alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Neon

Neon (chemická značka Ne,  Neonum) je plynný chemický prvek, patřící mezi vzácné plyny. Patří mezi prvky 2. periody.

Základní fyzikálně-chemické vlastnosti 
Bezbarvý plyn, bez chuti a zápachu, nereaktivní, naprosto inertní. Chemické sloučeniny neonu nejsou známy. V 1 litru vody se při 20 °C rozpustí 10,4 ml neonu. Při velmi nízkých teplotách je možno neon zachytit na aktivním uhlí.

Neon se snadno ionizuje a v ionizovaném stavu intenzivně září. Toho se využívá v osvětlovací technice. Neon má ve výbojkách šarlatovou barvu.

Historický vývoj 
Poté, co William Ramsay objevil helium a spolu s lordem Rayleighem argon a správně oba plyny zařadil do periodické tabulky prvků, zůstalo mu volné místo před a za argonem. Podle těchto volných míst předpověděl William Ramsay v roce 1897 neon a krypton. Neon byl objeven o rok později (tedy roku 1898) Williamem Ramsayem a Morrisem Traversem, kdy William Ramsay využil nové metody frakční destilace zkapalněného vzduchu a zároveň s neonem objevil i krypton a xenon.

Neon byl pojmenován dvanáctiletým Ramseyovým synem, který se se zájmem díval na nové, šarlatově červené světlo, které vycházelo ze spektrální trubice. Syn navrhl tento prvek pojmenovat jako nový – neon.

Výskyt a získávání 
Je přítomen v zemské atmosféře v koncentraci přibližně 0,0018 % (Ve 100 litrech vzduchu je přibližně 1,82 ml neonu), je tedy po argonu druhým nejrozšířenějším vzácným plynem v zemské atmosféře a pátým nejrozšířenějším plynem v suchém vzduchu. Je proto získáván frakční destilací zkapalněného vzduchu.

Další možností získávání neonu je frakční adsorpce na aktivní uhlí, při teplotách kapalného vzduchu.

Využití 

Elektrickým výbojem v prostředí neonu o tlaku několik torrů (okolo 1% atmosférického tlaku) vzniká intenzivní světelné záření oranžově-červené (šarlatové) barvy. Tohoto jevu se využívá pří výrobě výbojek (tzv. neonek), které slouží jako osvětlovací tělesa nebo různé světelné indikátory. Spolu s heliem lze neon využít i v obloukových lampách a doutnavkách.

Neonové svítící reklamy si získaly ve 30. letech 20. století takovou popularitu, že neon dal jméno všem svítícím trubicím, i když kromě červených jsou plněné jinými plyny, navíc u mnoha barev světlo nevydává samotný plyn, ale luminofor nanesený na vnitřní stěně trubice.

Neonové trubice se používají v různých oblastech elektrotechniky (usměrňovače, pojistky, reduktory napětí,…).

Kapalný neon se využívá v kryogenní technice jako náhrada dražšího a obtížněji připravitelného kapalného helia.

Neon slouží i jako náplň do některých typů laserů.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Cotton F.A., Wilkinson J.:Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, ACADEMIA, Praha 1973
 Holzbecher Z.:Analytická chemie, SNTL, Praha 1974
 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961
 N. N. Greenwood – A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993

Externí odkazy 
 
 
  Chemický vzdělávací portál
  It's Elemental – Neon
 USGS Periodic Table – Neon
 Atomic Spectrum of Neon

 
Chemické prvky
Vzácné plyny
Sjednocení

V matematice se jako sjednocení dvou nebo více množin označuje taková množina, která obsahuje každý prvek, který se nachází alespoň v jedné ze sjednocovaných množin, a žádné další prvky. Sjednocení množin  a  se označuje symbolem .

Formální definice 
Pro všechna  platí, že  právě tehdy, když  nebo . (Jedná se o matematické nebo, tzn. prvek patří do sjednocení i tehdy, nachází-li se v obou množinách.)

V případě, že se jedná o sjednocení více množin, je možno je chápat jako několik postupných sjednocení (viz asociativita níže), nebo tak, že prvek je součástí sjednocení právě tehdy, je-li prvkem alespoň jedné z množin. Např. pro sjednocení tří množin platí, že   právě tehdy, když  nebo  nebo . Sjednocení  množin  lze zkráceně psát
 

Příklad: Sjednocením množin { 1, 2, 4, 8, 9 } a { 3, 4, 7, 9 } je množina { 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9 }. Sjednocením množiny všech prvočísel { 2, 3, 5, 7, 11, ... } s množinou všech sudých kladných čísel { 2, 4, 6, … } je množina, jejímiž prvky jsou např. čísla 17, 18, 19, 20, ale nepatří do ní např. čísla 9, 15, 27, 63, 121.

V axiomatické teorii množin je sjednocení (také označované jako suma) libovolného (i nekonečného) počtu množin definováno následující konstrukcí vyplývající z axiomu sumy:
 

Z této definice pak jako speciální případ dvouprvkové množiny  vyplývá i klasické sjednocení dvou množin:

Vlastnosti 
Operace sjednocení dvou množin (jakožto binární operace) je asociativní, tzn. . Současné sjednocení všech množin –  – je oběma těmto výrazům rovno, proto je možno psát sjednocení libovolného množství množin bez použití závorek.

Sjednocení je komutativní operace, platí tedy, že , sjednocované množiny je tedy možno psát v libovolném pořadí.

Neutrálním prvkem pro operaci sjednocení je prázdná množina, tzn. . Prázdná množina se tak dá chápat jako výsledek sjednocení prázdné množiny množin.

Sjednocením s univerzální množinou získáme opět univerzální množinu, tzn. .

Vzhledem k definici sjednocení vyplývají všechny tyto skutečnosti z obdobných skutečností o logické spojce nebo.

Mohutnost sjednocení dvou množin je přinejmenším rovna mohutnosti větší z obou množin, nejvýše pak součtu obou mohutností. Pro konečné množiny platí konkrétně: .

Sjednocení množin je idempotentní, tzn. platí .

Související články 
 Množinové operace
 Průnik
 Rozdíl množin
 Doplněk množiny
 UNION

Externí odkazy 
 
 

Teorie množin
Binární operátory
Sudá a lichá čísla

V matematice je každé celé číslo buď sudé, nebo liché. Pokud je číslo celočíselným násobkem dvou, je to sudé číslo, jinak je to liché číslo. Sudá čísla jsou tedy např. −4, 0, 12, 76; lichá čísla jsou např. −5, 1, 13, 37. Číslo nula je sudé, neboť je rovno nula-krát dvěma.

Vlastnost čísla být sudým anebo lichým se někdy nazývá parita čísla (a může se chápat i jako číselná hodnota zbytku po dělení čísla dvěma, tzn. parita sudého čísla je nula, parita lichého čísla je jedna).

Množinu všech sudých čísel lze zapsat jako
 Sudá = 2Z = { …, −4, −2, 0, 2, 4, … }

Množinu všech lichých čísel pak jako
 Lichá = 2Z + 1 = { …, −3, −1, 1, 3, 5, … }

Je vidět, že libovolné sudé číslo je možno vyjádřit ve tvaru 2k, kde k ∈ Z, zatímco libovolné liché číslo je možno vyjádřit jako 2k + 1, opět pro k ∈ Z.

