alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Limba sanscrită

Limba sanscrită (în ) este una dintre primele limbi indo-europene scrise. Considerată o limbă clasică, este și una din limbile contemporane oficiale ale Indiei. În India, există în jur de 200.000 de vorbitori fluenți, toți nenativi, ai acestei limbi. În ultimii ani au fost multe proiecte pentru a aduce din nou la viață această limbă antică, care, deși „moartă”, trăiește datorită vorbitorilor săi nenativi, toți având o educație aleasă. La perfecționarea gramaticii limbii sanscrite, o contribuție esențială au avut-o marii gramaticieni Panini și Patañjali. 
Cele mai vechi fabule cunoscute sunt cele din Pañchatantra, o colecție de fabule în limba sanscrită.

Răspândire 
Sanscrita era comună în nordul Indiei ca fiind una dintre limbile epigrafiei petroglifă din secolul I î.Hr. Sanscrita nu ar trebui considerată limba unui popor, ci ca limbă a unei anumite culturi, obișnuită, încă din antichitate, doar în elita socială. Această cultură este reprezentată, în principal, de textele religioase hinduse și, asemenea limbilor latină și greacă în Occident, sanscrita din Est în secolele următoare a devenit limbajul comunicării interculturale a oamenilor de știință și a figurilor religioase.

În prezent, sanscrita este una dintre cele 22 de limbi oficiale ale Indiei.

Impactul asupra altor limbi și culturi 
Limba sanscrită a influențat dezvoltarea limbilor indiene și a altor limbi care se aflau în cultura sanscrită sau budistă. În India, sanscrita este folosită ca limbă umanistă și religioasă, într-un cerc îngust ca limbă vorbită. Lucrările de literatură artistică, religioasă, filosofică, juridică și științifică au fost scrise în sanscrită, influențând cultura sud-estică și central-asiatică și Europa de Vest. Lucrările de lingvistică și de gramatică din sanscrită, adunate de Panini în Ashtadhyayi ("Opt cărți"), au fost cele mai vechi lucrări din istoria învățării limbilor străine. Ele au influențat apariția morfologiei și a multor discipline lingvistice în Europa.

Note

Legături externe 

 
Limbi dispărute
Limbi indo-ariene
Limbi oficiale ale Indiei
Limbi subiect-obiect-verb
Limbi vorbite în India
Limbi vorbite în Nepal
Camera Deputaților

Camera Deputaților este numele dat camerei inferioare a unui parlament bicameral în unul dintre următoarele state:

Argentina – Camera Deputaților din Argentina (Cámara de Diputados)
Belgia – Camera Deputaților din Belgia (Chambre des Représentants / Kamer van Volksvertegenwoordigers)
Bolivia – Camera Deputaților din Bolivia (Cámara de Diputados)
Brazilia – Camera Deputaților din Brazilia (Cámara dos Deputados)
Chile  – Camera Deputaților din Chile (Cámara de Diputados)
Cehia – Camera Deputaților din Republica Cehă 
Republica Dominicană – Camera Deputaților din Republica Dominicană (Cámara de Diputados)
Haiti – Camera Deputaților din Haiti (Chambre des Députés)
Iordania – Camera Deputaților din Iordania
Italia – Camera Deputaților din Italia (Camera dei Deputati)
Mexic – Camera Deputaților din Mexic (Cámara de Diputados)
Paraguay – Camera Deputaților din Paraguay (Cámara de Diputados)
România – Camera Deputaților din România

Este de asemenea numele dat parlamentului unicameral din următoarele țări:

Luxemburg – Camera Deputaților din Luxemburg
Tunisia – Camera Deputaților din Tunisia 

Din punct de vedere istoric, Camera Deputaților (franceză: Chambre des députés'') a fost camera inferioară a parlamentului din A Treia Republică Franceză; numele este folosit informal pentru Assemblée Nationale în prezenta A Cincea Republică. A fost de asemenea descrierea oficială a Dáil Éireann (camera inferioară a parlamentului irlandez) în timpul Statului Liber Irlandez. Alte nume ale camerelor inferioare ale parlamentelor bicamerale sunt Camera Comunelor, Camera Reprezentanților și Adunarea Națională.
Camere parlamentare inferioare
Istoria locomotivelor



Locomotiva cu abur 

Prima locomotivă cu aburi care se deplasa pe șine a fost construită de inginerul Richard Trevithick, din Cornwall. Locomotiva lui cu patru roți a făcut o cursă demonstrativă pe 22 februarie 1804, atingând viteza de 20 km/h fără încărcătură și 8 km/h cu încărcătură. Din păcate, greutatea trenului a rupt șinele. Prin 1812 s-au construit șine mai rezistente între Middleton Colliery și Leeds, Anglia. Ele au suportat greutatea primelor locomotive cu aburi.

În 1829, în timpul construirii unei noi căi ferate în nordul Angliei, între Liverpool și Manchester, s-a organizat un concurs pentru a se găsi cea mai rapidă locomotivă care să circule pe aceste șine. Premiul de 500 lire a fost câstigat ușor de locomotiva Rocket, prezentată de George Stephenson. Ea a atins viteza, pe atunci extraordinară, de 46,7 km/h, un record mondial la acea vreme.

Cea mai rapidă locomotivă cu abur construită vreodată a fost Mallard și pe 3 iulie 1938 stabilește recordul de 201,2 km/h.

Locomotiva Diesel

Locomotiva electrică

Vezi și 

 Locomotivă
 Locomotivă cu abur
 Locomotivă diesel
 Locomotivă electrică

Legături externe 
 Istoria locomotivelor realizate la Electroputere
 Locomotive românești

Istoria transportului feroviar
Locomotive
Senat

Senatul este un corp legiuitor, adeseori camera superioară a unei adunări legislative. Cuvântul senat vine de la cuvântul latinesc senatus, care derivă de la senex „bătrân”. Cuvântul latinesc senator a fost adoptat de limba română fără schimbări de scriere. Sensul cuvântului senat reflectă o formă antică de organizare socială în care cea mai mare putere de decizie o deținea omul cel mai bătrân. Din același motiv, cuvântul senat este folosit corect când acesta face referire la orice autoritate puternică compusă din cei mai bătrâni membri ai unei comunități. Și corpul deliberativ al unei instituții de învățământ superior este adesea denumit senat. Primul senat a fost Senatul roman.

Descriere generală 

Statele democrate moderne cu sisteme parlamentare bicamerale au de obicei un senat, deseori deosebit de o cameră inferioră obișnuită (numită de obicei „Camera Reprezentanților”, „Camera Deputaților” sau „Adunare Națională”) prin reguli electorale (o vârstă minimă pentru votanți sau candidați, sistem proporțional sau majoritar/de pluralitate). De obicei, senatul reprezintă camera superioară a unui parlament și are un număr de membri mai mic decât camera inferioară.

