alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Řád

Řád může označovat:

právo
 právní řád – soustava právních norem a jiných pramenů práva jako celek
 ústavní řád (ústavní pořádek)  –  například Ústavní pořádek České republiky
 řád –  označuje zákoník komplexně upravující určitou oblast procesního práva (viz níže)

procesní právo (řády)
 trestní řád – rozcestník 
 občanský soudní řád – rozcestník
 exekuční řád
 správní řád
 daňový řád
 notářský řád

přírodní vědy
 řádová velikost – přibližná velikost čísla vyjádřená exponentem, tedy nejbližší celočíselnou mocninou, typicky deseti nebo i jiného základu, podle použité číselné soustavy
 řád (biologie) – jedna z taxonomických kategorií, podřazená třídě a nadřazená čeledím
 řád (fytocenologie) – jedna z fytocenologických kategorií, podřazená třídě a nadřazená svazům
 řád prvku – kategorie čísla v matematické teorii grup

organizace
 řád (organizace)
 řád (církev) – druh církevní organizace
 rytířský řád
 jiné organizace podobného typu (např. Rosekruciánský řád, Ordo Lumen Templi)
 řehole – soustava životních pravidel, zejména pro mnišský život

 vyznamenání 
 Řád 25. února
 Řád TGM
 Řád rudého praporu práce
 Řád Klementa Gottwalda
 Řád Milana Rastislava Štefánika
 Řád Vítězného února
 Řád republiky
 Řád Bílého lva
 Řád práce
 Řád čestné legie (Francie)
 Řád Vitolda Velikého (Litva)
 Řád římského orla (Itálie)
 Nekatolické řády a vyznamenání
 Řád Šalomounův (Etiopské císařství)

architektura
 sloupový řád – architektonický sloh klasického (antického) stavebnictví

literatura
 Harry Potter a Fénixův řád –  pátá kniha řady o Harry Potterovi z roku 2003

filmy
 Kamenný řád – český seriál z roku 1975
 Řád orla (film) – americký film z roku 1989
 Řád (film) – český film z roku 1994
 Řád saténových mašlí – český televizní film z roku 2000
 Harry Potter a Fénixův řád (film) – britsko-americký film natočený podle stejnojmenné předlohy z roku 2007

komiks
 Hůlkový řád – americký webový komiks

periodika
 Řád (časopis) – časopis (podtitul ''Revue pro kulturu a život) z let 1932–1944

zákony
 jednací řád
 Jednací řád Poslanecké sněmovny

právní předpisy (vyhlášky)
 řád plavební bezpečnosti – vyhláška 67/2015 Sb.
 silniční přepravní řád – vyhláška 133/1964 Sb.
 dopravní řád drah – vyhláška 175/1995 Sb.
 stavební a technický řád drah – vyhláška 177/1995
 přepravní řád (vyhláška) – vyhláška 175/2000 Sb. 

vojenství
 Žižkův vojenský řád – soupis pravidel a ustanovení, kterými se měla řídit husitská polní vojska.

jiné
 vojenský řád
 organizační řád
 domovní řád
 návštěvní řád
 pracovní řád
 inventurní řád
 poplachový řád
 služební řád
 skartační řád
 školní řád
 požární řád
 provozní řád
 Mezinárodní telekomunikační řád
 jízdní řád – katalog dopravních spojů v dopravě, sloužící jako předpis pro dopravce i jako obchodní nabídka pro zákazníky

Související rozcestníky 
 Pořádek

Externí odkazy
Pranostika

Pranostika je drobný útvar lidové slovesnosti, předpověď týkající se určitých dnů či období, obzvláště ve vztahu k zemědělství a počasí. V širším významu patří mezi pranostiky také různá rčení týkající se hospodářství. Na počátku 21. století se pranostiky stále užívají například v předpovědích počasí či různých „receptářích“. Slovo pranostika vychází z řeckého prognósis „předpověď“ a v Česku bylo zmíněno již Matoušem Benešovským v roce 1587, který namísto tohoto cizího slova navrhuje slovo předvědění. Původně byla pranostikou míněna předpověď astrologická a tento význam si slovo zachovávalo mnohdy ještě v první polovině 19. století.

Pranostiky se liší pravděpodobností svého naplnění. Nejvyšší logicky je u takzvaných kalendářních a časoměrných pranostik, které se týkají nástupu slunovratů, rovnodenností či délky dne a noci. Jako reálné pranostiky se označují takové jejichž pravděpodobnost naplnění je vysoká, například takové týkající se kvetení bambusu známé z jihovýchodní Asie nebo česká pranostika týkajících se veder v polovině července: „Když se slunce obrací k zim, léto spěje v psí dny.“ Známá pranostika „Medardova kápě čtyřicet dní kape“ je vysvětlována tím že v tomto období teplé počasí nad pevninou v Evropě vyústí ve srážky. Teplo postupně ohřívá vzduch nad pevninou, což způsobí pokles tlaku. Následně se na severu Evropy vytvoří tlakování níže, která od západu přinese do střední Evropy vlhký vzduch. Naopak mezi nereálné pranostiky patří například: „Osvítí-li při hrubé (dopolední mše) na Boží hod pana faráře slunce, bude toho roku hojnost dobrého vína.“

Výzkumem pranostik se zabývá paremiologie, jako součásti lidové slovesnosti se jim věnuje i folkloristika, etnografie a etnologie.

Příklady pranostik 

 Na Boží narození o bleší převalení
 Na Nový rok o slepičí krok
 Na Tři krále o skok dále
 Na Hromnice o hodinu více
 Svatý Matěj ledy láme, nemá-li je, nadělá je
 na svatého Matěje skřivan pije z koleje
 Únor bílý – pole sílí
 Březen – za kamna vlezem, duben – ještě tam budem.
 Na svatého Jiří vylézají ze země hadi a štíři
 na svatého Marka sázej oharka
 Na co se svatý Jiří usměje, na to se svatý Marek zamračí.
 studený máj – v stodole ráj
 Medardova kápě čtyřicet dní krápe.
 svatá Margita hodila srp do žita
 Svatá Anna – chladna z rána
 svatý Martin přijíždí na bílém koni
 Na svatou Kateřinu schováme se pod peřinu.
 Kateřina na blátě – vánoce na ledu; Kateřina na ledu – Vánoce na blátě.
 Na svatou Barboru zima jde do dvoru.
 Svatá Lucie noci upije a dne nepřidá.
 Na svatého Řehoře, čáp letí přes moře a žába hubu otevře.

