alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Sanakhte

Sanakhte, isto tako poznat kao Nebka (na grčkom poznat kao Mesochris), je bio prvi faraon Treće dinastije Drevnog Egipta te vladao od 2686. do 2668. pne. 

Sanakhteovo ime znači 'jak zaštitnik'. Pretpostavlja se da svoj položaj duguje ženidbom za kćer Khasekhemwyja, svom prethodnika na faraonskom prijestolju; kraljevska vlast se čak i u ovo rano doba znala prenositi po ženskoj liniji.

Dok Sanakhteovo postojanje potvrđeno grobom u obliku mastabe, grafitima i drugim predmetima, njegova reputacija osnivača Treće dinastije drevnog Egipta, kako je navode Manethon i Torinski kanon, je ozbiljno dovedena u pitanje nedavnim arheološkim otkrićima u Abydosu. Ona bez svake sumnje pokazuju da je Djoser pomogao pokopati --i tako-- naslijediti Khasekhemwyja; to se vidi iz Djoserovih pečata kraj ulaza u grob. (v. Toby Wilkinson u Early Dynastic Egypt, (1999), str.83 & 95). Izgleda vjerojatnije da je Nebka bio kasniji kralj Treće dinastije. 

Također, za razliku od Djosera, malo je relikvije ostalo iz Sanakhteovog doba što baca veliku sumnju na Manethonove i navode Torinskog kanona o 18 godina vladavine ovog kralja. Treba naglasiti kako su i Torinski kanon i Manethon svoje podatke iznosili dvije tisuće godina nakon doba egipatske Treće dinastije, pa je za očekivati da će oni biti netočni ili nepouzdani. Torinski kanon je, na primjer, zapisan na papirusima koji datiraju u doba vladavine Ramzesa II, kralja Novog carstva koji je vladao Egiptom od 1279. do 1213. pne. 

Velika mastaba kraj Abydosa sadrži fragmente s njegovim imenom. Također sadrži ostatke kostura, koji je možda pripadao ovom kralju. Manethon kralju pripsiuje neobičnu visinu, što odgovara pronađenim ostacima.

V. također 
 Faraon
 Popis faraona
 Treća dinastija

Vanjski linkovi 
 Egyptian kings: Sanakhte 
 Sanakhte, A Mysterious King of Egypt's 3rd Dynasty

Faraoni
Džozer

Nečeriket Džozer (u Torinskom kanonu poznat kao „Dsr-it“; Maneton ga naziva „Tosartos“) je, po mnogima, najpoznatiji faraon treće dinastije. Danas je Džozer poznat, prije svega, po tome što je za njega Imhotep izgradio šestostepenu piramidu u Sakari.

Maneton tvrdi da je Džozer vladao 29 godina, dok je po Torinskom kanonu vladao 19. Moguće je da je autor Torinskog kanona računao dvogodišnje popise stoke kao godine, tj. da je Džoser zapravo vladao 37 ili 38 godina. Veliki broj građevina koje su podignute za vreme njegove vladavine ide u prilog pretpostavci da je Džozer vladao bar 29 godina.

Džozer je bio sin poslednjeg kralja druge dinastije, Hasehemvija i kraljice Nimaetap. U kom su odnosu bili Džozer i njegov nasljednik, Sehemhet, nije poznato.

Džozer je organizirao nekoliko vojnih ekspedicija na Sinajski poluotok, kada je pokoreno lokalno stanovništvo. Također je slao ekspedicije koje su za cilj imale prikupljanje minerala kao što su tirkiz ili bakar. Moguće je da je Džozer ustanovio južnu granicu kod 1. katarakta.

Oko 2500 godina posle Džozerove smrti, za vrijeme vladavine Ptolemeja V. Epifana, u oblasti prvog katarakta, sveenici lokalnog boga Hnuma su istakli „Stelu gladi“, i tvrdili da ona potiče iz vremena Džozera. Stela je bila napravljena za vrijeme Ptolomejske dinastije, i zapravo je bila falsifikat, ali može poslužiti kao svjedočanstvo o tome koliko je Džozer i dalje bio značajan u svijesti Egipćana.

Druge varijante izgovora imena Džozer su: Zoser, Djoser, Zozer, Dsr, Đeser, Zoser, Zosar, Đeser, Horus-Nečerihet.

Povezano 
 Džoserova piramida
 Spisak faraona

Literatura. 
 Ijan Šo. Oksfordska istorija starog Egipta. Klio (Clio), 2004.

Vanjske veze 

 Džoserova biografija
 Još jedna Džoserova biografija

Faraoni
Treća dinastija Egipta
Međunarodni olimpijski odbor

Međunarodni olimpijski komitet (MOK) ili Međunarodni olimpijski odbor (MOO) (engl. International Olympic Committee, IOC), međunarodna sportska organizacija sa sjedištem u Švicarskoj, u gradu Lausannei. Osnovana je 23. lipnja 1894. na kongresu u Parizu, pod idejnim vodstvom baruna Pierrea de Coubertina. Njegova je ideja bila oživjeti oblik natjecanja poznat u staroj Grčkoj po modelu sportskog međunarodnog natjecanja najvišeg ranga. Na istom je kongresu odlučeno da će domaćin I. Olimpijskih igara biti Atena, te je za godinu održavanja odabrana 1896.

Predsjednici MOO-a 

Predsjednici MOO se biraju na kongresima na period od više godina. Postoje inicijative da se zbog potencijalno velikog utjecaja koje predsjednik ima na cijeli Olimpijski pokret, pa i konkretnih problema vezanih uz korupciju, mandat predsjednika i članova ipak ograniči a izbor napravi transparentnijim. Do sada su međutim predsjednici bili birani na period od više godina, tako da je do sada ukupno bilo samo 8 predsjednika MOO:

 Demetrios Vikelas, Grčka, 1894. – 1896.
 barun Pierre de Coubertin, Francuska, 1896. – 1925.
 grof Henri de Baillet-Latour, Belgija, 1925. – 1942.
 Sigfrid Edström, Švedska, 1946. – 1952.
 Avery Brundage, SAD, 1952. – 1972.
 lord Michael Morris Killanin, Irska, 1972. – 1980.
 Juan Antonio Samaranch, Španjolska, 1980. – 2001.
 Jacques Rogge, Belgija, 2001. – 2013.
 Thomas Bach, Njemačka, od 2013.

Eksterni linkovi 

Međunarodne sportske organizacije
Olimpijske igre
FBI

Federni biro za istrage (engleski Federal Bureau of Investigation, skraćeno FBI) je federalna kriminalistička služba, obavještajna služba, kao i glavni istražni organ Ministarstva pravde SAD (DOJ). FBI trenutno ima nadležnost nad preko 2000 kategorija federalnih zločina te je po opsegu nadležnosti u čuvanju zakona jedino iza Službe šerifa SAD (iako USMS svoju praksu ograničava na pravosudne djelatnosti, što FBI čini de-facto vodećom policijskom službom vlade SAD). Moto Biro ja Vjernost , Hrabrost i Poštenje (engleski "Fidelity, Bravery, Integrity").

