Alkovití

Alkovití (Alcidae) je čeleď dlouhokřídlých ptáků zahrnující alky, alkouny, alkounky a papuchalky. Dříve se jednalo o samostatný podřád alky. Jedná se o čistě mořské ptáky, kteří většinu času tráví na otevřeném moři a na souš přilétávají pouze zahnízdit. Alkovití jsou pouze slabí letci, avšak velmi dobří plavci a potápěči. Vyskytuji se pouze na severní polokouli a i přes vzhledovou i morfologickou podobnost s tučňáky se nejedná o jejich přímé příbuzné.

Popis 

Alkovití jsou malí až středně velcí mořští ptáci s krátkými úzkými křídly a krátkým ocasem. Jejich zobáky mívají různé tvary a velikostí, které odpovídají ekologické nice lovené kořisti. Délka těla alkovitých dosahuje 12–45 cm a váha se pohybuje mezi 80–1100 g (i když váha vyhynulé alky velké dosahovala až k 5 kg). Nohy jsou silné, silně blánovité, prsty směřují dopředu. Opeření většinou kombinuje černé, bílé a šedé barvy (nicméně alkouni rodu Brachyramphus na léto oblékají hnědý šat).

Jelikož alkovití tráví převážnou většinu času na moři, do kterého se potápí pro potravu, jsou k tomu patřičně přizpůsobení. Vedle blánovitých noh to je i husté opeření, které je chrání před chladem. Kosterní části podporující křídla jsou zesílené, což umožňuje alkovitým naplno využívat křídla k pohybu pod vodou. Vysoká hladina hemoglobinu a červených krvinek zase pomáhá přenášet kyslík. Zjednodušeně řečeno by se dalo říci, že alkovití jsou jakýmsi tučňáky severu (tučňáci se vyskytují pouze na jižní polokouli), které připomínají vzhledem i morfologií. Nejedná se však o přímé příbuzné a jejich podobnost je důsledkem konvergentní evoluce.

Biologie

Potrava 
Živí se širokou škálou mořských živočišných druhů od zooplanktonu přes malé rybky po desetiramenatce. Potravu loví pod vodou do zobáku. Jedná se o poměrně špatné letce (alka velká byla dokonce zcela nelétavá). Jejich nevelká křídla jim umožňují jen neohrabaný třepotavý let, ke kterému dochází typicky těsně nad hladinou moře. Při vzletu si často pomáhají ťapkáním nohama po vodní hladině. Za to pod vodou jsou alkovití výjimečně zdatní plavci. Pohybu pod vodou dosahují pomocí máchání napůl roztažených svalnatých křídel. Některé druhy se mohou potopit do hloubek přesahující 180 m.

Hnízdění 

Alkovití jsou monogamní ptáci, páry spolu často zůstávají po celý život. Hnízdí převážně v koloniích, i když některé druhy (např. zástupci rodu Brachyramphus) hnízdí samostatně. K hnízdění dochází nejčastěji na zemi ve skalních škvírách, na římsách nebo v hnízdních norách, které si některé druhy dovedou vyhrabat. Některé druhy jako alkoun mramorovaný (Brachyramphus marmoratus) nebo alkoun dlouhozobý (Brachyramphus perdix) hnízdí na stromech. Hnízdění předchází komplexní námluvy zahrnující řadu vizuálních, vokálních i olfaktorických signálů. Kladou pouze 1–2 vejce. Jak stavba hnízda, tak inkubace a následná rodičovská péče je sdílená mezi oběma partnery. Inkubační doba trvá 27–46 dní. Ptáčata se rodí prekociální a jsou krmena nejdříve na hnízdě, později je rodiče vyvedou na svá krmiště.

Rozšíření 

Alkovití se vyskytují pouze na severní polokouli v chladných mořích mírného a polárního pásu Atlantiku a Pacifiku. Hnízdí na skalnatém arktickém pobřeží na pevnině i na malých ostrůvcích, v době mimo hnízdění se zdržují celou dobu na moři. Druhová rozmanitost je mnohem bohatší v Tichém oceánu, kde se nachází více druhů než v Atlantiku. V Atlantiku žijí pouze dva endemické druhy (papuchalk severní a alka malá), zatímco Pacifik obývá 18 endemických druhů.