În state federale 

Într-un sistem federal, senatul servește adeseori la crearea unui echilibru, conferind o putere mai mare regiunilor sau grupurilor care altfel ar fi ignorate într-un sistem pur reprezentativ. 

În parlamentele statelor componente ale Statelor Unite, Senatele au avut acest scop până la cazul Baker versus Carr din 1963, când Curtea Supremă de Justiție a Statelor Unite a decis că statele primesc mandate în ambele camere ale parlamentului în conformitate cu populația. Totuși, în mod normal, Senatul are în continuare mai puțini membri decât camera inferioară.

În Statele Unite, fiecare stat are propriul său Senat și propria sa cameră inferioară, denumite Camera Reprezentanților, Camera Delegaților, Adunare Generală sau Adunare, cu excepția statului Nebraska, unde Senatul este singurul corp existent într-un parlament unicameral. 

Senatul poate fi și numele dat ramurii executive a guvernului.

În Finlanda 

Până în 1919, Senatul Finlandei a reprezentat ramura executivă a guvernului și curtea supremă. În orașele-stat germane, Berlin, Bremen și Hamburg, guvernul regional se cheamă Senat, senatorii deținând portofolii ministeriale.

State pe glob care au Senat

Vezi și 

 Senatul României 
 Senate al Statelor Unite ale Americii

Camere legislative superioare
Legislaturi
Listă de companii din Cluj-Napoca

Aceasta este o listă de companii românești și internaționale cu sediul în Cluj-Napoca.

 ACI Cluj
 Ardaf
 Armătura
 Automobile Componente Electrice (ACE) Cluj 
 Banca Transilvania (împreună cu BT Asigurări, BT Asset Management , BT Leasing, BT Securities, BT Direct și Compania de Factoring) 
 Blitz
 Carbochim
 Codec 
 EuroGSM
 Farmec
 Globinvest
 Prodvinalco
 RE/MAX
 Sanex
 Secpral - http://www.secpral.ro  
 Serimer  
 SSIF Broker
 STK Financial
 Target Asset Management 
 Target Capital 
 Tera Land 
 Terapia
TopoCadVision
 Ursus
 Vitrina Advertising

Confecții 
 Flacăra Cluj
 Jolidon
 Textile-Încălțăminte 
 Tricotaje Someșul

Companii de IT 
 Agis Computer
 Alfa Software
 Arobs Transilvania Software
 ArtSoft Consult
 Astral Telecom
 Robert Bosch SRL
 Codespring
 Cososys -  
 DlhSoft
 EBS
 Intend Computer
 IQuest
MCRO
 Net Brinel
 Nivis - www.nivis.com -   
 Plus Computers
 Recognos - www.recognos.ro 
 SoftVision
 Starnet Consulting
 Transart
 Yonder

Note

Vezi și 
 Economia Clujului

 
Cluj-Napoca
Companii
Wilhelm Wien

Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien () a fost un fizician german care a primit Premiul Nobel pentru Fizică la 1911 pentru "Descoperirea și formularea legilor radiației căldurii" (Legii lui Wien).

Motivația Juriului Nobel 

"Pentru descoperirile sale privind legile guvernând radiația căldurii."

Date biografice 

A studiat la liceul din Heidelberg și, din 1882, la Universitatea din Göttingen, apoi la Berlin. Începând cu 1883 și-a pregătit teza de doctorat sub conducerea lui Hermann von Helmholtz, obținând titlul de doctor în 1886.

În 1896 a publicat Legea lui Wien, legea repartiției spectrale a corpului negru, valabilă pentru lungimi de undă mici. Lord Rayleigh, în colaborare cu James Jeans, au stabilit o formulă complementară, Legea Rayleigh-Jeans, deschizându-i astfel o nouă cale lui Max Planck.

Note

Legături externe 

  Biografie Nobel
 Wilhelm Wien - Premiul Nobel pentru Fizică 1911, 28 februarie 2008, Jurnalul Național

Nașteri în 1864
Nașteri pe 13 ianuarie
Decese în 1928
Decese pe 30 august
Fizicieni germani
Wien,Wilhelm
Laureați germani ai Premiului Nobel
Pedagogi germani
Oameni de știință germani din secolul al XIX-lea
Oameni de știință germani din secolul al XX-lea
Matematică aplicată

Matematica aplicată este o ramură a matematicii specializată în aplicarea matematicii în alte științe. Ca exemple se pot enumera biomatematica, matematica chimică, matematica jocurilor de noroc, matematica economică, etc.

Studiul cantitativ al aspect economic legat de o sumă de bani depusă într-un cont sau depozit de economii pentru care se acordă un spor numeric numit dobândă și modul de acumulare al acesteia de Jakob Bernoulli a permis detectarea unui element de matematică pură, numărul irațional e, care scăpase observației matematicienilor Antichității, fascinați predominant de ideile matematice pure, foarte slab conectate cu activitatea umană obișnuită în context social. Calculele numerice lungi erau o activitate obositoare numită aritmetica practică, ca urmare considerată o activitate plictisitoare rezervată sclavilor.

Ideile pure constituiau preocuparea filosofilor. În perioada de început a filosofiei grecești, această activitate legată de idei era privită cu suspiciune de oamenii obișnuiți care se întrebau care o fi folosul filosofiei. Gânditorul presocratic Thales din Milet a demonstrat beneficiul utilizării practice a unor idei când pe baza unor calcule astronomice anticipa cu o jumătate de an înainte o bogată recoltă de măsline pentru care erau necesare multe prese de ulei. Deținerea lor de Thales în urma achiziționării fără a stârni vreo bănuială a permis obținerea unei mari sume de bani prin închirierea la vremea recoltei măslinelor.

Bibliografie
 E. Rusu, Psihologia activității matematice, Editura Științifică, 1969

Vezi și
Matematică pură
Paleogeografie

Paleogeografia este o știință ce studiază geografia așa cum era ea în trecut. De obicei aceasta se referă la forma reliefului pământului, neexcluzând totuși referințele umane și culturale. În cazul în care subiectul principal al studiului este forma Terrei din trecut această știință mai poate fi denumită și paleogeomorfologie.

Evoluția paleogeografică a Terrei 
 Precambrian
 Hadean (Priscoan)
 Arhaic
 Proterozoic
 Fanerozoic
 Paleozoic
 Cambrian
 Ordovician
 Silurian
 Devonian
 Carbonifer
 Permian
 Mezozoic
 Triasic
 Jurasic
 Cretacic
 Neozoic
 Paleogen
 Neogen
 Cuaternar

Legături externe 
  Definiția termenului în dexonline 
  Site Facultatea de Geografie UB 
    Paleogeografía del planeta 

Geografie
Geologie
Mozambic

Mozambic ( []), oficial Republica Mozambic () este o țară în sud-estul Africii. Capitala este Maputo.

