alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Teja (mitologija)

Teja (grčki Θεία, Theía; Θέα, Théa; Αἴθρα, Aíthra) je grčka božica Titanida. U starorimskoj mitologiji je štovana pod imenom Aethra.

Opis 
Teja je Titanida prve generacije. Njezini su roditelji Uran i Geja. Nadimak joj je Eurifesa ("sjajna"). Božica je vida i neba, sjaja i dragulja. Njezin brat Hiperion, bog svjetla, joj je i muž, a djeca su im Helios (Sunce), Selena (Mjesec) i Eja (Zora). Heziod o njoj govori: "Teja popusti Hiperionovoj ljubavi i rodi velikog Heliosa, i svijetlu Selenu i Eju, koji nose svjetlo svim podzemljarima i besmrtnim bogovima, vladarima širokog neba." Tejine sestre su božice proricanja. Teja je prisustvovala rođenju Artemide i Apolona na otoku Delu. U znanosti je po Teji nazvan hipotetski planet koji je udario u Zemlju i stvorio Mjesec.

Vanjske poveznice 

 Teja u klasičnoj literaturi 

Grčke božice
Japet (mitologija)

Japet (grčki Ίαπετός, Iapetós) je grčki bog, jedan od Titana. On je predak ljudi. Sin je Urana i Geje. Po njemu je nazvan Saturnov mjesec Japet.

Japetovo porijeklo i značaj 
Japet je misteriozan bog, jer se rijetko spominje. Njegova je žena božica Klimena, a djeca su mu Atlant, Prometej, Epimetej i Menetij. Tako kaže Heziod, dok Apolodor piše: "Titanima su se rodili i potomci… Japetu i Aziji: Atlant, koji je na plećima imao nebo, i Prometej i Epimetej te Menetij – onaj kojega je Zeus zgromio u borbi s Titanima i bacio u Tartar." Azija je Okeanova kćer, Okeanida, Japetova nećakinja, a dalje se nabrajaju Japetovi sinovi. Homer spominje da je Japet u podzemlju, zatvoren s Kronom. Kad je Uran zatvorio Kiklope i Hekatonhire u podzemlje, Geja se naljutila i naredila Titanima da kastriraju oca. Japet je čuvao stražu, dok je Kron obavio kastriranje. Japet je sudjelovao u borbi bogova i Titana, te je izgubio. Eshil smatra da je božica Temida Japetova žena, iako je ona prva Zeusova žena. Japet se povezuje s Noinim sinom Jafetom, zbog sličnih imena. U Sibilskim proročanstvima se govori da su Japet, Kron i još jedan Titan podijelili svijet, a i Noa je podijelio svijet među svojim sinovima – Hamom, Šemom i Jafetom. Židovska tradicija proglašava Jafeta praocem Grka, a Japetov sin Prometej je smatran stvoriteljem ljudi, dakle i Grka.

Vanjske veze 
 Japet u klasičnoj literaturi 

Grčki bogovi
Epimetej (mitologija)

Epimetej (grč. Ἐπιμηθεύς, Epimêtheús = "providnost") Titan je druge generacije, bog, Japetov je sin te Prometejev i Atlasov brat, Pandorin muž.

Mitologija 

Epitemej je pomogao bratu Prometeju pri stvaranju ljudskoga roda. Bio je zadužen da novostvorenim životinjama daje pozitivne osobine, ali kad je došao do čovjeka, više ih nije bilo. Njegov je brat ukrao Hefestovu vatru i podao je čovjeku, a zbog toga ga je Zeus kaznio i prikovao za stijenu. Zeus je stvorio Pandoru, prvu ženu i dao je Epimeteju, znajući da će se zaljubiti u nju, usprkos bratovim upozorenjima koji mu je rekao da nikad ne prihvaća darove od olimpskih bogova s kojima su Titani bili u sukobu. Epitemejeva i Pandorina kći zvala se Pira, a udala se za Deukaliona. Rimski tekst spominje: "Poslije je Vulkan (Hefest), na Jupiterovu (Zeusovu) zapovijed napravio ženu od gline. Minerva (Atena) dala joj je život, a ostali su bogovi dali druge darove. Zbog toga je nazvana "Pandora". Udala se za Prometejevog brata Epimeteja."

Vidi također 
 Prometej
 Pandora

Vanjske veze 

 Epimetej u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčki bogovi
Hiperion (mitologija)

Hiperion (grč. Ὑπερίων, Hyperíôn) je u grčkoj mitologiji bog svjetla.

Otac nebeskih tijela 
Homer tvrdi:

Teja popusti Hiperionovoj ljubavi i rodi

velikog Heliosa (Sunce), i svijetlu Selenu (Mjesec) i Eju (Zora),

koji nose svjetlo svim pozemljarima

i besmrtnim bogovima, vladarima širokog neba.

Hiperion nije važan bog, a povezan je s Heliosom te je Titan, sin Urana i Geje. Diodor Sicilski navodi da je Hiperion prvi razumio kretanje Sunca, Mjeseca i zvijezda. Hiperinv brat Krij je bog zvijezda.

Eksterni linkovi 
 Hiperion u klasičnoj literaturi 

Grčki bogovi
Metida (mitologija)

Metida ili Metis ( [Mễtis], ), grčka je božica mudrosti. Po njoj su nazvani asteroid 9 Metis i Jupiterov mjesec Metis.

Metida, Zeus i Atena 
Metida je kćer Tetije i Okeana, morskih božanstava. Ona je Okeanida, jedna od morskih božica. Bila je prva Zeusova žena. Pomogla mu je da svrgne Krona, njegovog oca. Metidino ime znači "mudrost". Kad je shvatila Metidinu mudrost i dobrotu, Reja – Zeusova majka, dala je Metidu Zeusu za ženu. Zeus ju je volio jer mu je dijelila mudre savjete. Ali Zeusova baka Geja, Majka Zemlja, izrekla je proročanstvo da će Zeusa svrgnuti njegovo i Metidino dijete. Zeus je spavao s Metidom i ona je zatrudnjela. Metida se pretvorila u muhu ili pčelu, a Zeus ju je progutao, ali je dijete preživjelo. Metida se našla u Zeusovoj glavi i rodila Atenu, koja je naoružana iskočila iz glave i postala gromovnikova najdraža kćer. Pri rođenju je prisustvovao Hefest ili Prometej. Metida nije umrla jer je božica, ali je ostala u Zeusovoj glavi. Druga Zeusova žena je božica Temida.

Eksterni linkovi 

 Metida u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčke božice
Okean (mitologija)

Okean (grč. Ὠκεανός [Ōkeanós] – Okeanos, lat. Oceanus – Okeanus) bog je mora i voda; Uranov i Gejin sin, Titan. Iz Okeanova imena je nastala riječ "okean". U rimskoj mitologiji je Okean poistovjećen s Pontom, prvim bogom mora. Najčešće je prikazivan na mozaicima, okružen morskim životinjama.

