fekvése 
Nagyszőlőstől 17 km-re keletre a Batár-patak partján fekszik.

Nevének eredete 
Neve az itt folyt sóbányászatra utal. Eredeti neve Csarnatőújfalu volt.

Története 
A település az 1372-ben már létezett Csarnatő határában létesült új faluként. Görögkatolikus temploma a 17. században épült.

1910-ben 558 lakosából 62 német, 492 ruszin volt. Ebből 496 görögkatolikus, 62 izraelita volt.

A trianoni békeszerződésig Ugocsa vármegye Tiszántúli járásához tartozott.

Nevezetességek
 Görögkatolikus fatemploma - 1669-ben épült. A palánkkal körbekerített, zsindellyel fedett fatemplom gótikus jellegű épület - bár kívülről monumentálisnak látszik - belső tere azonban parányi.
A templomot 1981-ben restaurálták, mely azóta múzeumként működik, de a nagyobb egyházi ünnepeken a görögkatolikus szertartások egy része is itt történik.
 Néprajzi múzeum

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

A Beregszászi járás települései
Ugocsa vármegye települései
Sóslak

Sóslak (1899-ig Szolya, , , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, az Ungvári járásban.

Nevét az itt folyt sóbányászatról kapta.

Földrajz 
Ungvártól 56 km-re északkeletre az Ung partján fekszik.

Története 

A falu feletti hegyoldalon álló Szent Lászlónak szentelt fatemplomát 1703-ban építették és a galíciai Szjánkiból hozták ide 1834-ben. 1910-ben 530, többségben ruszin lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel.

A trianoni békeszerződésig Ung vármegye Nagybereznai járásához tartozott. Ma 670 görögkatolikus ruszin lakosa van.

2020-ig Domafalva tartozott hozzá.

Közlekedés 
A települést érinti a Csap–Ungvár–Szambir–Lviv-vasútvonal.

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Az Ungvári járás települései
Ung vármegye települései
Száldobos

Száldobos (, , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése 
Huszttól 14 km-re délkeletre, a Tisza jobb partján, Huszt és Técső között fekszik.

Nevének eredete 
Neve a régi magyar száldob (= hársfa) névből származik. Szláv neve a magyar név téves fordításából származik, a szláv szteblina ugyanis a növény szárát jelenti.

Története 
Száldobos egykor királyi birtok volt.

1910-ben 1431, túlnyomórészt ruszin lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Huszti járásához tartozott.

2020-ig Mihálka tartozott hozzá.

Népesség 
1991-ben 2300 körüli lakosa volt, ruszin többséggel.

Közlekedés 
A települést érinti a Bátyú–Királyháza–Taracköz–Aknaszlatina-vasútvonal.

Nevezetességek 
 Görögkatolikus fatemploma valószínűleg 1643-ban épült, végleges formáját 1793-ban nyerte el. Jézus mennybemenetelének tiszteletére szentelték. A templom 1994-ben leégett, 2010-ben megkezdődött az újjáépítése.

Jegyzetek

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Huszt község települései
Máramaros vármegye települései
Szalóka

Szalóka (Szolovka, Solovka, ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, az Ungvári járásban.

Fekvése 
Csaptól 11 km-re délkeletre, Lónyától 3 km-re, Ungvártól ~46 km-re, a Tisza jobb partján, a magyar határ mellett fekszik.

Története 
Szalóka nevét már egy 1240-es évekbeli oklevélben is említik Zalók, majd 1464-ben Zaloka néven említették az oklevelekben. 

Árpád-kori falu, mely az 1240-ben királyi birtok volt, melyet V. István király a Rosd nemzetségbeli I. Mihálynak adományozott Lónya, Bátyú, Bótrágy, Szentmiklós és Szolyva nevű falvakkal együtt. 

1464 körül a leleszi prépostság birtoka volt, melynek itt még a 20. század elején is voltak birtokai, de birtokos volt itt a Betke, majd a Lónyay család is. A falu lakosságának nagy része a reformáció idején református hitre tért.

1910-ben 791 magyar lakosa volt. Ebből 11 görögkatolikus, 762 református, 11 izraelita volt. A trianoni békeszerződésig Szabolcs vármegye Tiszaháti járásához tartozott.

Népesség 
Ma 795 lakosából 774 (97%) magyar.

