Ferenc Futurista

Ferenc Futurista, vlastním jménem František Fiala (7. prosince 1891, Smíchov – 19. června 1947, Praha) byl český herec a sochař.

Život 
František Fiala pocházel z umělecké rodiny, jeho otec byl herec Karel Fiala (1871–1931) a maminka Antonie roz. Zelenková, vystudoval uměleckoprůmyslovou školu. Jeho mladším bratrem byl Eman Fiala (1899–1970), kromě něho měl ještě bratra Josefa (* 1894) a sestru Marii (* 1896). Jeho umělecké jméno vzniklo tak, že přezdívku Ferenc získal jako herec studentského kabaretu a příjmení Futurista přijal, když jeho schopnosti ocenil italský průkopník futurismu Filippo Tommaso Marinetti po své návštěvě Prahy.

Začal hrát už v němém filmu, ale největší slávu získal až v éře zvukové, kdy vytvořil několik desítek převážně komediálních rolí.

Dne 9. dubna 1921 se v Praze na Vinohradech poprvé oženil s Jindřiškou Jiráčkovou (1896–??), manželství však bylo v roce 1926 rozvedeno. Podruhé se oženil v roce 1927 s herečkou Annou (Andulou) Tichou (1906–1989), se kterou měl dceru, později herečku Annu Ferencovou, rozenou Fialovou (1927–2020).

Ve dvacátých a třicátých letech 20. století patřil mezi nejoblíbenější české kabaretní komiky. Vystupoval například v Longenově kabaretu Bum (spolu s Vlastou Burianem, Karlem Nollem, Emanem Fialou, Josefem Rovenským a Sašou Rašilovem), v divadélku Komedie (toto od konce roku 1924 do května 1927, kdy vyhořelo a zaniklo, sám i vedl), v Červené sedmě, ve smíchovské Aréně, karlínském Divadle Varieté Praha a v Rokoku. Hostoval také ve dvou hrách v Osvobozeném divadle, které opustil pro neshody s J. Voskovcem a J. Werichem počátkem roku 1930. V sezóně 1922/1923 byl stálým hostem Divadla na Vinohradech. V prosinci 1941 účinkoval ve dvou propagandistických rozhlasových skečích (Hvězdy nad Baltimore a Rudá nemoc).

Ferenc Futurista dle lékařů přechodil nejméně dva zápaly plic a dva záněty průdušek a na následky onemocnění dne 19. června 1947 v nemocnici zemřel ve věku 55 let. Je pohřben na pražském hřbitově Malvazinky.

Citát

Divadelní role, výběr 
 1923 Josef Čapek: Země mnoha jmen, Dollarson, Divadlo na Vinohradech, režie Karel Čapek
 1929 V+W: Líčení se odročuje, soudce, Osvobozené divadlo (v sále u Nováků ve Vodičkově ulici), režie a výprava V+W
 1929 V+W: Fata morgana, vězeň, Osvobozené divadlo, režie V+W

Role ve filmu, výběr 
 1931 Miláček pluku
 1937 Otec Kondelík a ženich Vejvara
 1938 Panenka
 1938 Lucerna
 1939 Cesta do hlubin študákovy duše
 1940 Muzikantská Liduška
 1940 Dva týdny štěstí
 1941 Tetička
 1941 Hotel Modrá hvězda
 1942 Městečko na dlani
 1944 Prstýnek

Odkazy

Reference

Literatura 
 Jaroslav Brož, Myrtil Frída: Historie československého filmu v obrazech 1930 – 1945, Orbis, Praha, 1966, str. 39, 109, 142, 158, 161, 163, 182, 201, foto 77, 270, 358, 408, 410, 417, 481, 483, 540
 František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, 1978, str. 128–133, 162, 164, 230, 287
 František Černý: Theater – Divadlo, Orbis, Praha, 1965, str. 380
 Jindřich Černý: Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945 – 1955, Academia, Praha, 2007, str. 138, 
 Antonín Dvořák: Saša Rašilov, Orbis, Praha, 1965, str. 30–2
 Michal Herzán, Václav Budinský: Divadlo Rokoko, vyd. Victory, Most, 1998, str. 8, 74, 128–9
 Václav Holzknecht: Jaroslav Ježek & Osvobozené divadlo, SNKLHU, Praha, 1957, str. 108–9, 224–5
 Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 50, 77, 90, 91, 93, 158–160, 225, 268, 412, 416, 577, 597, 610, 647
 František Kovářík: Kudy všudy za divadlem, Odeon, Praha, 1982, str. 205, 231–2, 235, 348 (foto)
 Stanislav Motl: Mraky nad Barrandovem, vyd. Rybka Publishers, 2006, str. 140, 143, 
 Jaromír Pelc: Meziválečná avantgarda a Osvobozené divadlo, Ústav pro kulturně výchovnou činnost, Praha, 1981, 248 s.
 Jaromír Pelc: Zpráva o Osvobozeném divadle, Práce, Praha, 1982, 216 s.
 Jaromír Pelc: Osvobozené divadlo, Mladá fronta, Praha, 1990, 488 s., . Blíže in: 
 Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907 – 2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 30, 192, 
 Ladislav Tunys: Hodně si pamatuju… Perličky v duši Raoula Schránila, Ametyst, Praha, 1998, str. 37, 58, 84, 118, 143, 
 Ladislav Tunys: Otomar Korbelář, nakl. XYZ, Praha, 2011, str. 37, 64, 171, 
 Jiří Žák a kol.: Divadlo na Vinohradech 1907 – 2007 – Vinohradský příběh, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 125,

Související články 
 Osvobozené divadlo
 Osvobozené divadlo neznámé

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 
 

Čeští herci
Čeští herci němého filmu
Čeští sochaři
Narození v roce 1891
Narození 7. prosince
Úmrtí v roce 1947
Úmrtí 19. června
Úmrtí v Praze
Pohřbení na hřbitově Malvazinky
Muži
Herci Osvobozeného divadla
Narození na Smíchově