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 

Lidová slovesnost
Počasí
Kardinál (rozcestník)

Slovo kardinál má několik významů. Jsou to:

 kardinál – vysoký hodnostář římskokatolické církve
 kardinál – lidový název hřibu satanu 
 Kardinál žíhaný – stará odrůda jablek zvaná též „Šálové“
 kardinál (zoologie) – použití výrazu „kardinál“ v českém zoologickém názvosloví (rozcestník)
 kardinální číslo – číslo vyjadřující velikost množiny
 izolovaný a limitní kardinál
 Mahlův kardinál
 měřitelný kardinál
 nedosažitelný kardinál
 regulární kardinál, regulární ordinál
 slabě nedosažitelný kardinál
 velké kardinály, velká kardinální čísla

Podobné výrazy 
 kardinále (plurál kardinália) – v lingvistice označení pro číslovky základní (označující počet (entit))
 Kardinálové Zdeňka Merty (nebo jen „Kardinálové“) – hudební skupina vzniklá z původní skupiny The Cardinals pod vedením Zdeňka Merty
Želva (rozcestník)

Slovo želva má několik významů:

 želvy – řád plazů (širší význam)
 želva (rod) – český název několika různých rodů řádu želvy (Testudines)
 želva (formace) – specifická bojová formace vynalezená Římany
 želva (ponorka) – první doložená a funkční ponorka z roku 1776
 Želva (album) – album kapely Olympic
 Obrněný automobil vz. 23 – pancéřový automobil předválečného Československa přezdívaný Želva 

 řeka
 Želva (Širvinta) – řeka v severovýchodní Litvě v okrese Širvintos, pravý přítok řeky Širvinta
 Želva (Siesartis) – řeka v severovýchodní Litvě v okrese Ukmergė, levý přítok řeky Siesartis
 Želva (Šešuva) – řeka ve střední Litvě v okrese Jonava, pravý přítok řeky Šešuva

 město
 Želva (okres Ukmergė) – město v okrese Ukmergė, 20 km východně od Ukmergė

Externí odkazy
Máčka

Slovo máčka má více významů. Jsou to:

 máčka (Eryngium) – rod rostlin z čeledi miříkovitých
 máčka – mnoho rodů žraloků z čeledi máčkovitých, kterým v české taxonomii náleží rodové jméno máčka
 omáčka (hovorově na Moravě)

Externí odkazy
Nový York

Nový York (německy Newyork) je osada v rámci obce Suchdol nad Lužnicí v okrese Jindřichův Hradec, v oblasti Západního Vitorazska. Přináleží k Suchdolu jako jedna ze základních sídelních jednotek jeho místní části Tušť.

Osada leží na území Západního Vitorazska. Do roku 1296 bylo celé Vitorazsko (včetně větší východní části, která je dodnes součástí Rakouska) součástí Čech. Poté je dobyli Habsburkové a po více než šest století náleželo k Dolnímu Rakousku, s výjimkou krátkých období za panování Jana Lucemburského a Jiřího z Poděbrad. Teprve po první světové válce bylo toto území připojeno k nově vzniklému Československu. Připojení Západního Vitorazska se odehrálo 31. července 1920 zákonem 450/1920 Sb.

Název osady však zjevně nepochází z roku 1920 jako výraz díku západním mocnostem za připojení tohoto území k Československu, neboť se nachází v levobřežní části povodí řeky Dračice spolu s nedalekými místy Paříž (německy Paris), na pomezí Tuště a sousední obce Rapšach, a (Malý a Velký) London, či Londýn, (německy London) v Rapšachu na mapě nejen v období mezi první a druhou světovou válkou, ale již na generální vojenské mapě z roku 1905.

Reference

Externí odkazy 
 Osada Nový York

Suchdol nad Lužnicí
Osady v okrese Jindřichův Hradec
Sídla v Třeboňské pánvi
Sídla v CHKO Třeboňsko
Západní Vitorazsko
Joe Kelly

Joe Kelly (13. březen 1913, Dublin – 28. listopad 1993, Neston) byl irský pilot formule 1. Narodil se v Jižní Americe, krátce před návratem rodičů do Irska, a proto byl zapsán až na faře v Dublinu. Vyrostl z něho schopný obchodník s motory, přesto mladý Joe inklinoval k rychlým vozům.

Kariéra 
Získal starší vůz od Geoffreye Taylora. Přestože se jednalo o vůz, který nedosáhl nikdy skutečného úspěchu, dokázal s ním Kelly konkurovat při Wakefield Trophy v roce 1950, kde nestačil pouze na Hamiltonovo Maserati. Slavit mohl i v roce 1952 na Ulster Trophy, když na trati v Dundrodu skončil na třetím místě a obstál tak o proti mnohem silnější konkurenci. Mezitím se neúspěšně prezentoval i v oficiálním mistrovství světa Formule 1. V letech 1950 a 1951 stál na startu Grand Prix Velké Británie, ale ani jednou nedovezl svou Altu do cíle.

Změna pravidel v letech 1952 a 1953, kdy se jezdila Formule 1 s vozy Formule 2, dávalo i značné šance na úspěch vozům Alta. Ani Kelly nenechal nic náhodě a do své Alty namontoval výkonnější motor Bristol. Na velkých akcích se s tímto vozem Kelly ukazoval jen sporadicky, protože byl zaneprázdněn přípravou vozu Jaguar C, s kterým slavil úspěchy až do osudného roku 1955, kdy havaroval v Outlon Parku. Joe Kelly utrpěl vážná zranění a jen o vlásek utekl amputaci ošklivě poraněné nohy. Bylo jasné, že s kariérou závodního pilota se Kelly bude muset rozloučit. Po návratu z nemocnice začíná znovu s obchodní činností a stává se prodejcem vozů Ferrari v Irsku a pomalu začíná rozvíjet obchodní síť ve Velké Británii.

Účinkování ve Formuli 1 
 1950 bez bodů – Alta GP
 1951 bez bodů – Alta GP

Statistiky 
 2 Grand Prix
 0 vítězství
 0 pole positions
 0 nejrychlejších kol
 0 bodů
 0 x podium

Mistrovství světa F1 
 1951 – 18. místo Grand Prix Velké Británie 1951

Externí odkazy 
 
 Joe Kelly na stránkách F1DB

Irští piloti F1
Narození 13. března
Narození v roce 1913
Narození v Dublinu
Úmrtí 28. listopadu
Úmrtí v roce 1993
Úmrtí v Cheshiru
Muži
Webový prohlížeč

Webový prohlížeč (též browser [ˈbrauzə(r)]) je v informatice označení pro počítačový program, který slouží pro prohlížení webových stránek (tzv. World Wide Web, zkráceně WWW). Webový prohlížeč dle pokynů uživatele (kliknutí na odkaz, zadání URL adresy) komunikuje pomocí HTTP nebo HTTPS protokolu s webovým serverem a přijatá data pomocí obsažených značek (HTML, XHTML, XML apod.) zformátuje (vyrenderuje) a zobrazí na obrazovce počítače.

Textové prohlížeče zobrazují stránky jako text, obvykle velmi jednoduše formátovaný. Grafické prohlížeče umožňují složitější formátování stránky včetně zobrazení obrázků. Mezi nejznámější grafické webové prohlížeče pro stolní počítače patří (seřazeny podle počtu uživatelů v Česku za období 03/2022-03/2023): Google Chrome 60,39%, Microsoft Edge 14,47%, Mozilla Firefox 12,33%, Opera 6,14%, Safari 5,33%.

Historie 

Historie webového prohlížeče začíná již před tím, než v roce 1991 Tim Berners-Lee naprogramoval první prohlížeč WorldWideWeb.

Technický popis 
Úkolem webového prohlížeče je z uživatelem zadané adresy (URI) získat (stáhnout) a zobrazit webovou stránku. Po zobrazení musí uživateli prohlížeč umožnit se stránkou pracovat, což znamená rolovat (posouvat tak, aby byly vidět skryté části), umožnit uživatelský vstup (webový formulář), zajistit běh JavaScriptu, kliknout na odkazy (tj. přechod na jinou webovou stránku) a podobně.