Osnovan je godine 1908. kao Biro za istrage (Bureau of Investigation, BOI) te nije dobio ime Federalni biro za istrage sve do 1935. J. Edgar Hoover, prvi direktor FBI, nastavio je svoj mandat direktora BOI, te postao najdugovječniji direktor FBI. Također je odgovoran za mnoge reforme i promjene koje su FBI učinile jednom od vodećih policijskih službi u svijetu. Zgrada J. Edgar Hoover Building, FBI Akademija i Informacioni kompleks krivičnog prava služe kao glavni uredi za podršku svakog od terenskih ureda koje se nalaze širom SAD.

Bilješke

Eksterni linkovi 

 Službena stranica

 
Policija SAD
Obavještajne službe
Privreda

Privreda ili gospodarstvo kao pojam opisuje sve ustanove i ljudske postupke sa ciljem, u svijetu postojeće i od čovjeka stvorene resurse da koriste, da bi održanje i sigurnost života ljudima garantirali i potpomogli i njihove materijalne i nematerijalne potrebe zadovoljili. Ljudske potrebe mogu se podjeliti na tri oblasti, čiji redosljed prioritetnu podjelu resursa predstavlja:
 
 Egzistencijalne potrebe obuhvataju između ostalog potrebe za hranom, pićem, stanbenim prostorom i sigurnosti.

 Osnovne potrebe obuhvataju potrebe za zdravljem, okolišem, odjećom i sličnim.

 Luksuzne potrebe se međutim ne mogu generalno definisati. To zavisi od stanja u kojem se dotično društvo nalazi. Tako se naprimjer, u modernom zapadnom društvu, internacionalni mobilitet več vidi kao osnovna potreba, dok u drugim društvima spada u luksuzne potrebe (različiti životni standardi).

Korisni linkovi 
 Savjeti za buduće milionere (Slomljen link) 

Ekonomija
Bhumibol Adulyadej

Bhumibol Adulyadej (; ; Kraljevski institut: Phumiphon Adunyadet; ) (5.12. 1927.-), službeno zvan "Veliki" (Thai: มหาราช, Maharaja) te isto tako poznat kao Rama IX, je bio kralj Tajlanda od 1946. do smrti. U trenutku smrti bio je državnim poglavar s najdužim stažom te najdugovječnijim monarhom u tajlandskoj historiji.

Iako je Bhumibol ustavni monarh, nekoliko puta je odlučno intervenirao u tajlandsku politiku, uključujući političku krizu 2005-2006. Bhumibolu mnogi također pripisuju važnu ulogu u tajlandskoj tranziciji prema demokraciji 1990-ih, iako je u ranijim periodima vladavine znao podržavati vojne režime. Nije se odupro državnom udaru u septembru 2006. kojim je svrgnuta prethodno izabrana vlada premijera Thaksina Shinawatre.

Bhumibol koristi svoje ogromno bogatstvo kako bi financirao razne razvojne projekte, posebno u seoskim područjima. Nevjerojatno je popularan u Tajlandu, a mnogi Tajlanđani na njega gledaju kao polubožanstvo. Kritičari, uglavnom izvan Tajlanda, priposuju taj status suzbijanju kritike monarhije.

Bhumibol je rođen u Sjedinjenim Državama a obrazovan u Švicarskoj. Bhumibol se u slobodno se bavio vrijeme bavi muzikom, umjetnošću i jedrenjem. Smatrao se jednim od najbogatijih ljudi na svijetu, a primio je i mnoga državna priznanja.

Bilješke

Vanjske veze 

 The Sixtieth Anniversary Celebrations of His Majesty's Accession to the Throne - official website for the Diamond Jubilee
 A Visionary Monarch - provides a lot of insights on his visions and contributions to the country.
 The Golden Jubilee Network - has many subjects on Bhumibol, including his projects, speeches, and his royal new year card.
 Office of the Royal Development Projects Board 
 Supreme Artist - see works of art created by Bhumibol.
 The King's Birthplace
 Thai monarchy 
 Thailand’s Guiding Light
 Thailand: How a 700-Year-Old System of Government Functions  - article by David Lamb (LA Times staff writer) on Bhumibol
 Constitution of the Kingdom of Thailand - Chapter 2 details the King's prerogatives and obligations, as well as matters relating to succession

Tajlandski političari
Surayud Chulanont

General Surayud Chulanont (tajlandski: สุรยุทธ จุลานนท์) je bivši oficir tajlandske vojske, bivši komandant vojske, vrhovni komandnat, tajni savjetnik kralja Bhumbila Adulyadeja i bivši premijer Tajlanda. Na mjesto premijera ga je 1.10. 2006. imenovao Sonthi Boonyaratkalin, šef vojne hunte koja je srušila izabranu vladu Thaksina Shinawatre. S mjesta premijera je sišao nakon demokratskih izbora na kojima je pobijedila Stranka narodne vlasti Samaka Sundaraveja.

Tajlandski političari
Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine

Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine je zakonodavno tijelo Bosne i Hercegovine. Sastoji se od dva doma:
 Vijeće naroda, koje se sastoji od 15 zastupnika delegiranih od strane entitetskih skupština - 10 iz Federacije BiH od kojih 5 moraju biti Bošnjaci, a 5 Hrvati; te 5 iz Republike Srpske, koji moraju biti Srbi.
 Vijeće općina se sastoji od 42 zastupnika izabranih neposredno od strane građana na teritoriji cijele države.

Obaveze parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine su:
 donijeti zakone potrebne da se izvrše odluke predsjedništva ili da se ispune ustavne dužnosti parlamentarne skupštine.
 odrediti izvore i količine prihoda za zahvate ustanova Bosne i Hercegovine i međunarodne dužnosti Bosne i Hercegovine.
 odabrati proračun ustanova Bosne i Hercegovine.
 odlučiti da li da dozvoli potpisivanje sporazuma.
 druge predmete kad su potrebni da bi se izvršile dužnosti određene u međusobnom sporazumu entiteta.

Politika Bosne i Hercegovine
Bosna i Hercegovina
Predsjedništvo Bosne i Hercegovine

Predsjedništvo Bosne i Hercegovine je najviši izvršno-zakonodavni organ države Bosne i Hercegovine. Predsjedništvo Bosne i Hercegovine je nastavilo kontinuitet ranijeg Predsjedištva Republike Bosne i Hercegovine, koje je djelovalo do potpisivanja Dejtonskog sporazuma.

Ima tri člana (po jednog Bošnjaka, Srbina i Hrvata), koji se svakih osam mjeseci smjenjuju na mjestu predsjedavajućeg predsjedništva tokom mandata predsjedništva koji traje četiri godine. Članove predsjedništva neposredno bira narod na izborima na način da za bošnjačkog i hrvatskog člana glasa biračko tijelo Federacije, a za srpskog člana Republike Srpske.

Predsjedavajućeg Vijeća ministara imenuje predsjedništvo, a odobrava Parlamentarna skupština. Predsjedavajući zatim imenuje ministre.

Trenutno, članovi predsjedništva Bosne i Hercegovine su Denis Bećirović, Željka Cvijanović i Željko Komšić.

Povezano 
 Predsjedništvo Republike Bosne i Hercegovine
 Predsjedništvo Socijalističke republike Bosne i Hercegovine

Vanjski linkovi 
 Predsjedništvo Bosne i Hercegovine 

Bosna i Hercegovina
Vijeće ministara Bosne i Hercegovine

Vijeće ministara Bosne i Hercegovine je organ izvršne vlasti Bosne i Hercegovine.