Etimologie 
Numele Moçambique, utilizat în principal pentru insula Ilha de Moçambique, prima capitală a coloniei, ar deriva de la numele unui comerciant arab, care locuia acolo, Musa Al Bik, Mossa Al Bique sau Ben Mussa Mbiki.

Geografie 
Articol principal: Geografia Mozambicului
Mozambicul este o țară situată la țărmul Oceanului Indian. Teritoriul Mozambicului este format din podișuri înalte, care au în unele sectoare aspect muntos, și din câmpii. Principalul fluviu este Zambezi. Clima este ecuatorială în nord, tropicală în sud iar precipitațiile sunt abundente.

Istorie 

Articol principal: Istoria Mozambicului
Mozambicul a fost locuit în timpuri străvechi de triburi de boșimani și de hotentoți, care au fost alungate de triburile bantu venite din sudul Sudanului. Între secolele V și XVI, pe teritoriul Mozambicului s-au format mari state africane, dintre care cele mai însemnate au fost Benametapa care cuprindea Mozambic și Rhodesia, Mapungubwe și Monomotapa. Între secolele X și XV, pe țămul Mozambicului s-au așezat arabii, care, treptat au supus populația băștinașă.

În a doua jumătate a secolului al XIX-lea, portughezii au transformat Mozambicul în colonie declarând-o în 1953 provincie de peste mări a Portugaliei. La 25 iunie 1975, Mozambicul devine republică și își declară independența față de Portugalia.

Politică 
Articol principal: Politica Mozambicului

Din 2015 președintele Mozambicului este Filipe Nyusi.

Districte 
Articol principal: Districtele Mozambicului

Economie 
Agricultura, se cultiva trestie de zahar, ceai, porumb, orez, bumbac, sisal, nuci de acaju.

Principala ramura a industriei Mozambicului o reprezinta pescuitul, 40% din castigul din exporturi fiind reprezentat de creveti. Captura anuala de peste a tarii este de aprox. 25.000 tone de peste. Alte exporturi sunt reprezentate de ceai, bumbac si zahar

Demografie 
Articol principal: Demografia Mozambicului

Mozambicul are o populație de 21.669.278 locuitori și o medie de vârstă de 17,4 ani. 44,3% din populație are o vârstă mai mică de 14 ani.

Cultură 
Articol principal: Cultura Mozambicului

Patrimoniu mondial UNESCO 
Insula Moçambique a fost înscrisă în anul 1991 pe lista patrimoniului mondial UNESCO.

Vezi și 
 Locuri din Patrimoniul Mondial UNESCO q22

Note

Legături externe 
 Mozambic, un paradis renăscut din război , 19 noiembrie 2011, Ciprian Enea, Adevărul

 
Marele Rift African
Țări din Africa
Rodinia

În geologie Rodinia desemnează un supercontinent (o grupare a mai multor suprafețe continentale) din istoria Pământului, primul a cărui existență a putut fi pusă în evidență. Se presupune că s-a format acum aproximativ 1 miliard de ani, pentru ca acum 750 milioane de ani să se dividă în 3 părți, între care s-au format oceane. Acestea s-au reunit mai târziu, în cadrul mișcării de orogeneză Pan-Africane, care a durat circa 60 milioane de ani, și au format supercontinentul Pannotia.
 
Cu circa 550 de milioane de ani în urmă, Pannotia s-a rupt din nou în mai multe fragmente mai mici, între care cele mai importante au fost Laurentia (din care avea să se formeze America de Nord), Baltica (din care avea să se formeze Europa de Nord), și Siberia. Cel mai mare din fragmente a fost denumit Gondwana și a reprezentat sursa pentru a se forma China, India, Africa, America de Sud și Antarctica. Datorită dimensiunii, acesta este considerat un supercontinent, dar de fapt este numai un fragment din supercontinentele anterioare.

Într-o perioadă de peste 200 de milioane de ani, multe din fragmentele mai mici s-au concentrat spre a forma un nou continent de mari dimensiuni, denumit Laurasia. Laurasia și Gondwana s-au reunit cu circa 200 de milioane de ani în urmă, pentru a forma supercontinentul Pangeea (după alte surse Pangaea). 

În prezent fenomenul de rupere a supercontinentului Pangeea continuă, contribuind la mărirea Oceanului Atlantic.

Legături externe 
 Rodinia: 
 Rodinia and Pangea 
 Pangaea Continent Maps

Vezi și 
 Dinamica scoarței terestre
 Tectonica plăcilor

Tectonica plăcilor
Supercontinente
Proterozoic
Paleogeografie
Anii 2080

Anii 2080 reprezintă un deceniu care va începe la 1 ianuarie 2080 și se va încheia la 31 decembrie 2089.

Evenimente

2080

 Conform "Raportului privind modernizarea Chinei", China va deveni una dintre cele mai dezvoltate state din lume, depășind nivelul de dezvoltare al Statelor Unite ale Americii de la începutul secolului 21.  
 Se estimează că tot mai mulți oameni de clasă medie vor deveni sintetici și vor renunța la latura biologică, acceptând să trăiască cu implanturi sintetice, organe artificale, ochi bionici și urechi cu timpane extra-senzoriale, precum și nano-conexiune de la creier la computere.    
 Cel mai ambițios proiect ingineresc, un tunel cu transport subteran transatlantic dintre Europa și America de Nord, ar putea fi realizat de roboți și mașinării avansate coordonate de inteligență artificială.
 Multe dintre fostele gazde ale Jocurilor Olimpice de Iarnă nu vor mai putea asigura zăpadă din cauza creșterii temperaturilor. Verile vor fi tot mai secetoase pe continentul european, iar în marile orașe ca Paris și Londra temperatura medie de vara va fi de 40 grade Celsius, iar regiuni întregi din Italia, România, Bulgaria, Spania sau Grecia vor fi devastate de fenomenul deșertificării.    
 Se estimează că specii de animale, precum urșii polari, vor dispărea. Prognozele de la Institutul Polar Norvegian arată că ultima calotă artica de gheață se va topi prin anii 2080.

2083
 Sunt proiectate computerele hiper-inteligente.
 Centralele nucleare Hinkley Point C sunt scoase din funcțiune.
 Din cauza creșterii inflației, o bucatǎ de pâine va costa 34 dolari în SUA.