Webový prohlížeč se skládá z grafického rozhraní, renderovacího jádra, běhové prostředí pro JavaScript a dalších softwarových částí (například subsystému pro síťovou komunikaci). Grafické rozhraní je obvykle v podobě okna, uvnitř kterého je zobrazena požadovaná webová stránka. O vykreslení webové stránky se stará renderovací jádro, které musí zpracovat HTML a CSS data, podle kterých rozhodne o rozložení textu, obrázků, umístění odkazů atd. Běhové prostředí pro JavaScript zajišťuje běh speciálních naprogramovaných úseků kódu, který může na pozadí (bez zásahu uživatele) zajišťovat doplňující činnosti (typicky změna částí webové stránky v závislosti na situaci a požadavcích uživatele).

Prohlížeč dále zajišťuje podporu pro další technologie, například Progresivní webové aplikace, WebAssembly, VRML atd.

Druhy prohlížečů 
Prohlížeče lze rozdělit podle různých hledisek. Z pohledu uživatele je možné rozdělení na grafické, mobilní a textové. Z technického pohledu lze prohlížeče rozdělit například podle toho, jaké obsahují renderovací jádro prohlížeče.

Seznam grafických prohlížečů 
 Google Chrome
 Microsoft Edge
 Safari
 Mozilla Firefox 
 Opera 
 Maxthon

 Vivaldi
 Brave
 Seznam.cz prohlížeč

Reference

Související články 
 Renderovací jádro prohlížeče
 Webový server
 Webová stránka

Externí odkazy 
 
 
 O historii www a www browsers

Počítačová terminologie
Webové prohlížeče
World Wide Web
Webdesign
Konqueror

Konqueror je webový prohlížeč a správce souborů integrovaný do prostředí KDE používaného zejména v Unixových operačních systémech představovaných zejména GNU/Linuxem. Podporuje vektorovou grafiku (SVG) a jako jeden z mála už i část nových kaskádových stylů CSS3. Od verze 3.5 korektně zobrazuje Acid2 test, novým testem Acid3 test však jako většina dnešních prohlížečů už neprojde v mnoha případech dokonce při tomto testu spadne (nicméně na opravách příslušných chyb se již pracuje a nejnovější vývojářské verze jádra webkit si vedou v tomto testu velmi dobře – dosahují hodnocení až 90/100 bodů). Má vestavěný AdBlocK (na blokování reklamních bannerů a obrázků). Je velmi dobře přizpůsobitelný a ve výchozím nastavení používá správce stahování KGet.

Kromě správy souborů a přístupu na webové stránky podporuje Konqueror díky vrstvě KIO řadu dalších protokolů, např. FTP, SMB, SSH a další.

Webový prohlížeč 

Pro vykreslování webových stránek používá Konqueror renderovací jádro WebKit. Jedná se o moderní renderovací jádro, které podporuje následující technologie:

 HTML 4.01
 CSS 1
 CSS 2.1
 CSS 3 selektory a částečně i jiné vlastnosti
 Grafické formáty PNG, MNG, JPEG, GIF, SVG
 DOM 1, 2 a částečně 3
 ECMA-262/JavaScript 1.5
 Podpora SVG

Související články 
 Galeon
 Epiphany

Externí odkazy 
 

 konqueror.kde.org – Domácí stránky (anglicky)
 kget.sourceforge.net – Domácí stránky KGetu (anglicky, zastaralé)

Správci souborů
KDE
Software pro Unix
Software pro Windows
Svobodné webové prohlížeče
FTP klienti
Webové prohlížeče pro Linux
Aplikace využívající D-Bus
Leslie Johnson

Leslie Johnson (22. březen 1912, Walthamstow - 8. červen 1959, Withington) byl britský závodník formule 1.

Závodil s vozem ERA typu E v poválečné éře a také se s tímto voze zúčastnil prvního závodu Formule 1 Grand Prix Velké Británie. Pro Johnsona to bylo jediné vystoupení v mistrovství světa. Posléze se stal prezidentem značky ERA.

Jeho největší sportovní úspěchy jsou však spojeny s vozy konkurenční výroby. V roce 1948 vyhrál čtyřiadvacet hodinovku v SPA s vozem Aston Martin společně s Johnem Horsfallem. Následující rok jim obhajoba na této trati unikla jen o vlásek a tak skončili druzí. V roce 1950 sedí za volantem Jaguaru XK120, je třetí na Tourist Trophy a pátý na Mille Miglia, kde další rok dobyl čtvrtou příčku.

V roce 1954 stojí na startu v Le Mans a svůj vůz Frazer-Nash dovezl za pomoci Tommy Wisdoma na třetí příčku. Se stejným vozem startoval na Mille Miglia a s technickými problémy dokázal obsadit čtvrtou příčku.

Začátkem roku 1954 se zúčastnil Rallye Monte Carlo, ale během soutěže se mu zastavilo srdce, přežil je díky pohotovosti jeho spolujezdce. Svět automobilového opojení se mu definitivně uzavřel a nadále bojuje jen se svou srdeční slabostí, která byla příčinou jeho smrti v roce 1959.

Vítězství 
 1948 24 h Spa – Aston Martin

Formule 1 
 1950 bez bodů – ERA E

 1 Grand Prix
 0 vítězství
 0 pole positions
 0 nejrychlejších kol
 0 bodů
 0 x podium

Nejlepší umístění na mistrovství světa F1 
 1950 odstoupil Grand Prix Velké Británie 1950

Externí odkazy 
 

Britští piloti F1
Piloti F1 stáje ERA
Britští rallyoví jezdci
Narození v roce 1912
Úmrtí v roce 1959
Muži
Narození 22. března
Úmrtí 8. června
Miron Białoszewski

Miron Białoszewski [bjauoševski] (30. června 1922 – 17. června 1983), byl polský básník, prozaik a dramatik.

Život a dílo 
Narodil se 30. července 1922 ve Varšavě. Když se rozpoutala 2. světová válka, byl v třetí třídě gymnázia. Během okupace složil maturitu a začal studovat polonistiku na ilegální Varšavské univerzitě, které však - kvůli válce - absolvovat nemohl. Po kapitulaci Varšavského povstání byl s otcem odvezen na nucené práce do opolského kraje, který tehdy byl částí říše. Po konci války se vrátil do hlavního města.

K jeho básnickému debutu došlo v roce 1955, a rok později se ukázala první sbírka jeho tvorby. Rovněž roku 1955 založil a vedl experimentální divadlo Teatr na Tarczyńskiej, jehož zkoušky a soukromé inscenace amatérsky natáčel. Během dalších deseti let se stal dost slavným a díky protekci známých osobnosti dostal byt, v kterém bydlel se svým dlouholetým partnerem – Leszkiem Solińským. V roce 1970 vyšlo jeho nejvýznamnější dílo – „Památník z Varšavského povstání“ („Pamiętnik z powstania warszawskiego“). Popsal v něm na velmi jednoduchý, obyčejný způsob noční můru, hrůzu pokusu varšavských obyvatelů ukázat okupantovi sílu Poláků, jejich víru ve svobodu.

