Potkan

Potkan nebo potkan obecný (Rattus norvegicus) je velký myšovitý hlodavec rodu Rattus často zaměňovaný s krysou obecnou (Rattus rattus). Jako synantropní druh žije převážně v blízkosti lidských sídel, kde často škodí požíráním potravin, napadáním domácích zvířat i přenášením chorob a parazitů. Potkani v různých barevných mutacích, někdy i bezsrstí, se změněnou strukturou srsti nebo se zakrněným ocasem, se chovají jako domácí mazlíčci a slouží i k laboratorním účelům. Potkan se v přírodě dožívá 2, v zajetí až 2–3 některý i 4 roku.
Slovo potkan se do češtiny dostalo až v 19. století. Bylo přejato prostřednictvím slovenštiny z maďarského slova patkány, což je asi zkomolenina latinského slova ponticana „pontská“ (myš). V Čechách se potkanovi říká také německá myš či němkyně, na Plzeňsku rocna, ve Slezsku ščur.

Popis 
Potkan je větší myšovitý hlodavec. Délka těla bývá v rozmezí 160–270 mm, ocas je kratší než tělo a měří 130–200 mm. Velikost zadních tlapek činí 30–45 mm, uši mají 18–22 mm. Dosahuje hmotnosti 140–500 g, v zajetí až do 900 g. Samci jsou robustnější, samice bývají až o třetinu menší. Roku 2014 byl zaznamenán výskyt abnormálně velkého potkana (přes 39 cm) ve Švédsku.

Odlišení od krysy 
Potkan je obvykle mohutnější než krysa. Jeho zbarvení bývá obvykle světlejší, i když se vyskytují i krysy stejně zbarvené jako potkani. Pro odlišení obou druhů lze použít následující konkrétní znaky:

 Ocas: potkan má ocas s šupinatým povrchem, který je u kořene silnější. Shora bývá tmavší než ve spodní části. Je kratší než tělo. Oproti tomu krysa má ocas delší než tělo nebo aspoň stejně tak dlouhý. Je štíhlejší a jednobarevný.
 Uši: potkan má zřetelně menší uši které přehnuté dopředu nedosahují až k oku; boltce jsou krátce osrstěné.
 Oči: potkani mají oči menší než krysy.
 Hlava: potkan má hlavu vpředu zaoblenou, zatímco krysa špičatější. Na lebce lze také najít výraznější rozdíl – mozkovna krysy má hruškovitý tvar, zatímco u potkana jsou obě boční strany mozkovny rovné a rovnoběžné.
 Mléčné bradavky: samice potkanů mají 6 párů mléčných bradavek oproti 5 párům u krys.

Rozdíl je také v chování obou druhů: potkan vyhledává spíše vlhčí polohy, včetně kanálů a stok, zatímco krysa preferuje sušší prostory, třeba půdy, chlévy a stáje. Potkan lépe plave a potápí se, lehčí a mrštnější krysa naopak lépe šplhá a skáče.

Rozšíření 

Potkan je kosmopolitní a synantropní druh. Rozšířil se s rozvojem námořní dopravy z bažinatých oblastí východní Asie do mnoha končin světa, zejména do Evropy a Severní Ameriky. Přestože se začal rozšiřovat později než krysa obecná, větší přizpůsobivostí a schopností žít ve vlhkém prostředí ji na mnoha místech nahradil (zejména ve vnitrozemí). Ve střední Evropě se jeho hojnější výskyt datuje asi od 18. století.

V Česku se vyskytuje prakticky na celém území ve všech nadmořských výškách: v Krkonoších byl nalezen i v horských chatách na hřebenech ve výšce 1400 m.

Způsob života 
Potkani jsou čilí hlavně v noci, nejvíce po setmění a před rozedněním. Dobře plavou a šplhají, na rozdíl od krysy však obvykle neběhají po trámech v podkroví a po střechách. Jsou velmi ostražití a v nebezpečí dokážou být agresivní. Doupě si budují většinou na zemi nebo nad ní, často si však pod podlahou vyhrabávají nory.

Potkani v přírodě žijí v koloniích v počtu kolem několika desítek jedinců s hierarchickým uspořádáním. Alfa zvířata – zpravidla zakladatelé skupiny – ovlivňují celou kolonii. Naproti tomu jsou ve skupině i zvířata velmi podřízená – mohou to být potomci jiného páru skupiny či staří potkani, kteří jsou permanentně terorizováni zbytkem kolonie (potkan podobně jako člověk silně podléhá stresu a toto je způsob „odreagování se“). Těmto jedincům je také upírána potrava, mají funkci „ochutnavače“. Při objevu neznámé potravy jsou to často oni, kdo ji okusí jako první. Pokud tento „test“ přežijí, zdroj pak ochutná i zbytek skupiny. Právě to je jeden z aspektů, proč potkan často odolává jedům a dalším návnadám „na krysy“. Život této kolonie se trvale odehrává v jedné oblasti o rozloze cca 6 km²,  na které členové kolonie získávají potravu a brání svoje území.