Okean i Tetija 

Okean je najstariji Titan. Njegova je žena Titanida Tetija. Kron, njihov najmlađi brat Titan, je kastrirao Urana. Stražu su držali ostali muški Titani, osim Okeana, koji se s Titanidama povukao iz sukoba. Okean i Tetija su odgojili Kronovu i Rejinu kćer Heru, svoju nećakinju. U Ilijadi Hera kaže: "Idem u posjet Okeanu i Tetiji koji su me od moje majke Reje primili i odgojili kao kćerku onda kad je Zeus bacio Krona u Tartar." Okeanu su se rodila brojna djeca. To su rijeke, jezera, fontane i oblaci, te morske nimfe Okeanide: "Titanima su se rodili i potomci; Okeanu i Tetiji rodile su se Okeanide: Azija (božica zaštitnica istoimenog kontinenta), Stiks (rijeka u podzemlju), Elektra, Dorida, Eurinoma, Amfitrita (Posejdonova žena) i Metida (prva Zeusova žena)". Njih ima 3000, a Apolodor ih nabraja po imenima samo 7. Okean je i personifikacija mora te Posejdonov prijašnji pandan. Isprva je Okean vladao svim vodama, a poslije je vlast prepustio Posejdonu. Okean je snažan i muževan muškarac duge brade s rogovima, a donji dio tijela mu je u obličju zmije. Dom Okeana i Tetije je na kraju svijeta. Osim kao bog, Okean je shvaćen i kao svjetski okean. Hefest je napravio Okeanov lik na Ahilovom štitu. Okean se spominje kao more u svim mitovima gdje junaci moraju ići u daleke zemlje.

Eksterni linkovi 

 Okean u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
 Okean u grčkoj mitologiji 

Grčki bogovi
Božanstva voda
Selena

Za druga značenja, pogledajte Selena Quintanilla.

Selena (grč. Σελήνη, Selếnê) božica je Mjeseca, ujedno i njegova personifikacija; kći Titana Hiperiona i Teje, Heliosova i Ejina sestra. Selenin je pandan u rimskoj mitologiji božica Luna. Znanost o Mjesecu se naziva selenologija.

Karakteristike 
U poslijerenesansnoj umjetnosti, Selena je prikazivana kao prekrasna žena s blijedim licem kako vozi srebrnu kočiju koju vode volovi ili konji. Često je prikazivana kako jaše konja ili bika, noseći haljine i baklju, a na glavi joj je polumjesec. Poslije ju je u grčkoj mitologiji zasjenila Artemida, a u rimskoj Dijana.

Obitelj i ljubav 

Helios (Sunce) je Selenin brat, a njezina sestra Eja je Zora. Nakon što on završi svoj put preko nebesa, Selena preuzima njegovo mjesto. Oboje su personifikacije, Helios Sunca, a Selena Mjeseca. Kao posljedak toga što ju je u grčkoj mitologiji zasjenila Artemida, često se pripisuje Seleni da je, poput Artemide, Zeusova kći. No, uglavnom je smatrana Titanidom. U homerskoj himni Hermesu govori se da je ona "svijetla Selena, kći gospoda Palanta, Megamedova sina". Apolonije od Roda donosi priču da je Selena voljela smrtnika - prekrasnog lovca ili pastira (u Pauzanijevoj inačici - kralja) Endimiona iz Male Azije. Bio je tako prekrasan da je Selena zamolila Zeusa da ga učini besmrtnim tako da je nikad ne ostavi. U drugoj inačici mita sam Endimion odlučuje zauvijek živjeti u snu. Selena s njime ima pedeset kćeri. Homerska himna o Seleni donosi da je Selena Zeusu rodila kćeri Pandiju, sjajan i pun Mjesec te Herzu. Prema nekim izvorima, njezin je potomak i nemejski lav. Selena je imala i vezu s Panom koji ju je zaveo odjenuvši se u ovčju kožu te joj je dao jaram bijelih volova koji su vukli kočiju. U homerskoj himni njezinu su kočiju vukli dugogrivi konji.

Vanjske poveznice 

 Selena u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
 Selena u grčkoj mitologiji 

Grčke božice
Amfitrita

Amfitrita (grč. Ἀμφιτρίτη, Amphitrítê) je grčka božica. Ona je Nereida. Kći je Nereja, morskog boga i Doride.

Amfitrita i Posejdon 
Amfitrita i Posejdon su imali dogovoren brak, ali ga se ona bojala jer je ona nimfa, a Posejdon olimpski bog. Zato je pobjegla i sakrila se u najudaljenijem kraju mora. Posejdon je zamolio njezinog dupina, Delfina, da ga odvede do nje. To je i učinio. Posejdon ga je stavio na nebo kao zviježđe Delfin. Također, od njega potječe drugi naziv za dupina - delfin. Amfitrita i Posejdon imaju palaču na dnu Egejskog mora, od koralja i dragulja. Djeca su im Triton, Roda i Bentezikima. Amfitritino potomstvo su i tuljani i dupini s kojima je često portretirana. U umjetnosti je prikazivana uz Posejdona, odjevena je kraljevsku odjeću i s mrežicom u kosi. Često je u poeziji personifikacija mora.

Vanjske veze 

 Amfritita u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčke božice
Despina (mitologija)

Despena ili Despina (Δέσποινα, Déspina = "ljubavnica" ili "kraljica") nimfa je, Posejdonova i Demetrina kći. Samo je ime često korišteno kao epitet za Afroditu (kod Teokrita), Demetru (u Aristofanovom djelu Tezmoforije) i Perzefonu, Despininu sestru.

Rođenje 
Pauzanije donosi cijelu mitološku pozadinu o ovome liku. Kad je božica Demetra došla u Arkadiju tražeći svoju izgubljenu kćer Perzefonu, njezin brat, moćni Posejdon, se u nju zaljubio. Ona mu je odolijevala i sakrila se u krdo konja. Posejdon se pretvorio u pastuha i navalio na nju. Demetra je zbog toga bila bijesna i otišla je oprati svoj gnjev u rijeku Ladon. Posejdonu je rodila kćer Despinu i konja s crnom grivom - Ariona. Zato je u Arkadiji Demetra često bila štovana kao božica s konjskom glavom. Njenu su kćer prozvali Despoina = dama.

Vanjske veze 

 Despina u klasičnoj literaturi 

Grčke božice
Diona (mitologija)

Diona (grč. Διωνη, Diốnê = božanska) Afroditina je majka, Tetijina i Okeanova kći - okeanida, a u nekim inačicama Uranova i Gejina - pripada Titanima.

Grčka mitologija
Kalisto (mitologija)

Kalisto (grč. Καλλιστώ, Kallistố) bila je kći kralja Arkadije Likona ili je pak bila nimfa.

Etimologija 
Kalistino grčko ime dolazi od riječi καλλίστη, kallístê = najljepša.

Mitologija 

Kalisto je bila Artemidina sljedbenica i zavjetovala se ostati djevicom. Ali u nju se zaljubio Zeus te su vodili ljubav dok je on bio prerušen u Apolona (za razliku od ove Heziodove, Ovidijeva inačica mita donosi da se Zeus prerušio u samu Artemidu). Kad se kupala s Artemidinim nimfama, otkriveno je da je trudna te ju je božica pretvorila u medvjeda, a u tom je obličju rodila i svoga sina Arkada. Druga inačica priče govori da ju je Hera pretvorila Kalistu u medvjeda da bi se osvetila zbog muževe prijevare.

Mit govori da ju je njezin sin Arkad gotovo ubio u lovu kopljem, ali je Zeus to spriječio i oboje ih postavio kao zviježđa Veliki medvjed i Mali medvjed na nebu. Druga inačica mita govori da su lovci uhvatili i nju i njezina sina te ih doveli Kalistinu ocu Likonu, a Zeus ih je potom pretvorio u zviježđa.

Heri se to nije svidjelo te je tražila Tetiju da joj pomogne. Tetija ih je proklela da zauvijek kruže nebom i da nikad ne zađu ispod obzora (zato su cirkumpolarni).

Literatura 
 Heziod: Teogonija
 Ovidije: Metamorfoze

Eksterni linkovi 

 Kalisto u grčkoj mitologiji 

Grčka mitologija
Larisa (mitologija)

Larisa (grč. Λάρισα, Lárisa) Pelazgova je kći i nimfa iz Tesalije.

Po njoj je nazvan i istoimeni grad, a njezin je lik prikazivan i na kovanu novcu.

