John Lee Hooker

John Lee Hooker (Clarksdale, Mississippi, 1917. augusztus 22. – Los Altos, Kalifornia, 2001. június 21.) amerikai bluesénekes, gitáros és dalszövegíró. Az amerikai Mississippi állam Coahoma megyéjében, Clarksdale-től nem messze született egy zenész családban. Mostohaapja egy helyi blues gitáros volt.

Életpályája

Fiatalkora 
Hooker 1917. augusztus 22-én született Coahoma megyében, Clarksdale-től nem messze, William (1871-1923) Hooker földbérlő és baptista prédikátor és Minnie Ramsey Hooker (1875-?) tizenegyedik gyermekeként. John és testvérei otthon tanultak. Csak vallási zenéket hallgathattak. 1921-ben szülei elváltak, a következő évben anyja hozzáment William Moore-hoz, egy blues énekeshez, aki biztosította Johnnak az első gitár bemutatóját. Egy évvel később (1923-ban), mikor John édesapja meghalt, John elszökött otthonról. Soha többet nem találkozott anyjával és mostohaapjával.

Az 1930-as években Memphisben élt és dolgozott a Beale Streeten, ahol alkalmi fellépései voltak házibulikon. Különféle gyárakban dolgozott a második világháború alatt, később a Ford Motor Company-nál Detroitban is. Detroit északi részén a Hastings Streeten (a feketék mulatozóhelyének központja) töltötte idejét blues bárokban, találkozóhelyeken. Detroiti klubokban lépett fel, népszerűsége gyorsan nőtt. Új, "hangosabb" hangszerre volt szüksége, ezért megvette első elektromos gitárját.

Karrier 
Hooker karrierje 1948-ban kezdődött el, mikor az ügynöke készíttetett egy demo lemezt Hookerrel és a Bihari brothers-szel (a Modern Records tulajdonosaival).

Dadogott, a dalait félig beszélve adta elő, ami jellegzetességévé vált. Zenéjének ritmusa kötetlen volt, hasonlított a Delta blues előadóira. Éneke is inkább a beszédhez állt közelebb, semmint dallamok kiénekléséhez. Ez a laza, kötetlen stílus a Chicagóból érkező elektromos blues zenekarok megjelenésével vesztett népszerűségéből, bár amikor nem szólóban játszott, Hooker megpróbálta a kettőt ötvözni.

Zenéje 

Hooker Memphisben (Tennessee állam) kezdett zenélni, majd 1943-ban Detroitba költözött, ahol gyári munkás volt. Itt élt 1969-ig, a város keleti részén, a feketék szórakozóhelyei közelében. Első lemezfelvételeit 1948-ban készítette, ezek közül a "Boogie Chillen" sláger lett. Több mint egymillió darabot adtak el belőle. Ez megteremtette számára a lehetőséget, hogy olyan, ma már klasszikus dalokat vegyen fel, mint a "Crawling King Snake", az "In the Mood", a "Rock House Boogie" és a "Shake Holler Run".

Szólókarriert kezdett, az 1960-as évek elején a blues és a folk rajongói között is népszerűvé vált, így ő mutathatta be a közönségnek a fiatal Bob Dylant.

1980-ban előadta nagy sikerű dalát, a "Boom Boom"-t a Blues Brothers című filmben.

1989-ben vendégmuzsikusok – Keith Richards, Carlos Santana – társaságában felvette The Healer című, Grammy-díjnyertes albumát.

2001-ben, röviddel európai turnéja előtt betegedett meg, és nem sokkal utána elhunyt.

Hooker több, mint 100 albumot vett fel, utolsó éveiben San Franciscó-ban élt.

Jellegzetes, mély tónusú énekhangja mellett gitárkísérete iskolát teremtett. Gitárstílusa egyszerűnek tűnik, ám lüktető basszusmeneten alapuló, egyetlen gitáron játszott kétszólamú kísérete technikai bravúr. Még az 1990-es évek elején is készített felvételeket, így duettet énekelt Van Morrison Gloria című dalában, illetve Bonnie Raitt-tal.

Díjai, elismerései 
 Csillagot kapott a hollywoodi Walk of Fame-en
 Bekerül a Blues Hall of Fame-be (1980)
 Bekerül a Rock and Roll Hall of Fame-be (1991)

Grammy díjai
 A legjobb tradicionális blues felvétel 1990-ben az "I'm in the Mood"-ért (Bonnie Raittel)
 A legjobb tradicionális blues felvétel 1998-ban a "Don't Look Back"-ért
 Grammy életműdíj 2000-ben

Két dalát, a "Boogie Chillen"-t és a "Boom Boom"-t beválasztották a Rock and Roll Hall of Fame: "500 dal, amely megváltoztatta a Rock and Roll-t" nevezetű listájába
A "Boogie Chillen" egyike volt Az Évszázad Dalainak.

Fontosabb felvételei 

 1959:  How Long Blues (released on United)
 1959:  I'm John Lee Hooker (Vee Jay Records)
 1959:  The Folk Blues of John Lee Hooker (Riverside)
 1959:  Burning Hell (Riverside)
 1960:  That's My Story (Riverside)
 1960:  House Of The Blues
 1960:  I'm John Lee Hooker
 1961:  John Lee Hooker Sings The Blues
 1961:  Plays And Sings The Blues
 1962:  Burnin'
 1962:  Drifting the Blues
 1962:  Tupelo Blues
 1964:  The Great John Lee Hooker
 1964:  I Want To Shout The Blues
 1964:  Burning Hell
 1965:  Hooker & The Hogs
 1965:  Seven Nights
 1967:  Urban Blues
 1967:  Live at Caf? Au Go: Go
 1968:  Hooked on Blues
 1969:  Get Back Home
 1969:  Big Red Blues
 1969:  Simply The Truth
 1971:  Endless Boogie
 1971:  Hooker 'N' Heat/Infinite boogie
 1971:  Never Get Out Of These Blues Alive
 1972:  Live At Soledad Prison
 1973:  Kabuki Wuki
 1974:  Free Beer And Chicken
 1976:  In Person
 1979:  Sad & Lonesome
 1980:  Everybody Rockin'
 1986:  Jealous
 1987:  Don't Look Back
 1989:  John Lee Hooker's 40th Anniversary Album
 1989:  The Detroit Lion
 1989:  The Healer
 1990:  The Hot Spot (Featuring Miles Davis)
 1991:  Mr. Lucky
 1992:  Boom Boom
 1992:  This Is Hip
 1995:  Chill Out
 1995:  Whiskey & Wimmen
 2001:  House Rent Boogie
 2006:  Hooker

Hatása 
Számos dalát popegyüttesek is lemezre vették, így a Rolling Stones és az Animals.

Dalait lemezre vették például Dimples (Animals, Spencer Davis Group), Boom boom (Animals, Yardbirds).

Jegyzetek

További információk 

 Hooker
 John Lee Hooker hivatalos oldal

Irodalom 
 John Lee Hooker, A Blues Legend; ARC MUSIC CORP., 1991, 

Amerikai énekesek
Afroamerikaiak
Amerikai bluesgitárosok
Blues Hall of Fame beiktatottak
Rock and Roll Hall of Fame beiktatottak
1917-ben született személyek
2001-ben elhunyt személyek
Amerikai dalszerzők
Grammy-díjasok
Mississippiek