Ponekad je u upotrebi i termin Vlada Bosne i Hercegovine.

Vijeće ministara Bosne i Hercegovine imenuje Predsjedništvo, a odobrava Parlamentarna skupština. Predsjedavajući zatim imenuje ministre. Vijeće ministara čine predsjedavajući i devet ministara koji se nalaze na čelu 9 ministarstava unutar Vijeća ministara.

Devet ministarstva koji čine Vijeće ministara su:
 Ministarstvo vanjskih poslova,
 Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa,
 Ministarstvo finansija i trezora,
 Ministarstvo komunikacija i prometa,
 Ministarstvo civilnih poslova,
 Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice,
 Ministarstvo pravde,
 Ministarstvo sigurnosti
 Ministarstvo odbrane.

Povezano 
 Spisak predsjednika vlada Bosne i Hercegovine

Vanjski linkovi 
 Zvanične stranice Vijeća ministara BiH

Bosna i Hercegovina
Parlament Federacije Bosne i Hercegovine

Parlament Federacije Bosne i Hercegovine je zakonodavno tijelo Federacije BiH, jednog od dva entiteta Bosne i Hercegovine.

Sastoji se od Predstavničkog doma od 98 zastupnika koje biraju neposredno građani, te Doma naroda čije predstavnike biraju kantonalne skupštine.

Bosna i Hercegovina
Federacija Bosne i Hercegovine
Narodna skupština Republike Srpske

Narodna skupština Republike Srpske je zakonodavno tijelo Republike Srpske, jednog od entiteta Bosne i Hercegovine. Ima jedan dom i 83 zastupnika/poslanika koji se neposredno biraju svake četiri godine.

Istorija 

Narodna skupština Republike Srpske je osnovana 24. oktobra 1991. godine kao Skupština srpskog naroda u Bosni i Hercegovini. 

Skupština bosanskohercegovačkih Srba, formirana 24.10. 1991., je 28.2. 1992. donijela Ustav Srpske republike Bosne i Hercegovine. Republika bi se sastojala ne samo od svih područja gdje su Srbi bili većina, nego takođe i od „mjesta gdje je srpski narod manjina zbog genocida nad njim tokom Drugog svjetskog rata“, odnosno obuhvaćala bi teritorije sledećih 70 opština (u podebljanim Srbi nisu činili većinu): Banjaluka, Bihać, Bijeljina, Bileća, Bosanska Dubica, Bosanska Gradiška, Bosanska Krupa, Bosanski Brod, Bosanski Novi, Bosanski Petrovac, Bosanski Šamac, Bosansko Grahovo, Bratunac, Brčko, Bugojno, Čajniče, Čapljina, Čelinac, Derventa, Doboj, Donji Vakuf, Drvar, Foča, Gacko, Glamoč, Han-Pijesak, Ilijaš, Jajce, Kalinovik, Kladanj, Ključ, Konjic, Kotor-Varoš, Laktaši, Livno, Lopare, Ljubinje, Milići, Modriča, Mostar, Mrkonjić-Grad, Nevesinje, Olovo, Petrovo, Prijedor, Prnjavor, Bosanska Kostajnica, Rogatica, Rudo, Pale, Kneževo, Sokolac, Srbac, Srebrenica, Srebrenik, Stari grad Sarajevo, Stolac, Šekovići, Šipovo, Teslić, Trebinje, Stanari, Tuzla, Ugljevik, Višegrad, Vlasenica, Vogošća, Zavidovići, Zvornik, Žepče. Istom odlukom je Republika proglašena dijelom jugoslovenske federalne države. 

12.5. 1992. godine, na 16. sjednici Skupštine srpskog naroda u Bosni i Hercegovini, Radovan Karadžić je objavio šest "strategijskih ciljeva" srpskog naroda u Bosni i Hercegovini:

 Uspostaviti državne granice koje bi odvojili srpski narod od druga dva naroda.
 Uspostaviti koridor između Semberije i Bosanske Krajine.
 Uspostaviti koridor u Podrinju, što znači ukinuti stanje Drine kao granicu srpskih država.
 Uspostaviti granicu na Uni i Neretvi.
 Podijeliti Sarajevo u srpske i bošnjačke dijelove, te uspostaviti sposobne državne vlasti u oba djela.
 Osigurati pristup Jadranskom moru.

Tokom iste sjednice, skupština bosanskih Srba je uspostavila Vojsku Republike Srpske (VRS) i izabrala Ratka Mladića da bude zapovjednik drugog vojnog distrikta Jugoslavenske armije, kasnije glavnog štaba vojske Republike Srpske. Na toj istoj sjednici, na kojoj se raspravljalo o stvaranju "Srpske Republike Bosne i Hercegovine", general Ratko Mladić je rekao Skupštini da neće biti moguće odvojiti Srbe od nesrba tako što će nesrbi sami otići sa te teritorije. Upozorio je da svaki pokušaj u tom smislu znači genocid.

Radovan Karadžić, tadašnji predsjednik RS, je pred Narodnom skupštinom Republike Srpske maja 1994. godine izjavio: "Bez Srbije ne bi bilo ništa, nemamo mi te resurse i ne bi mogli da ratujemo."

Reference

Vanjske veze 

Parlamenti
Republika Srpska
Bosna i Hercegovina
UNMIK

Privremena administrativna misija Ujedinjenih nacija na Kosovu ili UNMIK je privremena civilna uprava na Kosovu pod rukovodstvom Ujedinjenih nacija. Misija je osnovana 10. juna, 1999. rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti. Šef UNMIK-a od avgusta 2004. pa do kraja juna 2006. je bio danski međunarodni civilni službenik Soren Jesen-Petersen. nasledio ga je prvi zamenik, američki diplomata Stiven Šuk.

Struktura 
UNMIK je podeljen u četiri sektora koja se nazivaju „stubovima“. To su:

 Stub I: Policija i pravosuđe (rukovode Ujedinjene nacije)
 Stub II: Civilna administracija (rukovode Ujedinjene nacije)
 Stub III: Demokratizacija i izgradnja institucija (rukovodi Organizacija za bezbednost i saradnju u Evropi)
 Stub IV: Rekonstrukcija i ekonomski razvoj (rukovodi Evropska unija)

NATO predvodi snage nazvane KFOR čime je obezbeđeno prisustvo međunarodnih mirovnih snaga kako bi podržale rad UNMIK-a.

Dužnosti 
Prema rezoluciji 1244, dužnosti UNMIK-a su:

 reforma osnovnih civilnih administrativnih funkcija;
 promovisanje uspostavljanja znatne autonomije i vlasti Kosova;
 omogućavanje političkog procesa za utvrđivanje budućeg statusa Kosova;
 koordinisanje dostavljanja humanitarne pomoći svih međunarodnih agencija;
 podrška rekonstrukciji glavne infrastrukture;
 odrđavanje reda i zakona;
 promovisanje ljudskih prava; i
 obezbeđivanje sigurnog i nesmetanog povratka svih izbeglica i raseljenih lica u svoje domove na Kosovu.