Grčka mitologija
Maja (mitologija)

Maja (grč. Μαῖα, Maĩa) najstarija je Plejada, jedna od sedam Atlantovih i Plejoninih kćeri. Kao i njezine sestre, rođena je na brdu Kileni u Arkadiji te je stoga smatrana i planinskom božicom. Maja je bila najstarija, najljepša i najsramežljivija. Također je i božica poljā.

Mitologija

Hermesovo rođenje 
U pećini na Kileni, Maja je spavala sa Zeusom i potom rodila boga Hermesa. O njegovu rođenju govori i homerska himna u njegovu čast.

Njegovu je majku Maju tajno oplodio Zeus te je ona zamotala dijete u povoje, ali je ono pobjeglo dok je spavala. Hermes je otišao u Tesaliju gdje je Apolon držao svoju stoku, ukrao mu je goveda i odnio ih u jednu pećinu u šumi blizu Pila, prekrivši tragove. U pećini je pronašao kornjaču koju je ubio, uzeo joj oklop i u njega smjestio kravlja crijeva i tako napravio prvu liru. Apolon se požalio njegovoj majci da mu je Hermes ukrao stoku, ali se Hermes već vratio u svoje povoje te Maja nije vjerovala Apolonovim riječima. Zeus se umiješao i složio s Apolonom tvrdivši da je vidio sve događaje. Hermes je zatim počeo svirati na svojoj novoj liri, a Apolon se zaljubio u taj instrument te mu je ponudio stoku u zamjenu za liru. Apolon je tada postao umjetnik na liri, a Hermes je kasnije izumio još jedan instrument - sirinks. Poslije je Apolon u zamjenu za sirinks Hermesu dao kaducej. Zbog ovog je događaja Hermes zaštitnik lopova. 

Maja je također odgojila i Arkada, Kalistina sina, da ga zaštiti od Herina gnjeva (Hera je njegovu majku pretvorila u medvjeda).

Rimska mitologija 
U rimskoj mitologiji Maja je obično povezivana s božicom zvanom Maia Maiestas, također znanom kao Fauna, Bona Dea ili Ops, moguće da je bila i božica proljeća. Po njoj je nazvan mjesec maj - svibanj, a bili su joj posvećeni prvi i petnaesti dan toga mjeseca.

Eksterni linkovi 

 Maja u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčka mitologija
Sirena

Sirene (grč. Σειρήν, Seirến) misteriozne su nimfe Najade koje imaju žensku glavu, a riblje tijelo. 
Poznate su po neodoljivoj pjesmi zbog koje je i Odisej imao poteškoća.

Karakteristike 

U ranoj grčkoj umjetnosti Sirene su prikazivane kao ptice s velikim glavama i nogama, a katkad i s lavljom grivom. Poslije su prikazivane kao žene s ptičjim nogama te s krilima ili bez njih. Također su i prikazivane kako sviraju neki instrument, posebice harfu.

Poslije su Sirene počele biti prikazivane kao prekrasne žene čija su i tijela i glas bili zavodljivi ili kao polužene i poluribe, što je današnje značenje Sirena, često prikazivano u popularnoj kulturi. U dosta je jezika riječ za Sirenu (sam hrvatski, a i španjolski, francuski, talijanski, poljski, portugalski...) jednaka riječi za poluženu i poluribu (eng. mermaid) što pridonosi pomutnji.

Mitologija 

Sirene su živjele na otoku zvanom Sirenum scopuli ili na drugim otocima, ovisno o inačicama mita, a otoci bjehu okruženi kamenjem i stijenama. Sirene su pjevale svoju neodoljivu i očaravajuću pjesmu što je uzrokovalo pomorce da plove prema liticama i dožive brodolom.

Sirene su bile Ahelojeve kćeri s Terpishorom/Melpomenom/Steropom ili pak Forkisove, prema Vergiliju i Ovidiju. Homer ne govori ništa o njihovu broju, ali su kasniji pisci spominjali od dvije do pet Sirena.

Prema nekim inačicama mita, a također i u Ovidijevim Metamorfozama bile su Perzefonine družice koje je Demetra pretvorila u čudovišna stvorenja nakon što nisu reagirale kad je Had oteo njezinu kćer Perzefonu.

Jedna inačica mita donosi da je Hera nagovorila Sirene da se natječu u pjevanju s Muzama. Muze su pobijedile, a potom su očerupale perje Sirena i od njeg napravile krune.

Viđenja 

Odisej je, kako doznajemo u Homerovoj Odiseji, pobjegao sirenama. Nakon putovanja u Had opet se vratio na Kirkin otok, a Kirka ga je upozorila na Sirene koje bi ga mogle uništiti te mu je savjetovala da ili začepi uši ili, ako baš mora čuti njihov pjev, bude privezan za jarbol, tako da ne može slijediti zvuk i tako postati nepovratno izgubljen. Potom su krenuli s Kirkina otoka.

Njegovi su ljudi začepili uši voskom, a on im je zapovjedio da ignoriraju njegova zapomaganja. On je sam bio privezan za jarbol - htio je iz znatiželje čuti pjesmu, a suborcima je rekao da mu je Kirka rekla da je mora čuti. Tako su uspjeli proći pokraj Sirena.

Jazona je upozorio Kentaur Hiron da će Orfej biti nužan u argonautskom putovanju. Naime, kad su začuli pjev Sirena, Orfej je uzeo svoju liru i svirao još ljepše od Sirena, zaglušujući njihove glasove. Jedan član posade je ipak čuo pjesmu i skočio u more, ali ga je spasila Afrodita. Nakon što je brod uspješno prošao pored Sirena, one su se same protestirajući bacile u more.

Literatura 

 Ovidije: Metamorfoze
 Homer: Odiseja

Vanjski linkovi 

 Sirene u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčka mitologija
Telesto (mitologija)

Telesto (grč. Τελεστώ, Telestó = uspjeh) morska je nimfa, Okeanova i Tetidina kći. Nekoć je postojala i istoimena Muza, poslije zaboravljena.

Grčka mitologija
Carl Bernstein

Carl Bernstein (14. 2. 1944.) je američki novinar koji je, kao reporter Washington Posta zajedno s Bobom Woodwardom, objavio priču o watergateskim provalama te doveo do ostavke američkog predsjednika Richarda Nixona. Bernstein je primio brojne nagrade za svoju ulogu u razotkrivanju skandala; njegov rad je pomogao Postu da dobije Pulitzerovu nagradu za društvenu službu godine 1973.

Vanjske veze 

 Summary of 1989 audio interview of Carl Bernstein, including a RealAudio link, from an Ohio University website
 'Deep Throat' brings Watergate pair together again, a June 2005 New York Times story from the International Herald Tribune website
 Carl Bernstein. The CIA and the Media, Rolling Stone Magazine, October 20, 1977.
 Biography of Carl Bernstein and Bob Woodward http://www.woodwardandbernstein.net

Američki novinari
Istraživački novinari
Američki pisci
Watergate
Bob Woodward

Robert "Bob" Woodward (Geneva, 26. 3. 1943. – ) je pomoćnik urednika Washington Posta. Kao novinar-istraživač za taj list, Woodward je, zajedno s kolegom Carlom Bernsteinom pomogao pri razotkrivanju skandala Watergate koji je doveo do ostavke predsjednika Richarda Nixona. Woodward je napisao 12 nebeletrističkih knjiga - bestselera i dvaput svojim izvještavanjem pomogao da Post i njegov Ured za nacionalno izvještavanje osvoje Pulitzerovu nagradu.