Közlekedés 
Szalókát közúton két irányból lehet megközelíteni: Eszeny és Kisbakos felől. Kisbakos felé az utak nagyon rossz állapotban vannak, már-már járhatatlanok, aki teheti inkább Nagydobrony felől jöjjön kerülővel, Eszeny felől még járhatóak, bár rengeteg a kátyú. A falu mellett van az államhatár és egy csak teherforgalom számára megnyitott vasúti híd a Tisza felett. A települést vonattal nem lehet megközelíteni, mivel a legközelebbi megálló Eszeny mellett van (kb. 5 km)

Nevezetességek 
Református temploma 1783-ban épült barokk-klasszicista stílusban a régi kőtemplom helyett. A Szalókai református templom nevezetessége a kazettás mennyezet, melynek minden kazettáján más-más magyar virágmotívum van. 2009-ben kívül-belül felújították a templomot. Új tetőt kapott, mivel a régi már több helyen beázott, és így veszélyeztette a kazettás mennyezet épségét. Kívülről kipucolták a templomot, és restauráltak három darab kazettát, azokat, amelyeken szövegek találhatóak.

Testvértelepülések 
A községgel határos magyarországi Lónya község a falu testvértelepülése.

Források 
 Borovszky Samu: Szabolcs vármegye
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 Kovács Viktória 2015: A leleszi premontreiek szalókai birtoklásának háttere. Történelmi Szemle

Az Ungvári járás települései
Szabolcs vármegye települései
Szeklence

Szeklence (, , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban.

Fekvése 
Huszttól 10 km-re délkeletre a Szeklence-patak partján.

Története 

Fatemploma a 17. század elején épült, melyet 1751-ben Szászfaluról ajándékként költöztettek át mai helyére.

1910-ben 2496, többségben ruszin lakosa volt, jelentős német kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Huszti járásához tartozott.

Népesség 
Ma 4800 lakosa van.

Közlekedés 
A települést érinti a Bátyú–Királyháza–Taracköz–Aknaszlatina-vasútvonal.

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Huszt község települései
Máramaros vármegye települései
Szentmihálykörtvélyes

Szentmihálykörtvélyes (1899-ig Körtvélyes, , , , ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Técsői járásban.

Fekvése 
Técsőtől 15 km-re keletre, a Tisza jobb partján, csodás szépségű völgyben fekszik. Határában torkollik a Tiszába az Apsica.

Nevének eredete 
Nevének előtagját egykori Mihály arkangyal monostoráról, utótagját vadkörtefában gazdag területéről kapta.

Története 
A település híres gyümölcstermő hely volt.

Az 1800-as évek elejétől a községben kincstári telepítésű aranymosók dolgoztak a Tisza partjain.

Határában Károly Róbert király idejében, a 14. század elején az ide telepített románok görög szertartású monostort alapítottak Szent Mihály arkangyal tiszteletére.

Nagy Lajos király a Moldvából elüldözött Szász vajda fiát Drágot, a Drágfi család ősét nevezte ki máramarosi vajdává és a kolostor is az ő fennhatósága alá került. 1390-ben a konstantinápolyi pátriárka saját joghatósága alá rendelte. 1558 körül oszlott fel a kolostor, a hozzá tartozó papok pedig a munkácsi püspökséghez kerültek. 1664-ben pusztult el a kolostor. Ma csak egy kis halom és kereszt jelöli helyét. Mások szerint már a bolgár-szlávok idején működött.

Volt görögkatolikus temploma 1788-ban épült.

1910-ben 1705, többségben ruszin lakosa volt, jelentős német kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Szigeti járásához tartozott.

Népesség 
1991-ben 5200 lakosa volt.

Közlekedés 
A települést érinti a Bátyú–Királyháza–Taracköz–Aknaszlatina-vasútvonal.

Az Ungvár-Rahó főútvonal mellett fekszik.

Nevezetességek
 Néprajzi múzeum

Források
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914. Pécs, 2001 

A Técsői járás települései
Máramaros vármegye települései
Szerednye

Szerednye (1899-ig Szvedernik, , , ) városi jellegű település Ukrajnában, Kárpátalján, az Ungvári járásban.

Fekvése
Ungvártól 20 km-re délkeletre fekszik. Keresztülfolyik rajta a Villye.

Története
1417-ben Zerednye néven említik először. Határában egy völgy bejáratánál fekszenek egykori várának romjai. A szerednyei várat a 12. században építették a templomosok, később a pálosoké, majd a Drugetheké lett. A település híres bortermelő központ, melyet már 1417-ben említ oklevél. 1514-ben a Dózsa-parasztfelkelés akasztotta meg fejlődését.