Vidi još 
 KFOR

Spoljašnje veze 
 Misija Ujedinjenih nacija na Kosovu (UNMIK) 
 Kompletan tekst rezolucije Saveta bezbednosti UN-a 1244

Istorija Kosova
Politika Kosova
Ujedinjene nacije
Perioda periodnog sistema elemenata

Postoji 7 perioda u sistemu hemijskih elemenata. To su horizontalni (vodoravni) redovi u periodnom sistemu. One predstavljaju redove na koje je podeljen periodni sistem elemenata. 
Periode periodnog sistema elemenata su:

 1. perioda hemijskih elemenata
 2. perioda hemijskih elemenata
 3. perioda hemijskih elemenata
 4. perioda hemijskih elemenata
 5. perioda hemijskih elemenata
 6. perioda hemijskih elemenata
 7. perioda hemijskih elemenata
Poluotok

Poluotok ili poluostrvo je geografski pojam, koji označava kontinentalnu površinu, koja je sa tri strane okružena vodom. Poluotoci mogu imati površinu od nekoliko kvadratnih kilometara, ali isto tako njihova veličina i dužina ne moraju dosezati više od stotinjak metara. 

Sami poluotoci mogu imati poluotoke, a ovi se dalje mogu dijeliti na manje poluotoke, kao što pokazuje primjer danskog poluotoka Jutland-Djursland-Mols. 

Poluotok velikih razmjera se naziva polukontinent, poput Evrope, a njoj su pripojeni veći poluotoci, kao dijelovi koji sačinjavaju kontinent, kao što su: Apeninski, Balkanski, Pirinejski poluotok i Skandinavija, te manja: Bretagne, Jutland, Istra, Kanin, Kola, Krim, Peloponez i Halkidiki.

Neki od poluotoka:

 
Fizička geografija
Geomorfologija
Led

Led je voda u čvrstom agregatnom stanju. Pri temperaturi od 0°C voda pod normalnim tlakom prelazi u čvrsto stanje. Pri smrzavanju volumen vode u ledenom stanju povećava se za otprilike 1/9.

Specifična toplota leda je duplo manja od vode u tečnom stanju. Zbog toga se led relativno brzo obrazuje na površini vode rashlađene do temperature od 0 °C, a za njegovo topljenje potrebna je mnogo manja količina toplote (79,72 cal g -1) nego za uparavanje tečne vode (539,6 cal g -1). Povećanjem saliniteta snižava se tačka mržnjenja vode; tako se morska voda (prosečnog saliniteta od 35 g L -1) mrzne tek na -1,91 °C. Najveće količine leda u biosferi se nalaze u polarnim kapama.

Led nije samo svojstvo krutosti vode. Naime, takva vrsta leda se u nauci naziva „vodeni led“, dok gotovo svaki gasoviti spoj pri određenim temperaturama i pritiskom može preći u stanje leda. Gledano u svemiru, na Marsu postoje određene količine vodenog leda, ali npr. na Plutonu postoji tzv. metanski led, na Uranu amonijakov led itd.

Reference

Literatura

Spoljašnje veze 

 Fazni dijagram vode, uključujući varijante leda
 Listing za led na satju Webmineral
 Listing za led i podaci o lokaciji na sajtu MinDat.org
 Fizika leda
 Fazni dijagrami vode sa nekim dijagramima visokog pritiska
 Nedavno otkriće o topljenju leda
 'Nezamrziva voda', 'vezana voda' i voda hidracije
 Elektromehanička svojstva leda

Oblici vode
Platon Dimić

Platon Dimić (1907. Bavanište - 1992. Beograd) je bio matematičar i fizičar, profesor, autor i urednik stručnih publikacija.

Biografija 

Platon Dimić je diplomirao 1929. godine nа matematičkoj grupi Filozofskog fakulteta u Beogradu. Nastavničku karijeru je započeo kao suplent Pančevačke gimnazije 1930. godine. Premešten je u Valjevsku gimnaziju 1931. godine. Dve godine kasnije premešten je u Šabačku gimnaziju (27.8.1933.), da bi već sledeće školske godine bio vraćen u Valjevo (15.8.1934). Gimnazijalcima je predavao matematiku, fiziku i filozofiju. U Valjevskoj gimnaziji je bio nadzorni nastavnik Podružnice ferijalnog saveza. Iz Valjeva je premešten 26.6.1936. godine u Mušku realnu gimnaziju Kralja Aleksandra 1. (danas Deseta gimnazija) u Beogradu, koja je raspuštena posle napada Nemačke na Jugoslaviju 1941. godine.   Platon Dimić je učestvovao u drugom svetskom ratu. Vratio se u Beograd 1945. godine i nastavio rad na gimnaziji. 

26. avgusta 1947. godine Platon Dimić je zvanično izabran za docenta na novoosnovanom Institutu za matematiku Filozofskog fakulteta u Skoplju, a ranih 1950-ih godina je prešao na Tehnički fakultet. 1960. godine je postavljen za vanrednog profesora na Tehničkom fakultetu, čiji je prodekan bio od 1959. do 1963. godine , a zatim na Građevinskom fakultetu. Predavao je pretežno algebru i metodiku, uveo tečajeve za nadarene učenike, a bio je i zaslužan, skupa sa kolegama, za nabavku prvog kompjutera u Makedoniji 1964. godine.  Penzinonisan je 1969. godine, zatim se vratio u Beograd gde je nastavio sa uredničkim radom do svoje smrti 1992. godine.   

U centru njegovog naučnog rada bila je metodika predavanja matematike.  Objavio je nekolicinu samostalnih dela, a uglavnom učestvovao u osnivanju i uređivanju redovnih stručnih publikacija kao što su "Matematički list za učenike osnovnih škola" u izdanju Društva matematičara Srbije , "Matematički bilten"  i "Matematička škola" u izdanju skopskog univerziteta.  Istakao se od 1940-ih godina kao suosnivač matematičkih takmičenja za srednjoškolce na republičkom i jugoslovenskom nivou. 

Pored matematičke delatnosti, Platon Dimić se uzgred bavio i književnjošću, objavljujući kratke pripovetke u predratnoj Politici. 

Razgranata porodica Dimić vodi poreklo od Dime Putnika, Cincara koji se iz Makedonije u današnjoj Grčkoj u Vojvodinu doselio sredinom XVIII veka, i dala je brojne naučno-prosvetne radnike.  Platonov otac se takođe zvao Platon. Platon (mlađi) je imao jednu sestru, Slavku, udatu za inž. Ivana Piškina, Rusa, koja je bila prevodilac ruske književnosti.  Platon je bio oženjen Natalijom.

Izvori

Literatura

Spoljašne veze
Haris Silajdžić

Haris Silajdžić (1. 9. 1945. -) je bosanskohercegovački političar, koji je od 2006. do 2010. služio kao bošnjački člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine, a 2010. i kao predsjednik BiH.

U politiku je ušao za vrijeme prvih demokratskih izbora 1990. godine kao član Stranke demokratske akcije. Pobjednička koalicija nacionalnih stranaka ga je imenovala ministrom vanjskih poslova tadašnje SR BiH. Na toj ga je dužnosti zatekao raspad SFRJ i rat u Bosni Hercegovini, koji je izbio 1992. godine.

1993. godine je postao premijerom Bosne i Hercegovine. Godine 1995. je bio članom delegacije vlade BiH na Daytonskoj mirovnoj konferenciji i sudjelovao u izradi Daytonskog mirovnog sporazuma.