2084

 Tot mai mulți roboți androizi ajutați de drone vor lucra ca polițiști mobili și autonomi pentru a preveni infracționalitatea. Cu ajutorul senzoriilor și abilităților de comunicație, vor putea accesa baze de date, arhivele, facturile de achiziții, cazierul și conturile bancare, permițându-și să identifice oamenii de la mare distanță.     
 26 octombrie: Arenda deținută de poporul Pitjantjatjara asupra Uluru, către guvernul australian va expira.  
 10 noiembrie: Tranzitul planetei Pământ față de Marte.

2085
 Rata morților datorate tumorilor celebrale este redusă datorită evoluției tratamentelor.

2088
 Documente autorizate de Papa Francisc din anul 2013 vor fi afișate publicului, ținute secret în arhivele secrete ale Vaticanului.  
 27 octombrie: Mercur va eclipsa Jupiter pentru prima data din 1708.

2089
 mai-iunie: Insecta Magiciada se va combina simultan cu Brood X|X și Brood XIX|XIX pentru prima oară din 1868. Acest eveniment are loc la un interval de 221 de ani.

Nedatate
 Ar putea fi efectuată o expediție spațială cu echipaj la bord spre Jupiter și sateliții săi naturali ca Europa.

Evenimente fictionale din cultura populară

Filme
 Total Recall
 Prometheus (film)

Jocuri
 Overwatch
 Remember Me (joc video)
 Observer (joc video)

Note
Anii 2090

Anii 2090 reprezintă un deceniu care va începe la 1 ianuarie 2090 și se va încheia la 31 decembrie 2099.
Lesotho

Lesotho, oficial Regatul Lesotho este o țară în sudul Africii, formând o enclavă, fiind complet înconjurată de Africa de Sud. Capitala este Maseru. Lesotho înseamnă "Țara poporului care vorbește limba Sesotho".

Istorie

Geografie 

 Lesotho este o țară a munților înalți. Peste 80% din teritoriul său se situează la altitudini de peste 1800 m. O mare parte a țării este dominată de masivul muntos Basuto. În vest, există un podiș jos, o fâșie cu lățimea între 30-40 km, la o altitudine de 1000 m. Circa 70% din populație trăiește aici și acesta este și centrul economic al țării. În est se ridică munții în trepte, în nord-est, includ o parte din Drakensberg. Aici se află cel mai înalt vârf din țară - Thabana Ntlenyana (3482 m).
 În est și sud, platoul înalt coboară abrupt cu 1000-2000 m, unindu-se cu zona de câmpie din provinciile sud-africane Ostkap și KwaZulu-Natal. Fluviul Sengu (Orange) și afluenții săi au săpat adânc platoul, creând văi abrupte cu adâncimi de 800 m.

Clima 
Datorită altitudinii sale, Lesotho este rece pe tot parcursul anului față de alte regiuni de la aceeași latitudine. Majoritatea ploilor cad sub formă de furtuni de vară. În timpul verii în Maseru și regiunile mai joase din jur, temperaturile ajung de multe ori la 30°C (86°F). Iernile pot fi reci, în zonele joase înregistrându-se -7°C (19°F), iar în regiunile muntoase până la -18°C (0°F). Zăpada este frecventă în zonele muntoase între mai și septembrie; pe vârfurile înalte se pot produce ninsori pe tot parcursul anului.

Politică 
Articol principal: Politica Regatului Lesotho

Districte 

Administrativ, Lesotho este împărțit în 10 districte, fiecare condusă de un administrator de district. Fiecare district are o capitală cunoscută sub titulatura camptown.

Districtele sunt subîmpărțite în 80 de circumscripții care au 129 consilii comunitare locale.

Economie 
Articol principal: Economia Regatului Lesotho

Demografie 
Articol principal: Demografia Regatului Lesotho

Cultură 
Articol principal: Cultura Regatului Lesotho

Referințe

Legături externe

 Government of Lesotho
 Published Judicial Opinions
 Judgments of the Lesotho High Court
 Chief of State and Cabinet Members 
 
 Lesotho  from UCB Libraries GovPubs
 
 Lesotho profile from the BBC News
 
 Key Development Forecasts for Lesotho from International Futures

 
Țări din Africa
Enclave
State fără ieșire la mare
Nicolae Kalinderu

Nicolae Kalinderu (n. 6 decembrie 1835, București – d. 16 aprilie 1902, Ciulnița, Argeș) a fost un medic, din 1890 membru corespondent al Academiei Române. A fost unul din membrii fondatori ai Partidului Național Liberal din România, la 24 mai 1875.

Biografie
Nicolae Kalinderu s-a născut într-o familie de origine turcă. Tatăl său se numea Kalinderoglu, ceea ce în turcă înseamnă „fiul filosofului”. Fratele său a fost juristul și publicistul Ioan Kalinderu.

Studii
A studiat în Franța, la Facultatea de Medicină din Paris, începând din 1853, unde a fost influențat de medicina experimentală a lui Claude Bernard și de teoria bacteriologică a lui Louis Pasteur.

Activitate
În 1863, în urma unul concurs, a fost admis ca intern al Spitalelor din Paris. A lucrat ca intern și extern în spitalele din Paris și a devenit membru corespondent al Academiei de Medicină din Paris. După ce și-a susținut teza de doctorat la Paris, a revenit în România, unde a devenit medic primar de boli interne la Spitalul Colentina, post pe care l-a ocupat până la 1874 când a demisionat. La 1877 a fost numit șef de serviciu la la Spitalul Brâncovenesc.

A fost unul dintre fondatorii orientării anatomo–clinice și fiziopatologice în medicina românească internă. Împreună cu Victor Babeș a inițiat studii de mare răsunet privind histologia, microbiologia, diagnosticul și epidemiologia leprei.

A studiat meningita tuberculoasă la adulți, miopatiile și anevrismul sifilitic al aortei. A inițiat o serie de măsuri practice în vederea combaterii leprei și a înființat izolatorul de la Răchitoasa.

În 1887, Nicolae Kalinderu a fost numit profesor în cadrul Facultății de Medicină din București. În timpul războiului de independență a condus ambulanțele de la Turnu Măgurele fiind numit în 1878 șef al diviziei I medicale  de la Spitalul Brâncovenesc.

Opera principală
Memoriu asupra leprei în România, 1889
Lepra anestezică, 1898
Lepra în România, 1897
Despre cosmetice.
Tubercolosa în raport cu unele profesiuni.
Epilepsia Jacksoniand.
Influenza unor maladii ale cordului asupra desvoltărei tuberculosei.
Mielita sifilitică.

Note

Legături externe
 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – K

Nașteri pe 6 decembrie
Decese pe 16 aprilie
Nașteri în 1835
Decese în 1902
Medici români
Membri corespondenți ai Academiei Române
Microbiologi români
Grupul fondator al Partidului Național Liberal
Membri ai Partidului Național Liberal
Politicieni români din secolul al XIX-lea
Progresie aritmetică

O progresie aritmetică este un șir de numere astfel încât diferența dintre termenii consecutivi este constantă. De exemplu șirul 5, 7, 9, 11, 13, 15, ... este o progresie aritmetică cu o diferență comună de 2.

