Karl Hilgenreiner

Karl Hilgenreiner (23. února 1867 Friedberg – 9. května 1948 Vídeň) byl českoněmecký římskokatolický kněz, teolog, politik období první republiky a předák Německé křesťanskosociální strany lidové (DCSVP).

Teolog 
Vystudoval filosofii a teologii v Římě, v roce 1891 byl vysvěcen, roku 1892 se stal knězem v Chebu. Od roku 1899 působil jako profesor církevního práva na teologické fakultě německé univerzity v Praze, v letech 1935-1936 jako rektor německé Univerzity Karlovy.

Působil jako kanovník kapituly Všech svatých na Pražském hradě a jako papežský prelát.

Politik 
Od roku 1907 vydával list Bonifatius-Korrespondenz, cílený na intelektální zázemí německojazyčného kléru a členů německého katolického politického tábora.

Po vzniku Československa stál v roce 1919 u vzniku Německé křesťanskosociální strany lidové (DCSVP), v jejím užším vedení působil až do roku 1938. V parlamentních volbách v roce 1920 získal senátorské křeslo za DCSVP v Národním shromáždění ČSR. Mandát obhájil v parlamentních volbách v roce 1925, parlamentních volbách v roce 1929 a parlamentních volbách v roce 1935.

V roce 1925 vystřídal Josefa Böhra v čele křesťansko sociální strany; v této funkci působil až do roku 1935. Společně s Robertem Mayrem-Hartingem vypracoval program strany, jehož součástí byl i požadavek německé samosprávy v Československu. V rámci strany reprezentoval nacionálně orientované křídlo. Strana pod jeho vedení zpočátku stála na pozici aktivismu (vstřícný postoj k československému státu) a měla své ministry ve vládách ČSR. Pak se stál za obratem, kdy po parlamentních volbách v roce 1929 strana opustila československou vládní koalici. V druhé polovině roku 1934 zahájil, přes počáteční odmítání politiky Konrada Henleina, sbližování se Sudetoněmeckou stranou.

Po sloučení DCSVP se Sudetoněmeckou stranou v březnu 1938, které Hilgenreiner inicioval, se stal členem jejího senátorského klubu. Po Mnichovské smlouvě jako obyvatel zbytkového Česko-Slovenska neztratil svůj mandát jako mnozí jiní němečtí členové parlamentu. V listopadu 1938 přestoupil do senátorského klubu DNS (nacionální socialisté).

V březnu 1939 odsoudil okupaci Československa. Za 2. světové války byl nacisty v roce 1944 internován jako "hanobitel národa", po válce byl též internován v českém pracovním táboře pro Němce v Praze-Modřanech. V roce 1946 byl propuštěn a následně vysídlen. Odešel do Rakouska, kde přednášel na Vídeňské katolické akademii.

Dílo 
 Lebenserinnerungen (1971) - posmrtně vydané vzpomínky

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 Biografie na stránkách  Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století
 Karl Hilgenreiner na stránkách Centra dějin české teologie KTF UK 

Čeští teologové
Němečtí teologové
Katoličtí teologové
Kanonisté
Kanovníci kapituly Všech svatých
Němečtí profesoři
Pedagogové na Katolické teologické fakultě Univerzity Karlovy
Rektoři Německé univerzity v Praze
Pedagogové na Německé univerzitě v Praze
Členové Německé křesťansko sociální strany lidové
Českoslovenští politici německé národnosti
Senátoři československého Národního shromáždění
Sudetští Němci
Vězni nacistických koncentračních táborů
Lidé z Prahy
Narození 22. února
Narození v roce 1867
Úmrtí 8. května
Úmrtí v roce 1948
Muži
Úmrtí 9. května