Vlastnosti 
Číslo je sudé právě tehdy, je-li kongruentní s nulou modulo dvěma, liché právě tehdy, je-li kongruentní s jednou modulo dvěma.

Číslo zapsané v desítkové soustavě je sudé právě tehdy, je-li sudá jeho poslední číslice. Pokud tedy číslo končí jednou z číslic 0, 2, 4, 6, 8, je číslo sudé, jinak je liché. Totéž platí v libovolné jiné k-adické soustavě se sudou bází (např. v binární soustavě končí libovolné sudé číslo nulou). V soustavě s lichou bází má sudé číslo sudý ciferný součet.

Číslo 2 je jediným sudým prvočíslem, všechna ostatní prvočísla jsou lichá.

Podle Goldbachovy hypotézy lze každé sudé číslo větší než 2 vyjádřit jako součet dvou prvočísel. Tato hypotéza byla pomocí počítačů potvrzena pro všechna čísla až do 4×1014, přesto dosud neexistuje matematický důkaz.

Sudá čísla tvoří v okruhu celých čísel ideál, lichá čísla nikoliv.

Množina sudých čísel je stejně jako množina lichých čísel spočetně nekonečná, což znamená, že každá z nich má stejnou mohutnost jako množina všech celých čísel.

Aritmetické vlastnosti 
Při provádění některých základních aritmetických operací můžeme paritu výsledku poznat podle parity jednotlivých operandů:

Sčítání a odčítání 
 sudé ± sudé = sudé
 sudé ± liché = liché
 liché ± sudé = liché
 liché ± liché = sudé

Násobení 
 sudé × sudé = sudé
 sudé × liché = sudé
 liché × sudé = sudé
 liché × liché = liché

Dělení 
Dělení dvou celých čísel může mít jako výsledek číslo, které není celé, a proto u něj nelze mluvit o sudosti/lichosti. Někdy je však podíl dvou celých čísel také číslo celé. Platí, že:
 Liché / liché nemůže být sudé.
 Sudé / liché nemůže být liché.
 Liché / sudé nikdy není celé číslo.
 U sudé / sudé záleží na konkrétních číslech.

Související články 
 Parita
 Sudé a liché funkce

Externí odkazy 
 

Aritmetika
Přirozená čísla
Krypton

Krypton (chemická značka Kr,  Krypton) je plynný chemický prvek, patřící mezi vzácné plyny.

Základní fyzikálně-chemické vlastnosti 

Bezbarvý plyn, bez chuti a zápachu, nereaktivní, téměř inertní. Chemické sloučeniny tvoří pouze vzácně s fluorem a kyslíkem, všechny jsou velmi nestálé a jsou mimořádně silnými oxidačními činidly. Krypton se na rozdíl od předchozích vzácných plynů rozpouští dobře ve vodě a ještě lépe v nepolárních organických rozpouštědlech. Krypton je možno při velmi nízkých teplotách zachytit na aktivním uhlí.

Krypton se stejně jako ostatní vzácné plyny snadno ionizuje a v ionizovaném stavu září. Toho se využívá v osvětlovací technice. Světlo vzniklé výbojem v kryptonu má zelenavou až světle fialovou barvu, která zřeďováním kryptonu přechází až v bílou.

Historický vývoj 
Poté, co William Ramsay objevil helium a spolu s lordem Rayleighem argon a správně oba plyny zařadil do periodické tabulky prvků, zůstalo mu volné místo před a za argonem. Podle těchto volných míst předpověděl William Ramsay v roce 1897 neon a krypton. Krypton byl objeven o rok později (tedy roku 1898) Williamem Ramsayem a Morrisem Traversem, kdy William Ramsay využil nové metody frakční destilace zkapalněného vzduchu a zároveň s kryptonem objevil i neon a xenon.

Prvek, který objevil první, pojmenoval skrytý – krypton. Poznal jej podle dvou čar v zelené a dvou čar ve žluté části spektra.

Výskyt a získávání 
Krypton je přítomen v zemské atmosféře v koncentraci přibližně 0,0001 %. Je získáván frakční destilací zkapalněného vzduchu. Vzniká také jako jeden z produktů radioaktivního rozpadu uranu a lze jej nalézt v plynných produktech jaderných reaktorů. Další možností získání kryptonu je frakční adsorpce na aktivní uhlí za teplot kapalného vzduchu.

Využití 

Krypton má řadu izotopů, z nich 6 je stabilních a další podléhají radioaktivní přeměně. Určení vzájemného poměru různých izotopů kryptonu může v určitých případech sloužit k datování stáří hornin nebo podzemních vod. Protože izotopy kryptonu vznikají i při výbuchu nukleárních bomb, výzkum zastoupení vybraných izotopů lze použít k posouzení velikosti depozice produktů jaderných zkoušek ve zkoumaných lokalitách.

V letech 1960–1983 sloužila vlnová délka emisní linie kryptonu k definici délkové jednotky metr v soustavě SI.

Krypton nachází uplatnění hlavně v osvětlovací technice, kde se ho využívá k plnění kryptonových žárovek a některých zářivek. Krypton se dá dále použít ve výbojkách, obloukových lampách a doutnavých trubicích. Světlo vzniklé výbojem v kryptonu má zelenavou až světle fialovou barvu, která se jeho ředěním v nádobě vytrácí a při velkém zředění začne vydávat bílé světlo.

Krypton se také spolu s některými dalšími inertními plyny používá pro plnění izolačních dvojskel.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Cotton F.A., Wilkinson J.:Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, ACADEMIA, Praha 1973
 Holzbecher Z.:Analytická chemie, SNTL, Praha 1974
 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961
 N. N. Greenwood – A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993

Externí odkazy 
 
 

 
Chemické prvky
Vzácné plyny
Průnik

V matematice se jako průnik dvou nebo více množin označuje taková množina, která obsahuje pouze ty prvky, které se nalézají ve všech těchto množinách. Průnik množin A a B se označuje symbolem A ∩ B.

Formální definice 
Pro všechna x platí, že .

V případě, že se jedná o průnik více množin, je možno jej chápat jako několik postupných průniků (viz asociativita níže), nebo tak, že prvek je součástí průniku právě tehdy, je-li prvkem všech množin. Obě tyto možnosti jsou však ekvivalentní. Např. pro průnik tří množin platí, že x ∈ A ∩ B ∩ C iff x ∈ A a zároveň x ∈ B a zároveň x ∈ C. Průnik  množin  lze zkráceně psát

Příklad: Průnikem množin { 1, 2, 5, 6, 8, 11 } a { 2, 3, 4, 6, 8, 9 } je množina { 2, 6, 8 }. Průnikem množin všech prvočísel { 2, 3, 5, 7, 11, … } a množiny sudých kladných čísel { 2, 4, 6, 8, … } je jednoprvková množina { 2 } (jelikož 2 je jediné sudé prvočíslo).

Vlastnosti 
Operace průniku dvou množin (jakožto binární operace) je asociativní, tzn. (A ∩ B) ∩ C = A ∩ (B ∩ C). Současný průnik všech tří množin – A ∩ B ∩ C – je oběma těmto výrazům roven, proto je možno psát průnik libovolného množství množin bez použití závorek.