Nakon rata se razišao sa SDA i formirao vlastitu Stranku za BiH, te postao žestoki kritičar daytonskog sistema, zalažući se za ukidanje entiteta. Godine 2002. je poražen od Sulejmana Tihića na izborima za Predsjedništvo BiH, ali ga je godine 2006. porazio. Godine 2010. ga je porazio SDA-ov kandidat Bakir Izetbegović.

Vanjske veze 

 Interview from the BBC's Hardtalk current affairs program
 An interview with Haris Silajdžić 
 Haris Silajdžić interview with Tim Sebastian
 Bosnia's new leadership takes shape

Bosanskohercegovački političari
Željko Komšić

Željko Komšić je bosanskohercegovački političar koji je 1.10. 2006. izabran za hrvatskog člana Predsjedništva Bosne Hercegovine kao kandidat Socijaldemokratske partije Bosne i Hercegovine.

Željko Komšić je završio Pravni fakultet Univerziteta u Sarajevu i School of Foreign Service na Univerzitetu Georgetown u Vašingtonu. Napadom srpske vojske na Sarajevo, priključio se Armiji RBiH, gdje se istakao u vojnim zadacima za šta je dobio najveće vojno odlikovanje Armije RBiH, Zlatni ljiljan. Nakon rata uključio se aktivno u politički život BiH. 2000. godine je izabran za načelnika općine Novo Sarajevo u Sarajevu, a 2001. godine postao je prvi ambasador BiH u Srbiji i Crnoj Gori. Na lokalnim izborima 2004. godine direktnim glasanjem je izabran za još jedan mandat načelnika općine Novo Sarajevo, a na toj funkciji je ostao do oktobarskih izbora 2006. kada je izabran za člana Predsjedništva BiH.

Njegov izborni uspjeh se pripisuje raskolu unutar HDZ-a BiH, koji je omogućio da o izbornom pobjedniku odlučuju glasači u urbanim sredinama sa bošnjačkom većinom. Budući da je izabran većinom bošnjačkim glasovima veliki dio hrvatskih političara u BiH ga smatra nelegitimnim.

Četiri godine kasnije, na općim izborima 2010. godine ponovo je izabran za hrvatskog člana Predsjedništva, osvojivši 337.065 glasova (32,94% od ukupnog broja birača s teritorija Federacije BiH i Distrikta Brčko, tj. 60,61% od ukupnog broja birača koji su glasali za hrvatskog člana Predsjedništva). 2013. godine istupio je iz Socijaldemokratske partije i 7. aprila iste godine osnovao novu stranku pod nazivom Demokratska fronta postavši njen prvi predsjednik.

Reference

Vanjski linkovi
Intervju za hrvatske novinare nakon oktobarskih izbora 2006. 
Intervju u Oslobođenju, 7. oktobar 2006.

Bosanskohercegovački političari
Jugoslavenski ateisti
Nebojša Radmanović

Nebojša Radmanović je bosanskohercegovački političar koji je 1. 10. 2006. izabran za srpskog člana Predsjedništva BiH kao kandidat Saveza nezavisnih socijaldemokrata Republike Srpske.

Bosanskohercegovački političari
Socijaldemokratska partija Austrije

Socijaldemokratska partija Austrije (njemački:Sozialdemokratische Partei Österreichs ili SPÖ) je jedna od najstarijih politički stranki u Austriji. SPÖ je jedna od dvije glavne stranke u Austriji, koja je poznata po snažnim vezama s radničkim sindikatima i Austrijskom komorom rada (Arbeiterkammer).

SPÖ je nastala udruživanjem raznih socijalističkih i anarhističkih grupa u austrijskom dijelu Austro-Ugarske. Proces koji je neformalno započeo još 1874. završen je prvim kongresom, a njegov završetak 1.1. 1889. se drži kao datum osnivanja stranke.

1896. godine se iz nje izdvojila Jugoslovenska socijaldemokratska stranka koja je djelovala u Sloveniji, Istri i Dalmaciji.

SPÖ, koja se orijentirala prema socijaldemokraciji, se vrlo brzo nametnula kao vodeća radnička stranka, a 1911. je imala najviše mjesta u carskom parlamentu. Godine 1914. je, poput mnogih socijaldemokratskih stranki, podržala ulazak svoje države u prvi svjetski rat. Međutim, krajem 1918. je bila ključna u događajima koji su nakon raspada Austro-Ugarske od Austrije načinili republiku.

U prvim godinama nove republike, SPÖ je pod nazivom SDAPÖ vladala u koaliciji s centrističkim Kršćanskim socijalistima, ali je stranka zabranjena nakon nemira 1934. godine u kojima je sudjelovala i njena stranačka milicija. 

SPÖ je postala legalna tek 1945. godine. Otada je često na vlasti, obično u velikoj koaliciji s demokršćanskom Narodnom strankom. 

Na izborima u jesen 2006. je osvojila najviše glasova te je zajedno s Narodnom strankom formirala koalicijsku vladu.

Od 2023. Andreas Babler bio je predsjednik.

Vanjski linkovi 
 Službena stranica (njemački)
 The Social Democratic Party of Austria
 {AEIOU | Austrian Social Democratic Party
 Enciklopedija bečke SPÖ (njemački)
 Linzer Programm (November 3, 1926)
 Otto Bauer - Austromarxism

Političke stranke u Austriji
Socijaldemokratske partije
Austrijska narodna stranka

Austrijska narodna stranka (njemački: Österreichische Volkspartei ili ÖVP) je austrijska politička stranka. Predstavlja nasljednicu austrijske Kršćanske socijalne stranke iz 19. vijeka, a po svom programu i glasačkom tijelu je prilično slična njemačkoj Kršćanskoj demokratskoj uniji. Narodna stranka je osnovana odmah nakon obnove Federalne republiek Austrije godine 1945. i otada predstavlja jednu od dvije najvažnije stranke u austrijskoj politici.

Vanjske veze 
 Austrian People's Party  (official site)
 Austrian People's Party Country Studies - Austria
 www.zukunft.at  political youth-community

Političke stranke u Austriji
Hrvatska demokratska zajednica Bosne i Hercegovine

Hrvatska demokratska zajednica Bosne i Hercegovine (HDZ BiH), politička stranka u Bosni i Hercegovini. 

Osnovana je godine 1990. kao podružnica Hrvatske demokratske zajednice koja je došla na vlast u susjednoj Hrvatskoj nakon prvih demokratskih izbora. Vrlo brzo se nametnula kao nacionalna stranka hrvatskog naroda u BiH, a zajedno s druge dvije vodeće nacionalne stranke - SDA i SDS - je pobijedila na prvim demokratskim izborima u BiH krajem 1990. i ušla u koalicijsku vladu. 

Međutim, za vrijeme raspada Jugoslavije vodstvo HDZ BiH se počinje odvajati od vlade u Sarajevu, te, pogotovo nakon izbijanja rata 1992. godine počinje forsirati politiku secesije, oličene u Hrvatskoj republici Herceg-Bosni. Do promjene politike dolazi tek s Washingtonskim sporazumom 1994. i uspostavljanjem Federacije BiH.