1526-ban a Dobó család szerezte meg, birtokosa volt a törökverő egri hős Dobó István is aki itt hunyt el 1572-ben. Dobó után a Rákócziaké lett, majd a Forgách család szerezte meg. A vár kuruc harcok során pusztult el.

Határában gyilkolták meg 1901-ben Egán Ede neves kultúrpolitikust. A község határától 10 km-re Börvingesen áll a ruszin nép atyjának, Egán Edének az emlékkeresztje. 1910-ben 1867 lakosából 881 magyar, 642 ruszin, 193 német és 134 szlovák volt. A trianoni békeszerződés előtt 1909-től Ung vármegye akkor alakult Szerednyei járásának székhelye volt.

A Tanácsköztársaság idején  a tervezett autonóm Kárpátalja (Önálló Országrészi Tanács, Szamosztojnij Krajinszkij Szojuz) részeként, a már cseh megszállás alá került Ungvár pótlására a három ruszin körzeti tanács egyikeként létrehozott ungi körzeti tanács székhelye. A körzeti tanács a gyakorlatban pár napig létezett, ezután cseh megszállás alá került.

A települést az Első bécsi döntés nem érintette, 1939 márciusától ismét magyar fennhatóság alatt az Ungi közigazgatási kirendeltség része 1944-ig.

2020-ig Ungordas tartozott hozzá.

Népesség 
Ma 4200 lakosának mintegy egyharmada magyar.

Látnivalók
 Szerednyei vár
 Temploma a 15. század elején a Mindenszentek tiszteletére volt szentelve az eredetileg gótikus templom a 18–19. századi felújítások során teljesen elvesztette középkori jellegét.
 1805. december 10–11-én a Buttler-házban őrizték egy éjszakán át a Szent Koronát, miközben Napóleon elől Munkácsra menekítették.

Jegyzetek

Források
 Móricz Kálmán: Kárpátalja sorsfordulói Hatodik Síp Alapítvány, Budapest 2001,  
 A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 

Az Ungvári járás települései
Ung vármegye települései
Radvánc

Radvánc (ukránul Радванка [Radvanka], szlovákul Radvánka) Ungvár városrésze Ukrajnában, Kárpátalján, az Ungvári járásban.

Fekvése
Ungvár központjától 2 km-re délkeletre, az Ung bal partján fekszik.

Története
A falunak 1910-ben 1360, többségben magyar lakosa volt, jelentős német kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Ung vármegye Ungvári járásához tartozott. 1940 óta Ungvár része.

Nevezetességek 
A faluban 16–17. századi kis méretű kastély áll.

Híres emberek
 Itt született 1629. augusztus 25-én Gyöngyösi István költő.

Ungvár
Ukrajna megszűnt települései
Ung vármegye települései
Podvilk

Podvilk (lengyelül Podwilk ['pɔdvʲilk]): falu Lengyelországban, az egykori Nowy Sącz, a mai Kis-lengyelországi vajdaságban. A kisközség az Orawka és a Bukovinski Strumiem patakok összefolyásánál fekszik. Nevét alapítójáról Wilczk soltészról kapta. A község volt az utolsó magyarországi település a krakkói főúton.

Története 
Árva vármegye legősibb, már 1111-ben említett települése, Turdossin, 1265-től magyar vámállomásként működött a Közép-Magyarországról Lengyelországba, Krakkóba vezető kereskedelmi útvonalon. Ekkoriban a településtől északra fekvő területek Lengyelországhoz tartoztak, amit az is bizonyít, hogy Jablonka területén Nagy Kázmér lengyel király 1368-ban vámhivatalt létesített, amely a turdossini magyar vámállomás lengyel megfelelője volt.

1585-ben Wilczk soltész alapította és birtokosa lett. A 17. században már állt evangélikus temploma, melynek helyén 1767-ben épült a mai Czestochowai Szűz Mária-templom. Kegyképét 1945-ig nagy tisztelet övezte, de a háború után Szlovákiába került. 

1760-ban itt telepedett le a Divéky-család.

1910-ben 1271, túlnyomóan lengyel lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Árva vármegye Trsztenai járásához tartozott. Ma 2200 lengyel lakosa van.