Průnik je komutativní operace, platí tedy, že A ∩ B = B ∩ A.

Neutrálním prvkem pro operaci průniku je univerzum, tzn. množina všech prvků, které v daném kontextu uvažujeme. Platí tedy .

Výsledkem průniku množiny  s prázdnou množinou je opět prázdná množina, tzn. .

Je-li výsledkem průniku dvou množin  prázdná množina, pak platí , kde  je doplňkem množiny .

Vzhledem k definici průniku vyplývají všechny tyto skutečnosti z obdobných skutečností o logické spojce a zároveň.

Mohutnost průniku dvou množin je nejvýše rovna mohutnosti menší z nich: |A ∩ B| ≤ min { |A|, |B| }.

Průnik je idempotentní, tzn. platí .

Související články 
 Množinové operace
 Sjednocení
 Rozdíl množin
 Doplněk množiny
 UNION

Externí odkazy 
 

Teorie množin
Binární operátory
Kartézský součin

V matematice je kartézský součin (někdy též direktní součin) množinová operace, přičemž kartézským součinem dvou množin  a  je množina, označená , která obsahuje všechny uspořádané dvojice, ve kterých je první položka prvkem množiny  a druhá položka je prvkem množiny . Kartézský součin obsahuje všechny takové kombinace těchto prvků.

Například kartézským součinem osmiprvkové množiny A = { sedma, osma, devítka, desítka, spodek, svršek, král, eso } se čtyřprvkovou množinou B = { srdce, listy, kule, žaludy } je 32prvková množina A × B = { (sedma, srdce), (sedma, listy), (sedma, kule), (sedma, žaludy), (osma, srdce), …, (eso, kule), (eso, žaludy) }.

Kartézský součin je pojmenován po francouzském matematikovi René Descartovi, z jehož formulací analytické geometrie je tento koncept odvozen.

Formální definice 

Například kartézským součinem množiny všech reálných čísel  se sebou samou vznikne rovina , což je možno psát jako  („kartézská mocnina“). Libovolný bod v této rovině je možno popsat uspořádanou dvojicí , viz kartézský souřadnicový systém.

Definici kartézského součinu dvou množin je možno rozšířit na kartézský součin libovolného počtu množin, jehož výsledkem je množina n-tic, takto:
 

Příkladem takového součinu je trojrozměrný euklidovský prostor .

Vlastnosti 
Kartézský součin není komutativní ani asociativní operace a nemá neutrální prvek.

Kartézský součin konečných množin má mohutnost rovnou součinu mohutností jednotlivých množin. Obecně má kartézský součin mohutnost rovnou kardinálnímu součinu mohutností jednotlivých množin. V případě, že je alespoň jedna množina nekonečná, je mohutnost kartézského součinu rovna maximu z mohutností jednotlivých množin.

Je-li kartézským součinem prázdná množina (), pak je  nebo .

Nekonečný součin 
Předchozí definice popisuje kartézský součin libovolného avšak konečného počtu množin. V některých oblastech matematiky se může hodit kartézský součin nekonečně mnoha množin. Ten lze definovat jako:

Zde  je množina indexů,  je množina operandů (množin), indexovaná prvky .

Kartézský součin je zde tedy definován jako množina funkcí z  do sjednocení všech množin, které jsou operandy. Každá z těchto funkcí je zobecněním n-tice, tzn. tvoří nekonečně-složkovou obdobu konečně-složkových n-tic. n-tici lze chápat jako speciální (konečný) případ této funkce, kde  odpovídá takové funkci , u které

Význam kartézského součinu 
Význam kartézského součinu vyplývá především z toho, že je nadmnožinou pro všechny binární relace (nebo obecněji pro n-ární relace). Z tohoto pohledu jsou veškeré úvahy o vztazích mezi prvky dvou množin (nebo o vztazích mezi prvky jedné množiny) vedeny v rámci kartézského součinu, který se tak stává „rámcovou množinou“ například pro většinu algebraických struktur. Vztahy jako uspořádání na množině  jsou určité podmnožiny , operace na množině jsou určité podmnožiny .

Související články 
 Kardinální aritmetika
 Binární relace
 Uspořádání
 Zobrazení
 Kartézská mocnina

Externí odkazy 
 

Množinové operace a vlastnosti
Binární operace
Binární operátory
UIN

UIN znamená Unique Identification Number nebo také Unified Identification Number. Termín byl zaveden firmou Mirabilis jako jedinečné identifikační číslo každého uživatele ICQ (číslo je přiděleno po registraci). Od vydání ICQ 6 je možné přihlašovat se i pomocí emailu uvedeného při registraci. Emailová adresa začala být přidružována také z důvodu častých krádeží atraktivních UIN čísel.

Chatovací programy
Zkratky

en:ICQ#UIN
sk:ICQ#UIN
Devítka (hudební skupina)

Devítka je pražská folková hudební skupina založená v roce 1992.

Složení kapely se dlouhou dobu jen nepatrně měnilo, do roku 2005 působili v čtyřčlenné sestavě: Jan Brož, Jindřiška Brožová, David a Tomáš Hoffrichterovi. Bratři na podzim 2005 z kapely odešli a nastoupil Petr Havrda. Domovským klubem Devítky byl sál v Malostranské besedě v Praze, kde skupina pravidelně pořádala se svými hosty Folkové večery, které se mimo letní sezónu konaly pravidelně vždy první středu v měsíci. Z důvodu rekonstrukce Besedy se Devítka stala pravidelnějším hostem klubu Rikatádo v Praze-Libni. 

Devítku lze spatřit téměř na všech větších folkových festivalech, případně na koncertech pořádaných po celé republice. Skupina vydala (do roku 2020) 11 alb, z ocenění lze zmínit Krtečka ze Zahrady nebo Zlatý klíč v anketě Folk & Country.

Členové 
 Jan Brož – kapelník, sólová kytara, mandolína, zpěv
 Jindřiška Brožová – zpěv, rytmika, perkuse, flétny
 Markéta "Madla" Klupková – zpěv, rytmika, flétna
 Jan "Klubajz" Klupka – baskytara
 Ivan Šmejda - klávesy, kytara, zpěv

Časový přehled

Diskografie

Studiová alba 
 Ještě se střílí (1996)
 Pierot (1998)
 Třetí vydání (2001)
 Pohádka (2003)
 Chat (2007)
 Duše v peří (2011)
 Je to boj! (2015)

Kompilační alba 
 Tři tvoří společnost (2009)
 Štístko (2020)

Živá alba 
 Devítka LIVE 2013 (2013)

Vánoční alba 
 U Ježíška 9 (2012)

Externí odkazy 
 Fanklub kapely 
 Webová stránka skupiny
 Folková kapela Devítka natočila záznam z Ethanol Tour a vydává živák (Deník.cz)
 Folková Devítka spojila léto s adventem (Rozhlas.cz)

České folkové skupiny
Hudební skupiny 1990–1999
Hudební skupiny 2000–2009
Hudební skupiny 2010–2019
Hudební skupiny založené v roce 1992
Václav Nývlt

Václav Nývlt (28. září 1930 Červený Kostelec – 16. srpna 1999 Praha) byl český scenárista a dramaturg, autor více než 90 televizních a filmových děl.

