Tramvaj

Tramvaj je kolejové vozidlo nebo vlak tramvajové dráhy, převážně určené pro provoz v městských ulicích. Původně tento název označoval samotnou kolejovou dráhu, metonymickým přenosem změnil význam na označení kolejového vozidla městské hromadné dopravy. Pochází z anglického slova tramway (tram označovalo trám, kolej nebo důlní vozík, way cestu), které se zpočátku užívalo u důlních a průmyslových železnic. Označení tram pro kolej pravděpodobně vzniklo v saských dolech, kde se na podlahy štol a chodeb kladly trámy pro usnadnění přepravy důlních vozíků. Do trámů byla posléze vyhloubena drážka a vozíky byly opatřeny kolíkem klouzajícím v drážce pro bezpečné vedení po trati, čímž vznikl jeden z předchůdců železnice. Název se ustálil již v době koněspřežného provozu, přenesl se však i na parní či jinou trakci a v dnešní době je spojen v první řadě s elektrickou trakcí s vrchním trolejovým vedením.

V minulosti se tramvaj (dráha, případně i vozidlo) nazývala pouliční nebo elektrická dráha, hovorově též elektrika (srov. električka v současné spisovné slovenštině). V brněnském hantecu se tramvaji říká šalina (zkomolením německého slovního spojení elektrische Linie [elektryše línye] nebo ze slova schallen = znít, ozývat se, rozléhat se v souvislosti s častým užíváním výstražného zvonku) nebo šmirgl, naproti tomu v Ostravě se užívají výrazy tramvajka a lokalka.

Výhody a nevýhody

Výhody 
 větší přepravní kapacita oproti autobusu (i metrobusu), případně trolejbusu
 tramvajová trať může být vedena jak po běžné uliční vozovce, tak i na samostatném tělese podle potřeby a to i současně, může sloužit i jako meziměstský prostředek vnější dopravy u městských konurbací (Liberec – Jablonec, Most – Litvínov, Bratislava – Vídeň)
 městská tramvaj si zachovává relativně vysokou průchodnost hustou zástavbou, byť nižší ve srovnání s autobusy
 pokud je tramvaj provozována na samostatném nebo odděleném tělese, je méně závislá na okolní dopravní situaci (nezdržují ji auta)
 tramvaj je vhodná pro rychlodrážní provoz (rychlá tramvaj) a podzemní provoz (podpovrchová tramvaj)
 je možný současný provoz městské, rychlé a podpovrchové tramvaje v rámci jedné sítě
 tramvaj lze nejsnáze preferovat v rámci podpory hromadné dopravy (například v signálních plánech světelné signalizace)
 nižší vnitřní hlučnost přepravy
 s nezávislým pohonem jednotlivých lze snáze vyřešit požadavek na nízkou podlahu po celé délce vozidla, takže tramvaj je přátelštější k tělesně postiženým osobám
 kolejová doprava má menší valivý odpor
 oproti pohonu spalovacím motorem nižší znečištění emisemi spalování v místě provozu
 větší energetická účinnost (i v případě, že se celá energie vyrobí spálením fosilních paliv, energetická účinnost systému palivo-elektrárna-dálkové vedení-měnírna-trolejové vedení-elektromotor je větší než energetická účinnost systému palivo-spalovací motor autobusu).
 pokud vozové jednotky stojí, například na zastávkách a na křižovatkách, nevznikají prakticky žádné energetické ztráty 
 úspora energie při brzdění vozidel, kdy se část pohybové energie mění v elektrickou a vrací do napájecí sítě (rekuperace)
 elektromagnetické brzdy šetří mechanické brzdy, čímž se snižují provozní náklady, jsou účinnější ve sněhu a náledí
 vyšší spolehlivost v zimním období za sněhu a náledí v porovnání s méně spolehlivým autobusem
 jednodušší řízení (řidič netočí volantem, neparkuje, nepředjíždí atd.) klade menší nároky na řidiče, díky odděleným kabinám pro řidiče jsou méně obtěžováni cestujícími, je možná klimatizace apod.
 bezpečnější prostředek dopravy v prostředí pěší dopravy v porovnání s autobusovou dopravou díky ochranným prostředkům, znemožňujícím pád osob pod vozidlo
 vyšší bezpečnost cestujících uvnitř tramvaje díky její masivní konstrukci i směrovému vedení na kolejnicích (což ale naopak může ohrozit bezpečnost ostatních účastníků provozu na pozemních komunikacích, neboť řidič se nemůže vyhnout)
 nižší provozní náklady v přepočtu na jednoho cestujícího (bez započtení investičních nákladů)
 možnost kombinace s provozem po železnici (tram-train)
 větší pohodlí ve srovnání s autobusem i trolejbusem
 prokázaný pozitivní vliv na počet cestujících – kdykoli se tramvaje zrušily, cestujících ubylo, když se obnovily, pasažérů přibylo (například po jejich zrušení ve Štrasburku většina lidí začala jezdit auty, po jejich obnovení se do tří let počet cestujících v MHD zvedl o 43%)
 lepší viditelnost: díky kolejím a troleji si lidé snadněji všimnou tramvaje než autobusu
 nižší náklady na samotný provoz vozidel 
 vlídnost k chodcům: na pěších zónách se dá díky kolejím předpovědět trasa vozidla (na rozdíl od autobusu)
 rozšiřování zeleně ve městech – pokud trať vede mimo vozovku, lze ji zatravnit. Zeleň pak působí přátelsky a esteticky.