Potkan patří mezi jedny z nejinteligentnějších hlodavců v přírodě. Díky přizpůsobivosti svého organizmu a hierarchii potkaních kolonií je schopen přežít i působení důmyslných hubících prostředků. Proto se stal součástí všech velkých měst a větších lidských obydlí, kde mnohem snadněji najde potravu a vhodné podmínky pro přežití.

Rozmnožování 
Samice mívá pářicí období několikrát do měsíce. Březost trvá 21 až 24 dní, v jednom vrhu mívá obvykle 4 až 7 mláďat, (jiné údaje udávají 6–10 mláďat), ale není výjimkou vrh o počtu 20 mláďat. Mláďata se rodí holá a slepá, plně osrstěná bývají do 14 dnů, oči otevírají během 14.–16. dne. Do 3 týdnů jsou kojena. Plně samostatná jsou přibližně po měsíci. Pohlavní dospělost udávají zdroje různě od 1,5 do 4 měsíců. Především u samců je pohlavní dospívání rychlejší.

Samice odchovává 3 vrhy do roka, ve výborných podmínkách může mít 5 a více vrhů. Zabřeznout může – podobně jako většina dalších myšovitých – už 24 hodin po porodu.

Samice potkanů mají schopnost v rané fázi březosti ukončit tuto březost během nevhodných podmínek nebo zejména z důvodu, že se setká s vhodnějším samcem s lepším genetickým potenciálem.

Potrava 
Potkan je všežravec, většina jídelníčku se skládá cca z 60–80 % z různých semen trav a obilovin či zeleniny, zbytek tvoří bílkoviny z ptačích vajec (konzumuje vejce domácích i vodních ptáků) nebo masa. Podle jiných údajů však u něj převažuje živočišná potrava. Při nedostatku jiné potravy je schopen napadnout větší zvířata až do velikosti králíka. Denně zkonzumuje potravu v množství asi desetiny své tělesné hmotnosti.

Potkan jako jakýkoli jiný hlodavec potřebuje obrušovat své hlodavé zuby, které obrušuje nejčastěji na tvrdším druhu potravy (chleba, větve), ale je schopen se podobně jako myš prokousat skrz beton nebo slabší druhy pletiva a kabelů (slitiny mědi a hliníku a podobně měkké kovy).

Nepřátelé 
Přirozenými nepřáteli potkanů jsou lasicovité šelmy (tchoř a hranostaj) a výr velký. Mláďata potkanů jsou také potravou menších sov – sovy pálené a kalouse ušatého.

Laboratorní potkan 
Potkan se začal v 50. letech 20. století používat pro laboratorní účely díky vhodným rozměrům, snadnému odchovu a své inteligenci. Pro laboratorní účely se používá domestikovaná varieta Rattus norvergicus var. alba, která má sníženou schopnost přenášení chorob. V 80.–90. letech 20. století se potkan rozšířil do domácností. Postupem času vznikaly křížením odlišné barevné variety a potkan si získal na popularitě. Na rozdíl od myši je potkan odolnější proti infekci.

Poddruhy 
 Potkan obecný (Rattus norvegicus norvegicus)
Nejvíce rozšířený poddruh ve volné přírodě a ve světě.

 Potkan východní (Rattus norvegicus caraco)
Pravděpodobně poddruh rozšířený v Asii a Rusku (nejsou bližší informace).

Variety 

 Potkan laboratorní
Varieta potkana vyšlechtěná k pokusným účelům, kde různé linie mají různé predispozice k jistým onemocněním, které je předurčují k použití ve výzkumech.

Tato varianta je rozšířena v domácnostech jako ochočené domácí zvíře v barevných varietach nebo varietach s jinou stavbou těla nebo druhem srsti:

Variety potkana laboratorního dle typu těla a srsti 

 Standard – klasická stavba těla a typ srsti
 Dumbo – potkani s velkýma ušima umístěnýma po stranách hlavy, která je také plošší
 Manx (Tailless) – bezocasí potkani
 Sphynx (Hairless) – bezsrstí potkani
 Patchwork – potkani, kterým neustále narůstá a vypadává srst drsná jako vousy; místa na kterých vyrůstá, se mění
 Rex – kratší zvlněná odstávající srst s hrubou texturou
 Fuzz – jen jemná řídká podsada, vousky jsou kratší a zakroucené
 Dwarf – trpaslík, též minipotkan
 Odd-eyed – každé oko má jinou barvu
 Satin – rovná přiléhavá srst, je jemnější a má saténový lesk
 Harley – srst je rovná, odstávající a jeví se delší, kvůli množství podsady je „plyšová“ a načechraná
 Velveteen – jemná zvlněná srst

Variety potkana laboratorního dle barvy srsti 
Existují čtyři hlavní barevné linie:

 Americká modrá linie
 Ruská modrá linie
 Šampaň linie
 Béžová linie'Při křížení potkanů s barvami z dvou různých linií se barvy potomků ředí či jinak znehodnocují; pak je velmi obtížné jejich barvu pojmenovat.

