Taiwan

Taiwan (en xinès tradicional: 台灣, en xinès simplificat: 台湾), tradicionalment coneguda amb el nom portuguès de Formosa, és una illa davant la costa de la Xina, de la qual està separada per l'estret de Taiwan. Al nord, se situa el mar de la Xina oriental, i al sud el mar de la Xina meridional, mentre que la costa oriental de l'illa està banyada per l'oceà Pacífic. Té una extensió de 35.801 km² i una població de vora 23 milions d'habitants. La ciutat principal n'és Taipei.

Al , arran de la caiguda de la dinastia Ming, a l'illa s'hi va crear el Regne de Tungning (1661-1683), liderat per Koxinga, amb l'objectiu de foragitar la nova dinastia, els Qing, i restaurar-hi el poder dels Ming.

El 1895, arran de la signatura del tractat de Shimonoseki, que posava fi a la Primera Guerra sinojaponesa, la Xina va cedir Taiwan al Japó. Un grup d'oficials xinesos van intentar evitar-ho creant la República de Formosa.

Des del 1949, l'illa està sota el règim polític de la República de la Xina, estat que governava tota la Xina fins a la fi de la guerra civil xinesa entre el Guomindang i el Partit Comunista de la Xina, quan els segons aconseguiren el control del territori continental i proclamaren la República Popular de la Xina.

Història 

L'illa de Taiwan ha estat habitada des de fa almenys 30.000 anys. Encara que no es coneixen les característiques dels pobles més antics que van viure a l'illa, sembla que des de fa al voltant de 4.000 anys, la població permanent va pertànyer al grup lingüístic malaiopolinesi. En l'actualitat, els malaiopolinesis s'estenen des de l'illa de Pasqua al Pacífic occidental fins a l'illa de Madagascar davant les costes d'Àfrica. Aquest domini lingüístic forma un triangle amb Taiwan com a vèrtex septentrional.

Alguns arqueòlegs han expressat la convicció que les cultures paleolítiques i neolítiques de Taiwan mostren una enorme similitud amb les cultures coetànies de la Xina continental, tot i que és possible que aquestes conclusions estiguin influïdes per postures ideològiques nacionalistes.

Fins al , la població malaiopolinèsia de Taiwan va viure en societats agrícoles poc desenvolupades. La manca de llenguatge escrit fa que es conegui molt poc d'aquesta part de la història taiwanesa. Serà a partir del  quan l'illa de Taiwan entrarà en passar a ser controlada per neerlandesos, espanyols i per l'Imperi xinès de la dinastia Qing. Aquest últim acabaria cedint l'illa al Japó, després de la derrota a la Primera Guerra Sinojaponesa pel Tractat de Shimonoseki. Diversos oficials Qing a Taiwan van decidir resistir la cessió de Taiwan al Japó i el 23 de maig de 1895 van declarar que l'illa era una República de Formosa. El 29 de maig, les forces japoneses al comandament de l'almirall Motonori Kabayama van desembarcar al nord de Taiwan, i en una campanya de cinc mesos van derrotar les forces republicanes i van ocupar les principals ciutats de l'illa. La campanya va acabar efectivament el 21 d'octubre de 1895, amb la fugida de Liu Yongfu, el segon president republicà, i la rendició de la capital republicana Tainan.

L'illa va tornar a la sobirania xinesa el 1945, després de la derrota japonesa a la Segona Guerra Mundial. El 1949, Taiwan va esdevenir el refugi dels nacionalistes xinesos del Kuomintang, perdedors de la Guerra Civil Xinesa davant del Partit Comunista de la Xina. La Guerra de Corea va impedir als comunistes xinesos conquerir l'illa, i s'ha mantingut fins a l'actualitat sota el règim de la República de la Xina, tot i que la República Popular de la Xina també en reclama la sobirania.

Toponímia 
El 1624, els mariners holandesos, sota l'ègida de la Companyia Neerlandesa de les Índies Orientals, van aterrar a la costa oest de l'illa. L'empresa hi va instal·lar una sucursal, a la ciutat actual d'Anping () que forma part de la zona urbana de Tainan (, A diferència de Taipei (). En aquell moment, la ciutat estava ocupada per un poble indígena: el Siraya. Aleshores es tractava d'un poble que vivia a les planes, en contrast amb els pobles indígenes més coneguts actualment, que ocupen les muntanyes de l'illa. La ciutat d'Anping es va anomenar llavors com "daouan" en la llengua del Siraya. Va ser transcrit per, 台員, 大員, 台圓, 大圓 i 台窩灣 pels xinesos. Els holandesos van transcriure el so amb l'alfabet llatí per Taiwan (del xinès: 臺灣; pinyin: táiwān) i l'ús "anar a [la ciutat de] Taiwan" va donar el seu nom a aquesta illa.

Durant molt de temps es coneixerà com a Formosa en la majoria de llengües europees (durant tot el període anterior als anys seixanta), ja que pels mariners portuguesos era l', "bella illa".

Geografia

Topografia 
L'illa de Taiwan adequat (incloent-hi algunes petites illes veïnes que estan geogràficament s'associen amb ell) té una superfície de 36 008 quilòmetres. Té una longitud màxima de 394 i una amplada màxima de 144. L'illa de Taiwan es troba al sud-est de la Xina i la separa l'estret de Taiwan o l'estret de Formosa, que com a mínim entre Taiwan i la Xina continental té amplada de 150 km.

L'illa de Taiwan forma part de l'anell de foc del Pacífic (una cinta de 452 volcans que ondula la serralada andina amb Nova Zelanda) i és una extensió directa del Japó; per tant, també està sotmès a terratrèmols. Al nord de Taipei, Datun continua activa, i l'amenaça d'una erupció, després de cinc mil anys de son, és presa molt seriosament pels vulcanòlegs de l'observatori nacional. Davant del seu cràter estripat, la seva germana gran, la muntanya de les set estrelles, continua escopint les seves fumaroles. La intensa activitat geotèrmica va provocar que brollessin més de 150 deus d'aigua termal del terra (en xinès: 温泉 wēnquán). L'illa, situada en una zona de subducció –on la placa tectònica euroasiàtica s'enfonsa per sota de la de les Filipines-, està sotmesa a freqüents terratrèmols, com el 1999, quan uns tremolors de magnitud 7,3 van provocar prop de 2 500 morts i desperfectes valorats en set mil milions d'euros. Les muntanyes de la Serralada Central, l'eix vertebrador que sosté l'illa de nord a sud, encara porten les cicatrius d'esllavissades.

L'illa està coberta majoritàriament de muntanyes, però la part occidental és plana al centre i al sud. El pic més alt és la muntanya Yu Shan (玉山Yùshān, muntanya de jade) que s'eleva a 3.952 metres.

Taiwan té paisatges variats, que s’alternen entre cims nevats, boscos tropicals i esculls de corall.

Des del 1987 i la creació d’un ministeri de protecció del medi ambient, han sorgit vuit parcs nacionals, vint reserves i una trentena d’àrees d’hàbitats naturals preservats, que contenen prop de 20% del territori.

Referències