Rád psal krátké básně, stručné texty – věřil, že jen takové jsou důležité. Měl dost divný přístup k lidem – na jedné straně je neměl rád, na druhé straně nemohl bez nich žít. Když tvořil, musel být sám; vadilo mi sluneční světlo, veškeré zvuky, hlasy. Žil ve svém, jen jemu známém světě – během povstání se naučil nejist – jedl jen, když opravdu musel, hlavně sladkosti. Často byl nemocný. Třetí infarkt byl pro něho smrtelný – 17. června 1983 byl nalezen mrtvý. Je pochován na hřbitově 'Cmentarz Powązkowski' ve Varšavě.Ve svém díle hodně používal humor a sebeironii. Snažil se využívat bohatosti jazyka.

V roce 2007 přišel do kin film Andrzeje Barańského „Pár osob, krátkej čas“ („Parę osób, mały czas“), vyprávějící o přátelství básníka s Jadvigou Stańczakovou – nevidomou žurnalistkou a spisovatelkou.

V roce 2012 vydalo krakovské nakladatelství Znak jeho "Tajný deník" ("Tajny dziennik"), z něhož je zřejmá autorova homoerotická orientace.

České překlady děl Mirona Białoszewského 
 
 Památník z Varšavského povstání. Přeložila a doslov napsala Daniela Lehárová. Praha: Odeon 1987
 M'ironie [básně]. Vybral, přeložil a doslov napsal Josef Vlásek. Praha: Odeon 1988
 Světová Literatura 1966/2, 33-45, “Miron Białoszewski. Pokus o přizpůsobení” [17 básní ] Přeložila Viola Fischerová

Odkazy

Externí odkazy

Reference

Související články 
 Seznam polských spisovatelů
 Druhá světová válka v literatuře

Muži
Polští básníci
Polští dramatici
Polští romanopisci
Básníci tvořící polsky
Spisovatelé píšící polsky
LGBT spisovatelé
Narození v roce 1922
Úmrtí v roce 1983
LGBT Poláci
Pohřbení na Powązkowském hřbitově
Narození ve Varšavě
Úmrtí ve Varšavě
Braniborsko (rozcestník)

Braniborsko může být:

 Braniborsko – spolková země existující od roku 1990 a země v letech 1945–1952
 Braniborské markrabství – historický státní útvar na území východního Německa a západního Polska
 Braniborsko (provincie) – bývalá pruská provincie
 Braniborsko-Prusko – stát existující mezi roky 1618 a 1701
Strach, nejistota, pochyby

Strach, nejistota, pochyby (anglicky Fear, Uncertainty, Doubt, zkráceně FUD) je marketingová strategie, která rozšiřuje záporné, nejasné či nepřesné informace o konkurenčním výrobku. Jako FUD se původně označovaly dezinformační taktiky používané výrobci počítačového hardware, ale později se pojem rozšířil i do jiných oblastí a dnes se používá i ve spojení s politikou. Obecněji značí FUD také souhrn rozšířených mylných dojmů o nějaké záležitosti.

Historie 
Vznik pojmu FUD je spojen s americkou počítačovou firmou IBM. V současnosti je však z šíření dezinformací o konkurenci obviňováno mnoho dalších velkých firem nejen z počítačového průmyslu.

Tuto taktiku poprvé popsal americký počítačový architekt Gene Amdahl po tom, co opustil IBM a založil vlastní společnost. Řekl tehdy: „FUD je strach, nejistota a pochybnost, které obchodníci od IBM vnucují potenciálním zákazníkům, kteří by mohli uvažovat o produktech Amdahl.“

O vzniku FUD pojednává také Eric S. Raymond, autor knihy Katedrála a tržiště: „Cílem samozřejmě bylo přesvědčit kupující používat vybavení od IBM místo toho konkurenčního. Tento zjevný nátlak byl obvykle prováděn za pomoci příslibů, že těm, co zůstanou věrní IBM, se dobře povede, zatímco ty, kdo si pořídí konkurenční zařízení, čeká černá budoucnost. Po roce 1991 se pojem rozšířil jako označení pro jakýkoliv druh dezinformací používaných jako zbraň v konkurenčním boji.“

Odpůrci velkých počítačových společností zastávají názor, že šíření strachu, nejistoty a pochybností je běžná marketingová technika, kterou tyto společnosti vědomě používají. Šíření informací o údajných nedostatcích méně známých výrobků umožňuje zavedeným společnostem odrazovat zákazníky, kteří se rozhodují mezi jejich a konkurenčním výrobkem, aniž by došlo na srovnání skutečných technických vlastností. Názornou ukázkou má být například tradiční poučka nákupčích, že „za nákup výrobků IBM ještě nikoho nevyhodili“.

Halloween documents z roku 1998 (vnitřní dokumenty Microsoftu, jejichž existenci sami potvrdili) používají termín FUD k popsání potenciální taktiky proti open source, kteří jsou dlouhodobě důvěryhodní – proto taktika FUD nemůže být použita.

Související články 
 Seznam zkratek v online diskusích

Externí odkazy 
 What is FUD (anglicky) 
 Microsoft tvrdě útočí na Linux v rámci kampaně za Windows 7, DSL.cz

Marketing
Ladislav Popel z Lobkovic

Nositeli jména Ladislav Popel z Lobkovic (Lobkowicz) bylo několik šlechticů z rodu Lobkoviců:

 Ladislav I. Popel z Lobkovic (?–1505), zakladatel chlumecké větve
 Ladislav II. Popel z Lobkovic (1501–1584), známý též jako Ladislav starší z Lobkovic, syn Ladislava I. z Lobkovic, císařský rada, dvorský maršálek a nejvyšší hofmistr Českého rálovství 
 Ladislav III. Popel z Lobkovic (1537–1609), prezident české komory, syn Jana III. Popela z Lobkovic
 Ladislav IV. Popel z Lobkovic (1566–1621), známý též jako Ladislav mladší z Lobkovic, syn Ladislava II. z Lobkovic, moravský zemský hejtman

Související články 
 Lobkovicové

Lobkowiczové
Svatováclavská smlouva

Svatováclavská smlouva je nazýván dokument uzavřený mezi šlechtou a královskými městy roku 1517. Jeho uzavření předcházelo přijetí nového zemského zákoníku roku 1500 známém jako Vladislavské zřízení zemské, v němž se šlechtě podařilo zformulovat své výsadní postavení v Českém království. Následně mezi oběma tábory propukl otevřený boj. Až nové ohrožení šlechty i měst selským povstáním přivedlo obě strany k jednacímu stolu a nakonec po mnohaletých jednáních se roku 1517 obě znepřátelené strany dohodly na narovnání.

Šlechta přiznala zástupcům měst právo třetího hlasu na zemských sněmech. Města zase musela přiznat šlechtě právo na vaření piva a jinou hospodářskou činnost. Tak si sice měšťanstvo udrželo své politické pozice, ale za cenu podstatných ústupků v hospodářské oblasti. Smlouva také upravovala osobní příslušnost zemských a městských soudů a s tím související soustavu kolizních norem. Byla potvrzena zásada, že každý má být souzen příslušníky svého stavu jen s několika výjimkami. Měšťan mohl být pohnán před zemský nebo krajský soud, jen byl-li polapen při „horkém skutku na právě cizím“, či provinil-li se proti králi a nebo týkala-li se věc zemských statků. Naopak šlechta příslušela před městské soudy, jen když o to sama požádala, nebo jednalo-li se o městské nemovitosti.

