Dan Horia Mazilu

Dan Horia Mazilu (n. 20 aprilie 1943, Pitești – d. 16 septembrie 2008, București) a fost un specialist în slavonă și limbi slave, profesor universitar, critic literar, estetician și istoric literar român.

Biografie
Este fiul lui Constantin Mazilu și al Ioanei, născută Nicolescu.  Urmează Liceul „Nicolae Bălcescu” din Pitești (1957-1961) și Facultatea de Limbi Slave a Universității din București (1961-1966). Inițial a fost cadru didactic la Facultatea de Limbi Slave. După 1990 devine cadru didactic la Catedra de literatură română, a trecut prin toate gradele didactice ajungând în cele din urmă profesor universitar. A fost preparator, asistent și lector universitar la Catedra de Limbi slave, apoi conferențiar și profesor universitar la Catedra de Istoria literaturii române din Facultatea de Litere a Universității din București. Doctor în filologie cu teza Opera umanistului Udriște Năsturel în conetextul relațillor româno-slave (1972). Profesorul Dan-Horia Mazilu a fost invitat să țină cursuri de limba și literatura română la Universitatea din Sofia (Bulgaria) și la Universitatea din Viena (Austria). Debut în revista „Argeș” în anul 1969, iar în volum în anul 1974 cu monografia Udriște Năsturel. A fost decan al Facultății de Litere din București, în perioada 1994-2004. În 2001 a fost ales membru corespondent al Academiei Române și, în ultimii ani, a îndeplinit funcția de director al Bibliotecii Academiei Române din București. S-a stins din viață în data de 16 septembrie 2008, după o grea suferință.

Reputat cercetător în domeniul literaturii române vechi și al istoriei mentalităților, specialist în slavistică și paleografie, profesorul Dan-Horia Mazilu este creator de școală la Facultatea de Litere și autor al unor volume de  referință precum: Barocul în literatura română din secolul al XVII-lea (1976), Literatura română în epoca Renașterii (1984), Proza oratorică în literatura română veche (2 vol., 1986-1987), Recitind literatura română veche (3 vol., 1994-2001), Noi despre ceilalți. Fals tratat de imagologie (1999), O istorie a blestemului (2001), Voievodul dincolo de sala tronului (2003), Văduvele sau despre istorie la feminin (2008). A fost distins cu Premiul „Titu Maiorescu” al Academiei Române (1994) și cu Premiul Asociației Scriitorilor din București (2001), între alte numeroase mărturii de recunoaștere științifică. Ca decan al Facultății de Litere și ca membru în structurile organizatorice de coordonare a învățământului superior a contribuit esențial la relansarea și organizarea studiilor literare în universitatea românească și la formarea generațiilor de profesori și cercetători.

Cărți publicate

Monografii. Studii. Sinteze 

  1974  -  Udriște Năsturel, București, Editura Minerva
  1976  -  Barocul în literatura română din secolul al XVII-lea, București, Editura Minerva
  1978  -  Cronicarii munteni, București, Editura Minerva
  1981  -  Varlaam și Ioasaf. Istoria unei cărți, București, Editura Minerva
  1984  -  Literatura română în epoca Renașterii, București, Editura Minerva
  1986-1987 -  Proza oratorică în literatura română veche, volumul I–II, București, Editura Minerva
  1991  -  Vocația europeană a literaturii române vechi, București, Editura Universității din București
  1994  -  Recitind literatura română veche, volumul I, București, Editura Universității din București
  1996  -  Literatura română barocă în context european, București, Editura Minerva
  1997  -  Cronicarii moldoveni, București, Editura Humanitas
  1997  -  Introducere în opera lui Dosoftei, Editura Minerva
  1998  -  Recitind literatura română veche, volumul II, București, Editura Universității din București
  1999  -  Noi despre ceilalți.  Fals tratat de imagologie, Iași, Editura Polirom
  1999  -  Introducere în opera lui Antim Ivireanul, București, Editura Minerva
  2001  -  O istorie a blestemului, Iași, Editura Polirom
  2003  -  Voievodul dincolo de sala tronului, Iași, Editura Polirom
  2006  -  Lege și fărădelege în lumea românească veche, Iași, Editura Polirom
  2008  -  Văduvele sau despre istorie la feminin Iași, Editura Polirom
  Volume postume
  2014-     Dan Horia Mazilu, 70, București, Editura Tracus Arte, 2014

Ediții îngrijite
 1987 - Cronicari moldoveni, studiu  introductiv, București, Editura Militară
 1988 - Cronicari munteni, studiu introductiv, București, Editura Militară
 1988 - Cronici brâncovenești, antologie, prefață, glosar și bibliografie, București, Editura Minerva
 1989 - Despre vechimea și continuitatea românilor.  Istoricii Școlii Ardelene, studiu introductiv, București, Editura Minerva
 1989 - Ștefan Ciobanu,  Istoria literaturii române vechi, ediție îngrijită, note și postfață, București, Editura Eminescu
 1992 - Gheorghe Asachi, Ruxandra Doamnă.  Nuvele istorice, postfață și bibliografie, București, Editura Minerva
 2000 - Mihai Eminescu, Poezii, ediție bilingvă româno-ucraineană, București, Editura Elion
 2006 - Alexe Procopovici, Introducere în studiul literaturii vechi, ediție, prefață și note, București, Fundația Națională pentru Știință și Artă & Institutul de Istorie și Teorie Literară „G. Călinescu”

Traduceri
 1979 - Ivan Hrihurko, Canalul, roman
 1985 - Vasili Zemljak, Stolul de lebede, roman

Afilieri
 Membru corespondent al Academiei Române (din 2001)

Premii și distincții
 Premiul „Titu Maiorescu” al Academiei Române (1994)
 Premiul Asociației Scriitorilor din București (2001)

Decorații
 Ordinul național „Pentru Merit” în grad de Ofițer (1 decembrie 2000) „pentru realizări artistice remarcabile și pentru promovarea culturii, de Ziua Națională a României”

Note

Legături externe 
 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – M
 A murit Dan Horia Mazilu, 16 septembrie 2008, Evenimentul zilei

Nașteri în 1943
Autori români
Slaviști
Scriitori români
Critici literari români
Istorici literari români
Esteticieni români
Monografi români
Membri corespondenți ai Academiei Române
Absolvenți ai Facultății de Litere din București
Decese în 2008
Medieviști români
Profesori universitari români