Nevýhody 
 špatná manévrovatelnost, omezená kolejemi a delší brzdnou dráhou. Tramvaj nemůže objet vadný vlak nebo jinou překážku, omezená možnost odklonů a objížděk, vyšší riziko střetů s vozidly, chodci a překážkami.
 větší hmotnost a setrvačnost působí delší brzdné dráhy (a to i při použití magnetické brzdy)
 velmi malá rychlost na tramvajových křižovatkách a v ostrých zatáčkách, autobusy, trolejbusy a auta je dokážou projet rychleji
 riziko smyku a skluzu dané kontaktem kov na kov mezi kolem a kolejnicí
 větší hlučnost, zejména v obloucích
 větší ohrožování staveb vibracemi
 citlivost na nedostatečnou údržbu a provozní prostředky. I na špatném asfaltovém povrchu lze jezdit vyšší rychlostí, kdežto neudržované koleje nedovolí jet plnou rychlostí. Například některé tramvajové tratě v Rusku jsou ve špatném stavu, a maximální rychlost je zde jen asi 20 až 30 km za hodinu  (při kvalitní údržbě se maximální rychlost pohybuje od 50 km/h nahoru), což je argument pro likvidaci tramvajových systémů. Platí tedy: nedostatek financí na provoz→špatná údržba→nižší rychlost a zastaralá vozidla→úbytek cestujících a jejich přesun do aut→likvidace tramvajové sítě.
 závislá trakce – zastavení provozu při výpadku napájení
 zadrátování veřejného prostoru, zohyzdění výhledu na stavby a městská panoramata, ztížení průjezdu vysokých silničních vozidel a riziko poškození trolejového vedení
 nerentabilnost tramvaje pro přepravu nízkých přepravních proudů
 nízká provozní a prostorová flexibilita tramvajové dopravy, závislost na tramvajovém tělese
 tramvaj s jednosměrnými vozy vyžaduje rozsáhlá smyčková obratiště, kdežto obousměrnost vozů výrazně komplikuje využití vnitřního prostoru tramvaje, snižuje se počet míst pro sezení
 nízká stoupavost tramvajové dopravy (zhruba do 7%)
 česká koncepce tramvajového tělesa uprostřed vozovky vyžaduje, aby cestující na zastávku přecházeli (tramvaj nezastavuje na hraně chodníku)
 vysoké nárazové náklady na pořízení tramvajové dopravy ve městě (nezbytnost výstavby kolejí a trolejové sítě, měníren, dep apod.) způsobují, že se tramvajová doprava rozvíjí spíše tam, kde již je, než na nových místech
 tramvajová doprava neumožňuje nebo aspoň komplikuje současné působení většího počtu dopravců

Historie 

Vzdálenějšími předchůdci tramvají byly kolejové vozíky v dolech a továrnách, s dřevěnými nebo litinovými kolejemi s vodicím žlábkem. Velikost i rychlost vozíků omezovala rychlost člověka nebo tažných zvířat, velikost omezovaly i nedostatečné brzdy a slabé, křehké koleje. Tramvaji jako prostředku městské hromadné dopravy předcházely městské dostavníky (omnibusy) s koňským potahem a pravidelným jízdním řádem.

První linka koněspřežné tramvaje pro dopravu osob na kolejích vznikla z linky na dopravu kamene u Swansea (Wales) a zahájila provoz roku 1807. Další linky vznikaly ojediněle a byly považovány spíše za atrakci a technický výstřelek až do 30. let 19. století, kdy vzniklo několik železničních linek ve Spojených státech a na evropském kontinentě, včetně trati České Budějovice – Linec a Norimberk – Mnichov, ale skutečné městské tramvaje začaly vznikat s rozšiřováním měst až ve druhé polovině 19. století, zejména v USA (linka New York – Haarlem 1835, Baltimore, New Orleans) a v Evropě. Městské dráhy začínaly s koněspřežným provozem v době, kdy na dálkových (železničních) dráhách již byli koně víceméně vytlačeni parní trakcí.

Konstrukce prvních tramvajových vozů vycházela z tehdejších železničních vagónů, ovšem ve zmenšené a odlehčené podobě, která umožňovala tažení koňmi a projíždění ostrými oblouky v městských ulicích. Koněspřežné tramvajové dráhy byly poměrně brzy nahrazeny tramvajemi s jiným pohonem, který se ale dosti dlouho hledal. Vedle parních tramvají se stavěly tramvaje poháněné stlačeným vzduchem, spalovacím motorem, tažené podzemním lanem a konečně s elektrickým pohonem. Elektrická tramvaj má řadu nesporných výhod, technický problém však představoval odběr elektrické energii z nadzemního trolejového vedení o vysokém napětí. Proto se koncem 19. a na počátku 20. století hledaly i jiné způsoby přívodu elektrické energie (akumulátorový, boční, spodní přívod z provozní kolejnice). Pokusy zejména se spodním přívodem elektrické energie, který by odstranil nevzhledná trolejová vedení se stále vyskytují.