Vystudoval grafickou průmyslovku v Brně a dramaturgii na FAMU. Spolupracoval s mnoha režiséry, zejména Jiřím Menzlem (Ostře sledované vlaky, Rozmarné léto), Ladislavem Rychmanem (Hvězda padá vzhůru), Vojtěchem Jasným (Všichni dobří rodáci), Františkem Vláčilem (Dým bramborové natě). S Vláčilem vytvořil také svůj poslední film Mág o životě Karla Hynka Máchy. Nývlt pomohl realizovat filmy jako Skřivánci na niti nebo Perličky na dně, když přivedl k filmu Bohumila Hrabala. Pro divadlo také zdramatizoval jeho díla Bambini di Praga (1978), Ostře sledované vlaky (1980), Něžný barbar (1981) a Taneční hodiny pro starší a pokročilé (1984). Nývltova poslední práce, scénář k Hrabalovu románu Obsluhoval jsem anglického krále, zůstala nerealizována.

„Neskonalé úsilí, zásadovost a nezlomný charakter Nývlta nebude nikdy zapomenut ve vzpomínkách a dějinách filmu,“ řekl po jeho smrti režisér Jiří Krejčík.

Externí odkazy 
 
 Zmínky v anglickém rozhovoru s Jurajem Herzem
 https://web.archive.org/web/20041103153642/http://archiv.radio.cz/news/CZ/1999/21.08.html - stručný nekrolog, zdroj původní verze
 https://web.archive.org/web/20030523122518/http://www.fites.cz/archiv/souteze/trilobit/trilobit_1998.htm - cena za dlouholetý dramaturgický přínos české kinematografii
 

Čeští scenáristé
Narození v Červeném Kostelci
Narození v roce 1930
Narození 28. září
Úmrtí v Praze
Úmrtí v roce 1999
Úmrtí 16. srpna
Muži
Absolventi FAMU
Umělci z Červeného Kostelce
Škoda

Slovo škoda může mít více významů:
 škoda – majetková újma

firemní názvy
 Škoda Auto – česká automobilka, nyní součást koncernu Volkswagen
 Škoda (podnik) – holdingový strojírenský podnik
 elektrické lokomotivy Škoda
 motorové vozy Škoda
 tramvaje Škoda
 Škoda Ostrov – bývalý výrobce trolejbusů
 Škoda Transportation – strojírenský podnik vyrábějící kolejová vozidla
 Škoda Vagonka – strojírenský podnik vyrábějící kolejová vozidla

příjmení osob
 viz Škoda (příjmení)

Externí odkazy
EuroVelo

EuroVelo je síť evropských cyklotras, kterou organizuje Evropská cyklistická federace jako projekt 12 dálkových tras napříč celým evropským kontinentem. Celková délka projektovaných tras je přes 60 000 km, ze kterých je již přes 20 000 km v provozu.

Tratě projektu EuroVelo jsou zamýšleny pro cykloturistiku po Evropě, ale jsou také používány pro místní cestování. Trasy jsou tvořeny jak existujícími cyklostezkami a silnicemi, tak i s navrhovanými a plánovanými stezkami, které jsou potřebné pro jejich propojení. Dosud není žádná z tras zcela dokončena, některé trasy jsou dokončeny více, jiné méně. Přes Českou republiku mají vést trasy 4, 7, 9 a 13.

Projekt EuroVelo momentálně není financován Evropskou unií, projekt by však v budoucnu rád podporu EU získal.

Přehled tras

Severojižní trasy 
 EV 1 – Trasa po pobřeží Atlantiku: Nordkapp – Sagres (8 186 km)
 EV 3 – Poutnická trasa: Trondheim – Santiago de Compostela (5 122 km)
 EV 5 – Via Romea Francigena: Londýn – Brindisi (3 900 km)
 EV 7 – Sluneční trasa: Nordkapp – Malta (6 000 km)
 EV 9 – Od Baltu k Jadranu (Jantarová cesta): Gdaňsk – Pula (1 930 km)
 EV 11 – Východoevropská trasa: Nordkapp – Athény (5 964 km)
 EV 13 - Stezka Železné opony: Barentsovo - Černé moře (10 400 km)
 EV 15 - Rýnská stezka: Andermalt - Hoek van Holland (1 320 km)

Západovýchodní trasy 
 EV 2 – Cesta hlavními městy: Galway – Moskva (5 500 km)
 EV 4 – Středoevropská trasa: Roscoff – Kiev (4 000 km)
 EV 6 – Od Atlantiku k Černému moři (Říční trasa): Nantes – Constanța (3 653 km)
 EV 8 – Středomořská trasa: Cádiz – Athény (5 388 km)

Okruhy 
 EV 10 – Trasa kolem Baltského moře (Hanzovní okruh) (7 930 km)
 EV 12 – Trasa kolem Severního moře (5 932 km)

Celá síť: 63 505 km

Trasy

Reference

Externí odkazy 
 
 Oficiální stránky EuroVelo (anglicky)
 ECF – Evropská cyklistická federace (anglicky)
 EuroVelo trasy biroto.eu (anglicky)
 EuroVelo přichází do Česka
Podmnožina

V matematice se jako podmnožina množiny A označuje taková množina B, o jejíchž všech prvcích platí, že jsou zároveň i prvky množiny A. Obdobně se může množina A označit jako nadmnožina množiny B. Tato fakta značíme , případně . Relace „být podmnožinou“ se nazývá také inkluze.

Každá množina je svojí podmnožinou. Podmnožina množiny B, která jí není rovna, se označuje jako vlastní podmnožina množiny B. Tzn. žádná množina není svojí vlastní podmnožinou. Relace "být vlastní podmnožinou" se též nazývá ostrá inkluze.

Formální definice

Způsoby zápisu 
Existují dva obvyklé způsoby zápisu podmnožin: Ve starším systému se symbolem „⊂“ označuje jakákoli podmnožina, zatímco symbolem „⊊“ se označuje vlastní podmnožina. V novějším systému se symbolem „⊂“ označuje vlastní podmnožina (ostrá inkluze), zatímco pro označení obecné podmnožiny se používá symbol „⊆“ (analogický např. k „≤“).

Příklady 
 Množina { 1, 2, 3 } je vlastní podmnožinou množiny { 0, 1, 2, 3 }.
 Množina všech celých čísel je vlastní podmnožinou množiny všech reálných čísel.
 Množina všech prvočísel větších než 500 je vlastní podmnožinou všech lichých čísel.
 Množina { 2 } je podmnožinou množiny sudých prvočísel (ovšem nikoli vlastní podmnožinou, protože je jí rovna).
 Množina českých prezidentů je vlastní podmnožinou množiny hlav evropských států.
 Prázdná množina je podmnožinou každé množiny.

Vlastnosti 
Relace  je uspořádání na množině všech podmnožin (tj. na potenční množině) libovolně zvolené množiny - to znamená, že splňuje pravidla reflexivity, tranzitivity a slabé antisymetrie.
Na druhé straně existují na každé množině s alespoň dvěma různými prvky takové podmnožiny, které nejsou srovnatelné - . To znamená, že  není úplné, ale pouze částečné uspořádání.
Prázdná množina je nejmenším prvkem libovolné potenční množiny vzhledem k uspořádání .