Otada, pa sve do pred izbore 2006. godine, HDZ BiH je bila najstabilnija od sve tri nacionalne stranke, ali je raskol između pristaša Dragana Čovića i Bože Ljubića doveo do formiranja nove stranke pod nazivom Hrvatska demokratska zajednica 1990 (HDZ 1990). Tom raskolu neki promatrači pripisuju činjenicu da je na izborima 2006. za hrvatskog člana Predsjedništva BiH izabran Željko Komšić iz Socijaldemokratske partije BiH.
Stranka demokratske akcije

Stranka demokratske akcije je politička stranka u Bosni i Hercegovini.
 
Osnovana je maja 1990. kao prva poratna stranka u BiH kojoj je cilj bio okupljati i zastupati interese Muslimana. Među osnivačima su bili Alija Izetbegović, Muhamed Filipović i Adil Zulfikarpašić.

Još prije izbora se od SDA izdvojila frakcija s Muhamedom Filipovićem i Adilom Zulfikarpašićem i osnovala stranku Muslimanska bošnjačka organizacija (MBO).

Međutim, SDA je izbore dobila u koaliciji s druge dvije nacionalne stranke - HDZ i SDS. Zajedno s njima je formirala novu vladu, ali se koalicija raspala s raspadom Jugoslavije i izbijanjem rata.

Nakon rata je SDA ostala glavna bošnjačka stranka u BiH.

Osim u BiH, postoje i stranačke podružnice u susjednim državama - SDA Hrvatske, SDA Sandžaka (Srbija) i SDA Crne Gore.

Nastanci 1990.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Srpska demokratska stranka (BiH)

Srpska demokratska stranka (SDS) je politička stranka u Bosni i Hercegovini. Trenutni v.d. lider ove stranke je Milan Milićević.

Osnovana je 1990. pred prve demokratske izbore u Bosni i Hercegovini kao etnički opredeljena stranka Srba, a predvodio ju je Radovan Karadžić.

Na izborima 1990. godine je osvojila je 72 zastupnička mjesta i formirala koalicijsku vladu sa druge dve nacionalne stranke. Ta se koalicija raspala nakon raspada SFRJ. 

SDS se protivila izdvajanju Bosne i Hercegovine iz Jugoslavije te je formirala Srpsku republiku Bosnu i Hercegovinu, koja će kasnije postati Republika Srpska. Neki od čelnika ove stranke su bili optuženi za ratne zločine pred Međunarodnim sudom u Haagu

Nakon završetka rata i potpisivanja Daytonskog sporazuma, SDS je slabila u korist nešto umjerenijih srpskih nacionalnih stranaka.

Na lokalnim izborima 2012. godine Srpska demokratska stranka je osvojila najviše glasova od svih srpskih političkih partija u Bosni i Hercegovini.

Vidi također 
 Srpska demokratska stranka (Hrvatska)

Nastanci 1990.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Socijaldemokratska partija Bosne i Hercegovine

Socijaldemokratska partija Bosne i Hercegovine je politička stranka u Bosni i Hercegovini.

Nastala je 27. decembra 1992. godine od tadašnjeg Saveza komunista Bosne i Hercegovine, a na prvim demokratskim izborima je poražena od koalicije nacionalnih stranaka. 

Zbog građanske orijentacije, kao i zalaganja za BiH kao građansku državu, za vrijeme rata je podržavala SDA, odnosno zastupala Hrvate i Srbe na područjima pod kontrolom vlade Alije Izetbegovića.

Nakon rata se nametnula kao jedna od vodećih opozicionih stranaka. Iako djeluje na cijelom teritoriju BiH, većina glasačke baze joj se nalazi među Bošnjacima, kao i urbanim područjima Federacije BiH.

Godine 2006. njen je kandidat Željko Komšić izabran za hrvatskog člana Predsjedništva BiH.
12.10.2014. doživjeli su izborni debakl, i time su postali prva stranka u BIH koja je u samo četiri godine uspjela izgubiti više od 2/3 biračkog tijela.

 
Nastanci 1991.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Stranke nastale od Saveza komunista Jugoslavije
Demokratska narodna zajednica

Demokratska narodna zajednica je naziv za političku stranku u Bosni i Hercegovini koja okuplja uglavnom Bošnjake, odnosno pristaše Fikreta Abdića.

Nastala je 1993. godine u Velikoj Kladuši, kao rezultat neslaganja s politikom SDA-a i njegova vodstva u Sarajevu. Osim krila SDA-a na čelu s Fikretom Abdićem Babom, novoformiranoj stranci pristupaju i svi oni koji su u nacionalizmu, radikalizaciji vjere i širenju netrpeljivosti vidjeli veliku opasnost za izoliranu zapadnu Bosnu i konačno, za cijelu BiH i njezine građane. Nakon potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma i zakazivanja prvih poslijeratnih izbora u BiH 1996. godine, DNZBiH svoju političku aktivnost i borbu za povratak na bosanskohercegovačku političku scenu vodi iz egzila u Republici Hrvatskoj. Uz brojne prepreke, DNZBiH, pod tim imenom, uspijeva se prvo registrirati u Mostaru, a potom ispuniti sve uvjete prijave za sudjelovanje na prvim poslijeratnim izborima u BiH 1996. godine.

Bez obzira na dozu razočarenja rezultatima izbora kod dijela pristalica DNZ-a, djelomično uspješan rezultat je uplašio SDA, koji, uz prethodno uhićenje člana Predsjedništva DNZBiH-a Alije Beširevića Bega, nastavlja torturu i zastrašivanje pristalica i simpatizera DNZ-a, da ih odvrati od njihove političke podrške DNZ-u. U takvoj atmosferi torture i straha pristalicama DNZ-a, izabranim članovima Skupštine Unsko-sanske županije iz redova DNZ-a nije dozvoljeno preuzimanje mandata, a u Sarajevu nakon preuzimanja mandata i svih jamstava međunarodne zajednice i aktualne vlasti, pred očima javnosti na sjednici Parlamenta Federacije BiH uhićen je poslanik DNZ-a i njezin glavni tajnik mr. Ibrahim Đedović. Uza sve opstrukcije izbori u BiH 1996. godine za DNZBiH su od povijesne važnosti, jer su potvrdili definitivan povratak DNZ-a i Fikreta Abdića Babe na bosanskohercegovačku političku scenu.
 
Na izborima 2006. godine osvajaju šest poslaničkih mjesta u Skupštini USŽ-a, dva mjesta u Zastupničkom domu i Domu naroda Parlamenta Federacije BiH te zadržavaju status parlamentarne stranke na svim razinama, osvojivši jedno poslaničko mjesto u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. 

Predsjednik DNZBiH-a je Admil Mulalić.

Vanjske veze 
 Službena stranačka stranica na internetu 

Nastanci 1993.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Stranka za Bosnu i Hercegovinu

Stranka za Bosnu i Hercegovinu je politička stranka u Bosni i Hercegovini.

Osnovao ju je bivši premijer Haris Silajdžić nakon razilaženja sa strankom SDA. Opisuje se kao multietnička liberalna stranka, ali svoju bazu uglavnom ima u bošnjačkim područjima. Zalaže se za ukidanje Daytonskog sporazuma, kao i entiteta u Bosni i Hercegovini koje bi trebala zamijeniti jedinstvena građanska država.

Godine 2006. njen je čelnik Haris Silajdžić izabran za bošnjačkog člana Predsjedništva BiH.

