Manysi nyelv

A manysi nyelv (saját nyelvükön: мāньси лāтыӈ) vagy az oroszoktól kapott néven vogul nyelv, az uráli nyelvcsalád tagja, legközelebbi rokona a hanti, valamint a magyar (ugor nyelvek). A manysik Észak-Szibériában, az Urál és az Ob közötti területen élnek. 1960-ban 6 ezren vallották magukat manysinak, az anyanyelvi beszélők száma 60% volt. 1989-ben pedig ugyan 8500 ember mondta magát manysinak, de csak a 37%-uk beszélte a nyelvet.

Nyelvjárások

Négy nagy nyelvjárást különböztetünk meg, melyeket az égtájak nevével jelölnek. Ezek számos kisebb alnyelvjárásra oszthatók:

További jelölések:
 kondai (K)
 lozvai (L. vagy L)
 észak-vagilszki: kamai (VNK) és szotnikovai (VNS)
 déli [tavdai]: janicskovai (TJ), gorodoki (TG) és csandiri (TČ)

A rövidítések A magyar nyelv történeti-etimológiai szótárának (TESz.) gyakorlatát, illetve (a vagy utáni, pont nélküli jelölések) a többek közt Honti László által használt, németes rendszert követik. Az Uralonet jelölései az utóbbit tükrözik. Ez utóbbi manysi vonatkozású címszavai legbővebben (egyenként 500–700 hivatkozással) a pelimi (ny.), a szoszvai (é.), az alsó-kondai (k.) és a janicskovai (d.) nyelvjárásokat fedik le, de a kondai és lozvai alnyelvjárásokra, valamint az északira és a tavdai délire is 50–300 közötti adatot hoznak.

Nyelvtörténet 

A manysik a 17. században még legalább 100 ezren lehettek. Az 1631. évi, az oroszok által behurcolt fekete himlő járvány borzalmas pusztítást végzett soraikban, az akkori népességszám a felére csökkent. A következő évszázadokban a manysik száma egyre csak fogyott, míg végül 10 ezer alá süllyedt.

A legkorábbi manysi nyelvemlékek – főként személynevek – a 16–17. századi orosz krónikákban fordulnak elő, valamint Siegmund von Herberstein, V. Károly követének könyvében. 1725-ből Daniel Gottlieb Messerschmidttől származik az első manysi 41 szavas szójegyzék. 1730-ban Philipp Johann von Strahlenberg svéd tiszt közölt 25 manysi szót nyomtatásban. A 18. században Johann Eberhard Fischer német akadémikus 300 szavas szójegyzékét August Ludwig Schlözer közölte, valamint Peter Simon Pallas német polihisztor Linguarum totius orbis vocabularia comparativa című művében és Heinrich Julius Klaproth Asia Polyglotta című munkájában is több száz szó maradt fenn lejegyezve. A 18. század első feléből kisebb, a végéről több száz szavas szójegyzékek maradtak fenn. A 19. századi nagy kutató-gyűjtőutakat Reguly Antal nyitja meg a negyvenes években (1843–44), a sort a finn August Ahlqvist (1858, 1877, 1880) és a magyar Munkácsi Bernát (1888–89) folytatja a század második felében, akiknek a munkáját ezután folyamatosan közölték. A finn Artturi Kannisto 1901 és 1906 között gyűjtött a manysik között. A gyűjtött hatalmas néprajzi és népköltészeti anyag azonban teljesen független maradt a manysi írásbeliség kialakulásától.