Reference

Externí odkazy 
 
 

Teorie množin
Binární operátory
Liga lesní moudrosti

Liga lesní moudrosti je woodcrafterskou organizací, jejíž tradice sahá v českých zemích až do roku 1912. Až do roku 1948 byla výraznou součástí historie českého skautingu.

Během let však byla kontinuita Ligy lesní moudrosti několikrát direktivně přerušena, a tak historie současné LLM začíná v podstatě oficiálně až obnovujícím sněmem, který se konal v červnu 1990 nedaleko Skleného nad Oslavou.

V bouřlivém roce 1990 vznikly i jiné organizace, které se ve své ideové náplni hlásily k woodcraftu, nicméně určitou míru legitimity současné LLM dalo členství řady bývalých členů původní před- a poválečné organizace.

V současnosti má LLM kolem 1300 členů.

Související články 
 Český skauting
 Woodcraft

Externí odkazy 
 http://www.woodcraft.cz/

Woodcraft
Grand Prix San Marina

Grand Prix San Marina je závod Formule 1, který se šestadvacetkrát konal na okruhu Autodromo Enzo e Dino Ferrari situovaným ve městě Imola (BO), přibližně 100 km od hranic malé a hornaté republiky San Marino.

Tento okruh zažil nejdramatičtější okamžiky 1. května 1994, během závodního víkendu Grand Prix San Marina, kdy přišli o život jezdci Roland Ratzenberger a Ayrton Senna. Po této události došlo na okruhu k bezpečnostním změnám, hlavně úpravou zatáček Tamburello a Villeneuve.

Prozatím posledním závodem na tomto okruhu byla Grand Prix San Marina 2006, v roce 2007 na okruhu probíhají stavební úpravy především v místech boxové uličky.

Vítězové Grand Prix San Marína

Opakovaná vítězství (jezdci)

Opakovaná vítězství (týmy)

Opakovaná vítězství (dodavatelé motorů) 

* Byl vyráběn Porsche.
** Byl vyráběn Cosworth.

Vítězové v jednotlivých letech

Odkazy

Externí odkazy 
 

 
San Marino
Sport v San Marinu
Imola
Grand Prix Španělska

Grand Prix Španělska (španělsky: Gran Prémio de España, anglicky: Spanish Grand Prix) je jedním ze závodů mistrovství světa vozů Formule 1, pořádané Mezinárodní automobilovou federací. Místem konání je trať Circuit de Catalunya u Barcelony, hlavního města státu Katalánsko, ve Španělsku.

Vítězové Grand Prix Španělska

Opakovaná vítězství (jezdci)

Opakovaná vítězství (týmy)

Opakovaná vítězství (dodavatelé motorů) 

* Byl vyráběn Cosworth.
** V letech 1998–2005 působil jako Ilmor.

Vítězové v jednotlivých letech

Odkazy

Externí odkazy 
 

 
Španělsko
Barel

Barel (v angličtině barrel) je název několika různých jednotek objemu. Název vznikl z anglického slova barrel, které znamená sud (mimo jiné).

Druhy barelů 
Nejčastěji se používají následující:

 Barel ropy (nebo jiné obdobné látky) se značí bbl, 1 bbl = 158,987294928 litrů = 42 amerických galonů.
 Protože se hustota ropy v závislosti na obsahu rozpuštěných látek pohybuje v rozmezí od 0,61–1,05 a víc g/cm³, váží 1 barel ropy v závislosti na druhu ropy přibližně mezi 97 kg a 167 kg.
 Množství ropy se někdy taky udává v tunách, jedna tuna ropy tak odpovídá přibližně 6–10,3 barelu.
 Barel piva je v Británii roven 36 britským galonům, tzn. 163,65924 litrů.
 Barel piva v USA je roven 31,5 americkým galonům, tzn. 119,240471196 litrů.

Odkazy

Reference

Související články 
 Baril – jednotka objemu ve španělskojazyčných zemích
 Barril – jednotka objemu v Portugalsku
 Barile – stará jednotka objemu používaná především v Itálii, Švýcarsku a ve Středomoří
 Barrique (jednotka) – stará jednotka hmotnosti i objemu
 Barrique – dubový sud
 Aam – stará holandská jednotka objemu podobné velikosti
 Angloamerická měrná soustava

Externí odkazy 
 
 
 Jednotky.cz
 Článek na Aktuálně.cz

Jednotky objemu
Ropa
Výroba piva
Litr

Litr je metrická jednotka objemu odpovídající krychlovému decimetru. Není jednotkou SI, i když je akceptováno její používání společně s SI jednotkami. Značí se malým písmenem „l“. Kvůli možnosti záměny s číslicí „1“ rozhodla v roce 1979 CGPM, že se smí značit i velkým písmenem „L“, přestože velká písmena jsou jinak rezervována pro jednotky odvozené ze jmen osob. Někdy se též (třebaže v rozporu s SI) používá malé psací písmeno „ℓ“ (U+2113).

Definice 
Litr je roven
 1 dm³
 0,001 m³
 1000 cm³
 objemu krychle o hraně 1 dm (=10 cm)

Odvozené jednotky objemu 
Litr se pomocí předpon soustavy SI rozšiřuje do dalších jednotek:

  Mililitr, značený ml, je metrická jednotka objemu, rovná jedné tisícině litru, tzn. 10−6 m³, což je přesně rovno 1 cm³. Jméno je složeninou předpony soustavy SI mili (= tisícina) a názvu základnější jednotky litr.
  Centilitr, značený cl, je metrická jednotka objemu, rovná jedné setině litru, tzn. 10−5 m³. Jméno je složeninou předpony soustavy SI centi (= setina) a názvu základnější jednotky litr.
  Decilitr, značený dl, je jednotka objemu rovná jedné desetině litru, tzn. 10−4 m³. Jméno je složeninou předpony soustavy SI deci (= desetina) a názvu základnější jednotky litr. V lidovém úzu se decilitru říká deci a často se značí nesprávně jako dcl.
  Hektolitr, značený hl, je metrická jednotka objemu, rovná 100 litrům, tzn. 10−1 m³ neboli 0,1 m³. Jméno je složeninou předpony soustavy SI hekto (= sto) a názvu základnější jednotky litr.

Historie 
Litr byl roku 1793 zaveden ve Francii jako jedna z nových „republikánských jednotek“, zavedených za francouzské revoluce. Byl definován jako jeden decimetr krychlový; jeho jméno bylo odvozeno z jména starší francouzské jednotky litron (pocházejícího z řeckého λιτρα (litra), (značícího jednotku hmotnosti).

V roce 1901 byl na 3. konferenci CGPM litr předefinován jako objem 1 kilogramu čisté vody za její maximální hustoty (tzn. při 3,98 °C) při standardním tlaku. Předpokládalo se, že tato hodnota je právě 1 dm³, později se však zjistilo, že kvůli chybě měření je ve skutečnosti objem 1 kg vody 1,000028 dm³.

V roce 1964 se proto na 12. konferenci CGPM vrátila původní definice litru jako jiného názvu pro decimetr krychlový. Bylo však doporučeno, aby se tato jednotka používala pouze pro obchod, ne pro vědecké účely.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 

Jednotky objemu
Štefan Luby (1910)

Akademik Štefan Luby (5. ledna 1910 Liptovský Hrádok – 10. října 1976 Bratislava) byl slovenský právní vědec, člen ČSAV a SAV, zabývající se občanským právem, autor několika desítek odborných článků a monografií. Je považován za zakladatele právní komparatistiky na Slovensku.