Vanjske veze 

 NNDB
 The Clash of Paradigms Articles About Ombudsmanship 
 Washington Post biography
 GQ interview 
 Ubben Lecture at DePauw University
 Biography of Bob Woodward and Carl Bernstein 

Američki novinari
Američki politički pisci
Istraživački novinari
Watergate
Policija Los Angelesa

Policijski odjel Los Angelesa (engleski: Los Angeles Police Department, LAPD) je policijski odjel uprave Grada Los Angelesa u američkoj federalnoj državi Kalifornija. S preko 9.000 policajaca i 3.000 civilnog osoblja, te s područjem nadležnosti koje iznosi 1210 kvadratnih kilometara i preko 3 miliona stanovnika, LAPD je treća najveća policijska služba u SAD (iza Policije New Yorka i Policije Chicaga). LAPD ima bogatu historiju, punu heroizma, ali i kontroverzi. Zahvaljujući blislim vezama s Hollywoodom, LAPD je igrao važnu ulogu u mnogim filmovima i TV-serijama te tako postao jedna od najpoznatijih policijskih organizacija na svijetu.

Grad Los Angeles pored LAPD-a ima još tri policijske službe: Policiju Luke Los Angelesa, Policiju Svjetskih aerodroma Los Angelesa, te Policiju za javnu sigurnost Odjela općih službi, koji se brine o sigurnosti gradskih objekata kao što su parkovi, zoološki vrtovi, biblioteke i konvencijski centri. Na čelu LAPD-a nalazi se Šef policije (eng. Chief of Police). Trenutno tu dužnost obnaša Michel R Moore.

Vanjske veze 

 Official web site
 Official LAPD blog
 LAPD History of the LAPD
 LAPD list of movies and TV programs
 LAPD Recruitment
 LAPD Jobs 

Los Angeles
Los Angeles
Opština Bujanovac

Opština Bujanovac se nalazi u južnoj Srbiji u Pčinjskom okrugu, istočno od Kosova i severno od Makedonije. Površina opštine je 461 km². Prema popisu stanovništva 2011, u opštini je živelo 18.067 ljudi. Početkom 2000-ih je predstavljala jednu od dve opštine u Centralnoj Srbiji gde su Albanci činili većinu stanovništva, odnosno jedno od poprišta Preševskog konflikta koji se vodio od 1999. do 2001. godine.

Demografija 
Etnička struktura stanovništva u opštini, poređenje 2002. i 2011:

Naseljena mesta 
Opština Bujanovac ima 1 gradsko naselje i to:
 Bujanovac

i 58 seoskih naselja:

Vidi još 
 Bujanovac
 Sukobi na jugu Srbije 2001.

Izvori

Eksterni linkovi
Opština Dimitrovgrad

Opština Dimitrovgrad je deo Pirotskog okruga u Srbiji. Glavni grad opštine je Dimitrovgrad. U 1991, u opštini je živelo 13.488 ljudi, a u 2002, živelo je 11 748. Ova opština je jedna od dve opštine u Srbiji, zajedno s opštinom Bosilegrad gde većinsko stanovništvo čine Bugari, iako prema poslednjoj popisu stanovništva samo čine najveća etnička grupa u opštini.

Geografija 
U postojećim zapisima kao i u stručnoj literaturi prihvaćena je podela opštine na pet manje prostorne celine: Gornje Ponišavlje, Gornji Visok, Zabrđe, Burel i Derekul.

Okolinu Dimitrovgrada čini brdsko-planinski predeo izdužen u pravcu jugozapad-severoistok. Krupni oblici reljefa prostiru se upravno na pravac pružanja teritorije. Teritoriju čini deo Gornjeg Ponišavlja, od koga se u pravcu severoistoka nastavlja Zabrđe, Vidlič i Gornji Visok. Jugozapadno od doline Nišave dominira brdsko-planinsko zemljište poznato kao Burel, Derekul, i Barje, koje je na istoku ograničeno dolinom reke Lukavice, a na zapadu prosečeno klisurom Jerme. Istočno i jugoistočno dimitrovgradski kraj ograničen je teritorijom Bugarske, a na severu i severozapadu su teritorije opština Pirot i Babušnica. U celini to je brdsko-planinski kraj kroz koji je usečen deo doline Nišave, koji je uzan i kratak sa pravcem pružanja jugoistok-severozapad. Sam grad je u središtu svog atara od 17,17 km2.

Naseljena mesta

Obrazovanje 
 Osnovna škola „Moša Pijade“ u Dimitrovgradu
 Gimnazija „Sv. Kirilo i Metodije“
 Viša poslovna Škola Blace, istureno odeljenje Dimitrovgrad

Kultura 
 Narodna biblioteka „Detko Petrov“
 Pozorište „Hristo Botev“
 Gradska galerija u Dimitrovgradu
 Kulturno-informativni centar „Caribrod“ bugarske nacionalne manjine u Srbiji

Mediji 
 Radio Televizija Caribrod
 Novinsko izdavačka kuća „Bratstvo“

Poznati Dimitrovgrađani 
 Zlatan Dudov (1903-1963), kinorežiser i scenarist
Gabrijela Pejčev srpsko-bugarska pevačica rođena 10.marta 1992.godine u Dimitrovgradu

Vidi još 
 Dimitrovgrad

Eksterni linkovi 

 Prezentacija opštine na internetu 
 Turistički putokaz: Dimitrograd („Politika“, 22.11.2006.)

Dimitrovgrad
Vikiprojekat geografija/Naselja u Srbiji
Pirotski upravni okrug
Krasnodarski kraj

Krasnodarski kraj je kraj u Rusiji, smješten na obalama Azovskog i Crnog mora, odnosno u Predkavkazju i na sjevernim padinama Velikog Kavkaza.

Bio je dijelom Azovsko-crnomorskog kraja u SSSR-u do 13. rujna 1937. godine.

Eksterni linkovi 

Ruski krajevi
Permski kraj

Permski kraj () je federalni subjekt Rusje federacije. Nastao je kao posljedica referenduma iz 2004. godine na kojemu je izglasano spajanje Permske oblasti i Komi-Permjačkog autonomnog okruga.

Grad Perm je središte ovog kraja.

Permjački autonomni okrug i dalje ima autonomiju unutar Permskog kraja. Tijekom 2006. će zadržati i zaseban proračun, no nakon toga se i proračuni spajaju u jedan. Tranzicijski period je usvojen zbog činjenice da se Permjački autonomni okrug jako oslanja na federalne subvencije, pa bi nagli prijelaz bio poguban po ekonomiju okruga.

Historija 
 Wisu

Vanjske veze 

 Službene stranice Permskog kraja 

 
Privolški federalni okrug
Krasnojarski kraj

Krasnojarski kraj je drugi po veličini federalni subjekt u Ruskoj Federaciji. Nalazi se u Istočnom Sibiru.

Eksterni linkovi 

 
Ruski krajevi
Altajski kraj

Altajski kraj se nalazi u jugozapadnom dijelu Sibirskog federalnog okruga Rusije, na međi sa državom Kazahstanom.

 
Ruski krajevi
Sibirski federalni okrug
Habarovski kraj

Habarovski kraj je kraj u u dalekoistočnom dijelu Ruske Federacije; pruža se u smjeru sjever-jug. Smješten je na obalama Ohotskog mora, a dotiče se i granice sa NR Kinom.

Ruski krajevi
Primorski kraj

Primorski kraj se nalazi na dalekoistočnom dijelu Ruske Federacije, na najjugoistočnijem kraju, na obalama Japanskog mora, a međi i sa NR Kinom i Sjevernom Korejom.

Nastao je ukazom Prezidijuma Vrhovnog Sovjeta SSSR-a od 20.10. 1938. godine, kojim je Dalekoistočni kraj podijeljen na Habarovski kraj i Primorski kraj.