Definiție 
O progresie aritmetică este un șir de numere caracterizat printr-o diferență constantă între oricare doi termeni consecutivi. Ele sunt de forma
,   adică   
cu relațiile:
 (formula generală);
 (formula recurentă);
.
unde  este rangul (poziția) termenului  în șir ().  este primul termen,  este al doilea termen etc., iar  este rația progresiei ().

Proprietăți 
Orice termen al unei progresii aritmetice (cu excepția capetelor) este media aritmetică a predecesorului și succesorului său:

proprietate de la care îi vine și denumirea.

Exemple de progresii aritmetice 
 Șirul numerelor naturale: 0, 1, 2, 3, 4, ... este o progresie aritmetică având  rația 1 și primul termen 0;
 Șirul numerelor naturale impare: 1, 3, 5, 7, ... progresie aritmetică cu rația 2 și primul termen 1.

Suma termenilor unei progresii aritmetice  
Suma primilor n termeni dintr-o progresie aritmetică se poate calcula astfel:

Demonstrație

Însumând cele două relații se obține:

Istoric 
Se spune ca această formulă ar fi fost descoperită de către Gauss pe când era în clasele primare și a fost pedepsit să adune toate numerele de la 1 la 100. Acesta a format 50 de grupe identice prin însumarea termenilor, în perechi de două numere, în felul următor: termenul de pe prima poziție (1) cu cel de pe ultima (100) formau o pereche, termenul de pe a doua poziție (2) cu penultimul termen (99) formau altă pereche și așa mai departe. În acest fel fiecare pereche are valoarea constantă de 101. Chiar dacă faptul ar fi adevărat, Gauss nu a fost primul care a descoperit această formulă, iar unii consideră că este probabil ca originea ei să fie la pitagoricieni, în secolul al V-lea î.Hr. Reguli similare erau cunoscute în antichitate de Arhimede, Hypsicles și Diofant; în China de Zhang Qiujian; în India de Aryabhata, Brahmagupta și Bhaskara II; și în Europa medievală de Alcuin, Dicuil, Fibonacci, Sacrobosco
și de comentatori anonimi ai Talmudului, cunoscuți ca tosafiști.

Note

Bibliografie 
 E. Rogai, Tabele și formule matematice, Editura Tehnică
  Arithmetic progression, at Mathworld.wolfram.com

Vezi și 
 Progresie geometrică
 Progresie armonică

Legături externe 
  
  

Serii matematice
Șiruri și serii
Medii
Tora

Termenul Tora (, trad. „Instruire”, „Învățătură” sau „Lege”) poate avea o serie de semnificații. De obicei, acest termen desemnează primele cinci cărți ale lui Moise (care constituie Pentateuhul) din cele 24 de cărți ale Tanakhului, și este, de obicei, adnotat cu comentarii rabinice (perushim). Acest termen mai poate să însemne și continuarea povestirilor din Cartea Genezei până la sfârșitul tanakhului (Maleahi), și se mai poate referi de asemenea și la totalitatea textelor evreiești religioase, derivate fie din texte biblice sau, mai târziu, din scrieri rabinice. Un factor comun tuturor acestor definiții este că Tora descrie geneza poporului evreiesc: chemarea lor de Dumnezeu, relatări despre încercările și necazurile prin care au trecut aceștia, și legământul lor cu Dumnezeu, ce implică urmarea unui mod de viață care să adere la un set definit de moraluri și obligații religioase și de legi civile (halakha).

Există un larg consens că Tora a fost compusă în perioada persană mijlocie (secolul al V-lea î.Hr.).

Evreii reformați preferă Evreii conservatori preferă Evreii ortodocși preferă 

În Prolegomena zur Geschichte Israels, Julius Wellhausen a susținut că iudaismul ca religie bazată pe respectarea pe scară largă a legii Torei a apărut pentru prima dată în anul 444 î.e.n. când, conform relatării biblice furnizate în Cartea lui Neemia (capitolul 8), un scrib preot pe nume Ezra a citit o copie a Torei mozaice înaintea populației din Iudeea adunate în piața centrală a Ierusalimului. Wellhausen credea că această narațiune ar trebui acceptată ca istorică pentru că sună plauzibil, notând: „Credibilitatea narațiunii reiese în mod fățiș.” După Wellhausen, majoritatea cercetătorilor de-a lungul secolului XX și începutul secolului XXI au acceptat că respectarea Torei pe scară largă a început undeva la mijlocul secolului al V-lea î.Hr.

Mai recent, Yonatan Adler a susținut că, de fapt, nu există nicio dovadă care să supraviețuiască care să susțină ideea că Tora a fost cunoscută pe scară largă, considerată autoritară și pusă în practică, în orice moment înainte de mijlocul secolului al II-lea î.Hr. Adler a explorat probabilitatea ca iudaismul, ca practică larg răspândită a legii Torei de către societatea evreiască în general, să fi apărut pentru prima dată în Iudeea în timpul domniei dinastiei Hasmoneene, cu secole după timpul presupus al lui Ezra.

Conținut
 Geneza
 Exodul
 Leviticul 
 Numerii
 Deuteronomul

Referințe

Bibliografie 

 
 
 
 

Cuvinte și expresii în limba ebraică
Tora
Religii avraamice
Iudaism
Mozaicism
CSI (dezambiguizare)

Comunitatea Statelor Independente
 CSI: Crime Scene Investigation
 CSI: NY
 CSI: Miami
Scottsdale, Arizona

Scottsdale (pronunție aproximativă: 'scaț-deil; în limba amerindiană pima, Vaṣai Svaṣonĭ) este un oraș satelit al orașului Phoenix, capitala statului Arizona, situat în comitatul Maricopa, Arizona, Statele Unite ale Americii.  Denumit de New York Times ca „Beverly Hills al deșertului” ("The Beverly Hills of the Desert"), Scottsdale a devenit o prezență recunoscută internațional și o țintă turistică, menținându-și în același timp propria sa identitate culturală, la care a contribuit semnificativ și Frank Lloyd Wright, unul dintre cei mai mari arhitecți ai secolului 20. Este supranumit „Cel mai vestic oraș al vestului” ("The West's Most Western Town").

Conform recensământului din anul 2000, orașul era cel de-al 82-lea ca populație din Statele Unite, cu o populație de 202.705 locuitori.  Cea mai recentă estimare, cea din 2004, este de 221.792, aceasta reprezentând o creștere de 9,1 %.