Svatováclavská smlouva byla tedy reakcí na stále větší narušování stavovského principu personality práva. Neustále se rozvíjející společenský a hospodářský život přiváděl jak šlechtice tak měšťany do čilého obchodního styku, k účasti na úvěrových obchodech a v neposlední řadě i do kontaktů, které nezřídka končily trestními aférami, což vedlo ke zpochybnění uzavřenosti v právu jednotlivých stavů. Právní řád na to z nezbytnosti reagoval soustavou kolizních norem, které měly umožnit činnost soudů a řešení otázek soudní příslušnosti jak šlechty, tak i měšťanů.

Většina ustanovení Svatováclavské smlouvy však měla význam toliko formální, zejména pokud jde o sporné otázky hospodářské, proto boj mezi stavy nebyl smlouvou zdaleka uzavřen a dále ještě docházelo nejenom k politickým, ale dokonce ozbrojeným střetům. Smlouva svatováclavská přes jisté ústupky šlechty byla ve skutečnosti prvou velkou porážkou královských měst a jakási malá předehra k mocenskému pádu měst, spojeném s porážkou Stavovského odboje v roce 1547.

Edice a tisky 
 Smlúwa wssech trzij stawuo Swatowáczláwskeho sněmu we dsky wložená. Létha Bosýho etc Sedmnáczteého. W Starém Miestie Pražském na Luži : Mikuláss Konač wytiskl, [1517]. on-line na Manuscriptoriu
 Codex iuris Bohemici IV/1, s. 91–103 (Smlúva Svatováclavská).

Literatura 
 

České dějiny za vlády Jagellonců
Smlouvy
Česká města ve středověku
České dějiny 16. století
Svatý Václav
1517
Lemma

Pojem lemma se používá v různých významech:
 lemma (lingvistika) – základní podoba slova či fráze
 lemma (matematika) – pomocné tvrzení používané jako mezikrok při důkazu složitějšího tvrzení
 LEMMA (Masarykova univerzita) – Laboratoř elektronických multimediálních aplikací Fakulty informatiky Masarykovy univerzity v Brně.
 Lemma (album) – album Johna Zorna z roku 2013

Externí odkazy
Hornova klauzule

Ve výrokové logice se jako Hornova klauzule označuje speciální druh klauzule (disjunkce literálů), která obsahuje nejvýše jeden pozitivní literál (ostatní jsou negované):
 .
Hornovu klauzuli tak lze obecně zapsat jako implikaci ve formě:
 .

Jako Hornova formule se pak označuje formule v konjunktivní normální formě, která se skládá z Hornových klauzulí. Jako duální Hornova klauzule se pak označuje klauzule, která obsahuje nejvýše jeden negativní literál (a ostatní pozitivní).

Důležitost Hornových klauzulí spočívá v tom, že při omezení se na Hornovy klauzule místo obecných klauzulí můžeme v různých případech získat významné zrychlení inferenčních algoritmů. Například úloha rozhodnutí splnitelnosti obecné výrokové CNF formule je NP-úplná, ale splnitelnost konjunkce Hornových klauzulí lze vyřešit v lineárním čase.

Logické programování 
Hornovy klauzule mají stěžejní roli v logickém programování (např. v jazyce Prolog) a jsou důležité pro konstruktivní logiku.

Hornova klauzule obsahující právě jeden pozitivní literál a několik (nejméně jeden) negativních, vyjadřuje implikaci. Někdy se označuje jako určitá klauzule, v jazyce Prolog odpovídá pravidlu (A :- B1, B2, ..., Bn.). Klauzule obsahující pouze jeden pozitivní literál a žádné negativní odpovídá prostému tvrzení. Někdy se označuje jako cílová klauzule, v jazyce Prolog odpovídá faktu (A :- true., případně prostě A.). Klauzule neobsahující žádný pozitivní literál a obsahující několik negativních odpovídá v jazyce Prolog dotazu (?- B1, B2, ..., Bn.).

Reference 

Logika
NY

Spojení písmen N a Y může mít různé významy:

NY 
 New York
 bývalá SPZ malých motocyklů okresu Nymburk

ny 
 čičevština – dvojpísmenný ISO 639 kód pro jazyk

Externí odkazy
Peter Walker

Peter Walker (7. září 1912, Leeds – 1. března 1984, Newtown, Worcestershire) byl britský automobilový závodník, vítěz závodu 24 hodin Le Mans v roce 1951.

Životopis 
Peter Walker byl farmář z Herefordshiru, který se proslavil ojedinělým hrdinským kouskem při Velké ceně Velké Británie v roce 1951, když dokázal překonat limity své i svého 1,5litrového BRM (asi v polovině závodu odolával rozpálenému výfuku, který se mu dostal do kabiny) a dojet tak na sedmém místě.

Ve svých začátcích, před druhou světovou válkou, si vysloužil určitý respekt díky své agresivní jízdě na voze ERA svého kamaráda Petera Whiteheada. Dokázal se z něho stát jeden z nejúspěšnějších jezdců na vozech ERA. V roce 1950 stál na startu Velké ceny Velké Británie spolu s Roltem, ale krátce po startu byl nucen odstoupit.

Neúspěch v roce 1950 dal impuls ke změně značky, a tak v následujícím roce bojuje s vozem BRM a v již zmíněném závodě v Silverstone zajel svůj nejlepší výsledek ve Formuli 1.

Rok 1951 mu přináší i velice zajímavý kontrakt. Zástupci firmy Jaguar ho požádali, aby reprezentoval jejich značku v závodech sportovních vozů. A tak spolu se svým starým známým Peterem Whiteheadem sklízí vavříny za vítězství v Le Mans a za druhé místo v Dundrodu na Tourist Trophy.

V roce 1953 mu vítězství v Le Mans uniklo jen těsně. To už jeho partnerem ve voze Aston Martin byl Moss. Vynahradil si to v roce 1955 při devítihodinovce v Goodwoodu, kde spolu s Dennisem Poorem dovezli Aston Martin na příčku nejvyšší. Po tříleté pauze se znovu pokouší uspět ve Formuli 1, a tak při Grand Prix Nizozemska řídí Maserati, které mu půjčil Moss, a v Británii Connaught jmenovce Roba Walkera. Ale oba pokusy opět selhaly.

Po nehodě při závodě v Le Mans v roce 1956 se pomalu schylovalo k ukončení jeho kariéry. Jeho posledním závodem se stal Grand Prix Syrakus v roce 1957.

Opuštěný a bez života utápí svou penzi v alkoholu, toulá se uličkami východní části Londýna, nocuje po hotelech. V roce 1984 zemřel ve věku 71 let na zápal plic.