Ruski krajevi
 
Dalekoistočni federalni okrug
Kalinjingradska oblast

Kalinjingradska oblast je oblast u Rusiji koja predstavlja rusku ekslavu okruženu Litvom, Poljskom i Baltičkoim morem. Predstavlja najzapadniju točku Rusije.

Zemljopis 

Kalinjingradska oblast je eksklava Ruske Federacije koju okružuju Litva i Poljska sa kopnene strane, a ima izlaz na Baltičko more.

Zemljopisne zanimljivosti su:
 Kuronski zaljev, kojeg dijeli sa Litvom
 Vislanska laguna, kojeg dijeli sa Poljskom

Najviši vrh:

Najsjevernija točka: 
Najjužnija točka: 
Najzapadnija točka: 
Najistočnija točka:

Vremenska zona 

Kalinjingradska oblast se nalazi u Istočnoeuropskom vremenu (lokalno znano i kao Kalinjingradsko vrijeme ili Ruska zona 1). UTC je +0200 (USZ1)/+0300  (USZ1S).

Kaliningrad v obrazech

Eksterni linkovi 

 
Ruske oblasti
Sjeverozapadni federalni okrug
Enklave
Smolenska oblast

Smolenska oblast (, Smolenskaja oblast) je federalni subjekt Rusije (u rangu oblasti). Nalazi se u zapadnom dijelu države, na granici s Bjelorusijom.

Znameniti ljudi 

 Isaac Asimov
 Jurij Gagarin

Vanjske poveznice 

 Službene stranice .
Brjanska oblast

Brjanska oblast (ruski: Бря́нская о́бласть) je federalni subjekt Ruske federacije, i kao što naziv govori, po vrsti je oblast.

Upravno joj je sjedište grad Brjansk.

Trenutni guverner joj je Nikolaj Denjin.

Površina: 34.900 km²

Broj stanovnika: 1.378.941 (sveruski popis stanovništva 2002.)

Upravna podjela

Povijest 
Do 5.7. 1944. bila je dijelom Orelske oblasti .

Geografski položaj 
Brjanska se oblast smjestila u zapadnom dijelu Ruske nizine , i zauzima središnji dijel porječja rijeke Desne i šumoviti predjel između nje i rijeke Oke. 

Krajnje točke:
 najsjevernija: 54° sjeverne zemljopisne širine
 najjužnija: 52° 10' sjeverne zemljopisne širine
 najzapadnija: 31° 10' istočne zemljopisne dužine
 najistočnija: 35° 20' istočne zemljopisne dužine

Brjanska oblast na sjeveru međi sa Smolenskom oblasti, na zapadu sa Gomeljskom oblašću i Mahiljovskom oblasti u Bjelorusiji, na istoku sa Kaluškom oblasti i Orelskom oblasti te na jugu sa Kurskom oblasti i s ukrajinskim oblastima: Černihivskom oblašću i Sumskom oblašću.

Reljef

Vode

Promet

Gospodarstvo

Stanovništvo

Važniji gradovi 
 Brjansk
 Djatkovo
 Klinci
 Novozibkov
 Seljco

Vanjske veze 

 Službene stranice  (na ruskem jeziku).

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Kurska oblast

Kurska oblast je federalni subjekt Rusije u rangu oblasti koji se nalazi u zapadnom dijelu zemlje, na granici s Ukrajinom.

Eksterni linkovi 

 Službene stranice 

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Voronješka oblast

Voronješka oblast je federalni subjekt Rusije u rangu oblasti, koji se nalazi u zapadnom dijelu zemlje, na granici s Ukrajinom.

Vanjske poveznice 

 Službene stranice
Ruski federalni gradovi

Ruska Federacija se dijeli na 86 federalnih subjekata, koji su jedinice njenog upravnog sustava. 

Dva grada u Rusiji, s obzirom na svoju veličinu, imaju status federalnog subjekta pod nazivom Ruski gradovi federalnog značenja ili , odnosno federalni gradovi.

 Moskva
 Sankt Peterburg
 Sevastopolj

Ruski federalni subjekti
Kamčatski kraj

Kamčatski kraj je ruski federalni subjekt koji bi trebao nastati spajanjem Kamčatske oblasti i Korjačkog autonomnog okruga.

Referendum o udruživanju održan je 23.10. 2005. Rezultat je bio "za" udruživanje, a datum službenog spajanja je 1.7. 2007.

Eksterni linkovi 

Ruski krajevi
Dalekoistočni federalni okrug
Ruski autonomni okruzi

Ruska Federacija se dijeli na 86 saveznih subjekata (subjekty).

Među tih 86 jedinica ruskog upravnog sustava, sedam je autonomnih okruga (avtonomny okrug):

 Aginskoburjatski autonomni okrug
 Čukotski autonomni okrug
 Hantijsko-Mansijski autonomni okrug
 Jamalskonenečki autonomni okrug
 Korjački autonomni okrug
 Nenečki autonomni okrug
 Ustordinski autonomni okrug

Sistem ruskih autonomnih okruga će se promijeniti tokom 2007..

Evenčki autonomni okrug i Tajmirski autonomni okrug pridruženi su 1.1. 2007. u Krasnojarskom kraju. 

1.7. 2007., Korjački autonomni okrug će biti udružen sa Kamčatskom oblasti u novu upravnu jedinicu, Kamčatski kraj.

2008., ruski upravni sustav će doživiti još jednu promjenu, time što će se Ustordinski autonomni okrug pripojiti Irkutskoj oblasti.

 
Autonomni okruzi
Ruski federalni subjekti
Ruske autonomne oblasti

Ruska Federacija se dijeli na 86 federalnih subjekata, jedinica upravnog sistema.

U te subjekte spadaju i autonomne oblasti (ruski: jedn. область, mn. области).

Trenutno u ruskom upravnom sustavu, postoji samo jedna autonomna oblast, Židovska autonomna oblast.

Autonomne oblasti
Ruski federalni subjekti
Ruske republike

Ruska Federacija dijeli se na 89 federalnih subjekata (upravnih jedinica), od kojih su njih 21 republike:

Ustavni status 
Republike odudaraju od inih ruskih federalnih subjekata po činjenici da imaju pravo uspostaviti vlastiti službeni jezik (prema članku 68 ruskog Ustava).

Ostali federalni subjekti, poput krajeva i oblasti nemaju ova prava. Ipak, kao što je slučaj i s ostalim federalnim subjektima, suverenost republike nije priznata (članak 3), ne nadilazeći vlast Vlade u Moskvi.

 
Republike
Ruski krajevi

Ruska Federacija dijeli se na 86 saveznih subjekata (engl. subjekty), od kojih su sedam "krajevi" (ruski: jd. край, mn. края).

 Altajski kraj
 Habarovski kraj
 Krasnodarski kraj
 Krasnojarski kraj
 Permski kraj
 Primorski kraj
 Stavropoljski kraj

Uvođenje u sustav

Historija promjena 

Novi Permski kraj je nastao 1.12. 2005., kao rezultat spajanja Permske oblasti i Komi-Permjačkog okruga, temeljem rezultata referenduma, provedenog 7.3. 2003.

1.7. 2007., Rusija će dobiti još jedan kraj, Kamčatski kraj, udruživanjem Kamčatske oblasti i Korjačkog autonomnog okruga.

11.3. 2007. će se održati referendum, na kojem će se odlučiti o ujedinjenju Čitske oblasti i Aginskoburjatskog autonomnog okruga u novi kraj, Zabajkalski kraj.

Ruski federalni subjekti
Ruske oblasti

Ruska federacija se dijeli na 88 subjekata (upravnih jedinica), od kojih su 48 oblasti:

Ruski federalni subjekti
Ruski federalni okruzi

Ruska Federacija je podijeljena u 7 velikih federalnih okruga (, jednina федеральный округ; četiri u Evropi, tri u Aziji). 