Vezi și 
 Sit oficial

 
Comunități din Deșertul Sonora
Localități din comitatul Maricopa, Arizona
Orașe din Arizona
Zona metropolitană Phoenix
Göran Persson

Hans Göran Persson  (n. 20 ianuarie 1949) este un politician suedez. Între martie 1996 și septembrie 2006 a fost prim-ministru al Suediei. Până în 2007 a fost și șeful Partidului Social Democrat.

Note

Prim-miniștri ai Suediei
Decorați cu Ordinul național „Steaua României” în grad de Mare Cruce
Nașteri în 1949
Oameni în viață
ACI CLUJ SA

SC ACI CLUJ SA este o firmă de construcții din Cluj-Napoca, România, fondată pe baza antreprizei de construcții din cadrul Grupului de Șantiere cu sediul în Cluj (fondată în 1952).

Înființarea societății este datată la 21 decembrie 1990 sub denumirea de Societatea Comercială ACI Cluj S.A. În 1993, ACI Cluj este privatizată prin metoda MEBO, devenind astfel una dintre cele mai mari firme de contrucții din țară cu capital integral privat.

Este deținută începând din 2003 de Ioan Aschilean, Horia Ciorcilă (președintele Băncii Transilvania), Dorel Goia (principalul acționar al Teraplast), Gicu Agenor Gansca (care este acționar la mai multe firme de construcții din Transilvania) .

ACI Cluj a colaborat la contrucția mai multor obiective importante din țară (printre altele centrala nucleară de la Cernavodă) și din străinătate (Germania, Rusia, Egipt, Libia), dar în special la realizarea unor lucrări reprezentative pentru Cluj-Napoca.

Societatea deține o filială care desfășoară activități de construcții în Germania, filială care a fost înființată în anul 1995, sub numele de ACI Cluj S.A. - Niederlassung Deutschland, având sediul în orașul Düsseldorf și un birou în München.

Compania are sediul central în Cluj-Napoca și deține la Cluj un șantier de construcții și unul de instalații, o bază de producție dotată cu stații de betoane, ateliere pentru producția industrială și un punct de exploatare produse de balastieră.
ACI Cluj mai deține în localitatea Dej o bază de producție cu stații de betoane și o stație de sortare produse de balastieră în comuna Bata, județul Cluj.

Cifra de afaceri în 2007: 32,6 milioane euro (107,5 milioane lei)

Note

Legături externe 
 Sit web oficial

Companii de construcții din România
Companii din Cluj-Napoca
Ardaf

Ardaf a fost o societate de asigurare din România, cu sediul central în Cluj-Napoca, înființată la 13 noiembrie 1992 de către Banca Dacia-Felix.(Asigurare-Reasigurare Dacia-Felix > ARDAF)și desființată în anul 2012.

Istoric 
În perioada iulie 2006 - februarie 2007, Ardaf s-a aflat în administrare specială, potrivit deciziei Comisiei de Supraveghere a Asigurărilor (CSA), care a considerat că managementul companiei a periclitat respectarea obligațiilor față de asigurați și alți creditori din asigurări.Ardaf s-a mai confruntat cu începerea unei proceduri de redresare financiară la finele lunii septembrie 2005.
Trei luni mai târziu, Consiliul CSA a hotărât închiderea procedurii de redresare financiară pe bază de plan, care a fost impusă Ardaf, după ce autoritatea de reglementare a constatat restabilirea situației financiare a societății.

În martie 2007, omul de afaceri Ovidiu Tender a vândut, pe Rasdaq, pachetul majoritar de acțiuni (56 la sută) al Ardaf Cluj. Cumpărătorul a fost fondul ceh de investiții PPF Investments, prin intermediul vehiculului Sabile Limited înregistrat în Cipru, valoarea tranzacției a fost de circa 35 de milioane de euro. După tranzacție, fondul ceh de investiții a ajuns să dețină circa 70% din acțiunile Ardaf, având în vedere că vehiculul de investiții mai achiziționase anterior un pachet de circa 15% de la avocatul Daniel Voicu.

Compania Ardaf a fost preluată în anul 2008 de către Generali PPF, proprietarul Generali.

Controverse 
În anul 2005, Ardaf a fost implicată într-un scandal legat de asigurările RCA ale Armatei Române.
Scandalul a dus la eliberarea din funcție și trecerea în rezervă a generalului Marin Măciucă, șeful Comandamentului Logistic.
După o licitație suspectă, derulată la sfârșitul anului 2004, generalul Măciucă a atribuit asigurările RCA firmei Ardaf, patronată pe atunci de controversatul om de afaceri Ovidiu Tender.

Note 

Companii din Cluj-Napoca
Companii de asigurări din România
Assicurazioni Generali
Armătura

Armătura a fost o companie privată din Cluj-Napoca care se ocupă de producția de articole de robinetărie din aliaje neferoase.

Cu peste un secol de tradiție în domeniul armăturilor și robinetăriei, Armătura a evoluat de-a lungul a peste 124 de ani devenind lider pe piața internă și unul dintre cei mai mari producători din Europa de Sud-Est. Calitatea și funcționalitatea produselor este o preocupare permanentă, reprezentând filosofia care stă la baza activității inginerilor și proiectanților. Exista azi în fabricație peste 2500 de produse care acoperă întreaga gamă în domeniul instalațiilor (apă, gaz, abur).

Compania devine o societate cu capital integral privat în 1996, încheindu-se astfel procesul de privatizare. Societatea este cotată la Bursa de Valori București din 1997, sub simbolul ARM.
În octombrie 2008, acționarii principali ai companiei erau Herz Armaturen, cu o deținere de 32,99% din acțiuni și Tridelta Heal Beteiligungsgesellschaft, cu 16,76% din capital.
De asemenea, fondul de investiții Broadhurst Investments Limited avea o participație de 6,83%.

Toate produsele Armătura au o concepție proprie, definită de specialiști, care realizează și tehnologiile și sculele necesare, ajutați de metode moderne de fabricație și execuție.
Materialele și finisajele de bună calitate sunt de asemenea prioritatea companiei.
Armătura își realizează integral necesarul de semifabricate turnate și matrițate din fontă și aliaje de neferoase, fiind totodată și furnizori de semifabricate pentru parteneri din țară și străinătate.

Note

Legături externe 
 Sit web oficial 

Companii producătoare de armături din România
Companii din Cluj-Napoca
Farmec (companie)

Farmec este cel mai mare producător de cosmetice din România și unul dintre cei mai importanți din Europa de Sud-Est. Compania a fost înființată în anul 1945 la Cluj-Napoca. Farmec S.A. a fost privatizată integral în anul 1995 prin metoda MEBO. Firma are capital românesc, singurul acționar fiind PAS Farmec.

