Heinrich Böll

Heinrich Böll (Köln, 1917. december 21. – Langenbroich, 1985. július 16.) Nobel-díjas német író és műfordító.

Életrajz 
Viktor Böll és Maria Hermann nyolcadik gyermekeként született az első világháború legínségesebb időszakában. Kölnben járt katolikus elemi iskolába 1924 és 1928 között, majd a Kaiser Wilhelm-gimnáziumba, ahol letette az érettségit. A bonni Lempertz könyvkereskedésben vett részt képzésen, majd beiratkozott német nyelv és irodalom szakra a Kölni Egyetemen. Nem rokonszenvezett a nemzetiszocialista politikával, sikerült a Hitlerjugend-tagságot kikerülnie, de 1939-ben behívták a Wehrmachtba: Franciaországban, Romániában, Magyarországon és a Szovjetunióban szolgált, többször meg is sebesült. 1942-ben feleségül vette fiatalkori szerelmét, Annemarie Cech-et. Amerikai hadifogságba esett, ahonnan csak a háború végeztével szabadult. Első gyermeke, Christoph, 1945-ben született, de még ebben az évben el is hunyt. 1947-ben, 1948-ban és 1950-ben született Raimund, René és Vincent.

1947-ben kezdte írói pályafutását A vonat pontos volt (Der Zug war pünktlich) című novellával. Ezt számos ismert kisregény, regény és elbeszélés követte. Ezek – írói hozzáállásából fakadóan – többnyire a háború utáni Németországban játszódnak. Tagja volt a Gruppe 47 elnevezésű irodalmi társaságnak.

1972-ben a világháború utáni első német íróként megkapta az irodalmi Nobel-díjat, a Csoportkép hölggyel (Gruppenbild mit Dame, 1971) című művéért. Eme regényében a német történelmet követte végig az első világháborútól az 1960-as évekig egy nő életrajzán keresztül.

1974-ben jelent meg híres műve, a Katharina Blum elvesztett tisztessége, amely a zavargások sújtotta NSZK viszonyait festi le, ahol egy kisstílű bűnözőt is terroristának kijáró rendőri készültséggel fognak el, a vele egyetlen nap óta kapcsolatban lévő főszereplőt pedig szintén tönkreteszik. A regényt több mint 30 nyelvre fordították le. Ugyanebben az évben megkapta a Carl von Ossietzky-díjat.

 Köln város díszpolgára
 A német, majd a Nemzetközi PEN Club elnöke 1971. szeptember 13-ától 1974-ig

Ő fordította le német nyelvre többek között J. D. Salinger Zabhegyező című regényét.

Művei 
 A vonat pontos volt (Der Zug war pünktlich), 1947
 A hagyaték (Das Vermächtnis), 1948
 Vándor, vidd hírül a spá… (Wanderer, kommst du nach Spa…), 1950
 A fekete bárányok (Die schwarzen Schafe), 1951
 Ádám, hol voltál? (Wo warst du, Adam?), 1951
 Az angyal hallgatott (Der Engel schwieg), 1952
 Nemcsak karácsonykor (Nicht nur zur Weihnachtszeit), 1952
 A balekok nagysága (Die Waage der Baleks), 1952
 És száját nem nyitotta szóra (Und sagte kein einziges Wort), 1953
 Magukra maradtak (Haus ohne Hüter), 1954
 Korai évek kenyere (Das Brot der frühen Jahre), 1955
 Írországi napló (Irisches Tagebuch), 1957
 Nyomtalanul (Die Spurlosen), 1957
 Doktor Murke összegyűjtött hallgatásai: elbeszélések, szatírák (Doktor Murkes gesammeltes Schweigen und andere Satiren), 1958
 Biliárd fél tízkor (Billard um halb zehn), 1959
 Ein Schluck Erde, 1962
 Egy bohóc nézetei (Ansichten eines Clowns), 1963
 El a csapattól (Entfernung von der Truppe), 1964
 Egy szolgálati út vége (Ende einer Dienstfahrt), 1966
 Csoportkép hölggyel (Gruppenbild mit Dame), 1971
 Katharina Blum elvesztett tisztessége (Die verlorene Ehre der Katharina Blum), 1974
 Gondviselő ostromzár (Fürsorgliche Belagerung), 1979
 Mi lesz a fiúval? (Was soll aus dem Jungen bloß werden?), 1981
 Bányászott terep (Vermintes Gelände), 1982
 A sebesülés (Die Verwundung), 1983
 Asszonyok rajnai tájban (Frauen vor Flusslandschaft), 1985 (posth.)
A Balke család mérlege

