Mariner–10

Mariner–10 az amerikai Mariner-program tizedik űrszondája.

Küldetés 
A Mariner-program 7. sikeresen végrehajtott küldetése. Cél a Vénusz és a Merkúr bolygó kutatása. A NASA a küldetésre 98 millió amerikai dollárt biztosított, amely összeghatár alatt - 1 millió dolárral - sikerült megvalósítani azt.

Első űreszköz
 amely megközelítette a Naprendszer legbelső bolygóját, a Merkúrt,
 amelyik egyszerre két bolygót vizsgált,
 amely gravitációs hintamanőverrel jutott el céljához,
 amely heliocentrikus pályán többször visszatért célpontjához,

Jellemzői
A Mariner űrszondákat a NASA Jet Propulsion Laboratoryumában fejlesztették, irányításával építették. Üzemeltette a NASA és a Office Space Science and Applications (OSSA) .

Megnevezései: Mariner–10; Mariner Vénusz Merkúr 1973; COSPAR:1973 - 085A. Kódszáma: 6919.

1973. november 3-án Floridából, a Cape Canaveral (KSC) Kennedy Űrközpontból, a LC–36B (LC–Launch Complex) jelű indítóállványról egy Atlas–Centaur D-1AR (SLV- 3D) hordozórakétával emelkedett a magasba. Az Atlasz rakétafokozat kiégése után a Centaur fokozat gyorsította fel az űrszondát a második kozmikus sebességre, hogy a Vénusz-Merkúr közelébe kerülhessen.

Három tengelyesen, giroszkópokkal forgás-stabilizált űreszköz. A szonda vonatkozási pontjai a Nap és a Canopus csillag volt. Alakja nyolcszögletű hasáb, átmérője 1,384, magassága 457, kibontott állapotú magassága 3,7 méter. Magnézium-ötvözetből készült a ház és a műszerek többsége. Energia biztosítása érdekében a hasáb oldalaihoz (tetejére) 2 napelemtáblát (2x269 x 97 centiméter;  napelem; 5,1 négyzetméter) szereltek. A napelemek fesztávja 6,89 méter. Éjszakai (földárnyék) energia ellátását nikkel-kadmium akkumulátorok biztosították. Rendelkezett kőrsugárzó rúdantennával (2,85 méter) és parabola antennával, melynek átmérője 1,37 méter. Kezdeti tömeg 526, a hidrazinos hideg gázfúvókák pályamódosítást segítő hajtóanyag mennyisége 30, tudományos műszereinek tömege 79,4 kilogramm. Pályamódosításhoz nitrogén gázfúvókák álltak rendelkezésre. Az alkalmazott számítógép 512 szavas memóriával fokozta a földi parancsok végrehajtását.

1974. február 5-én  kilométerre megközelítette a Vénuszt, ahol eleinte 42 másodpercenként készített felvételeket (ezek voltak az első közelképek). Összesen  felvételt készített. Március 16-án pályakorrekció mellett felhasználva a Vénusz bolygó gravitációs terét, elindult a Merkúr felé. A Merkúrt első alkalommal 1974. március 29-én, a felszíntől 740 kilométer magasságban közelítette meg. 616 nagy felbontású és több száz kis felbontású felvételt készített. Az alkalmazott pályakorrekció biztosította, hogy két Merkúr-év elteltével az űreszköz újabb vizsgálatokat végezhessen. A második találkozóra 1974. szeptember 21-én került sor, amikor  kilométer távolságban történt az elrepülés. A találkozón 500 felvétel készült. Újabb pályakorrekcióval két Merkúr-év elteltével 1975. március 16-án az űreszköz újabb vizsgálatokat végezhetett, 328 kilométer távolságból. Feltérképezte a bolygó felszínének 45%-át.

1975. március 24-én megszakadt a kapcsolat.

Műszerek 
 Airglow Ultraviolet Spectrometer - ultraibolya sugárzás mérő
 tv-kamerák
 Charged Particle Telescope - töltött részecske teleszkóp
 Occultation Ultraviolet Spectrometer - ultraibolya-sugárzás spektrométer
 magnetométerek
 Infrared Radiometer - infravörös sugárzás mérő 
 Plasma Science - plazmavizsgáló

Lásd még 
 MESSENGER

Források

További információk

Magyar oldalak

Külföldi oldalak 
 
 
 

Mariner 10
Vénusz-kutató űrszondák
Merkúr-kutató űrszondák