Federalni okruzi ne predstavljaju federalne subjekte, nego upravne jedinice kojima se koristi centralna vlast. Na čelu svakog federalnog okruga je opunomoćeni izaslanik federalnog predsjednika čiji je nominalni zadatak tek nadzor rada federalnih organa uprave, dok je u stvarnosti taj nadzor daleko širi.

Federalne okruge je u maju 2000. godine uveo predsjednik Vladimir Putin kako bi preko njih suzbio separatističke tendencije, odnosno zloupotrebe dotadašnjeg federalnog sistema od strane oligarha i organiziranog kriminala.

Federalni okruzi su:

 Središnji 
 Južni 
 Sjeverozapadni 
 Dalekoistočni 
 Sibirski 
 Uralski 
 Privolški 

Ruski federalni subjekti
Centralni federalni okrug

Centralni savezni okrug (ruski: Центра́льный федера́льный о́круг) je jedan od sedam saveznih okruga Ruske Federacije.

Riječ "Centralni" je političkog i povijesnog značenja; zapravo, okrug se zapravo nalazi na krajnjem zapadu Ruske Federacije.

Broj stanovnika: 38.000.651 (popis 2002.)

Površina: 650.700 km² 

Osoba koja trenutačno obavlja dužnost polpreda za ovaj okrug je Georgij Poltavčenko .

Ovaj savezni okrug obuhvaća iduće oblasti:

Vanjske veze 
 Službena stranica: Rusko savezno katastarsko središte -- Administrativne karte Ruske federacije (tumač na ruskome
 https://web.archive.org/web/20030301151246/http://baikaland.tripod.com/russia/cfo.html

Ruski federalni okruzi
Belgorodska oblast

Belgorodska oblast je oblast u Rusiji na granici sa Ukrajinom na 500-700 km od Moskve. Administrativni centar je Belgorod, što znači Beli grad.

Obuhvata površinu od 27.100 km². Prema popisu iz 2002. ima 1,511,620 stanovnika. Po nacionalnom sastavu 93% su Rusi, a 5% Ukrajinci. Deo je centralnog federalnog okruga.

Klima je umereno kontinentalna.Srednja godišnja temparatura je 5-6 °C. Padalina ima 400−550 mm godišnje.

Vanjske veze 

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Tverska oblast

Tverska oblast je federalni subjekt (oblast) Ruske Federacije, smješten u zapadnom dijelu države.

Poznata je po brojnim jezerima, historijskim gradovima, ali i tragovima Rževskih bitaka u drugom svjetskom ratu.

Vanjske poveznice
Lipecka oblast

Lipecka oblast je federalni subjekt, odnosno oblast Ruske Federacije. Nalazi se u zapadnom dijelu države. Formirana je 6.1. 1954.

Eksterni linkovi 

 Službene stranice

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Orlovska oblast

Orlovska oblast je federalni subjekt, odnosno oblast u zapadnom dijelu Ruske Federacije. Predstavlja jednu od najmanjih oblasti Rusije, a većinu površine prekriva stepa.

Eksterni linkovi
Kaluška oblast

Kaluška oblast (ruski: Калу́жская о́бласть) je oblast u Ruskoj Federaciji. Nalazi se u zapadnom dijelu države, u blizini Moskve.

Upravno sjedište joj je grad Kaluga.

Historija 
 vidi Gornjoočke kneževine

Geografija 
Površina ozemlja: 29.900 km²

Stanovništvo 
Broj stanovnika: 1.041.641 (popis 2002.)

Upravna podjela

Eksterni linkovi 

 Službene stranice.

 
Ruske oblasti
Centralni federalni okrug
Krsto Hegedušić

Krsto Hegedušić (Petrinja, 26. 11. 1901. — Zagreb, 7. 4. 1975.) je bio hrvatski slikar, poznat kao predstavnik tzv. Hrvatske naive. 

Surađivao je u Pečatu (1939–1940).

Po njemu je prozvana Galerija Krsto Hegedušić u Petrinji.

Rođeni 1901.
Umrli 1975.
Hrvatski slikari
Biografije, Petrinja
Moskovska oblast

Moskovska oblast je oblast u Rusiji. Obuhvaća širu okolicu grada Moskve koji čini zasebni federalni subjekt (grad) Ruske Federacije. Moskovska oblast ima iza Moskve najbrojnije stanovništvo u Ruskoj Federaciji, te predstavlja središte nacionalne industrije.

Eksterni linkovi
Tuljska oblast

Tuljska oblast predstavlja jednu od oblasti u Rusiji. Nalazi se oko Tule, južno od Moskve.

Vanjske poveznice 

 Službene stranice 
 Official website of the Museum-Estate of Leo Tolstoy "Yasnaya Polyana"
Jaroslavska oblast

Jaroslavska oblast je oblast Ruske Federacije. Poznata je kao važno prometno središte, s obzirom da se nalazi na pola puta između Moskve i Sankt Peterburga.

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Tambovska oblast

Tambovska oblast je oblast Ruske Federacije, smještena istočnod od Moskve.

Vanjske poveznice 

 Tambov , informativni portal vlade oblasti.
 fotografije Tambova i Tambovske oblasti
Rjazanjska oblast

Rjazanjska oblast je oblast Ruske Federacije, koja se nalazi istočno od Moskve, a ime je dobila po svom glavnom gradu Rjazanju.

Vanjski linkovi 

 
Ruske oblasti
Centralni federalni okrug
Vladimirska oblast

Vladimirska oblast je oblast Ruske Federacije koja se nalazi sjeveroistočno od Moskve.

Vanjske poveznice 

 Službene stranice Vladimirske oblasti .
Ivanovska oblast

Ivanovska oblast (ruski: Ива́новская о́бласть) je federalni subjekt Ruske federacije u svojstvu oblasti.

Ivanovska oblast je dom triju velikih gradskih središta: Ivanovo (upravno središte), Kinešma i Šuja. 

Glavno turističko središte je Pljos. Rijeka Volga teče kroz sjeverne dijele ove oblasti.

Ivanovska oblast je uspostavljena 1929. komadanjem dijelova Kostromske i Vladimirske oblasti.

Površina: 21.800 km²

Geografski položaj 

Ivanovska oblast međi sa Kostromskom oblasti na sjeveru, Nižnjenovgorodskom oblasti na istoku, Vladimirskom oblasti na jugu i sa Jaroslavljsom oblasti na zapadu.

Upravne podjele

Gospodarstvo

Stanovništvo 
Broj stanovnika: 1.148.329 (sveruski popis stanovništva 2002.).

Eksterni linkovi 

 Službene stranice .

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Kostromska oblast

Kostromska oblast je oblast Ruske federacije, smještena sjeveroistočno od Rjazanja.

Eksterni linkovi 

 Službene stranice

Centralni federalni okrug
Ruske oblasti
Južni federalni okrug

Južni federalni okrug (ruski: Ю́жный федера́льный о́круг) je jedan od sedam ruskih saveznih okruga.

Nalazi se na krajnjem jugu europskog dijela Rusije, između Ukrajine i Kazahstana.

U njemu se nalazi Predkavkazje i ruski dijel Kavkaza, Sjeverni Kavkaz (Ciskavkazija).

Broj stanovnika: 22.907.141 (popis 2002.)

Površina: 589.200 km² 

Osoba koja trenutačno obnaša dužnost polpreda je Dmitrij Kozak, Putinov bliski čovjek. 