A manysi írásbeliségnek nincsenek hagyományai: a cári időkben elkészült néhány egyházi szöveg fordítása, az első manysi ábécéskönyvet 1932-ben adták ki, még latin betűkkel. 1939–40-ben – arra hivatkozva, hogy a kétféle írásrendszer tanítása körülményes a nemzetiségi iskolákban – a cirill írásmódot vezették be. A manysi irodalom létrehozói közé tartozik Matrena Vahruseva, akinek jelentősebb későbbi tudományos és pedagógiai munkássága, valamint Pantyelejmon Jevrin és Mihail Kazancev, akiknek szintén inkább alapítói, mintsem irodalmi érdemeik nagyobbak. Az első kirobbanó egyéniség az 1937-ben született Juvan Sesztalov, aki anyanyelvén és oroszul egyaránt publikálva, költészetben és prózában is ismertté tette népét és annak kultúráját.

A manysi ábécé 
1932 előtt a nyelv nem volt írott, ekkortól próbálkoztak a latin írás bevezetésével, kevés sikerrel. A nyelvet 1939 óta cirill írással írják.

Ez azonban nem teljesen tudja leképezni a manysi hangjait, az olvasatot pedig az orosz esetén a lágyulás is befolyásolja, így a manysi kiejtését kiegészítő betűkkel és az alapértelmezettől eltérő hangkapcsolatokat jelölő sajátos betűkapcsolatokkal igyekeznek tükrözni.

A ma használt cirill ábécé:

А, А̄, Б, В, Г, Д, Е, Е̄, Ё, Ё̄, Ж, З, И, Ӣ, Й, К, Л, М, Н, Ӈ, О, О̄, П, Р, С, Т, У, Ӯ, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ъ, Ы, Ы̄, Ь, Э, Э̄, Ю, Ю̄, Я, Я̄

Az egykori latin ábécé:

A, B, D, E, F, G, H, Ꜧ, I, J, K, L, Ļ, M, N, Ņ, Ŋ, O, P, R, S, S, T, Ţ, U, V, Z, Ь

Nyelvtan

Példamondatok 
Az alábbi mondatok jól illusztrálják a rokon nyelvek szókészletbeli és nyelvtani párhuzamait:

Manysi–magyar  

 Ciril: Хӯрум нэ̄ витныл хӯлупыл хӯс хул пувы.
 Átirat: Húrum né vitnil húlupil húsz hul puvi.
 Három nő a vízből hálóval húsz halat fog.

 Ciril: Хӯрум са̄т хӯс хулах самыӈ ампум витэн о̄лы.
 Átirat: Húrum szát húsz hulach szaming ampum viten óli.
 Háromszázhúsz hollószemű ebem vízen él.

Hanti–magyar 
 Pegte lau lasinen menl tou szilna.
 Fekete ló lassan megy a tó szélén.

Számnevek

Jegyzetek

További információk

Magyarul
 Böngészés: manysi/vogul (több mint 3300 manysi szó különböző nyelvjárásokból az uráli/finnugor/ugor megfelelőik szócikkében, az Uraloneten)
 Manysiszótár (Munkácsi Bernát–Kálmán Béla)
 A manysikról  (linkgyűjtemény a Rokonszenv c., uráli [finnugor és szamojéd] népekről és nyelvekről szóló honlapon)
 Chrestomathia Vogulica  (Kálmán Béla, Budapest, 1976; második, átdolgozott kiadás, 43 MB)
 Manysi nyelv / Мāньси лāтыӈ (jegyzet a Maas.hu-n)

Oroszul
 A. N. Balangyin manysi-nyelvkönyve, tükrözés (1960, RAR, 9.77 MB; a Nyest.hu híradása e könyvről)
 Manysi–orosz szótár (160 kB, Словник мансийско-русский, innen hivatkozva)
 Felső-lozvai manysi – orosz szótár (1 MB, Мансийско-русский словарь, верхне-лозьвинский диалект)

Angolul
 Vogul (Mansi)   <másik link>, Timothy Riese munkája (2001, 23,4 MB)
 Uralic family: Ob-Ugrian group (21 lists)
 OLAC resources in and about the Mansi language

Más nyelven
  Wogulisches Wörterverzeichnis, August Ahlqvist (1891, 26.45 MB)

Obi-ugor nyelvek
Természetes nyelvek