Jaroslav Havlíček

Jaroslav Havlíček (3. února 1896 Jilemnice – 7. dubna 1943 Praha) byl český spisovatel. Řadí se mezi nejvýznamnější představitele domácí psychologické prózy.

Životopis 
Narodil se dne 3. února 1896 v Jilemnici v domě čp. 54. Jeho otcem byl učitel Josef Havlíček a jeho matka Julie Havlíčková (rozená Knýová) byla dcera nadlesního z okolí Chlumce nad Cidlinou. Jaroslav Havlíček vystudoval reálku v Jičíně (maturoval 1913). Poté (1914) absolvoval abiturientský kurs obchodní akademie v Chrudimi a začal studovat na ČVUT v Praze. Roku 1915 byl jako jednoroční dobrovolník odveden do první světové války, zúčastnil se bojů v Rusku, v Itálii a v roce 1919 na Slovensku. V roce 1919 obnovil vysokoškolská studia a začal v rámci praxe pracovat jako úředník v Živnostenské bance v Praze, kde již zůstal, zatímco studií zanechal. V roce 1921 se oženil s Marií Krausovou. Jeho synem byl surrealista a básník Zbyněk Havlíček a jeho synovcem básník Karel Šebek. Zemřel z fyzického vyčerpání v důsledku zánětu mozkových blan.

Dílo 
Jeho literaturu ovlivnili písmáci a spiritisté, napsal několik románů, jejichž děj je zasazen do maloměsta na přelomu 19. a 20. stol. Popisuje tragické lidské osudy, degeneraci – téměř naturalisticky, až chladnokrevně, duševní stavy často velmi narušených lidí a extrémní situace. Byl skvělým vypravěčem. Některé jeho postavy vykazují velkou mravní a duševní sílu.

Romány 
 Vyprahlé touhy – 1935, přepracované vyšlo v roce 1944 pod názvem Petrolejové lampy
 Petrolejové lampy – tento román pojednává o nehezké, ale citlivé Štěpánce, která se nemůže vdát – vezme si svého zadluženého, opileckého bratrance, protože si ji konečně někdo chce vzít a navrch získá statek, na kterém strávila dětství. Brzy však zjistí, že jí její manžel Pavel štěstí nezajistí a že je navíc smrtelně nemocný, má syfilis.
 Neviditelný – 1937, děj se odehrává v bohaté rodině, která se postupně rozpadá. Hlavním hrdinou je inženýr, který si vezme dědičku továrny. Po svatbě zjistí, že s nimi v domě žije bláznivý strýček, který si myslí, že je neviditelný. Tento stav postupně rozvrátí jeho manželství a Petrova žena se nakonec dostává do podobného psychotického stavu. Vyšlo i v audioverzi, načetl Jiří Schwarz v edici Mistři slova, vydala Audiotéka.
 Ta třetí – 1939, příběh bezvýznamného úředníka, který se potácí mezi dvěma ženami. Nakonec ztrácí obě a zvolí si tu třetí – smrt.
 Helimadoe – 1940, příběh pěti sester (podle počátečních slabik jejich jmen), které jsou ovládány podivínským otcem lékařem. Dcery se jmenovaly Helena, Lidmila, Marie, Dora a Ema. Dílem provází mladý vypravěč Emil.
 Vlčí kůže – 1939/67, Nedokončené pokračování Petrolejových lamp.

Novely a povídky 
 Máňa – 1925, Havlíčkovy vzpomínky na dospívání v Jilemnici
 Muž sedmi sester –1927, groteska s erotickým motivem, posmrtně vydáno v 90. letech.
 Jaro v domě (1927)
 Komtesa Camilla – 1930/1944, Příběh o lásce a iluzích mladého herce
 Útěk z civilizace – 1941, toto dílo se vymyká z Havlíčkova díla, odehrává se na Tahiti a motivem je útěk před problémy ve své domovině a boj se svědomím
 Synáček – 1942.
 Zánik městečka Olšiny – 1944, posmrtně vydaná sbírka fantastických povídek, titulní povídka sleduje posledních několik dnů existence maloměsta Olšiny potom, co oznámeno, že Bůh umřel. V městečku se děje řada podivných událostí – vstávají mrtví z hrobů, pole jsou pokryta tisíci černých havranů. Vše vrcholí střetem mezi anděly a pekelnými silami.
 Skleněný vrch – povídka, podle které byl natočen film „Barbora Hlavsová“.

Povídkové cykly 
 Neopatrné panny – 1941, psáno v letech 1929–1932.
 Cesta loutek
 O marné lásce
 Čert na zdi
 Vzdoropohádky
 Duch soudce Pauknera

Posmrtně byla z jeho díla sestavena a vydána řada povídkových souborů:
 Zázrak flamendrů – 1964
 Prodavač času – 1968
 Hodinky pana Balabána – 1986

Své povídky publikoval v mnoha časopisech: Lumír, Zvon a Národní listy.

Filmografie 
Podle námětů Jaroslava Havlíčka byly natočeny filmy (televizní inscenace):

 Barbora Hlavsová (námět Jaroslav Havlíček, podle povídky Skleněný vrch, režie Martin Frič, 1942)
 Neviditelný (TV inscenace, režie Jiří Bělka, 1965)
 Ta třetí (režie Jaroslav Balík, 1968)
 Motýl a smrt (TV inscenace, podle povídky Kamenný orchestr, režie Jiří Bělka, 1968)
 Petrolejové lampy (režie Juraj Herz, 1971)
 Kamenný orchestr (TV inscenace, režie Jan Matějovský 1981)
 Duch soudce Pauknera (TV inscenace, režie Anna Procházková, 1983)
 Prokletí domu Hajnů (podle románu Neviditelný, režie Jiří Svoboda, 1988)
 Helimadoe (režie Jaromil Jireš, 1993)
 Jasnovidka (TV film, režie Viktor Polesný, 1997)
 Ta třetí (TV film, režie Dušan Klein, 2001)
 Škoda lásky (patnáctidílný TV cyklus, dva díly podle námětu Jaroslava Havlíčka, 2013)

Digitalizace díla 
Roku 2015 bylo kompletní Havlíčkovo dílo digitalizováno a zpřístupněno online zdarma. Na projektu Havlíčkova Jilemnice se podílelo Město Jilemnice, Krkonošské muzeum, Vojtěch Mečíř a firma 2ebook.

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Seznam českých spisovatelů
 Česká literatura v letech 1900–1945
 Skupina 42

Externí odkazy 
 
 
 
 Díla Jaroslava Havlíčka v elektronické podobě volně ke stažení v katalogu Městské knihovny v Praze
 
 
 Havlíčkova Jilemnice – webový projekt zpřístupňující Havlíčkovo dílo v elektronické podobě

Čeští spisovatelé 20. století
Čeští spisovatelé science fiction
Čeští romanopisci
Narození v roce 1896
Narození v Jilemnici
Úmrtí v roce 1943
Úmrtí v Praze
Muži
Narození 3. února
Úmrtí 7. dubna
Pohřbení v Jilemnici