Nastanci 1996.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Skijaški skokovi

Skijaški skokovi su sport u kojem se skijaš spušta niz posebno konstruiranu rampu (skakaonicu) te nakon odraza pokušava 'preletjeti' što veću udaljenost. Skakaonica je prekrivena snijegom te su natjecanja moguća samo u zimskim uvjetima. Ipak, danas postoje i varijante izvedbe skakaonice s umjetnom podlogom te se natjecanja mogu održavati cijele godine, a jedna varijanta tog sporta se izvodi i na vodi.

Skijaški skokovi su standardni sport na Zimskim olimpijskim igrama.

Natjecanja u skijaškim skokovima 

Cilj natjecanja u skijaškim skokovima je preskočiti što veću udaljenost. Međutim, ocjenjuje se i stil skakača, te je za pobjedu osim dugačkog skoka potrebno prikazati i dobru tehniku leta te siguran doskok. Ukupni bodovi se izračunavaju po ostvarenoj duljini skoka te zbroju ocjena 5 sudaca, od kojih svaki može za stil dodijeliti maksimalno 20 bodova.

Iako se tehnika skoka s razvojem ovog sporta dosta mijenjala kroz povijest, tehnika doskoka je uglavnom ona prema telemark tehnici. Preovladavajuća tehnika položaja tijela tijekom leta je tzv. V-tehnika, prilikom koje skakač drži skije u 'V' položaju, s repovima skija skupljenim a vrhovima odvojenim.

Natjecanja u skijaškim skokovima se izvode uglavnom na tri vrste skakaonica, koje se razlikuju po visini uzletišta:
 90-metarska skakaonica - kao što joj i ime govori visina zaletišta je 90 metara, a skakači postižu daljine do 110 metara u optimalnim uvjetima.
 120-metarska skakaonica - visine 120 metara, s skokovima do 140 metara.
 Skijaška letaonica - to su skakaonice više od 120 metara, na kojima se mogu postići duljine skoka čak do 240 metara. Često se za natjecanje na takvim skakaonicama koristi naziv 'skijaški letovi', da bi se naglasila velika duljina skokova.

Standardno natjecanje se sastoji od jednog probnog skoka i dva skoka koji se ocjenjuju, a bodovi oba skoka se zbrajaju za konačni poredak. Postoji i ekipno natjecanje, u kojem se zbrajaju bodovi četiri člana jedne momčadi.

Popularnost skijaških skokova 
Skokovi su nastali u skandinavskim zemljama, te su i danas tamo najpopularniji. Dobri natjecatelji redovito dolaze iz skandinavskih zemalja, prije svih Finske i Norveške, a još su jake nacije u tom sportu Njemačka, Austrija, Slovenija, Poljska, itd.

Nordijska kombinacija 
Skijaški skokovi su sastavni dio sporta koji se naziva Nordijska kombinacija, a u sebi uključuje natjecanje u skijaškom trčanju te skijaškim skokovima.

Vanjske veze 

 eSkijumping.com

 
Skijanje
Liberalna demokratska stranka (BiH)

Liberalna demokratska stranka je politička stranka u BiH. Nastala je godine 1990. od aktivista bivšeg Saveza socijalističke omladine Bosne i Hercegovine. Izbornu bazu ima uglavnom u bošnjačkim područjima Federacije BiH.

Vanjske veze 
 Službena stranica  
 Mladi liberali 

Nastanci 1990.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Bosanskohercegovačka patriotska stranka

Bosanskohercegovačka patriotska stranka je politička stranka u BiH. Osnovao ju je Sefer Halilović, bivši general Armije BiH za vrijeme rata 1992-95.

Nastanci 1996.
Političke stranke u Bosni i Hercegovini
Sulejman Tihić

Sulejman Tihić (Bosanski Šamac, 26. 11. 1951-25. 9. 2014) bio je bosanskohercegovački političar.

Tihić je za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz redova bošnjačkog naroda izabran na općim izborima u oktobru 2002, a Haris Silajdžić zamijenio ga je u oktobru 2006. 

Na Sveučilištu u Sarajevu diplomirao je pravo. U rodnom Bosanskom Šamcu radio je kao sudija, javni tužilac i odvjetnik. Jedan je od utemeljitelja SDA. Tokom rata bio je zatočen u srpskim koncentracijskim logorima u Bosanskom Šamcu, Brčkom, Bijeljini, Batajnici i Sremskoj Mitrovici. U periodu od 1994. do 1996. radio je ambasadi Bosne i Hercegovine u Njemačkoj. Nakon toga, sve do 1999. savjetnik je u Ministarstvu vanjskih poslova. Od 1996. do 2000. zastupnik je u parlamentu Republike Srpske, a od 2000. do 2002. je na mjestu podpredsjednika. 

Oktobra 2001. godine na kongresu SDA izabran je za predsjednika. U maju 2005. također je izabran za predsjednika, za mandatni period 2005.-2009. 

5. 10. 2002. na općim izborima izabran je za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz redova bošnjačkog naroda. 28. listopada 2002. stupio je na dužnost na konstituirajućoj sjednici trećeg saziva Predsjedništva Bosne i Hercegovine.

Preminuo je nakon duge i teške bolesti na Klinici za anesteziju i reanimaciju Kliničkog centra u Sarajevu 25. rujna 2014. godine.

Reference

Vanjske poveznice 
 Sulejman Tihić - Kabinet predsjedavajućeg Predsjedništva BiH

Vanjske veze 

Tihicć, Sulejman
Borislav Paravac

Borislav Boro Paravac je srpski političar iz Bosne i Hercegovine, koji je služio kao član Predsjedništva Bosne i Hercegovine od 2003. do 2006.

Paravac je rođen 18. 2. 1943. u Kostajnici, općina Doboj. Diplomirao je na ekonomskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu 1966. godine. Od 1990. do 2000. bio je predsjednik općine Doboj i član Narodne Skupštine Republike Srpske.

Na izborima 2002. godine izabran je za poslanika u Predstavničkom domu Bosne i Hercegovine, gdje je bio i prvi zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma Bosne i Hercegovine. Jedanaestog aprila 2003. godine izabran je za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine. 
    
Paravac je član Saveza računovođa i revizora Republike Srpske. Posjeduje certifikat ovlaštenog računovođe i certifikat ovlaštenog revizora za finansijske izvještaje. Pasivno govori francuski jezik. Oženjen je Dragicom Paravac (poljoprivredni tehničar), i ima dvoje punoljetne djece. Sa porodicom živi u Kostajnici, općina Doboj. 

Bosanskohercegovački političari
Ivo Miro Jović

Ivo Miro Jović (Čapljina, 15. 7. 1950) bosanskohercegovački je političar koji je 9. 5. 2005. od strane Parlamenta Federacije BiH imenovan za hrvatskog člana Predsjedništva BiH, nakon što je Visoki predstavnik za Bosnu i Hercegovinu smijenio Dragana Čovića zbog optužbi za korupciju. 

Pred predsjedničke izbore 2006. Jovićeva stranka HDZ BiH se raskolila na njegove i pristaše Bože Ljubića, koji su kasnije osnovali novu stranku HDZ BiH 1990 i istakli Ljubićevu kandidaturu. Iako je Jović u područjima s hrvatskom većinom dobio najviše glasova na izborima za hrvatskog člana Predsjedništva, zahvaljujući glasovima iz urbanih i većinski bošnjačkih područja ga je porazio Željko Komšić iz SDP BiH.