Ovaj federalni okrug obuhvaća iduće federalne jedinice sa njihovim glavnim gradovima:
 Astrahanska oblast : Astrahan
 Krasnodarski kraj : Krasnodar
 Stavropoljski kraj : Stavropolj
 Rostovska oblast : Rostov na Donu
 Volgogradska oblast : Volgograd

te republike:
 Adigejska : Majkop
 Čečenija: Grozni 
 Dagestan : Mahačkala
 Inguška : Magas
 Kabardsko-Balkarska : Nalčik
 Kalmička : Elista
 Karačajevsko-Čerkeska : Čerkesk
 Sjeverna Osetija-Alanija: Vladikavkaz

Eksterni linkovi 
 Službena stranica: Rusko savezno katastarsko središte -- Administrativne karte Ruske federacije (tumač na ruskome) 
 https://web.archive.org/web/20040404184031/http://baikaland.tripod.com/russia/yufo.html
 Južni savezni okrug*Novosti i događaji na ruskom jugu 

 
Ruski federalni okruzi
Astrahanska oblast

Astrahanska oblast je oblast Ruske Federacije smještena u delti Volge. Poznata je po tome što je često mijenjala geografski oblik.
 

 
Ruske oblasti
Južni federalni okrug
Volgogradska oblast

Volgogradska oblast je oblast Ruske Federacije kojoj je glavni grad Volgograd.

Vanjske poveznice 

 Službene stranice
Rostovska oblast

Rostovska oblast (ruski: Росто́вская о́бласть) je federalni subjekt Ruske Federacije. 

Nalazi se na jugu evropskog dijela Rusije i dio je je Južnog saveznog okruga. 

Površina: 100.800 km²

Upravno sjedište je Rostov na Donu, koji je 2002. postao i sjedištem Južnog federalnog okruga.

Geografija 

Rostovska oblast graniči s Ukrajinom. U tuzemnim okvirima, u susjedstvu je idućih upravnih jedinica: Volgogradske oblasti na sjeveru i Voronješke oblasti na jugu, a Krasnodarskog kraja, Stavropoljskog kraja te republike Kalmičke na jugoistoku.

Rijeke i jezera 
Rijeka Don, jedna od najvećih europskih rijeka, dijelom protječe kroz ovu oblast. Jezera pokrivaju 0,4% površine.

Upravne podjele

Rajoni 

Rostovska oblast se sastoji od idućih rajona:

 Aksajski rajon (Аксайский)
 Azovski rajon (Азовский)
 Bagajevski rajon (Багаевский)
 Belokalitvinski rajon (Белокалитвинский)
 Bokovski rajon (Боковский)
 Čertkovski rajon (Чертковский)
 Dubovski rajon (Дубовский)
 Kagaljnicki rajon (Кагальницкий)
 Kamenski rajon (Каменский)
 Kašarski rajon (Кашарский)
 Konstantinovski rajon (Константиновский)
 Krasnosulinski rajon (Красносулинский)
 Kujbiševski rajon (Куйбышевский)
 Martinovski rajon (Мартыновский)
 Matvejevo-Kurganski rajon (Матвеево-Курганский)
 Millerovski rajon (Миллеровский)
 Miljutinski rajon (Милютинский)
 Morozovski rajon (Морозовский)
 Mjasnikovski rajon (Мясниковский)
 Neklinovski rajon (Неклиновский)
 Oblivski rajon (Обливский)
 Oktjabrski rajon (Октябрьский)
 Orlovski rajon (Орловский)
 Pesčanokopski rajon (Песчанокопский)
 Proletarski rajon (Пролетарский)
 Remontnenski rajon (Ремонтненский)
 Rodionovo-Nesvetajski rajon (Родионово-Несветайский)
 Saljski rajon (Сальский)
 Semikarakorski rajon (Семикаракорский)
 Šolohovski rajon (Шолоховский)
 Sovjetski rajon (Советский)
 Tarasovski rajon (Тарасовский)
 Tacinski rajon (Тацинский)
 Celinski rajon (Целинский)
 Cimljanski rajon (Цимлянский)
 Ust-Donecki rajon (Усть-Донецкий)
 Verhnedonski rajon (Верхнедонской)
 Veselovski rajon (Веселовский)
 Volgodonski rajon (Волгодонской) 
 Jegorlikski rajon (Егорлыкский)
 Zavetinski rajon (Заветинский)
 Zernogradski rajon (Зерноградский)
 Zimovnikovski rajon (Зимовниковский)

Stanovništvo 

Broj stanovnika: 4.404.013 (popis 2002.)

Ova oblast je peta po broju stanovnika u Rusiji.

Narodnosne skupine 
U oblasti je po popisu 2002. živjelo 157 narodnosnih skupina:

 3.934.835 Rusi (89%)
 118.486 Ukrajinci (2,7%)
 109.994 Armenci (2,5%)
 28.285 Turci (0,64%)
 26.604 Bjelorusi (0,6%)
 7.507 (0.02%) neizjašnjenih 
i ostali.

Privreda 
Glavne gospodarske grane u Rostovskoj oblasti su poljodjelstvo i industrije u svezi s
poljodjelstvom, prehrambena industrija, teška industrija, rudarstvo (ugljen) i 
automobilska industrija.

Kultura 
 Rostovska glazba

Vanjske poveznice 

 Administration of Rostov Oblast, official homepage.

Južni federalni okrug
Ruske oblasti
Sjeverozapadni federalni okrug

Sjeverozapadni federalni okrug (ruski: Се́веро-За́падный федера́льный о́круг) je jedan od sedam ruskih saveznih okruga.

Sastoji se od sjevernog dijela europskog dijela Ruske Federacije.

Broj stanovnika: 13.974.466 (popis 2002.)

Površina: 1.677.900 km²

Osoba koja trenutačno obnaša dužnost polpreda je Ilja Kljebanov.

Ovaj savezni okrug obuhvaća iduće savezne jedinice: 

 Arhangelska oblast
 Nenečki autonomni okrug
 Kalinjingradska oblast (bez suhozemne sveze sa ostatkom Rusije)
 Lenjingradska oblast
 Murmanska oblast
 Novgorodska oblast
 Pskovska oblast
 Petrograd
 Vologodska oblast

te ruske republike:

 Karelija
 Komi

Vanjske poveznice 
 Službena stranica: Rusko savezno katastarsko središte -- Administrativne karte Ruske federacije (tumač na ruskome)
 https://web.archive.org/web/20040404183023/http://baikaland.tripod.com/russia/szfo.html

 
Ruski federalni okruzi
Pskovska oblast

Pskovska oblast (ruski: Пско́вская о́бласть) je federalni subjekt Ruske Federacije.

Upravno sjedište se nalazi u gradu Pskovu. Oblast graniči s dvjema državama Europske unije: Estonijom i Latvijom, te s Bjelorusijom.

Najveći gradovi u Pskovskoj oblasti:

 Pskov 202.000 stanovnika
 Velikije Luki 104.000 stanovnika

Površina: 55.400 km². Broj stanovnika: 746.652 (procjena 2004.), 846.000 (1989.)

Zemljopis

Upravna podjela

Rajoni 

Pskovska oblast se dijeli na sljedeće rajone (nom.mn.ruski: районы):

 Bežanicki rajon (Бежаницкий)
 Dedovičski rajon (Дедовичский)
 Dnovski rajon (Дновский)
 Gdovski rajon (Гдовский)
 Krasnogorodski rajon (Красногородский)
 Kunjinski rajon (Куньинский)
 Loknjanski rajon (Локнянский)
 Neveljski rajon (Невельский)
 Novorževski rajon (Новоржевский)
 Novosokolničeski rajon (Новосокольнический)
 Opočecki rajon (Опочецкий)
 Ostrovski rajon (Островский)
 Palkinski rajon (Палкинский)
 Pečorski rajon (Печорский)
 Pljusski rajon (Плюсский)
 Porhovski rajon (Порховский)
 Pskovski rajon (Псковский)
 Puškinogorski rajon (Пушкиногорский)
 Pustoškinski rajon (Пустошкинский)
 Pitalovski rajon (Пыталовский)
 Sebežski rajon (Себежский)
 Strugokrasnenski rajon (Стругокрасненский)
 Usvjatski rajon (Усвятский)
 Velikolukski rajon (Великолукский)

Sjeverozapadni federalni okrug
Ruske oblasti
Novgorodska oblast

Novgorodska oblast je oblast u Rusiji. Deo je severozapadnog federalnog okruga. Nalazi se između Moskve i Sankt Peterburga. Ima 683.795 stanovnika u 2004, dok je 1989 bilo 753.000 stanovnika.