A falu északi szélén, vagyis a történelmi határon levő vendéglátóhely még a 2010-es években is Karczma na Granicy (magyarul kb. határcsárda) néven üzemelt, noha a mai határ onnan kb. 20 km.

Külső hivatkozások

Irodalom

Jegyzetek 

Kis-lengyelországi vajdaság települései
Árva vármegye települései
Szentmindszent

Szentmindszent (1899-ig Kaczvin, lengyelül Kacwin [kaʦvʲin]) falu Lengyelországban, az egykori Nowy Sącz, a mai Kis-lengyelországi vajdaságban.

Fekvése
Szepesófalutól 5 km-re nyugatra, az azonos nevű patak völgyében.

Nevének eredete 
Nevét a Mindenszentek tiszteletére szentelt római katolikus templomáról kapta.

Története 
A falu a 14. században már létezett: 1320-ban említik először.

A 18. század végén Vályi András így ír róla: „KACZVING. Magyar falu Szepes Várm. földes Ura Horvát, és Palocsai Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Alsó Labshoz nem meszsze, mellyhez határbéli tulajdonságai majd hasonlók.”

Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Kaczvink, tót falu, Szepes vmegyében, Ófaluhoz 3/4 órányira: 1001 kath., 4 zsidó lak. Kath. par. templom. Marha- és juh-tenyésztés. Gyolcs-csinálás. Vizimalom. F. u. b. Palocsay. Ut. p. Lubló.”

A trianoni diktátumig Szepes vármegye Szepesófalui járásához tartozott.

Népessége
Ma 1150 lakosa van.

Látnivalók 
 Mindenszenteknek szentelt római katolikus temploma a 15. században épült, később barokk stílusban felújították.
 A faluban 200 éves malom és nagy vízesés is látható.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 

Kis-lengyelországi vajdaság települései
Szepes vármegye települései
Szárnya

Szárnya (lengyelül Podsarnie [pɔt'sarɲɛ], korábban Orawka Srednia [ɔ'rafka 'srɛdɲa], szlovákul: Sŕnie) falu Lengyelországban, az egykori Nowy Sącz, a mai Kis-lengyelországi vajdaságban.

Fekvése 
Jablonkától 10 km-re északkeletre, az Orawka patak két partján fekszik.

Nevének eredete 
Nevét első, Sarna nevezetű bírájáról kapta.

Története 
Árva vármegye legősibb, már 1111-ben említett települése, Turdossin, 1265-től magyar vámállomásként működött a Közép-Magyarországról Lengyelországba, Krakkóba vezető kereskedelmi útvonalon. Ekkoriban a településtől északra fekvő területek Lengyelországhoz tartoztak, amit az is bizonyít, hogy Jablonka területén Nagy Kázmér lengyel király 1368-ban vámhivatalt létesített, amely a turdossini magyar vámállomás lengyel megfelelője volt.

Itt volt a Trianon előtti Magyarország határa, ahol vámhivatal is működött. Fa harangtornya 18. századi. 1910-ben 419, túlnyomórészt lengyel lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Árva vármegye Trsztenai járásához tartozott. 803 lakosának nagy része lengyel nemzetiségű, de 20 százalék felett van a szlovákok aránya a településen.

Ismert személyek 

 Itt született 1778. november 25-én Szárnyai Zoerárd Ignác OSB, bencés szerzetes, gimnáziumi tanár volt Sopronban, Pozsonyban, Nagyszombatban és Komáromban, azután házgondnok Pannonhalmán. Élete utolsó négy évében Celldömölki alperjel volt. Meghalt 1842. szeptember 22-én Celldömölkön.

Jegyzetek 

Kis-lengyelországi vajdaság települései
Árva vármegye települései
Talaborfalu

Talaborfalu (, ) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Técsői járásban.

Fekvése 
Técsőtől 20 km-re északra, a Talabor jobb partján fekszik.

Nevének eredete 
Nevét az azonos nevű folyóról kapta.

Története 
1389-ben említik először. A középkorban kősóbányája volt.

1910-ben 2540 lakosából 2336 ruszin és 165 német volt. A trianoni békeszerződésig Máramaros vármegye Técsői járásához tartozott.
Ma 3300 ukrán-ruszin lakosa van. Határában van Tereblya 100 ágyas szanatóriuma.

A Técsői járás települései
Máramaros vármegye települései
Tiszaágtelek

Tiszaágtelek (, 1995-ig Тісянка [Tyiszjanka]) falu Ukrajnában Kárpátalján az Ungvári járásban, Munkácstól 28 km-re nyugatra a Latorca bal partján.