În prezent, Farmec deține peste 400 de produse cosmetice și de curățenie reprezentate de peste 15 branduri, printre cele mai cunoscute mărci ale firmei se află Gerovital H3, Ecovital, Farmec 16, Dermofarm, Triumf și Nufăr. În categoria cremelor și emulsiilor, Farmec deține mărci precum Gerovital Plant, Ana Aslan, Aslavital, Farmec și Doina, iar din categoria deodorantelor fac parte Obsesie, Athos, You & Me.
10% din cifra de afaceri a companiei constă în exporturi, aceasta fiind prezentă pe toate continentele lumii.

După anii 1990, Farmec a început să investească în a crea proprii rețele de distribuții prin cele 14 reprezentanțe deschise în: Cluj, București, Constanța, Brașov, Craiova, Focșani, Sibiu, Pitești, Piatra Neamț, Timișoara, Galați și Tg. Mureș.

Număr de angajați:
 2017: 760
 2013: 600
 2005: 700

Cifra de afaceri:

Istoric 
În anul 1889 s-au înființat la Budapesta, laboratoarele Molnar și Moser. După 54 de ani, s-a desprins un mic laborator – Mol-Mos – și a început activitatea la Cluj-Napoca. În anii 60', partidul comunist din România a decis că țara are nevoie pe partea de cosmetică de o fabrica care să intre în competiție cu marile concerne din vestul Europei. Fabrica din Cluj-Napoca a fost cea mai potrivită. În anul 1965, Farmec a produs pentru prima dată laptele Doina, produs folosit pentru hidratare și pentru îndepărtarea machiajului.  

În anii 1967, Farmec a cumpărat sau a încredințat prima formulă (cremă) de anti-aging numită Gerovital. Crema Gerovital este prima formulă de anti-aging din lume creată de Ana Aslan, cea care a descoperit beneficiile curative ale procainei prin tratamentul de lungă durată în doze mici. Gerovital H3 a fost primul medicament de anti-aging descoperit între anii 1946 și 1956. Dr. Ana Aslan a preparat vitamina H3 a cărei bază este procaina (substanța care a fost cunoscută în acea vreme ca un anestezic local). Primele produse Gerovital H3 au fost produse de către Farmec în 1967.

Note

Legături externe 
 Site web oficial
 Distributor Gerovital in Italia 
 Povestea Farmec Cluj-Napoca: produse cosmetice din comunism la mare căutare și astăzi pe trei continente, 8 noiembrie 2013, Adina Vlad, Adevărul

Companii de cosmetice din România
Companii din Cluj-Napoca
Mărci românești
Fondări în 1889
Asia de Vest

Asia de Vest sau Asia de Sud-Vest este cea mai vestică regiunea a Asiei.

Legături externe

 Stanford's Map of Western Asia from 1885 by Edward Stanford
Prodvinalco

Prodvinalco S. A. este un producător de băuturi alcoolice din România.
Compania a fost fondată în anul 1932 la Cluj-Napoca sub forma unui depozit ce se ocupa cu îmbutelierea, depozitarea și desfacerea băuturilor alcoolice spirtoase.
În prezent compania deține poziția a treia în topul firmelor producătoare de alcool și este liderul pieței de distilate naturale din România.
Prodvinalco S. A. este un producător de țuică și rachiuri din fructe, specialități din extracte naturale (bitter, florio și fernet), băuturi alcoolice spirtoase cu sau fără adaos de arome, lichioruri și gin.

Începând cu anul 1991, compania a trecut printr-un proces de reorganizare și aducere la standarde europene. Prodvinalco S. A. este cotată din 1997 la Bursa de Valori București, unde a înregistrat o evoluție constantă.

În ianuarie 2010, acționarii companiei erau Todea Mircia Dorin (17,1%), Albon Vasile (15,7%), Hosu Viorel Marcel (10,1%), Moraru Constantin (9,9%), Broadhurst Investments Limited (7%) și Albon Carmen (1,5%) și Prodvinalco Cluj, filiala Gherla (17,7%).
Restul de 21% din titluri erau deținute de 24.680 de acționari, fiecare cu o pondere sub 1%.
Compania are ca principali competitori companiile Scandic Distilleries, Alexandrion și Prodal 94.

Cifra de afaceri în 2009: 11,5 mi­lioane euro

Istoric 
Producătorul de băuturi alcoolice din Cluj a fost înființat în 1932 ca depozit județean ce ținea de MAT (Monopolul Alcoolului și Tutunului), iar în 1951 a fost naționalizată devenind Întreprinderea de Vin și Băuturi Alcoolice Vinalcool.
Compania a păstrat acest nume până în 1990, când a fost organizată ca societate pe acțiuni deținută de stat și a preluat denumirea de Prodvinalco SA.
În 1998 devine companie privată, având ca acționari Asociația Salariaților și alți acționari externi care au subscris ofertei publice.
Din 2004 compania a creat o structură de vânzări la nivel național, transformându-se astfel dintr-un jucător local în unul național.
În mai 2009, singura capacitate de producție a companiei, situată în localitatea Baciu din județul Cluj, avea cinci linii de producție și o capacitate de depozitare de 600.000 de sticle.

Note

Legături externe 
 www.prodvinalco.ro - Site web oficial
 Știri despre companie 

Producători de băuturi alcoolice din România
Companii din Cluj-Napoca
Tricotaje Someșul

Tricotaje Someșul este un producător de tricotaje din Cluj-Napoca, România.
Tricotaje Someșul S.A. a fost înființată în anul 1930 la Cluj-Napoca ca un mic atelier, iar în 1995, societatea a fost privatizată.

Cea mai mare parte a producției este destinată exportului, ajungând în țări ca Regatul Unit, Franța, Germania, Elveția, Italia sau Rusia. Pentru piața internă firma produce două colecții pe an, sub brand-urile Someșul și Modo. Acestea sunt oferite pieței interne prin intermediul magazinelor proprii din Cluj-Napoca sau agenți și distribuitorilor autorizați.

În anul 2009, SC Tricotaje Someșul a disponibilizat circa 170 dintre angajați, și-a mutat linia de producție într-o hală de pe Bulevardul Muncii, iar fabrica din centrul orașului a fost demolată pentru ca pe terenul de 18.000 metri pătrați sã se edifice un proiect imobiliar.

