Rialb

Rialb, oficialment i impròpia Rialp, és una vila i municipi de la comarca del Pallars Sobirà.

Està situada just al sud de la meitat nord de la comarca, o bé al nord de la zona central, a prop i al nord de Sort. La vila és a la dreta de la Noguera Pallaresa, mentre que el terme comprèn la major part de la vall.

El 1969 fou unit al terme antic de Rialb el de Surp, per tal de formar el municipi actual, molt més extens que el primigeni.

L'església parroquial de Rialb, dedicada a la Mare de Déu de Valldeflors, és actualment seu d'una agrupació de parròquies; és una de les quatre localitats de la comarca amb capellà resident, i des d'on s'organitzen els serveis religiosos catòlics de les localitats dels entorns. D'ella depenen també les altres esglésies i capelles de la vila: la de Sant Cosme i Sant Damià, la de Santa Caterina, ara en ruïnes, i la de Sant Francesc de Paula.

El torrent de Sant Antoni desguassa per la dreta a la Noguera Pallaresa a la vila de Rialp. Damunt de la Noguera Pallaresa hi ha el Pont de l'Horta.

Etimologia 
Tal com estableixen tots els estudis filològics sobre el tema, Rialb, amb b final, és l'única forma justificable etimològicament, atès que Rialb ve del llatí Rivo Albo, que dona Riu Alb (riu blanc). Així ho demostren, per exemple, Joan Coromines, Josep Moran i Joan Anton Rabella o el mateix Institut d'Estudis Catalans.

Tanmateix, la insistència dels pobladors i dirigents d'aquesta vila ha fet prevaldre les raons de caràcter subjectiu, i volen mantenir el nom de la vila de la manera que era anomenat oficialment en les èpoques històriques en què la llengua catalana era exclosa de l'ús oficial, com, per exemple, tot el  després del Decret de Nova Planta o les dues dictadures del . Entre 1980 i 1989, tanmateix, fou acceptat el nom correcte, acabat amb b.

Geografia 
 Llista de topònims de Rialb (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Rialb es troba al centre de la comarca del Pallars Sobirà, sobretot a la vall principal de la Noguera Pallaresa, tot i que també ocupa una part de la Vall d'Àssua i, sobretot, la vall del Riu de Caregue, subsidiària de la Vall d'Àssua. També el vessant septentrional de la Torreta de l'Orri i les valls dels barrancs que s'hi formen, on hi ha l'Estació d'esquí de Port Ainé.

Termes municipals limítrofs:

Entitats de població

La vila de Rialb

Les cases de la vila 

 Casa Alberto
 Casa Anita
 Casa Antònia
 Casa Aron
 Casalot de l'Aron
 Casa Barrumba
 Casalot de Barrumba
 Casa Barrumbet
 Casa Basili
 Casa Baster
 Casa la Batllessa
 Casa Benet
 Casa Benetó
 Casa Boter
 Casa Botiguet
 Casa Cabana
 Casa Camèlia
 Casa Càndida
 Casa Cardaire
 Casa Cardosenc
 Casa Caregana
 Casa Carlesa
 Casa Carlí
 Casa Carlos
 Casa Carrera
 Casa la Casilla
 Casa Cavaller (I)
 Casa Cavaller (II)
 Casa Cisquet del Narrador
 Casa Costa

 Casa Damià
 Casa Emmetzinat
 Casa Esmolat
 Casa Eulària
 Casa Fatiga
 Casa Feliu
 Casa Fernandet
 Casa Ferrer
 Casa Ferrer de Jaumot
 Casa Fideuer
 Casa Folrat
 Casa Fraret
 Casa Fuster (I)
 Casa Fuster (II)
 Casa Gabriel
 Casa Gall
 Casa Gasset
 Casa Gosset
 Casa Jan
 Casa Janet
 Casa Janó
 Casa Jantet
 Casa Jaume del Sord
 Casa Jaumot
 Casa Jepet d'Antònia
 Casa Jepetó
 Casa Jepetó Real
 Casa Joan Baró
 Casa Joan de Damià
 Casa Joan de la Cisca

 Casa Joan de Martí
 Casa Joan de la Mercè
 Casa Joan de Rei
 Casa Josep de l'Ametginat
 Casa Josepet
 Casa Juliana
 Casa Júlio Montaner
 Casa Laron
 Casa Llacai
 Casa Llauner
 Casa Lleó
 Casa Llevot
 Casa Lluís de l'Ermengol
 Casa Lluïsa
 Casa Lluquet
 Casa Maïlla
 Casa Marc
 Casa Marieta
 Casa Martí
 Casa Martí del Corrier
 Casa Maurissa
 Casa Mestre Benet
 Casa Miqueló
 Casa la Mola
 Casa Moliner
 Casa Monner
 Casa Montrosset
 Casa Moret
 Casa Mossèn Sança