Život 
Absolvoval gymnázium v Liptovském Mikuláši a poté postupně v Bratislavě, Praze a Paříži studoval práva. Roku 1934 promoval na Právnické fakultě Univerzity Komenského v Bratislavě, kde také zahájil svou akademickou dráhu. Po studijních pobytech v Lipsku, Curychu a Paříži se roku 1937 v Bratislavě habilitoval, o dva roky později zde byl jmenován mimořádným a od další dva roky později řádným profesorem občanského práva. Vědeckou hodnost doktora věd získal roku 1958. Na bratislavské právnické fakultě, kterou jako děkan v letech 1942–1944 a 1949–1950 také vedl, zůstal až do roku 1959, kdy přešel do Ústavu státu a práva Slovenské akademie věd, přednášel i na bratislavské Vysoké škole ekonomické. Vědecky se kromě obecných otázek občanského práva věnoval právním dějinám, právní komparatistice, autorskému právu, bytovému právu a později také problematice transplantací nebo právu životního prostředí.

V roce 1968 dosáhl hodnost akademika ČSAV a SAV.

Dílo 
 Liptovský a turčiansky register z roku 1391, 1932
 Le probleme des changements monétaires en matiere d'obligation, 1937
 Obyčajové právo a súdna prax, 1939
 Peňažné pohľadávky, 1939
 Slovenské všeobecné právo súkromné I, 1941
 Rodina a jej právne základy, 1942
 Dejiny súkromného práva na Slovensku, 1946
 Prevencia a zodpovednosť v občianskom práve, 1958
 Autorské právo, 1962
 Vlastníctvo bytov, 1971
 Zodpovednosť štátu za škodu spôsobenú rozhodnutím alebo úradným postupom, 1971
 Vynálezcovské právo (rukopis)

Reference

Externí odkazy 
 

Pedagogové na Právnické fakultě Univerzity Komenského v Bratislavě
Slovenští právníci
Nositelé Řádu Ľudovíta Štúra
Narození v roce 1910
Narození 5. ledna
Úmrtí v roce 1976
Úmrtí 10. října
Úmrtí v Bratislavě
Muži
Narození v Liptovském Hrádku
Děkani Právnické fakulty Univerzity Komenského v Bratislavě
Grand Prix Švýcarska

Grand Prix Švýcarska se poprvé konala v roce 1934 na okruhu Bremgarten položeném nedaleko Bernu. V letech 1934–1939 zde dominovali výhradně němečtí piloti a německé vozy. V poválečné době se závody Formule 1 do Švýcarska vrátily a v roce 1950 byla Grand Prix Švýcarska zařazena do seriálu mistrovství světa a setrvala tam až do roku 1954. V roce 1955 došlo k tragické události při závodě 24 hodin v Le Mans, při které zahynulo přes 80 diváků. Proto se švýcarská vláda rozhodla zakázat pořádání automobilových závodů na území Švýcarska. V roce 1982 byla Velká cena Švýcarska znovu zařazena do seznamu Velkých cen, tentokrát se konala na francouzském okruhu Dijon a byla to poslední vypsaná Velká cena Švýcarska pro vozy Formule 1.

Vítězové Grand Prix Švýcarska

Opakovaná vítězství (jezdci)

Opakovaná vítězství (týmy)

Opakovaná vítězství (dodavatelé motorů)

Vítězové v jednotlivých letech 

 
Švýcarsko
Decimetr krychlový

Decimetr krychlový je jednotka objemu, značená dm³, patřící do soustavy SI jako násobek odvozené jednotky. Jeden decimetr krychlový je objem krychle s délkou hrany 1 decimetr (10 cm).

1 dm³ = 10−3 m³

Jméno je složeninou předpony soustavy SI deci (= desetina) a názvu základnější jednotky metr, s přívlastkem krychlový jako označení objemové jednotky.

Decimetr krychlový je totožný s jednotkou litr.

Pro porovnání s dalšími řádově stejnými objemy viz 1 E-3 m³.

Jednotky objemu
Centimetr krychlový

Centimetr krychlový je jednotka objemu, značená cm³, patřící do soustavy SI jako násobek odvozené jednotky. Jeden centimetr krychlový je objem krychle s délkou hrany 1 centimetr.

1 cm³ = 10−6 m³
1 cm³ = 10−3 dm³ = 10−3 litru

Jméno je složeninou předpony soustavy SI centi (= setina) a názvu základní jednotky metr, s přívlastkem krychlový jako označení objemové jednotky.

Centimetr krychlový je totožný s jednotkou mililitr.

Místo značky cm³ se někdy (v anglofonních zemích, zvláště v lékařství a automobilismu) používá značka cc, popř. ccm ().

Pro porovnání s dalšími řádově stejnými objemy viz 1 E-6 m³.

Jednotky objemu
Odvozené jednotky SI
Grand Prix Belgie

Grand Prix Belgie (; ; , ) je jedním ze závodů mistrovství světa vozů Formule 1, pořádané Mezinárodní automobilovou federací. Tradičním termínem je měsíc září a místem je trať Circuit de Spa-Francorchamps nedaleko města Spa ve východní části země, v pohoří Ardeny. Jinými místy, kde se závod pořádal, byly Zolder, Nivelles a Bois de la Cambre.

Historie 
V rámci šampionátu Formule 1 se Grand Prix Belgie jezdí s přestávkami již od prvního ročníku 1950 a tím patří mezi skupinu nejstarších - spolu s např. Grand Prix Itálie, Grand Prix Velké Británie nebo Grand Prix Monaka. Některé ze závodů byly pořádány též pod názvem Grand Prix Evropy.

Vítězové Grand Prix Belgie

Opakovaná vítězství (jezdci)

Opakovaná vítězství (týmy)

Opakovaná vítězství (dodavatelé motorů) 

* V letech 1997–2003 působil jako Ilmor.
** V letech 1968–1993 působil jako Cosworth.

Vítězové v jednotlivých letech

Externí odkazy 
 

 
Belgie
Nenačovice

Nenačovice je obec ve Středočeském kraji v berounském okrese. Leží v údolí potoka Kačák, asi 3 km severně od obce Loděnice. Žije zde  obyvatel.

Historie 
První písemná zmínka o vsi pochází z roku 1357.

Územněsprávní začlenění 
Dějiny územněsprávního začleňování zahrnují období od roku 1850 do současnosti. V chronologickém přehledu je uvedena územně administrativní příslušnost obce v roce, kdy ke změně došlo:
 1850 země česká, kraj Praha, politický okres Smíchov, soudní okres Unhošť
 1855 země česká, kraj Praha, soudní okres Unhošť
 1868 země česká, politický okres Smíchov, soudní okres Unhošť
 1893 země česká, politický okres Kladno, soudní okres Unhošť
 1939 země česká, Oberlandrat Kladno, politický okres Kladno, soudní okres Unhošť
 1942 země česká, Oberlandrat Praha, politický okres Kladno, soudní okres Unhošť
 1945 země česká, správní okres Kladno, soudní okres Unhošť
 1949 Pražský kraj, okres Beroun
 1960 Středočeský kraj, okres Beroun
 2003 Středočeský kraj, okres Beroun, obec s rozšířenou působností Beroun

Rok 1932 
V obci Nenačovice (293 obyvatel) byly v roce 1932 evidovány tyto živnosti a obchody: 2 hostince, malíř pokojů, 2 mlýny, 2 obchody se smíšeným zbožím, trafika.

