Slovinština

Slovinština (slovenščina, slovenski jezik) je jihoslovanský jazyk. Je úředním jazykem ve Slovinsku, a tedy patří mezi úřední jazyky EU. Jako jeden z místních jazyků se užívá také v Itálii a v Rakousku.

Ve slovinštině je psána a vydávána literatura. Ve slovinštině existuje také několik internetových vyhledávačů a televizních stanic.

Písmo a abeceda 
Slovinština se píše upravenou latinkou s přidanými znaky č, š a ž. Po dlouhých sporech (tzv. abecedna vojna) mezi slovinskými vzdělanci byla v polovině 19. století přejata chorvatská abeceda Ljudevita Gaje, ze které byly odstraněny znaky, které slovinština nepoužívá. Ta nahradila předchozí tzv. metelčici a bohoričici, tedy písma, která nepoužívala diakritiku, ale pokoušela se hlásky, které nemají v latince ekvivalent, nahradit zcela novými znaky – mnohdy výpůjčkami z cyrilice nebo tvorbou ligatur písmen latinky.

Výslovnost 
 i neměkčí d, t, n
 h se čte jako ch
 v a l před souhláskou, na konci slova (i jednopísmenného) se čte jako /ʊ/
 mluvená slovinština rozlišuje úzké e /e/ a široké e /ɛ/, dále pak úzké o /o/ a široké o /Ɔ/
 oproti češtině může rozdílná výslovnost rozlišovat význam stejně psaných slov, např. hotel /hotel/ označuje hotel, kdežto hotel /hoteʊ/ označuje sloveso chtěl; podobně slovo zadovoljen znamená ve čtené podobě /zadovóljen/ spokojen, ktežto v podobě /zadovoljén/ uspokojen

Jinak je výslovnost stejná jako v češtině. Spolu se skutečností, že slovinština je vzhledem k češtině plna nepravých homonym (a to jak homofonních, tak homografních), bývají tyto rozdíly příčinou častých nedorozumění mezi Čechy a Slovinci.

Příklad:
 Píšeme: Hitri otroci so kuhali jed v vrtu na Dunaju.
 Čteme: Chitri otro:ci so kuchali jɛd ʊ vŕtu na Du:naju
 Přeloženo do češtiny: Rychlé děti vařily jídlo na zahradě ve Vídni.

Gramatika 
Slovinština užívá v minulém čase pomocné sloveso ve všech osobách (podobně jako chorvatština), na rozdíl od češtiny nebo slovenštiny, kde pomocné sloveso ve 3. osobě jednotného i množného čísla vymizelo, nebo od ruštiny, která neužívá pomocné sloveso vůbec. Příklad: Bil je še majhen – Byl ještě malý.

Budoucí čas používá stejný tvar jako čas minulý, pouze pomocný tvar slovesa být (biti) se liší. Příklad: Pomagal ti bom – Pomůžu ti.

Slovinština rozlišuje dokonavost, avšak pouze u některých sloves. Příklad: brati (číst) × prebrati (přečíst)

Slovinština jako jeden z mála jazyků na světě zná (a prakticky bez výjimek používá) duál, tedy dvojné číslo, ve slovinštině někdy též označovaná jako řeč milenců. Příklad:
 Jaz sem šel – já jsem šel
 Midva sva šla – já a ty (přičemž alespoň jeden z nás je mužského rodu) jsme šli
 Midve sva šli – já a ty (obě ženského rodu) jsme šly
 Mi smo šli – my (tři a více osob, z toho alespoň jedna mužského rodu) jsme šli
 Me smo šle – my (tři a více osob ženského rodu) jsme šly
 Srečala sem te – Potkala jsem tě
 Srečala sem vaju – Potkala jsem vás dva
 Srečala sem vas – Potkala jsem vás
 Okni sta umazani – (Právě) dvě okna jsou špinavá

Ukázky slovinského textu a lexika

Informace o slovinském spisovateli Ivanu Cankarovi 
Cankar je že kot tretješolec, leta 1891, napisal nekaj pesmi. Objavljati je začel kot dijak. Leta 1892 je v rokopisnem listu Sloga objavil krajši kritični članek in Junaško pesem iz naših dni. Otroško glasilo Vrtec mu je natisnilo pesem Pes, maček in miši. Že naslednje leto so mu v Dijaški prilogi Rimskega katolika objavili sestavek Moj prvi pogled na morje.

Překlad: Cankar už jako žák třetí třídy, roku 1891, napsal několik básní. Publikovat začal jako středoškolák. Roku 1892 publikoval v rukopisném listu Sloh kritický článek a Hrdinskou báseň z našich dní. Dětský oznamovatel Školka mu vytisklo báseň Pes, kočka a myši. Již rok nato mu ve Středoškolské příloze Řimského katolíka vydali črtu Můj první pohled na moře.

Falešní přátelé 
 slov. otrok – čes. dítě
 slov. družina – čes. rodina
 slov. moč – čes. síla
 slov. zrak – čes. vzduch
 slov. kaditi – čes. kouřit
 slov. les – čes. dřevo
 slov. obraz – čes. obličej
 slov. časopis – čes. noviny

Znamení horoskopu 
 beran – oven
 býk – bik
 blíženci – dvojčka
 rak – rak
 lev – lev
 panna – devica
 váhy – tehtnica
 štír – škorpijon
 střelec – strelec
 kozoroh – kozorog
 vodnář – vodnar
 ryby – ribi

Dny v týdnu 
 pondělí – ponedeljek
 úterý – torek
 středa – sreda
 čtvrtek – četrtek
 pátek – petek
 sobota – sobota
 neděle – nedelja

Měsíce v roce 
Oficiálně se používají názvy odvozené z latiny:

 leden – januar
 únor – februar
 březen – marec
 duben – april
 květen – maj
 červen – junij
 červenec – julij
 srpen – avgust
 září – september
 říjen – oktober
 listopad – november
 prosinec – december

Ve slovinštině existují i alternativní neoficiální názvy měsíců slovanského původu, a to:

 leden – prosinec
 únor – svečan
 březen – sušec i brezen
 duben – mali traven
 květen – veliki traven
 červen – rožnik
 červenec – mali srpan
 srpen – otravnik i veliki srpan
 září – kimavec
 říjen – vinotok
 listopad – listopad
 prosinec – gruden

V nářečích se lze setkat i se staršími slovanskými názvy.

Příklady

Číslovky

Užitečné fráze

Vzorový text

Související články 

 Zámuřština

Externí odkazy 
 
 
 

 
Jazyky Slovinska
Jihoslovanské jazyky
Úřední jazyky Evropské unie
Živé jazyky