 Casa Musiquet
 Casa Paier
 Casa Pastisser nou
 Casa Pastisser vell
 Casa Patata
 Casa Patató
 Casa Pau
 Casa Pepa
 Casa Pere
 Casa Peret de l'Esteve
 Casa Pericó
 Casa Pona
 Casa Potecari
 Casa la Pubilla
 Casa Quim
 Casa Quimet
 Casa Rabassa
 Casa Ramon de Montardit
 La Rectoria
 Casa Ribot
 Casa Rita (I)
 Casa Rita (II)
 Casa Roig Pastisser
 Casa Ros
 Casa Sabater
 Casa Salvador
 Casa Saviel
 Casa Sec
 Casa Secretari

 Casa Serrador
 Casa Setjornades
 Casa Simonet
 Casa Sorreu
 Casa del Sol
 Casa Sort
 Casa Tecla
 Casa Teodoro
 Casa Teresa de Jan
 Casa Terrissaire
 Casa Tomàs
 Casa Ton de l'Aron
 Casa Ton del Músic
 Casa Toni
 Casa Tonyets
 Casa Tort
 La Fàbrica del Tort
 Casa Trenat
 Casa Tureta
 Casa Veler
 Casa Verget
 Casa Víctor
 Casa Virós
 Casa Vivatxó
 Casa Xampaina
 Casa Xampaineta
 Casa Xavelí
 Casa Xelana
 Casa Zidret
 Casa Zidro

Història

Edat mitjana 
La vila de Rialb té el seu origen en el castell enclavat en una eminència situada a la dreta del Noguera Pallaresa, des d'on es controlava el pas cap a la Vall d'Àssua i les valls de l'Alt Pallars. En un principi, era una torre o una avançada del castell de Surp, el terme del qual arribava fins a la Noguera i al riu de Sant Antoni.

La població, que havia estat closa, encara avui dia conserva l'arcada gòtica del Portal del Torrent de Sant Antoni, per on passava el camí ral de la Ribera (avui carrer del Mig) i una de les torres de defensa, la Torre de Virós, avui dia convertida en habitatge. El Carrer Major, seu d'un mercat comarcal d'importància, conserva cases porticades semblants a les existents en moltes poblacions catalanes que havien tingut mercat.

Pertanyent al Vescomtat de Castellbò, la vila de Rialb fou cap d'un dels seus cinc quarters, el de Rialb i Àssua. A finals del  fou cap d'aquest quarter el capitost Joan Xiberri, el Marxicot, que s'havia distingit al servei del Comte de Foix en totes les conteses en què intervingué. Més tard, ja en època moderna, passà a lloc reial, com totes les possessions del Vescomtat de Castellbò.

Rialb havia estat també seu d'un priorat de l'orde dels Hospitalers, que depenia de la Comanda de Susterris.

Abans Rialb era un poble de menestrals (gent d'ofici): cadiraires, sastres, llauners, músics, basters, pagesos, fusters... Ha estat, al llarg de moltes dècades, la segona població de la comarca i, per tant, la quantitat de serveis que oferia era gran; per això existien tants oficis menestrals a la vila.

Edat moderna 
En el fogatge del 1553, Rialb declara 2 focs eclesiàstics i 40 de laics, uns 210 habitants.

Edat contemporània 
Pascual Madoz dedica un article del seu Diccionario geográfico... a Rialb (Rialp). Hi diu que és una vila amb ajuntament que comprèn els pobles de Roní i Beraní, a més del terme rural de San Poni. Està situada en un petit pla a la dreta de la Noguera Pallaresa, dominat de muntanyes molt altes. El clima hi és temperat, però domina sobretot el vent del nord; s'hi pateixen inflamacions i pulmonies. Tenia en aquell moment 50 cases, incloses les de la Casa de la Vila i la presó. Té escola de nens, concorreguda per uns 40 alumnes. L'església parroquial de Santa Maria del Valle de Flores té com a annexos les de Vilamur i Embonui, i està servida per un rector ordinari de la diòcesi i un vicari, que resideix a Vilamur. A prop del poble hi ha diverses fonts, i té una ermita, dedicada a Sant Joan Ante-Portam-Latinam, situada en el cim d'una muntanya. Les terres són en general fluixes, pedregoses i la major part muntanyoses. S'hi collia sègol, blat, ordi, fenc, nous, patates, ametlles, pomes, peres, prunes, cireres i algunes figues. S'hi criaven vacum i ovelles. Hi havia molta caça de conills, llebres i perdius i s'hi pescaven truites. Hi havia una mica d'indústria: un teler, una serradors i alguns batans. Comptava amb 45 veïns de cadastre (caps de casa) i 391 ànimes (habitants).