Bosanskohercegovački političari
Biografije, Čapljina
Članovi Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine
Liberalna demokratska stranka

Liberalna demokratska partija ili Liberalna demokratska stranka je naziv koji nosi veliki broj stranaka u raznim državama svijeta. Među njima se nalaze:
 Liberalna demokratska partija (Japan)
 Liberalna demokratska partija Rusije (LDPR)
 Liberalni demokrati (UK)
 Liberalna demokracija Slovenije
 Liberalna demokratska stranka (BiH)
 Liberalno-demokratska partija (Srbija)
 Liberalna demokratska stranka (Srbija)
Imhotep

Imhotep (za koga se nekad koristi Immutef, Im-hotep, or Ii-em-Hotep, egipatski ) je bio prvi arhitekt i liječnik čije je ime zabilježeno u povijesti. Kao jedan od službenika faraona Djosera sagradio je Djoserovu piramidu (stepenastu piramidu) u Saqqari u Egiptu oko 2630-2611. pne., za vrijeme Treće dinastija. Moguće je da je upravo on prvi put uveo koloneu arhitekturu. Ime mu znači onaj koji dolazi u miru.

Povijest i mitologija 
Imhotep je također služio kao kancelar faraona i visoki svećenik boga Sunca Raa u Heliopolisu. Za njega se govorilo da je sin boga Ptaha, a majka smrtna žena po imenu Khredu-ankh. Slavio se kao genije i bio obasipan titulama. Pun popis njegovih titula glasi: Kancelar kralja Donjeg Egipta, Prvi nakon kralja Gornjeg Egipta, Upravnik Velike palače, Nasljedni plemić, Veliki svećenik Heliopolisa, Graditelj, Kipar i Vrhovni tvorac vaza. Imhotepu se pripisuje osnivanje egipatske medicine, kao i autorstvo Papirusa Edwina Smitha, koji je navodio lijekove, bolesti i anatomska zapažanja. Papirus Edwina Smitha je vjerojatno napisan oko 1700. pne. ali se možda temelji na tekstovima napisanim tisuću godina ranije. 

Dvije tisuće godina nakon smrti, status mu je povišen na razinu boga. Imhotep je mogao bog medicine i izliječenja. Stari Grci su ga povezivali s Asklepijem. S obzirom da je nazivan sinom Ptaha, za njegovu majku se nekada tvrdilo da je Sekmet, s obzirom da je ona udana za Ptaha, i bila zaštitnicom Gornjeg Egipta. S obzirom da su ga smatrali pronalazačem liječenja, također se govorilo da upravo on drži Nut (deifikacija neba), jer se smatralo da razdvanje Nut i Geba (deifikacija Zemlje) spriječava kaos. S obzirom na to, za njega se isto tako govorilo da je Nutin sin. U umjetnosti je također povezivan s Hator, koja je supruga Raa, Maat, koja je predstavljala koncept istine pravde, i Amenhotepom sinom Hapuovim, koji je još jedan deificirani arhitekt.

Položaj Imhotepovog groba je još nepoznat. Mnogi su ga egiptolozi pokušali locirati, ali u tome nisu uspjeli. Opći konsenzus je da mu se grob nalazi u Saqqari.

Imhotep u fikciji 
Imhotep se pojavljuje kao lik u klasičnom holivudskom horor-filmu Mumija - gdje ga je tumačio Boris Karloff - kao i njegovom [Mumija (1999 film)|remakeu iz 1999. godine], te njegovom nastavku Povratak mumije, gdje ga je tumačio Arnold Vosloo. Imhotep se pojavljuje i kao lik u TV-seriji Stargate SG-1.

Eksterni linkovi 
 Gospodar nauka 

Drevni Egipćani
Egipatski bogovi
Djoserova piramida

Djoserova piramida je sagrađena kao grobnica faraona Djosera od strane njegovog vezira Imhotepa. Sagrađena je tokom 27. vijeka pne. u nekropoli Saqqara sjeverozapadno od Memfisa.

Ova egipatska piramida se sastojala od šest mastaba (različite veličine) sagrađenih jedna na drugoj što ukazuje da su bile očite revizije originalnog projekta. Piramida je nekada stajala na visini od 62 metra i bila pokrivena poliranim bijelim vapnencem. The Stepenasta piramida (ili proto-piramida) se smatra jednom od najstarijih velikih kamenih građevina.

Literatura 
 Verner, Miroslav, The Pyramids - Their Archaeology and History, Atlantic Books, 2001,

Vanjske veze 

 Professor Treat offers an on-line tour of this ancient site. 
 Location of the pyramid on Google Maps

27. vijek pne.
Egipatska arhitektura
Piramide
Sekemket

Sekhemkhet je bio faraon u Egiptu za vrijeme Treće dinastije. Prema manethonskoj tradiciji, kralj zvan "Djoserty" vladao je u relativno kratkom periodu u sedam godina, a moderni naučnici vjeruju da su Djoserty i Sekhemkhet jedna te ista osoba. Dok Torinski kanon Sekhemkhetu daje vladavinu od 6 godina , Toby Wilkinsonova rekonstrukcija Anala Kamena iz Palerma iz Pete dinastije tom kralju pripisuje 7 godina na osnovu broja godišnjih registara sačuavnim u Kairskom fragmentu Jedan, registar V. (Wilkinson: str.79) Wilkinson tvrdi da "je ova brojka prilično izvjesna, s obzirom da kraljeva titula počinje odmah nakon linije koja oznalčava promjenu vladara." (Wilkinson: str.79-80) Tako se čini da je manethonska tradicija u pravu. Vjeruje se da mu je vladavina trajala od oko 2649. pne. do 2643. pne. ili 2642. pne.. 

Dok se znalo da je Djoser ima nasljednika, Sekhemkhetovo ime je bilo nepoznato sve do 1951, kada su sravnjeni temelji i ostaci nedovršene stepensaste piramide pronađeni u Saqqari od strane Zakarie Goenima. Samo je najdonji sloj piramide bio sagrađen u doba njegove smrti. Vazni pečati s kraljevim imenom su pronađeni na toj lokaciji. S obzirom na dizajn i natpise na njegovoj piramidi u Saqqari, vjeruje se da je Djoserov slavni arhitekt Imhotep imao udjela u projektiranju ove piramide. Arheolozi vjeruju da bi Sekhemketova piramida bila veća od Djoserove da je dovršena. Danas je nejna lokacija, koja se nalazi jugozapadno od Djoserovog kompleksa, uglavnom sakrivena ispod pješčanih dina i poznata kao Zakopana piramida.

Literatura 
 Leclant, Jean. 1999. "A Brief History of the Old Kingdom". in Egyptian Art in the Age of the Pyramids, The Metropolitan Museum of Art
 Hawass, Zahi. 1999. "Excavating the Old Kingdom". in Egyptian Art in the Age of the Pyramids, The Metropolitan Museum of Art
 Wilkinson, Toby. Royal Annals of Ancient Egypt: The Palermo Stone and Its Associated Fragments, (Kegan Paul International), 2000

Vanjske veze 

 Winston, Alan and Dunn, Jimmy. "King Sekhemkhet and his Pyramid at Saqqara" 

Faraoni