Velký rozmach elektrické tramvajové dopravy nastal od poslední třetiny 19. století až do první světové války, s technickým vývojem větších, úspornějších a spolehlivějších autobusů se téměř zastavil ve 30. letech. Američtí výrobci na to reagovali velkým projektem technického sjednocování, který by umožnil hromadnou výrobu a snížení cen. Tento systém PCC sice zásadně ovlivnil konstrukci tramvají až dodnes, nový rozkvět tramvajové dopravy nastal až ke konci 20. století. Příčinami je vedle technického pokroku tramvají čistší provoz bez znečišťování vzduchu, menší hluk i odpor proti zadrátovaným centrům hlavně historických evropských měst. Tramvaje se vracejí hlavně na periferie velkých měst, méně do jejich center..

Kloubové tramvaje 
Kloubové či článkové tramvaje jsou dvou nebo vícedílné tramvaje, jejichž výhodou je vyšší kapacita než u klasických jednodílných vozů, případně s vlečným vozem. Jednotlivé díly kloubové tramvaje jsou spojeny přechodovým spojem – kloubem a přechodovým měchem, který vytváří vnější plášť přechodového spoje mezi oběma díly. Moderní tramvajové vozy jsou zpravidla vícečlánkové, salón pro cestující je tak společný a průchozí po celé délce vozidla, čímž je docíleno vyšší přepravní kapacity soupravy i úspory personálu. Nevýhodou je nemožnost část soupravy v provozu odpojit a tím flexibilně reagovat na aktuální nižší potřebu přepravní kapacity.

Od 60. let 20. století vyráběla v Československu kloubové tramvaje ČKD Tatra, vůbec prvním typem byla Tatra K1 z roku 1964. K dalším typům z ČKD patří Tatra K2, Tatra K5, Tatra KT4, Tatra KT8D5, Tatra RT6N1, Tatra RT8D5, Tatra RT6S a Tatra KT8D5N. Od 90. let 20. století vyrábí v Česku kloubové tramvaje Škoda Transportation, Inekon Group, Pars nova a Aliance TW Team.

Rozchod kolejí 
V mnoha městech, zejména menších, byl v období rozkvětu kolem roku 1900 zvolen menší rozchod kolejí, typicky 1000 mm. Jak ale nároky na přepravní kapacitu rostly, stal se standardem normální rozchod 1435 mm, stejně jako na železnici. Téměř všechny tramvajové sítě s menším rozchodem v bohatších zemích světa byly v průběhu 20. století přestavěny na normální rozchod.

Patrové tramvaje 

Již mezi lety 1904 a 1911 jezdila dvoupodlažní (patrová) tramvaj v japonské Osace. V první polovině 20. století byly dvoupodlažní tramvaje (vedle patrových autobusů, tzv. double-deckerů, které jsou symbolem města dosud) k vidění v Londýně, ale i v mnoha dalších britských městech. V minulosti jezdily i v Paříži a okolí (viz fotografie v článku Tramvajová doprava v Île-de-France); dosud (2023) jsou v provozu v Hongkongu. Dvoupodlažní, ovšem s patrem bez střechy, byla také drážďanská tramvaj tažená koňmi (1872).

Typy českých tramvají

Ringhofferovy závody 
První české tramvaje vyrobila továrna Františka Ringhoffera v roce 1876 pro pražskou koňku. Jednalo se o otevřené vlečné vozy, od druhé poloviny 90. let 19. století vyráběly Ringhofferovy závody i elektrické tramvaje – pražský vozový park byl v první polovině 20. století tvořen téměř výhradně vozy od Ringhoffera. Po druhé světové válce byla firma znárodněna a přejmenována na Vagónku Tatra Smíchov, která byla později začleněna do podniku ČKD.

Královopolská strojírna

ČKD Tatra

Škoda Transportation

Inekon Trams

Aliance TW Team (KOS Krnov & Pragoimex & VKV Praha)

Pars nova

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Související články 
 Tramvajová doprava
 Tramvajová dráha
 Koňka
 Elektrická tramvaj
 Seznam měst s tramvajovým provozem
 Typová označení tramvají Tatra
 Šlapací tramvaj Sylvestra Krnky
 Nákladní tramvaj
 Pohřební tramvaj
 Mazací tramvaj
 František Křižík

Externí odkazy 
 
 
 Porsche, kterým se sveze opravdu každý. Jak se vyrábí tramvaj nejen pro Prahu, 16. října 2007, idnes.cz
 Předpisy, návěsti, vozidla, tram.webzdarma.cz

Tramvaje
Tramvajová doprava