Avui dia, l'activitat principal és el turisme, tant a l'hivern (Estació d'esquí Port Ainé) com a la resta de l'any amb diverses activitats, com per exemple les activitats d'aigües braves a la Noguera Pallaresa I el senderisme. Això ha portat una gran transformació a Rialb i a la comarca en general.

L'ajuntament

Els alcaldes 
 Josep Tomàs Castellarnau (1972 - 1979)

 Josep Mesegué i Utgé (1979 - 1980)
 Francisco Vidal Baró (1980 - 1980)
 Josep Maria Galí i Vidal (1980 - 1983)
 Josep Mesegué i Utgé (1983 - 2003)
 Maria Pilar Tomàs i Chavalí (2003 - 2007)
 Gerard Sabarich i Fernández-Coto (2007 - actualitat)

Legislatura 2011 - 2015 

 Gerard Sabarich i Fernández-Coto (CiU), Alcalde
 Jordi Altieri i Montserrat (CiU), Regidor
 Marc Farré i Cuñat (CiU), Regidor
 Jordi Abrantes i Vidal (CiU), Regidor
 Montserrat Albiñana i Riera (CiU), Regidora
 Francesc Virós i Jantorre (CiU), Regidor
 Joan Josep Abellà i Iglesias (CiU), Regidor.

Activitat econòmica 
Antigament, l'economia de Rialb es basava en l'agricultura i la ramaderia, inclosa l'explotació de la fusta dels nombrosos boscos del terme. En l'actualitat, sense abandonar la cria de bestiar, sobretot boví i porcí, una part important se sustenta en el turisme. D'una banda, les pistes de l'Estació d'esquí de Port Ainé i tots els serveis que comporta. D'altra banda, l'acreditat Hotel Comtes del Pallars. Com a indústries d'arrel més tradicional es pot esmentar la Central hidroelèctrica de Sant Antoni i la serradora Sebastià, indústries de la Fusta, que, de fet, continua una de les activitats més tradicionals de la vila.

Llocs d'interès 

'Cal visitar' el 'carrer del Mig' amb les seves porxades, el Raval, el 'castell' des d'on es té una vista general de la vila closa (actualment en fase de consolidació i adequació), l'Església de Ntra. Senyora de Valldeflors, la petita església dels 'Sants Patrons Cosme i Damià'. A més, es pot gaudir d'uns fabulosos itineraris de senderisme pels antics camins del municipi, com poden ser els camins que ens porten a la Vall d'Àssua, al Parc Nacional d'AigüesTortes i Estany de Sant Maurici i els camins que ens porten al Parc Natural de l'Alt Prineu, (com pot ser el camí de la Canerilla).

S'ha de destacar l'Església de Surp (St. Iscle i Sta. Victòria) d'estil romànic llombard. El retaule, les imatges i les pintures de l'església es troben al Museu Diocesà d'Urgell (La Seu d'Urgell), al Museu Nacional d'Art de Catalunya i a l'Art Museum de la ciutat de Toledo (Ohio) (EUA). Actualment es troba en fase de recuperació i manteniment.

Demografia del municipi de Rialb 

El 1857 incorpora Beraní i Roní; i el 1970, Surp, al qual s'havia unit el 1857 Caregue, Escàs i Rodés.

Demografia de la vila de Rialb

Fills i filles il·lustres 
 Ramon Bertran i Nat (1855-1936): mestre i delegat a l'Assemblea de Manresa (1892).
 Joan Lluís i Pallarès (1912 - 1999), pastor i escriptor, folclorista.
 Joan Xiberri, conegut com a "Matxicot". Capità, procurador general de Marquesado i veguer del Vescomtat de Castellbó.
 Flora Cadena Senallé, empresària catalana

Vegeu també 
 Terrissa de Rialp

Referències

Bibliografia 
 
 
 
 
  Edició facsímil:

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament 
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Oficina Comarcal de Turisme del Pallars Sobirà 
 Rialb en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya

 
Viles closes del Pallars Sobirà