Současnost 
V roce 2017 měla vesnice celkem 263 stálých obyvatel. V létě se počet obyvatel rozrůstá o množství chatařů v okolních chatových osadách. Chatové osady v okolí Nenačovic tvoří přerušovaný pás chat, které se táhnou podél celého Kačáku.

Protínají se zde mnohé turistické trasy které jsou dobře dostupné jak z Prahy tak i dalších okolních měst.

Od roku 1996 působí v obci malá rodinná sklářská huť, další zajímavostí byla pštrosí farma, která ale musela být kvůli nebezpečí ptačí chřipky v roce 2006 zlikvidována.

Doprava 
Dopravní síť
 Pozemní komunikace – Do obce vede silnice III. třídy. Ve vzdálenosti 3 km lze najet na silnici II/605 Praha - Beroun - Žebrák - Plzeň a ve vzdálenosti 4 km na dálnici D5 na exitu 10 (Loděnice).

 Železnice – Železniční trať ani stanice na území obce nejsou. Nejblíže je železniční stanice Loděnice na trati 173 Beroun - Rudná - Praha ve vzdálenosti 4 km.
Veřejná doprava 2011
 Autobusová doprava – V obci měla zastávky autobusová linka Králův Dvůr-Loděnice-Chyňava (v pracovní dny 5 spojů) . O víkendu byla obec bez dopravní obsluhy, avšak dříve zde v neděli jezdil autobus Nenačovice-Praha

Galerie

Reference

Externí odkazy 
 
 
 
 Místní sklárna 

 
Vesnice v okrese Beroun
Obce v okrese Beroun
Sídla v Křivoklátské vrchovině
Grand Prix Francie

Grand Prix Francie automobilů je nejstarším závodem Grand Prix. Automobilové závody a tedy i Grand Prix vznikly ve Francii, kde se nejprve konaly jako Grand Prix francouzského automobilového klubu a jednalo se o závody mezi městy. Později byly organizovány jako Tour de France, tedy jako závod okolo Francie. Od ročníku 1906 se závody formulových vozů přesunuly na uzavřené ovály a také Velká cena Francie se střídavě pořádala na různých okruzích až roku 1991, kdy se pevně usídlila na okruhu Magny-Cours u Nevers.

V roce 2004 se Grand Prix Francie málem nekonala pro technické a materiální problémy, ale vše se včas vyřešilo a proto mohla být zařazena do kalendáře. Přesto provázely francouzské pořadatele problémy a Grand Prix Francie 2008 byl poslední. Od té doby se Grand Prix Francie nekonala. Od roku 2018 se tento závod opět koná.

Vítězové Grand Prix Francie

Opakovaná vítězství (jezdci)

Opakovaná vítězství (týmy)

Opakovaná vítězství (dodavatelé motorů) 

* V letech 1968-1993 působil jako Cosworth.
** V letech 1997-2003 působil jako Ilmor.

Vítězové v jednotlivých letech

Odkazy

Externí odkazy 
 

 
Francie
Sportovní události založené roku 1906
Motoristické sporty ve Francii
Sportovní soutěže ve Francii
VBScript

VBScript (VBS, Visual Basic Scripting Edition) je skriptovací jazyk určený pro vkládání kódu do webových stránek a běžné skriptování ve WSH (interpreter skriptů nazývaný Windows Script Host, starším názvem Windows Scripting Host), založený na jazyce Visual Basic. Vznik jazyka je spolu se vznikem jazyka JScript (taktéž WSH a CScript – neplést s JavaScriptem) považován za odpověď firmy Microsoft na vznik jazyka JavaScript.

VBScript obsahuje každá instalace Microsoft Windows od verze Windows 98.
V systémech řady NT je přítomen od Windows NT 4.0 Option Pack. Nachází se též ve Windows CE (jen na některých zařízeních). Pro vykonávání skriptů na webových stránkách je nutný Internet Explorer, jiné prohlížeče nejsou kompatibilní.

Použití 
Jazyk VBS je mezi hackery oblíbený pro psaní virů (např. W32.LoveLetter známý jako I Love You a mnoho dalších), mimo jiné proto, že malé skripty lze spouštět na většině současných verzí Windows s WSH a dokáže přes VBA API (Aplikační rozhraní Visual Basic For Applications) přistupovat k velkému množství programů na počítači oběti a rozesílat se tak např. pomocí e-mailu jejím známým a vytahovat z počítače důvěrná data.

Jazyk VBS je dobře použitelný i v kladném smyslu. Např. v HTA (HTML Application). VBS je po JavaScriptu nejpoužívanější skriptovací jazyk hlavně díky podobnosti Visual Basicu a téměř neomezeným schopnostem, které zajišťuje WMI. Na spuštění VBS je potřeba nainstalovaný WSH (Windows Script Host).

Ukázka kódu

Hello world 
Tradiční program Hello world vypadá takto:
MsgBox "Hello, world!"

SendKeys 
Metoda SendKeys vysílá sekvence znaků do aktivovaného okna (jako při psaní na klávesnici).
SendKeys nemusí fungovat ve všech programech, některé vyžadují skutečné stisky kláves.

Procedura, která po znacích vypíše text, mezi jednotlivými znaky počká požadovaný počet milisekund.
Sub vypsatPoZnacich(text, zpozdeni)
    Set shell = createobject("wscript.shell")

    For i = 1 To Len(text)
        Wscript.Sleep zpozdeni
        shell.SendKeys Mid(text, i, 1)
    Next
End Sub

Volání procedury má podobu:
Call vypsatPoZnacich("Hello, World!", 250)

Převrácení textu 
Následující program bude pomocí vstupního dialogu požadovat text k převrácení. Pokud uživatel dialog zruší, nebo odešle prázdný řetězec, program se ukončí, jinak bude v dalším dialogu zobrazen výsledek. Postup se bude opakovat, dokud bude uživatel chtít.

Do
    opakovat = true
    text = InputBox("Zadej text k převrácení", "Převrátit text")

    If text = "" Then
        opakovat = false
    Else
        prevraceny = StrReverse(text)
        vystup = MsgBox(text & " = " & prevraceny, vbRetryCancel, "Převrácený text")
        If vystup = vbCancel Then opakovat = false
    End If
Loop While opakovat = true

Související články 
 Visual Basic
 JScript

Reference

Externí odkazy 
 
 w3c – funkce VBScriptu

Programovací jazyky
Skriptovací jazyky
Jan Otakar Martin

Jan Otakar Martin, známější jako J. O. Martin, (27. prosince 1888 Humpolec – 9. října 1958 Praha) byl český herec. Jeho první manželkou, byla od roku 1922, Josefa Kreisová (1885), se kterou měl dceru Helenu Martinovou, a syna Otakara, který jako malý zemřel v roce 1933. V roce 1932, se oženil podruhé, jeho druhá žena se jmenovala Josefa Patočková (1904), se kterou měl syna Jana (1940).