Tyto linie se dále dělí na jednotlivé barvy, z nichž častější jsou:

 alba (albín) – není schopen vytvářet pigment, proto má bílou srst a růžové oči
 aguti – přírodní divoké zbarvení, hnědošedá až hnědo červená barva s tickingem srsti, což jsou černé proužky na každém chlupu; břicho je stříbřité, oči černé
 blue aguti (modrá agouti) – modrá barva s tickingem, břicho stříbřitě šedé, oči černé
 amber – světle zlatavě oranžová se stříbrným tickingem, podsada je zbarvena do krémova, oči jsou růžové
 beige – střední béžová, břicho a nohy jsou stejné barvy, oči od tmavě červené do černé
 black – černá srst, černé oči
 black, silvered – prostříbřená černá
 blue, powder – břidlicově šedá srst, bez dalšího zabarvení, oči černé nebo ruby, tlapky a ocas s modrým pigmentem
 blue, american (english) – světlejší lesklá modř bez dalšího zabarvení, včetně bříška, černé oči, tlapky, uši a ocas s modrým pigmentem
 blue, russian – tmavá šedá barva s kovovým leskem, oči jsou černé
 buff = bůvolí – světlebéžová, ruby oči
 champagne (šampaňská) – světlebéžová s růžovým leskem, pink oči, tlapky, ocas a uši se světlým pigmentem
 chocolate – čokoládové hnědá srst, oči černé, ocas, uši a tlapky s tmavým pigmentem
 cinnamon – skořicová, oči jsou černé nebo rubínové
 cinnamon pearl (perlová skořicová) – jednotlivé chlupy jsou zbarveny různými barvami, břicho je stříbřitě šedé, oči černé
 fawn – zlatě oranžová, ruby či dark ruby oči
 himalayan (himálajské zbarvení) – jako siamský, ale bílý základ srsti; oči červené nebo černé
 siamese (siamské zbarvení) – základ smetanová až krémová, oči červené nebo černé
 lila (šeříková) – teplá hnědostříbrná barva, černé nebo dark ruby oči
 topaz (topas) – zlato-oranžová barva, ruby či dark ruby oči
 pearl (perlová) – světle stříbrná s modro-stříbrným leskem, oči černé; potkani tohoto zbarvení nebo s genem pro toto zbarvení se mezi sebou nesmí křížit, může to vést ke smrti vrhu nebo jeho části
 dove – holubí šeď, oči ruby nebo dark ruby
 mink (norek) – tmavá hnědošedá srst s modrým zabarvením, hnědošedý pigment na tlapkách, ocase a uších, oči černé či dark ruby
 havana – barva jako mink, ale světlejší, oči černé nebo ruby
 platinum – platinová (stříbřitá) s nádechem do modra, oči ruby nebo černé

 Variety potkana laboratorního dle kresby 
 self, solid – jednobarevný
 berkshire – jednobarevný s co největším a nejostřeji ohraničeným bílým obdélníkem na bříšku, bílými „ponožkami“ a bílou poslední třetinou ocasu
 capped – kapucín – hlava až po uši je zbarvena, brada by měla zůstat bílá, zbytek těla je také bílý
 hooded – japonská kresba – jako kapucín, na kapuci navazuje pruh na zádech, nepřerušovaný, pigment na ocase zasahuje co nejdál
 husky – záda a boky jsou zbarveny jednou ze základních barev, v oblasti uší se barva rozděluje do dvou pruhů, které zasahují až mezi oči, zbytek těla je bílý; husky potkani se rodí černobílí a s věkem světlají
 irish – irská kresba – tmavá srst, bílý trojúhelník na hrudi vrcholem směřuje k ocásku zvířete, měl by být co nejzřetelněji ohraničen
 bareback – hlava, krk a hruď jsou zbarveny, zbytek těla je bílý
 variegated – strakovaný – základní barva je bílá, hlava a ramena bývají zbarveny jako bareback s bílými skvrnami, na zádech a bocích jsou nejlépe pravidelně rozmístěné skvrny ve stejné nebo i jiné barvě jako je hlava a ramena
 varieberk – potkan má tmavé tělo a bílé břicho, bílá přechází na bocích do tmavé „strakováním“
 blazed – lysina – bílá lysina která začíná na čele mezi očima a táhne se až k nosu
 headspot – bílá skvrna na čele
 collared – bílý límeček
 merle – tmavší skvrny v srsti
 american berkshire – americký berkshire, spodní strana těla je zcela bílá, zasahuje až na vnitřní stranu nohou a spojuje se s bílou barvou na nohou. Nohy jsou po lokte bílé, ocas je bílý od konce do poloviny.
 downunder – strakování, fleky a barva i na jinak bílém bříšku
 masked – potkan s tmavou maskou ve tvaru škrabošky na obličeji, zbytek těla je bílý
 dalmatian – dalmatin, potkan rovnoměrně pokrytý skvrnami, které jsou drobnější než u variegated
 black eyed white (BEW)'' – bílý potkan s černýma očima, nejedná se tedy o albína

Odkazy

Reference

Související články 
 Krysa obecná
 Rattus

Externí odkazy 
 
 
 
 Potkan v pražských kanalizacích - záznam z průzkumu stokové sítě

Myšovití
Modelové organismy