Ohrožení 

Početnost řady druhů alkovitých ptáků se snižuje následkem vlivu člověka. K příčinám úbytku stavů patří destrukce habitatu, invazivní druhy živočichů zanesené člověkem do oblastí hnízdišť alkovitých, a úbytek potravních zdrojů v důsledku nadměrného rybolovu a klimatických změn. Alka velká je někdy od poloviny 19. století vyhynulá. Za vyhnutím druhu stál jeho bezbřehý lov pro maso, tuk a peří.

Systematika 
Alkovití se patrně vyvinuli v Tichém oceánu, odkud se následně rozšířili do Atlantiku. Čeleď alkovitých se rozděluje do dvou podčeledí, a sice Alcinae a Fraterculinae, které společně zahrnují 11 rodů. Co se týče vnější systematiky, alkovití se řadí k velmi diverzifikovanému a druhově početnému řádu dlouhokřídlých. Dříve byli považováni za samostatný podřád Alcae, moderní taxonomie je řadí do podřádu Lari. Jejich sesterskou skupinou jsou patrně skuovití (Stercorariidae).

Název čeledi Alcidae je odvozen z názvu rodu Alca, který Carl Linné v roce 1758 přiřadil alce malé. Linné se inspirovat norským názvem pro alku malou, alke.

Seznam druhů 
Rozeznává se 24 recentních druhů alkovitých (+1 vyhynulý druh alka velká) v 11 rodech rozdělených do dvou podčeledí:

 Podčeleď Alcinae
 rod Alle Link, 1806
 Alle alle (Linnaeus, 1758) – alkoun malý
 rod Uria Brisson, 1760
 Uria lomvia (Linnaeus, 1758) – alkoun tlustozobý
 Uria aalge (Pontoppidan, 1763) – alkoun úzkozobý
 rod Alca Linnaeus, 1758
 Alca torda Linnaeus, 1758 – alka malá
 rod † Pinguinus Bonnaterre, 1791
 † Pinguinus impennis (Linnaeus, 1758) – alka velká
 rod Cepphus Pallas, 1769
 Cepphus grylle (Linnaeus, 1758) – alkoun obecný
 Cepphus columba Pallas, 1811 – alkoun holubí
 Cepphus carbo Pallas, 1811 – alkoun brýlatý
 rod Brachyramphus von Brandt, JF, 1837
 Brachyramphus marmoratus (Gmelin, JF, 1789) – alkoun mramorovaný
 Brachyramphus perdix (Pallas, 1811) – alkoun dlouhozobý
 Brachyramphus brevirostris (Vigors, 1829) – alkoun krátkozobý
 rod Synthliboramphus von Brandt, JF, 1837
 Synthliboramphus hypoleucus (Xántus de Vésey, 1860) – alkoun guadalupský
 Synthliboramphus scrippsi (Green & Arnold, 1939) – alkoun kalifornský
 Synthliboramphus craveri (Salvadori, 1865) – alkoun cvrčivý
 Synthliboramphus antiquus (Gmelin, JF, 1789) – alkoun černohrdlý
 Synthliboramphus wumizusume (Temminck, 1836) – alkoun japonský
 Podčeleď Fraterculinae
 rod Ptychoramphus von Brandt, JF, 1837
 Ptychoramphus aleuticus (Pallas, 1811) – alkoun aleutský
 rod Aethia Merrem, 1788
 Aethia psittacula (Pallas, 1769) – alkounek papouščí
 Aethia pusilla (Pallas, 1811) – alkounek nejmenší
 Aethia pygmaea (Gmelin, JF, 1789) – alkounek drobný
 Aethia cristatella (Pallas, 1769) – alkounek chocholatý
 rod Cerorhinca Bonaparte, 1828
 Cerorhinca monocerata (Pallas, 1811) – papuchalk růžkatý
 rod Fratercula Brisson, 1760
 Fratercula arctica (Linnaeus, 1758) – papuchalk severní
 Fratercula corniculata (Naumann, JF, 1821) – papuchalk černobradý
 Fratercula cirrhata (Pallas, 1769) – papuchalk chocholatý

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 

 
Čeledi ptáků