Istoric 

Până în anii 2004-2005, fabrica a avut o activitate foarte profitabilă, cea mai mare parte a producției fiind destinată exportului, ajungând în țări ca Regatul Unit, Franța, Germania, Elveția, Italia sau Rusia. Dezvoltarea economică din acea perioadă, piața muncii, evoluția cursului valutar și tendința producătorilor de confecții din vest de a-și muta producția în țările emergente au favorizat expansiunea producatorului de tricotaje. Pentru piața internă au fost create două linii, Someșul și Modo, pentru fiecare din acestea fiind lansate câte două colecții pe an. În această perioadă fabrica a ajuns la 700 de angajați și o producție anuală de 1 milion de articole. Începând cu anul 2006 activitatea de export a intrat în declin, 260 de angajați fiind disponibilizați. În 2007, în plin avânt al pieței imobiliare în România, fabrica a fost mutată din centrul Clujului pe un nou teren situat în zona industrială. Investiția în construcția noii fabrici a fost estimată la 2 milioane de euro, în vreme ce fostul sediu și terenul aferent au fost vândute către Atriun Center, valoarea de piață la momentul respectiv fiind de 14 milioane de euro. În ciuda modernizărilor, Tricotaje Someșul nu a reușit să revină la o activitate profitabilă, iar în 2009 a disponibilizat 2/3 din personal, ajungând la doar 70 de salariați .

Informații financiare

Anul 2016 
 Cifra de afaceri:  8.827.860 lei 
 Profit net: 14.469 lei 
 Număr angajați: 143

Note

Legături externe 
 www.somesul.ro - Site web oficial
 Colecția de lux Modo

Companii producătoare de confecții din România
Companii din Cluj-Napoca
Carol cel Pleșuv

Carol al II-lea cel Pleșuv (), a fost rege al Franciei Occidentale (Franța de astăzi) (843-877) și împărat al Occidentului (875-877). A purtat din 829 titlul de dux Alemanniae, în 843 a moștenit partea vestică a Imperiului Carolingian (aprox. teritoriul de Franței de astăzi), iar la data de 25 decembrie 875 a fost încoronat la Roma ca împărat al Occidentului.

A fost cel mai mic fiu al lui Ludovic cel Pios, care la rândul său a fost fiul împăratului Carol cel Mare. Mama sa a fost Judith de Bavaria, cea de-a doua soție a lui Ludovic cel Pios.

În 840, la moartea lui Ludovic I cel Pios, războiul între fii care și-au împărțit vastul imperiu al lui Carol cel Mare a început imediat.

În 843, prin Tratatul de la Verdun Imperiul Carolingian a fost împărțit definitiv între cei trei:

 Carol cel Pleșuv a primit Francia Occidentală (viitoarea Franța)
 Ludovic Germanul a primit Francia Răsăriteană sau Sfântul Imperiu Roman (viitoarea Germanie)
 Lothar a primit Francia de Mijloc, de la Marea Nordului până în Italia

Perioada  856 - 861 este epoca invaziilor normande.

În 869, după moartea lui Lothar al II-lea, fiului lui Lothar I, provincia Lotharingia este partajată între Franța și Germania.

În 875, Ludovic II, fiul lui Lothar a murit. Carol al II-lea cel Pleșuv a devenit Împărat al Occidentului.

Note 

Nașteri în 823
Decese în 877
Împărați romano-germani
Dinastia Carolingiană
Regi ai Franței
Franța medievală
Oameni din Frankfurt
Carol al II-lea (dezambiguizare)

Carol al II-lea se poate referi la:

 Carol cel Pleșuv
 Carol al II-lea al României
 Carol al II-lea al Angliei
 Carol al II-lea al Spaniei
 Carol al II-lea, Duce de Parma
 Carol al II-lea, Arhiduce de Austria
 Carol al II-lea, Mare Duce de Mecklenburg-Strelitz
 Carol al II-lea, Duce de Braunschweig-Wolfenbüttel

Conducători
Internet Control Message Protocol

Internet Control Message Protocol (abreviat ICMP) este un protocol din suita TCP/IP care folosește la semnalizarea și diagnosticarea problemelor din rețea. Protocolul este definit in RFC792. Mesajele ICMP sunt încapsulate în interiorul pachetelor IP. Versiunea ICMP pentru IPv4 este adesea cunoscuta ca ICMPv4; in schimb IPv6 dispune de un protocol similar cunoscut sub abrevierea ICMPv6.

Exemple de utilizare 
Probabil cele mai utilizate programe care se bazează pe ICMP sunt ping și traceroute.

Ping trimite mesaje ICMP de tip echo request ("cerere de ecou") către calculatorul țintă și așteaptă de la acesta mesaje ICMP de tip echo reply ("răspuns de tip ecou"). Dacă acestea nu sunt primite, se poate presupune că ceva este în neregulă cu conexiunea dintre cele două calculatoare.

Toate pachetele IP au în antet un câmp special numit TTL (Time To Live). Acest câmp este decrementat de fiecare dată când trece printr-un ruter. Pentru a evita buclele de routare, în momentul în care câmpul TTL ajunge la zero pachetul nu este trimis mai departe. În această situație, router-ul care a decrementat câmpul TTL la zero trimite către calculatorul-origine al pachetului (adresa acestuia se află tot în prologul IP) un mesaj ICMP de tip time exceeded. Programul traceroute profită de acest mecanism și trimite către calculatorul țintă, pachete UDP cu valori ale câmpului TTL din ce în ce mai mari, cu scopul de a obține mesaje time exceeded de la toate routerele aflate pe traseu.

Structura segmentului ICMP

Antetul 
Antetul (header) ICMP începe imediat după antetul IPv4. Toate pachetele ICMP dispun de un antet de 8 octeți și de o secțiune de date de lungime variabila. Structura antetului ICMP este redata în figura de mai jos:

 

 Tip - tipul pachetului ICMP
 Cod - subtipul pachetului ICMP în funcție cu tipul selectat anterior
 Suma de control - Suma de control calculata în funcție de câmpurile antet ICMP + sir de date și este descrisa în RFC 1071.
 Restul antetului - câmp de 4 octeți ce variază ca și conținut pe baza tipului/codului antetului ICMP. 

In continuare este redata lista mesajelor de control (incompleta):

Bibliografie 
 
 

Protocoale Internet
Protocoale de nivel rețea
Standarde Internet
Anders Fogh Rasmussen

Anders Fogh Rasmussen ()  un politician danez, fost prim-ministru al Danemarcei (din 2001 până în 2009) și președinte al Partidului Liberal Danez.

Din 1 august 2009 până în octombrie 2014 a fost Secretar General al NATO.

Note

Legături externe 
Interviuri
 Anders Fogh Rasmussen:„Invit Rusia să intre în lumea reală“ , 6 mai 2010, Ovidiu Nahoi, Ion M. Ioniță, Adevărul
 VIDEO Anders Fogh Rasmussen, secretar general al NATO: „Nu vom vedea curând mari achiziții în Apărare“, 6 octombrie 2011, Ovidiu Nahoi, Adevărul

Nașteri în 1953
Danezi în viață
Politicieni danezi
Prim-miniștri ai Danemarcei
Secretari generali ai NATO
Decorați cu Ordinul național „Steaua României” în grad de Mare Cruce