Površina je 53.895 -{km}-² . Glavni grad oblasti je Veliki Novgorod.
Cela oblast je izrazito niska. Najveći vrh je 296 m.

Administrativna podela 
Oblast je podeljena na 21 rejon (srez) i ima 10 gradova:
 grad Boroviči
 grad Valdaj
 grad Malaja Višera
 grad Veliki Novgorod
 grad Okulovka
 grad Pestovo
 grad Solci
 grad Staraja Rusa
 grad Holm
 grad Čudovo

Eksterni linkovi 

 Službene stranice 

Sjeverozapadni federalni okrug
Ruske oblasti
Lenjingradska oblast

Lenjingradska oblast (ruski: 'Ленингра́дская о́бласть) je oblast u Ruskoj federaciji. Nalazi se u Sjeverozapadnom saveznom okrugu, a ime je dobila po revolucionaru Lenjinu.

U njoj se nalazi i Petrograd, prije znan i kao Lenjingrad (1924.–1991.), ali upravno ne pripada ovoj oblasti.

Područje ove oblasti je povijesno poznato kao Ingrija (do 1927.). Rečeno područje je bilo od velikih sigurnostnih probitaka za SSSR, jer se u njemu nalazila i Karelijska prevlaka, koju je Finska nakon izgubljenog rata pod prisilom morala predati 1940..

Površina: 84.500 km²

Broj stanovnika: 1.669.205 (sveruski popis stanovništva 2002.)

Ostavivši postrani Petrograd, Kolpino je najveći grad sa 160.000 stanovnika. Lenjingradska oblast je uspila zadržati svoje ime nakon pada raspada SSSR-a i pada boljševizma, unatoč tome što je sam grad Lenjingrad, po kojem se zvala, promijenio ime.

Zemljopis

Upravna podjela

Promet

Gospodarstvo

Stanovništvo

Eksterni linkovi 

 Službene stranice .
 Službene stranice .
 Zemljovid Lenjingradske oblasti

 
Sjeverozapadni federalni okrug
Murmanska oblast

Murmanska oblast je na severozapadnom delu Rusije. Administrativni centar je Murmansk. Obuhvata površinu od 144.900 km². Prema popisu iz 2002.

Ima 892.534 stanovnika. Deo je severozapadnog federalnog okruga.
Smešten je na poluostrvu Kola, i deo je većeg područja Laponije, koja se proteže kroz 4 zemlje. Sastoji se od 5 rejona.

Ekonomija 
Poznat je po proizvodnji apatita, značajnog za proizvodnju fosfora.
Postoje i velike fabrike aluminija , nikla i bakra.
Postoji i vrlo velika ribolovna flota.

Eksterni linkovi
Vologodska oblast

Vologodska oblast (ruski: Волого́дская о́бласть) je federalni subjekt Ruske Federacije.

Površine je 145.700 km². Broj stanovnika: 1.269.568 (2002. sveruski popis stanovništva). Najveći grad je Čerepovec, ali upravno je sjedište grad Vologda.

Vologodska oblast je bogata povijesnim spomenicima, kao što su veličanstveni Kirillo-Belozjorski samostan, Ferapontov samostan (na UNESCO-vom popisu svjetske baštine), srednjovjekovni gradovi Veliki Ustjug i Belozjorsk, barokne crkve Totma i Ustjužna i dr.

Geografija 
Vologodska oblast na sjeveru graniči s Arhangelskom oblašću, na istoku Kirovskom oblašću, na sjeveroistoku s Kostromskom oblašću, na jugoistoku s Jaroslavskom oblašću, na sjeverozapadu s Tverskom oblašću, na jugozapadu s Novgorodskom oblašću, na zapadu s Lenjingradskom oblašću te na sjeverozapadu s ruskom republikom Karelijom.

Upravne podjele

Rajoni 

Vologodska oblast se dijeli na ove rajone (nom.mn. ruski: районы):

 Babajevski rajon (Бабаевский)
 Babuškinski rajon (Бабушкинский)
 Belozjorski rajon (Белозерский)
 Čagodoščenski rajon (Чагодощенский)
 Čerepovecki rajon (Череповецкий)
 Grjazovecki rajon (Грязовецкий)
 Kadujski rajon (Кадуйский)
 Harovski rajon (Харовский)
 Kič-Gorodecki rajon (Кич-Городецкий)
 Kirillovski rajon (Кирилловский)
 Meždurečenski rajon (Междуреченский)
 Nikolski rajon (Никольский)
 Njuksenski rajon (Нюксенский)
 Šeksninski rajon (Шекснинский)
 Sokolski rajon (Сокольский)
 Sjamženski (Сямженский)
 Tarnogski rajon (Тарногский)
 Totemski rajon (Тотемский)
 Ust-Kubinski rajon (Усть-Кубинский)
 Ustjuženski rajon (Устюженский)
 Vaškinski rajon (Вашкинский)
 Velikoustjužski rajon (Великоустюжский)
 Verhovažski rajon (Верховажский)
 Vologodski rajon (Вологодский)
 Vožegodski rajon (Вожегодский)
 Vitegorski rajon (Вытегорский)

Veći gradovi 
 Čerepovec
 Sokol
 Veliki Ustjug
 Vologda

Vanjske poveznice 

 Vlada Vologdske oblasti (na ruskom, engleskom i njemačkom) , službene stranice.

Sjeverozapadni federalni okrug
Privolški federalni okrug

Privolški federalni okrug (ruski: Приво́лжский федера́льный о́круг) je jedan od sedam ruskih saveznih okruga.

Nalazi se u jugoistočnom dijelu europskog dijela Ruske federacije.

Aleksandr Konovalov je imenovan polpredom Privolškog saveznog okruga na dan 14.11. 2005..

Privolški savezni okrug obuhvaća iduće upravne jedinice:

Vanjska poveznica 
 Temeljne obavijesti o Privolškom saveznom okrugu.

Ruski federalni okruzi
Kirovska oblast

Kirovska oblast je oblast Ruske Federacije sa sjedištem u Kirovu.

Eksterni linkovi 

 Službene stranice 

Privolški federalni okrug
Ruske oblasti
Uljanovska oblast

Uljanovska oblast je oblast u Ruskoj Federaciji. Glavni grad joj je Uljanovsk, nazvan po Vladimiru Uljanovu Lenjinu.

Uljanovska oblast
Arhangeljska oblast

Arhangeljska oblast je oblast Ruske Federacije, smještena u sjevernom dijelu države. Ime je dobila po gradu Arhangeljsku.

Ruske oblasti
 
Sjeverozapadni federalni okrug
Tartar (bog)

Tartar (grč. Τάρταρος, Tártaros) bog je podzemlja koji vlada istoimenim Tartarom, mjestom nižem od Hada - paklom. Eterov je i Gejin sin, Tifonov i Ehidnin otac, primordijalno božanstvo.

Vanjski linkovi 

 Tartar u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Grčka mitologija

nl:Tartarus
zh:塔尔塔罗斯