Magyarul 
 Ádám, hol voltál?; ford. Radó György; Kossuth, Bp., 1957
 Magukra maradtak. Regény; Európa, Bp., 1959
 Biliárd fél tízkor. Regény; ford. Doromby Károly, utószó Ungvári Tamás; Európa, Bp., 1961
 Írországi napló; ford. Doromby Károly, utószó Gergely Erzsébet; Európa, Bp., 1963 (Modern könyvtár)
 Doktor Murke összegyűjtött hallgatásai. Elbeszélések; vál., szerk. Rayman Katalin, ford. Bor Ambrus et al., bev. Nemeskürty István; Magvető, Bp., 1965 (Világkönyvtár)
 Egy szolgálati út vége. Regény; ford. Gáli József; Európa, Bp., 1968
 Mifelénk; vál. Rayman Katalin, ford. Bor Ambrus, Rayman Katalin, Nemeskürty István, utószó Bor Ambrus; Gondolat, Bp., 1969
 Korai évek kenyere; ford. Beck Erzsébet, Gergely Erzsébet, Jávor Ottó, utószó Szabó Ede; Európa, Bp., 1970 (A világirodalom remekei)
 Csoportkép hölggyel. Regény; ford. Bor Ambrus; Magvető, Bp., 1973 (Világkönyvtár)
 Katharina Blum elvesztett tisztessége, vagy Miből lehet erőszak, és mit tehet velünk; ford. Bor Ambrus; Európa, Bp., 1976 (Európa zsebkönyvek)
 Gondviselő ostromzár; ford. Bor Ambrus; Magvető, Bp., 1980 (Világkönyvtár)
 És száját nem nyitotta szóra. Kisregények; ford. Beck Erzsébet et al.; Európa, Bp., 1980
 Egy bohóc nézetei; ford. Bor Ambrus; Magvető, Bp., 1982 (Világkönyvtár)
 A hagyaték; ford. Bor Ambrus; Magvető, Bp., 1984 (Rakéta Regénytár)
 Frankfurti előadások; ford. Bor Ambrus; Európa, Bp., 1984 (Mérleg)
 A nyolcadik parancsolat. Emlékezések, szatírák, cikkek; vál., szerk. Pók Lajos, ford. Asztalos József et al.; Magvető, Bp., 1985 (Világkönyvtár)
 És lőn este és reggel. Válogatott elbeszélések, 1947–1981; vál. Bor Ambrus, ford. Bor Ambrus, Raýman Katalin; Európa, Bp., 1986
 Asszonyok rajnai tájban; ford. Bor Ambrus; Magvető, Bp., 1987 (Világkönyvtár)
 Az angyal hallgatott; ford. Szántó Judit; Fabula, Bp., 1994

Források

További információk 

 
 Szederkényi Olga "Böll közlegény megmentése" című filmje [Böll 1944-es nyári magyarországi tartózkodásáról, romániai sebesüléséről, majd szentesi, debreceni kórházi ápolásáról, felgyógyulásáról] (2023)

Jegyzetek 

Német Nobel-díjasok
1917-ben született személyek
1985-ben elhunyt személyek
Irodalmi Nobel-díjasok
Német írók
Kölniek
Német forgatókönyvírók
Német műfordítók