Vítězství 
 1951 24 hodin Le Mans Jaguar
 1955 Goodwood Nine-Hours Aston Martin

Kompletní výsledky ve formuli 1

Závody F1 nezapočítávané do MS

Výsledky ze závodu 24 hodin Le Mans

Externí odkazy 
 

Britští piloti F1
Piloti F1 stáje BRM
Piloti F1 stáje Connaught
Narození v roce 1912
Úmrtí v roce 1984
Muži
Narození 7. října
Úmrtí 1. března
Narození v Leedsu
Zemřelí na zápal plic
Eugène Martin

Eugène Martin (24. března 1915 Suresnes – 12. října 2006 Aytré) byl francouzský závodník, vystudoval techniku na polytechnice v Miláně. Promovaný inženýr si pořídil závodní BMW - Frazer Nash a hned v roce 1947 zvítězil v Angouleme a Grand Prix Lyonu.

Především druhé vítězství ho proslavilo a otevřelo mu cestu mezi elitu ve třídě GTA ještě před úspěšným závodem v Jicey v letech 1948–1949.

Nabídka z Formule 1 na sebe nedala dlouho čekat a tak mu Talbot půjčil svůj vůz pro Grand Prix Velké Británie a Grand Prix Švýcarska, ale v Bernu se těžce zranil a ve Formuli 1 se již nikdy neobjevil.

Za volantem závodních vozů se objevuje jen sporadicky a v roce 1954 se rozloučil se sportovní kariérou na Grand Prix v Pau, jeho derniéra však skončila srážkou. Eugène se poté soustředil na svou novou roli technického ředitele společnosti Salmsons.

Vítězství 
 1947 Grand Prix Angouleme BMW/Frazer-Nash
 1947 Grand Prix Lyons BMW/Frazer-Nash

Kompletní výsledky ve formuli 1

Závody F1 nezapočítávané do MS

Výsledky ze závodu 24 hodin Le Mans 

Francouzští piloti F1
Piloti F1 stáje Talbot
Narození 24. března
Narození v roce 1915
Narození v Suresnes
Úmrtí 12. října
Úmrtí v roce 2006
Úmrtí v Aytré
Muži
Dativ

Dativ (zkratka DAT, česky též bližník, davatel, darovník nebo darník) je mluvnický pád, v češtině 3. v pořadí (ptáme se komu, čemu?). Často vyjadřuje adresáta u sloves se dvěma předměty (tj. přímým a nepřímým: dát / půjčit / poslat / říci… něco někomu). Kromě samotného hlavního pádu (dativus) existuje ještě několik druhů:

 Dativus finalis – označuje účel určitého děje
 Dativus commodi (incommodi) – vyjadřuje výhodu nebo nevýhodu něčeho pro někoho
 Dativus possessivus (posesivní dativ) – označuje vlastníka určitého objektu
 Dativus ethicus (etický dativ)
 Dativus auctoris – označuje činitele děje
 Dativus instrumenti – označuje nástroj nebo prostředek určitého děje
 Dativus modi – popisuje způsob, jakým se co stalo
 Dativus mensurae – označuje míru nebo rozdíl

Odkazy

Reference

Související články 
 Skloňování
 České skloňování
 Podstatná jména
 Česká podstatná jména

Externí odkazy 
 


Pády

tr:İsmin hâlleri#-e hâli (yönelme hâli)
Genitiv

Genitiv (zkratka GEN, česky též původník, roditel či přisvojník) je mluvnický pád, v češtině 2. pád v pořadí (ptáme se (bez) koho, čeho?). Jako přímý pád obvykle vyjadřuje přivlastňovací či jiný vztah mezi jménem v genitivu a jiným jménem nebo se pojí s některými předložkami. 

Názvem genitiv se označují různé pády v indoevropských jazycích (např. čeština, polština, slovenština, ruština, němčina, latina), v některých jazycích uralských (např. ve finštině, estonštině, sámštině ad.) a semitských jazycích (arabština), dále pak v baskičtině, turečtině aj.

 Posesivní genitiv (posesiv) – sešit žáka, slovo přítele
 Partitivní genitiv (partitiv) – šálek kávy, kostka cukru
 Explikativní genitiv – povinnost vděčnosti, hodnost plukovníka

František Kopečný rozlišoval v češtině zvláštní typy genitivu, nazvané negativ (genitiv záporový), partitiv (genitiv partitivní) a numerativ. Jsou však vymezeny jen sémanticky a syntakticky, nikoli důsledně i morfologickým prostředkem výrazově odlišným od genitivu.

Reference

Související články 
 Jméno (mluvnice)
 Skloňování
 České skloňování

Externí odkazy 
 Genitiv v češtině – v Novém ecyklopedickém slovníku češtiny

Pády
Instrumentál

Instrumentál (zkratka INS nebo INSTR, česky též nástrojník) je mluvnický pád. Často vyjadřuje příslovečné určení způsobu; jméno v instrumentálu vyjadřuje nástroj nebo způsob, jakým probíhá slovesný děj.

Instrumentál v češtině 
V češtině je 7. pádem v pořadí (otázky jsou kým, čím?). V instrumentálním významu je bezpředložkový, pojí se s ním také předložky s a mezi.

Substantiva 
Přehled instrumentálů substantiv podle jednotlivých vzorů:
Mužský rod
 pán – pánem, pány
 hrad – hradem, hrady
 muž – mužem, muži
 stroj – strojem, stroji
 předseda – předsedou, předsedy
 soudce – soudcem, soudci

Ženský rod
 žena – ženou, ženami
 růže – růží, růžemi
 píseň – písní, písněmi
 kost – kostí, kostmi

Střední rod
 město – městem, městy (j. č., mn. č.)
 moře – mořem, moři
 kuře – kuřetem, kuřaty
 stavení – stavením, staveními

Ostatní jména 
K některému z uvedených vzorů lze obvykle přiřadit instrumentál přídavných jmen (mladým, mladou, mladými, jarním, jarními), podobně se chovajících řadových číslovek (prvním, první, druhým, druhou), zájmen (mnou, námi, jím/s ním, jí/s ní) i základních číslovek (jedním, jednou, třemi, deseti, stem).

Reference

Související články 
 Skloňování
 České skloňování
 Podstatná jména
 Česká podstatná jména
 Nominativ#Konkurence nominativu a instrumentálu

Externí odkazy 
 

Pády
Okrouhlá

Název Okrouhlá má více obcí: 

 1) Okrouhlá (okres Cheb) – obec v okrese Cheb
 Okrouhlá (tvrz) – tvrz v okrese Cheb
 2) Okrouhlá (okres Písek) – obec u Branic v okrese Písek
 3) Okrouhlá (okres Česká Lípa) – obec u Nového Boru v okrese Česká Lípa
 4) Okrouhlá (okres Blansko) – obec u Boskovic v okrese Blansko

Slovo Okrouhlá se také objevuje v názvech obcí:
 5) Okrouhlá Radouň – obec v okrese Jindřichův Hradec

Okrouhlá se jmenují i další místa:
 6) Okrouhlá (přírodní památka) – přírodní památka v okrese Zlín
 7) Okrouhlá (Staříč) – kopec s rozhlednou na území obce Staříč v okrese Frýdek-Místek
Ergativ

Ergativ zvaný též agenciál je mluvnický pád, který v některých jazycích označuje podmět přechodného slovesa. V takových jazycích bývá jeho protějškem pád zvaný absolutiv, který označuje podmět nepřechodného slovesa a předmět přechodného slovesa. Ergativ a absolutiv odpovídají indoevropskému nominativu a akuzativu.