Filmografie 
 Ves v pohraničí
 Pára nad hrncem
 Posel úsvitu (zde i zpíval píseň To jsem rád, to jsem rád)
 Přiznání
 Slepice a kostelník
 Temno
 Vítězná křídla
 Zocelení

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 
 

Čeští herci
Narození v roce 1888
Úmrtí v roce 1958
Muži
Narození v Humpolci
Úmrtí v Praze
Exteritorialita

Exteritorialita je pojmem z mezinárodního práva. Pojem pochází z latinského ex („mimo“, „vně“) a territorium (mj. „území“) a používá se pro osoby, věci či území, nacházející se mimo výsost státu, ve kterém se tyto nacházejí.

S exteritorialitou těsně souvisí pojem imunity. Pojem exteritoriálního území je naproti tomu často nesprávně zaměňován s pojmy enkláva resp. exkláva (kde se jedná o cizí výsostné území).

Exteritorialita osob a věcí 
Nacházet se mimo výsost státu v tomto případě znamená, že dotyčné právní subjekty nepodléhají místnímu soudnímu stíhání a výkonu moci (což ještě neznamená, že nepodléhají místnímu právnímu řádu vůbec). Konkrétně to znamená, že příslušník státu A, který ve státě B spáchal trestný čin a zároveň v témže státě požívá privilegium exteritoriality, zde nemůže být zatčen, postaven před soud a odsouzen.

Výsada exteritoriality je jako výjimka udělována zejména velvyslancům, vyslancům a vyššímu diplomatickému personálu (a zpravidla i jejich rodinným příslušníkům), hlavám států (včetně doprovodu) a vojenským jednotkám (včetně lodí, letadel atp.), nacházejícím se na cizím území na pozvání nebo v důsledku mezistátních smluv. Dále sem patří soudci Mezinárodního soudu, v smluvně dohodnutých případech i účastníci mezinárodních konferencí a organizací (včetně jejich budov a úředníků).

Exteritoriální území 
Exteritoriální území je zvláštním případem exteritoriality. Týká se analogicky především pozemků zastupitelských úřadů včetně zde se nacházejících nemovitostí, věcí a osob. Exteritoriální území samotné však zůstává integrální částí státního území hostující země. Další exteritoriální území mohou být dohodnuta smluvně.

Příklady 

 obecně ambasády

  letní rezidence papeže v Castel Gandolfu ()
  papežské baziliky a další budovy Svatého stolce v Římě ()
  pozemky a budovy OSN v New Yorku (), Ženevě (), Vídni () a dalších místech
  vrchol kopce Žuráň na území obce Podolí v okrese Brno-venkov ()
 francouzská panství na Svaté Heleně () – místa spjatá s pobytem a skonem Napoleona Bonaparta
 část výzkumného střediska CERN v Meyrinu, přesahující do 
  sídlo a jedna další budova Maltézského řádu v Římě ()
 hrobka Sulejmana Šáha na území 
historické
  Exteritoriální dálnice Vídeň–Vratislav (A88) – dálnice stavěná na konci 30. let nacistickým Německem na území 
Exteritoriálním územím naproti tomu není např. české přístaviště Moldauhafen v Hamburku, které je pouze dlouhodobě pronajaté (do roku 2028). Podobně se nejedná o exteritorialitu, nýbrž o pronájem v případě hrobu J. A. Komenského v nizozemském Naardenu.

Reference

Související články 
 Imunita (právo)
 Enkláva
 Exkláva

Externí odkazy 
 

Mezinárodní právo
Diplomacie
Imunita

Imunita může znamenat:
 imunita (biologie) – pojem z oboru imunologie
 imunita (právo)
 Imunita zákonodárců v Česku
 Indemnita 
 diplomatická imunita

Související články 
 imunologie

Externí odkazy
Nobelova cena za fyziku

Nobelova cena za fyziku je jedna z Nobelových cen, je udělována za zásadní vědecký výzkum či vynález v oboru fyziky. Uděluje ji každoročně od roku 1901 Královská švédská akademie věd (výjimečně nebyla cena udělena v letech 1916, 1931, 1934, 1940, 1941 a 1942). Ocenění může v jednom roce získat několik lidí, nejvýše však tři.

Držitelé Nobelovy ceny za fyziku

Neudělení 
Například Lise Meitnerová pro svůj židovský původ nebyla uváděna na publikacích, a tak výbor udělil cenu pouze Ottu Hahnovi.

Spor o Nobelovu cenu za rok 2008 
Proti udělení Nobelovy ceny protestují někteří italští vědci, podle kterých měl cenu dostat italský fyzik Nicola Cabibbo. Sergio Bertolucci, ředitel výzkumu Evropská organizace pro jaderný výzkum (CERN), uvádí, že Cabibbo už v roce 1963 formuloval myšlenky, za které byla udělena Nobelova cena za rok 2008. Prezident Italského ústavu jaderné fyziky Roberto Petronzio tvrdí, že „zásluhou Kobajašiho a Masukawy je to, že zevšeobecnili ústřední myšlenku, jejímž otcem je Cabibbo“. Cabibbovi zásluhy přiznal i časopis New Scientist, podle kterého práce italského fyzika umožnila objev obou Japonců.

Zajímavosti 
 Celkem bylo v letech 1901–2023 uděleno 117 Nobelových cen za fyziku 225 laureátům; v 6 letech nebyla cena udělena.
 47 fyzikálních cen bylo uděleno jediné osobě, 32 bylo rozděleno mezi dvě osoby, 38 pak mezi tři osoby.
 Nobelovu cenu za fyziku získalo 5 žen.
 1 osobě, Johnu Bardeenovi, byla cena za fyziku udělena dvakrát, v letech 1956 a 1972, oceněný počet osob je tedy 224; Marie Curie-Skłodowská pak vedle Nobelovy ceny za fyziku za rok 1903 získala v roce 1911 i Nobelovu cenu za chemii.
 Průměrný věk laureáta v době ocenění je 55 let.
 Nejmladšímu laureátovi bylo 25 let; byli jím William Lawrence Bragg, který byl spolu se svým otcem oceněn v roce 1915.
 Nejstaršímu laureátovi bylo 96 let; byl jím Arthur Ashkin, oceněný v roce 2018.

Reference

Externí odkazy 
 
 Oficiální stránky (anglicky)
 Nobelova cena za fyziku, seznam a životopisy
 Nobelovy ceny za fyziku ve 20. století

Fyzikální ocenění
Fyzika
 
Dějiny fyziky
Ocenění založená roku 1901
Topaz (film)

Topaz je americký filmový thriller, který v roce 1969 natočil Alfred Hitchcock. Má délku 143 minut.

Děj 

Alfred Hitchcock fascinujícím způsobem převedl na plátno špionážní bestseller. Frederick Stafford hraje francouzského agenta, který si pro špionážní operaci na Kubě. Právě na Kubě se měly údajně objevit ruské rakety a také špión NATO s krycím jménem Topaz. Po skončení své mise se Devereaux vrací zpět do Francie a chystá se odhalit totožnost dvojitého agenta. Na diváky čeká nečekané rozuzlení plné napětí a strachu.

Obsazení

Externí odkazy 
 

Americké filmové thrillery
Filmy z roku 1969
Filmy Alfreda Hitchcocka