Canyella

La canyella o canella és l'escorça marronosa del canyeller o caneller (Cinnamomum zeylandicum, també anomenat Cinnamomum verum), que, en brut o molta, és usada com a espècia en la gastronomia de molts països. El seu sabor és dolç i té una aroma molt intensa. És originària de Sri Lanka, tot i que actualment també es cultiva a Amèrica del Sud i les Índies Occidentals.

Història 
La canyella ja era present en la cultura xinesa abans del 2700 aC. Va arribar a Europa durant l'època clàssica a través de les rutes comercials de Grècia i Roma amb l'Índia, Aràbia i Etiòpia. Durant aquest període els egipcis van incorporar-la als seus ritus religiosos i momificacions, i més tard, també va ser present en els ritus religiosos de l'edat mitjana a Europa.

El comerç de la canyella va arribar a la màxima esplendor durant l'edat moderna. En aquell moment era considerada un producte de luxe i això provocà la competència comercial entre diversos imperis. Portuguesos, holandesos i anglesos se'n van disputar el monopoli en períodes diferents, i es creu que és el motiu que va portar a l'explorador portuguès Vasco da Gama a descobrir la ruta del cap de Bona Esperança durant el segle XVI per tal d'arribar amb més facilitat a Sri Lanka i l'Índia des d'Europa.

Presentació, tipus i conserva 
La canyella se sol presentar en una mena de canons secs cargolats o bé en pols.

Es recol·lecta durant l'estació humida, tallant els brots de la planta arran del terra. A continuació se'n separa l'escorça, rascant-la amb diferents tipus de ganivet i a pelant-la. Les làmines resultants es deixen assecar quatre o cinc dies, i després es cargolen per formar canons. Tot seguit es tornen a deixar assecar sota la llum del sol. Finalment, es decoloren amb diòxid de sofre.

Hi ha dos tipus de canyella:

 Cinnamomum aromaticum o cassia: la més comercialitzada actualment. D'escorça relativament gruixuda i enrotllada. Més forta i amarga i amb més contingut de cumarina.
 Cinnamomum zeylanicum o verum: presentada amb diverses capes fines d'escorça enrotllades. Sabor més dolç i suau.

S'ha de conservar en un recipient hermètic apartat de la claror. L'aroma de la canyella en canó dura al voltant d'un any, mentre que la molta dura només uns mesos.

Composició 
Per cada 100 grams de canyella hi trobem:

 Calories: 373 kcal
 Greixos: 3,2 g
 Colesterol: 0 mg
 Calci: 1.228 mg
 Vitamina C: 28,5 mg
 Hidrats de carboni: 80,5 g
 Proteïnes: 3,9 g

La canyella també conté aldehid cinàmic.

Beneficis per a la salut 
Els beneficis que aporta la canyella a la salut són:

 Propietats carminatives
 Antimicrobiana
 Reducció dels nivells sanguinis de colesterol, triglicèrids i sucre
 Millora dels nivells de glucosa en dejú
 Reducció de la pressió arterial
 Reducció del greix corporal i augment de la massa magra
 Antioxidant
 Millor absorció del ferro
 Antifúngica
 Antibiòtica
 Afrodisíaca (en homes)
 Expectorant
 Millora de la concentració

També s'utilitza en la medicina tradicional xinesa per curar els símptomes de fred i refredats. Tanmateix, cal anar amb compte en fer-ne un ús prologat ja que alguns estudis han detectat que hi pot haver un cert risc de toxicitat en el consum a llarg termini.

Usos 
La canyella s'utilitza sobretot a nivell culinari i en plats molt diversos, sobretot per aromatitzar: guisats, confitures, curri, begudes, pastisseria... Un cop destil·lat, el seu oli essencial s'empra en alimentació, licors, perfums i productes de neteja. També s'ha emprat tradicionalment com a conservant natural dels aliments.

Referències 

Espècies
Plantes medicinals