Ergativ se vyskytuje např. v kavkazských jazycích, mnoha jazycích Severní i Jižní Ameriky, austronéských a australských jazycích, z indoevropských pak např. v paštštině a hindštině. Ergativní typ je i baskičtina, což inspiruje různé teorie o jejím původu a příbuznosti s kavkazskými jazyky, jde však jen o hypotézu, která není prokázána.

Související články 
 Ergativní jazyk

Pády
Ohrazenice

Název Ohrazenice má více obcí: 

 Ohrazenice (okres Příbram) – obec u Jinců v okrese Příbram
 Ohrazenice (okres Semily) – obec u Turnova v okrese Semily

nebo částí obcí:

 Ohrazenice (Volenice) – část obce Volenice v okrese Strakonice
 Ohrazenice (Pardubice) – část města Pardubice v okrese Pardubice
 Ohrazenice (Jaroměřice nad Rokytnou) – část města Jaroměřice nad Rokytnou v okrese Třebíč

jiné
 Ohrazenice (zámek) – zámek v Ratibořských Horách

Externí odkazy
Čeleď (rozcestník)

Čeleď má více významů:
 Čeleď – v biologii jedna ze základních taxonomických kategorií

 Čeleď (lingvistika) – jazyková skupina (příbuzných) slov se stejným kořenem
 Čeládka – původně členové rodu společně se služebnictvem, později pouze služebnictvo, případně nájemní pracovníci v zemědělství. Člen čeledě je čeledín.

Externí odkazy
Mise OSN v Kosovu

Mise OSN v Kosovu, anglicky: United Nations Mission in Kosovo (UNMIK, mise Spojených národů v Kosovu) je civilní správa Kosova pod patronací OSN.

Historie 
UNMIK vznikla 10. června 1999 rozhodnutím Rady bezpečnosti (rezoluce číslo 1244) jako prostředek civilní správy válkou zničené provincie Kosovo.

Hlavní úkoly správy 
 Zabezpečit a provádět základní civilní správně-administrativní funkce,
 podporovat vznik rozsáhlé autonomie a samosprávy v Kosovu,
 umožnit průběh politických procesů, které v budoucnu umožní definovat politický status Kosova,
 koordinovat humanitární pomoc všech mezinárodních organizací,
 podporovat rekonstrukci klíčové infrastruktury,
 zabezpečit civilní právo a pořádek,
 zabezpečit lidská práva,
 zabezpečit bezpečný a nerušený návrat všem uprchlíkům do jejich domovů v provincii Kosovo.

Čtyři pilíře 
Prosazování úkolů je zabezpečováno pomocí čtyř hlavních pilířů:
 policie a soudnictví pod přímým vedením OSN,
 civilní správy pod přímým vedením OSN,
 demokratizace a budování institucí je vedené OBSE,
 rekonstrukce a ekonomická pomoc je vedená EU.

Vedoucí mise UNMIK 
 Bernard Kouchner (Francie) – červenec 1999 až leden 2001
 Hans Haekkerup (Dánsko) – únor 2001 až prosinec 2001
 Michael Steiner (Německo) – leden 2002 až červenec 2003
 Jarri Holkeri (Finsko) – srpen 2003 až červen 2004
 Søren Jessen-Petersen (Dánsko) – červenec 2004 až září 2006
 Joachim Rücker (Německo) – září 2006 až 2008
 Lamberto Zannier (Itálie) – 2008 až 2011
 Farid Zarif (Afghánistán) – 2011 až 2015
 Zahir Tanin (Afghánistán) – od srpna 2015

Související články 
 Seznam mírových operací OSN

Externí odkazy 
 
 Kosova Kosovo
 www.unmikonline.org (anglicky, srbsky, albánsky)
 Rezoluce číslo 1244 (PDF)

Mírové mise OSN
Kosovo
Veto

Veto, latinsky zakazuji, označuje stav, kdy jedna strana má právo jednostranně zastavit například zákonodárný proces. Veto tak dává neomezenou moc znemožnit přijetí (nebo změnu) zákona, nedává ale žádnou možnost nějaké změny prosadit.

Historie 
Uplatňování práva veta je známo už ze starověké římské republiky, kde jím disponoval tzv. tribun lidu.

V Polsku 17. a 18. století existoval institut zvaný liberum veto, kdy rozhodnutí Sejmu mohl vetovat jakýkoliv poslanec.

V české, resp. československé ústavě byl od roku 1920 vytvořen institut prezidentského veta. Obsahovala jej už i Prozatímní ústava z roku 1918. V té době ovšem bylo možné uplatnit veto jen na návrh vlády a s podpisem jejího člena. Po roce 1948 ztratilo veto praktický význam a od roku 1960 ani nebylo formálně zakotveno. K faktickému i formálnímu obnovení došlo po Sametové revoluci. Nově má prezident pravomoc vrátit jakýkoli přijatý zákon, s výjimkou zákona ústavního, Poslanecké sněmovně k novému projednání samostatně i bez vládního návrhu a kontrasignace. Podobné prezidentské veto je v různých obměnách zakotveno v legislativě řady dalších evropských států.

Právem veta disponují stálí zástupci Rady bezpečnosti OSN, nejmocnějšího orgánu Organizace spojených národů. Tím je zajištěno, že Rada nemůže rozhodovat proti vůli kterékoli z těchto pěti vítězných mocností druhé světové války, které mají být hlavními garanty světového míru.

Typy 
Rozlišují se dva základní typy veta, a to:
 suspenzivní veto – veto ztrácí svou platnost poté, co jsou splněny určité definované podmínky (např. parlament přehlasuje veto prezidenta nadpoloviční většinou, může být stanoveno, že veto je neplatné pokud změnu potvrdí parlament po dalších volbách apod.). V Česku k přehlasování veta prezidenta stačí, když pro zákon hlasuje většina všech poslanců v Poslanecké sněmovně.
 absolutní veto – proces je definitivně a bezpodmínečně zastaven (tento typ veta např. používají stálí členové Rady bezpečnosti OSN). To samozřejmě nevylučuje přijetí ustanovení někdy v budoucnosti.

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam prezidentských vet Václava Havla
 Seznam prezidentských vet Václava Klause
 Seznam prezidentských vet Miloše Zemana
 Intercese
 Vetokracie
 Rada bezpečnosti OSN

Externí odkazy 
 
 

Politika
Ústavní právo
Strategická iniciativa

Strategická iniciativa charakterizuje schopnost jedné ze stran aktivně určovat charakter bojových operací v celém válečném konfliktu nebo na celé frontě. Strana, která získá strategickou iniciativu, má možnost vnutit protivníkovi styl boje a sama si určuje, kde zaútočí a jak proběhne bitva. Jejímu protivníkovi nezbývá než se spokojit s iniciativou na lokální úrovni a doufat, že nástup nepřítele zachytí a odrazí, a že mu případné vítězství vrátí iniciativu zpět.

