Galera

Una galera és qualsevol tipus de vaixell impulsat principalment mitjançant rems, tot i que moltes galeres també tenien veles per aprofitar el vent. Les galeres eren molt maniobrables i especialment aptes per a operacions amfíbies al Mediterrani, car el seu baix calat les feia fàcil aproximar-se a les platges i desembarcar tropa i càrrega. Les galeres foren el principal tipus de vaixell de guerra en el Mediterrani des de l'època clàssica fins al desenvolupament de vaixells amb armes de foc, en els segles  i . Les galeres foren utilitzades en les batalles de l'antiga Grècia i dels imperis Persa i Romà (on una condemna era precisament servir a galeres durant un període). Després de la caiguda de l'Imperi Romà, l'ús de les galeres va anar de baixa, però l'Imperi Romà d'Orient i d'altres potències en mantingueren l'ús. Comparades amb els galions de mida mitjana, que tenien de dotze a vint canons de més calibre i abast, eren d'estructura fràgil poc resistent al foc enemic, disposant de cinc canons a proa. El combat era a distància de tret de mosquet o pistola i a l'abordatge, la baixa estructura de les galeres era sobrepassada per les altes bordes dels galions, mentre que la seva tripulació disparava des de les cobertes, més altes.

En l'època medieval, foren importants sobretot, les galeres catalanes de la corona d'Aragó. així com les galeres de les repúbliques marítimes italianes (República de Pisa, República de Gènova, República de Venècia, República de Lucca). Les galeres de l'Església Catòlica, les de l'orde del Temple, les de l'orde de Malta, les d'Amalfi i altres formaven, en conjunt, un nombre important d'unitats.

La Batalla de Lepant (1571) fou una de les més grans batalles navals amb galeres. Més endavant, van perdre importància a partir del , i desaparegueren completament amb la propulsió a vapor.

Evolució històrica 

 Trieres (Grècia)
 Trirem, liburna (Roma, Cartago)
 Dromon, pamphylos, ousiakos (imperis Romà d'Orient i Otomà)
 Galera (època medieval i fins a l'era moderna: Armada Invencible i altres).

Durant el  les galeres de la Corona d'Aragó es classificaven en tres categories, en funció de la seva mida, sent de major a menor, grosses, bastardes i subtils. La tripulació de les galeres catalanes incloïa quaranta ballesters per les grosses i trenta per les subtils, amb missió d'atacar amb dards les cobertes enemigues. La galera reial estava fora de la classificació. El seu ús militar fou molt important.

Les galeres, com a vaixells de guerra, desaparegueren de França i Espanya el 1748. En la guerra entre Suècia i Rússia de 1808 encara lluitaren galeres.

Parts d'una galera 
 Buc
 Bacallars
 Ballesteres
 Batalloles i batalloletes
 Cambra de voga
 Cossia
 Castell de proa (corulla, ramblada o arramblada)
 Castell de popa
 Jous
 Paradís
 Postisses
 Escalemeres
 Esperó

Disposició dels rems 

 A la senzilla: En tres rengles o tires per banda (1 remer per rem). Pel que fa a la posició dels remers en els trasts sembla que hi havia palomers, postics i terçols.
 A galotxa: En un rengle per banda (Uns quants remers per rem. Normalment 3 remers: el vogavant i dos més).

Tractats sobre la construcció de galeres 
 1434-35. Michele de Rodes. Fabrica di galere.
 Traducció parcial al castellà.
 1547-1550. Stolonomie.
 1607. Bartolomeo Crescentio. “Nautica mediterranea”.
 1614. Pantero Pantera. "L'armata navale".
 1622. Ithier Hobier. De la construction d'une gallaire et de son equipage.
 1629. Joseph Furttenbach. Architectura navalis: d.i. von dem Schiff-Gebäw, auff dem Meer und Seekusten zugebrauchen.
 1861. Auguste LAFORET. Étude sur la Marine des Galères. Avec plans et dessins.

Referències

Vegeu també 
 Armada Invencible
 Galiot (mariner)
 Galera Reial
 Pena de galeres
 Galera catalana

Bibliografia

Enllaços externs 

 Procés de construcció de vaixells medievals
 Unali, Anna; Marineros, piratas y corsarios catalanes en la Baja Edad Media; Dimensions d'una galera catalana
 Rubió i Lluch; Diplomatari de l'Orient Catala; p.267 Inventari d'una galera

Tipus de vaixells militars