Története
A falu a 13. században már létezett. Nevét 1270-ben Ogteluk, Ogthelek formában említették először az oklevelekben, mint János fia Apa tulajdonát. Ekkor a Becsegergely nemzetség birtoka, majd a Baksa nemzetség szerezte meg. Később pedig a Baksa nemzetséggel rokon Eszenyi családé lett. Nevét később, 1446-ban Aghtelek néven említették ismét.

A 17-18. században a helység neve előtag nélküli, Telek formában szerepelt az összeírásokban, de a 18. század végétől újra a kétrészes név szerint említették. 1909-ben, az országos helységnévrendezés során a történelmi településnév a folyó közelségére utaló Tisza- előtaggal egészült ki (BK. 209). 

1910-ben 675, túlnyomórészt magyar lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Szabolcs vármegye Tiszai járásához tartozott.

A falu nevét 1946-ban a szovjet hatóságok Тисянка-ra ukránosították, ami a Tisza folyónév -ка kicsinyítő- vagy helynévképzős alakja. 

1995-ben visszakapta a 20. század eleji, jelzői taggal bővült másodlagos magyar nevét. 2020-ig Kisdobronyhoz tartozott.

Népesség 
Ma 640 lakosából 635 (99%) magyar.

Nevezetességek
Református temploma 1872-ben épült a lebontott fatemplom helyén.

Források
 Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) 
 Sebestyén Zsolt: Kárpátalja helységnevei 

Az Ungvári járás települései
Szabolcs vármegye települései
Tűzfal (egyértelműsítő lap)

Tűzfal, épületszerkezeti elem  
 Tűzfal (firewall), a számítástechnikában szoftveres vagy hardveres védelem illetéktelen behatolás ellen
Tűzfal, Henning Mankell 1998-as regénye
 Tűzfal (Firewall) (2006), Richard Loncraine filmje
Zooropa

A U2 Zooropa című albumának anyaga a ZooTV turné alatt készült, eredetileg csak EP hosszúságú lett volna. Megjelenésének évében elnyerte a legjobb alternatív zenei albumért járó Grammy-díjat, és – annak ellenére, hogy igazán sikeres kislemez nem vezette be a megjelenését – két hétig állt a Billboard 200-as listájának élén. Több mint hétmillió példányban adták el.

A lemez anyaga egyrészt egyenes folytatása volt az Achtung Babynek: az együttes tovább kísérletezett az elektronikus zenével, a technóval, és a David Bowie és Brian Eno által használt stíluselemekkel. Több szöveg is ember és technika kapcsolatát elemzi, kritikusan szemlélve a technikai civilizációt.

Dalok 
 Zooropa (6:30)
 Babyface (4:00)
 Numb (4:18)
 Lemon (6:56)
 Stay (Faraway, So Close!) (4:58)
 Daddy's Gonna Pay for Your Crashed Car (5:19)
 Some Days Are Better Than Others (4:15)
 The First Time (3:45)
 Dirty Day (5:24)
 The Wanderer (4:44)

Zene: U2; szöveg: Bono, kivéve Dirty Day (Bono és The Edge) és Numb (The Edge).

Két kislemez jelent meg az album előtt: a Stay világszerte, valamint a Lemon Észak-Amerikában, Ausztráliában és Japánban. A Numb klipjét VHS-en ún. videokislemezként adták ki.

A lemezborító hátterében három ekkor készülő, de még befejezetlen dal címének részletei olvashatók: 2. sor – WAKEUPDE – Wake Up Dead Man; 4. sor – ISSMEKILLM – Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me; 5. sor – ETDRESS – If You Wear That Velvet Dress. A 3. sorban pedig: – WANDER – The Wanderer.

Előadók 
 Bono – ének, gitár
 The Edge – gitár, zongora, szintetizátor, ének
 Adam Clayton – basszusgitár
 Larry Mullen, Jr. – dob, ütőhangszerek, vokál
 Johnny Cash – ének (The Wanderer)

Külső hivatkozások 
 U2 Wanderer diszkográfia
 U2-Vertigo-Tour.com – a Zooropa turnéján játszott számok
 Three Sunrises – a lemez dalairól

1993 nagylemezei
U2-albumok
Island Records-albumok
A Billboard 200 lista első helyezettjei
A UK Albums Chart listavezetői
Az ausztrál albumlista első helyezettjei