Získání strategické iniciativy zpravidla představuje značnou výhodu a považuje se za velmi důležitý krok k dosažení vítězství. Lze ji dosáhnout buďto vítězstvím v důležité bitvě (viz např. bitva u Trafalgaru) nebo překvapivým a neočekávaným tahem (viz Hannibalovo překročení Alp v druhé punské válce). Vždy je velice důležité svou výhodu maximálně rozvíjet a nenechat nepřítele vydechnout a vzpamatovat, protože to by mohlo znamenat, že se pracně získaná iniciativa rozplyne.

V souboji dvou výrazně nerovných stran zpravidla třímá iniciativu silnější strana. Iniciativa je totiž spojena s útočnými operacemi a výrazně slabší strana je obvykle vázána na obranu ohrožených pozic a nemá možnost uvolnit jednotky pro aktivní operace. Na druhé straně se může stát, že slabší strana, která získá strategickou iniciativu a dokáže ji dlouhodoběji udržet, může díky tomu vázat značně silnější jednotky nepřítele a zaměstnat je natolik, že nejsou schopny zahájit rozhodující útočné operace. Tento případ se často objevuje v případě gerilové války, kdy slabší strana nepociťuje nutnost vést obranné boje a je schopna se od svého nepřítele odpoutat a zmizet (v nepřehledném či těžko prostupném terénu, případně na cizím území mimo bojovou zónu). Klasickým případem mohou být boje jednotek generála von Lettow-Vorbecka v Německé východní Africe proti silám Dohody.

Vojenská terminologie
Fronta

Fronta (z lat. frons, frontis – čelo) může označovat:
 válečná fronta – linie dotyku nepřátelských armád
 atmosférická fronta – v meteorologii rozhraní mezi různými masami vzduchu
 fronta (zástup) – zástup lidí čekajících na něco
 fronta (datová struktura) – v programování abstraktní datovou strukturu typu FIFO
 uliční fronta – linie vymezená řadou domů

kultura
 Mladá fronta – komunistické noviny a stejnojmenné vydavatelství
 Mladá fronta DNES – noviny vydávané firmou MaFra

politika
 Levá fronta

jiné rozcestníky
 Lidová fronta, Národní fronta
 západní fronta, východní fronta

Externí odkazy
Válečná fronta

Fronta (z lat. frons, „čelo“, „přední strana“) je ve válce linie dotyku nepřátelských armád, respektive oblast na rozhraní území ovládaných nepřátelskými armádami, na které probíhají bojové operace. Původně označovala stabilizovanou linii dotyku armád, nicméně posléze se výraz zevšeobecnil na jakoukoliv oblast dotyku armád bez ohledu na to, zda je stabilizovaná či nikoliv.

Fronty první světové války 
Za první světové války existovaly tři významné fronty:

 Balkánská fronta
 Západní fronta
 Východní fronta

A dále tyto fronty:
 Italská fronta
 Kavkazská fronta
 Soluňská fronta

Fronty druhé světové války 
Za druhé světové války existovaly v Evropě dvě hlavní fronty:
 Západní fronta nejdříve 1939–1940, skončila vítěžstvím osy v bitvě o Francii, 1944–1945 od vylodění v Normandii po dobytí Berlína a kapitulaci Německa
 Východní fronta, v sovětské tradici Velká vlastenecká válka, 1941–1945, od napadení Sovětského svazu Německem, dějiště velkých vojenských operací a největších ztrát vojáků i civilních obyvatel

Krom těchto hlavních front existovaly ještě další méně významné, které se navíc někdy uvádějí jako pododdíly těchto hlavních front.

 Africká fronta
 Italská fronta
 Balkánská fronta

Externí odkazy 
 

Vojenská terminologie
Spřežkový pravopis

Spřežkový pravopis je takový pravopis, psaný nejčastěji latinkou, který pro zachycení některých hlásek užívá spřežek. Spřežka je seskupení několika písmen užívané k zápisu jedné hlásky (například české „ch“, polské „ch, cz, sz, rz, dz, dź, dż“ nebo německé „sch“). Taková skupina písmen pak může být považována za jedno písmeno. Nejvíce se latinkový spřežkový pravopis vyskytuje v němčině, angličtině, francouzštině, maďarštině, albánštině, polštině nebo nizozemštině.

Účel 
Spřežky vznikly proto, že latinka nemá znaky pro hlásky, které používají jiné jazyky než latina. Jde zejména o č (tʃ), š (ʃ), ž (ʒ), dž (dʒ), ch (x), ď (ɟ), ť (c), ľ (ʎ), ň (ɲ), ng (ŋ), th (θ), gh (ɣ) a další. Část z nich byla později nahrazena znaky s diakritikou. Většinou jsou spojením dvou znaků (písmen), ale i více, např. německé tsch ekvivalentní českému č. Některé spřežky v jiných jazycích se sloučily do nového samostatného znaku grafickým prolnutím nebo i při viditelně zachovaném rozdělení, jako nizozemské ij. Také v mezinárodních standardech výslovnosti, jako IPA jsou některé hlásky vyznačeny spřežkami. To se týká hlásek, které jsou znatelně tvořené také sloučením příslušných dílčích hlásek, jako je č: .

V češtině 
Do 15. století se spřežky hojně vyskytovaly i v češtině. O odstranění většiny z nich se zasloužil mistr Jan Hus provedením jazykové reformy. Spřežky ch, dz a dž se zachovaly dodnes.

Nelatinková písma 
Spřežkový princip psaní dvou nebo více znaků společně do složeného znaku se souhrnným významem je součástí i nelatinkových písem a např. čínské písmo je založeno na znacích, které vznikly složením původně samostatných znaků.

Příklady spřežek 
 PH jako F ve francouzštině a angličtině.
 CH jako
 ɣ (IPA) jako CH v češtině
 Š ve francouzštině
 Č v angličtině a čínském pchin-jinu.
 TCH jako Č ve francouzštině.
 GN jako Ň ve francouzštině.
 CH jako Č ve španělštině a angličtině.
 SH jako Š v albánštině a angličtině.
 LJ jako Ľ v srbochorvatštině.
 LL jako
 J ve španělštině.
 neznělé L ve velštině.
 SZ jako Š v polštině; jako S v maďarštině (samotné S se vyslovuje jako Š).
 CZ jako Č v polštině.
 GY jako Ď v maďarštině.
 SCH jako Š v němčině.
 TSCH jako Č v němčině.
 CK jako K v angličtině.
Samohlásky (prodloužení)
 AA jako Á v nizozemštině

Související články 
 Ligatura (písmo)

 
Pravopis
Radějovice

Název Radějovice má více sídel:

 Radějovice (okres Praha-východ) – obec v okrese Praha-východ
 Radějovice (okres Strakonice) – obec v okrese Strakonice

nebo částí obcí:

 Radějovice (Netvořice) – část městyse Netvořice v okrese Benešov
 Radějovice (Přehýšov) – část obce Přehýšov v okrese Plzeň-sever

Externí odkazy
Faunistika

Faunistika
je odvětví zoologie, které se věnuje vyhledávání, určování a evidování živočišných druhů na určitém území.

V botanice se odvětví, které se zabývá vyhledáváním, určováním a evidováním rostlinných druhů, nazývá floristika.

Externí odkazy 
 faunistické mapy na BioLibu – rozšíření savců České republiky
 síťová pole na BioLibu

Zoologie