Pécs

Pécs (, eslovac: Päťkostolie, croat: Pečuh, alemany: Fünfkirchen, serbi: Печуј, Pečuj, turc: Peçuy, llatí: Quinque Ecclesiae) és una ciutat autònoma d'Hongria a uns 200 km al sud de Budapest. Té 160.000 habitants. És seu d'una de les universitats més antigues del món, fundada l'any 1367, però el que més fama li ha donat és la fàbrica de porcellana de Zsolnay.

Història 
Els seus orígens es remunten a mitjans del  de la nostra era, quan els exèrcits de l'Imperi Romà van fundar la colònia de Sopianae. Uns tres segles després esdevindria la capital administrativa de la província de Pannònia on hi van romandre els romans fins a l'arribada dels huns, a mitjans del . El domini romà es va extingir al  i posteriorment va passar a mans dels àvars fins que Carlemany va imposar el domini a la zona, pertanyent a la diòcesi de Salzburg. El 871 és esmentada en un document escrit a Salzburg com a Quinque Basilicae; la població era eslava i àvar. Fou part de l'anomenat principat de Balaton, un estat franc vassall. Els magiars van conquerir la zona al final del  i inicis del X i van fundar el comtat de Baranya amb centre a Baranyavár ("Castell de Baranya") però amb Pécs com a centre important.

El 1009 fou establerta com a seu episcopal i estava habitada pels anomenats magiars negres. El rei hongarès Salomó va signar la pau amb el seu cosí el futur Géza I, el 1064 i va celebrar la Pasqua a Pécs. La catedral es va cremar poc després accidentalment; fou reconstruïda i encara existeix. Els benedictins es van establir a la ciutat el 1076 i van seguir poc després altres ordes religiosos. El 1181 es va construir un hospital; el 1238 es va construir a la ciutat el primer monestir dominic. El 1367 es va fundar la universitat per consell de Guillem, bisbe de Pécs i canceller del rei Lluís I el Gran; fou la primera universitat hongaresa. El 1459 Janus Pannonius, el principal poeta medieval hongarès, va ser ordenat bisbe de Pécs.

Després de la batalla Batalla de Mohács (1526) els otomans van ocupar temporalment Pécs. Els hongaresos es van dividir. Una part va donar suport a Ferran d'Habsburg i una altra a Jan Zápolya, coronat a Székesfehérvár. Pécs va donar suport a l'emperador però la resta de Baranya estava al costat de Jan. L'estiu de 1527 Ferran va derrotar a Jan Zápolya, i fou coronat el 3 de novembre de 1527. Agraint el seu suport, Ferran va concedir a Pécs una exempció de taxes. Pécs fou restaurada i fortificada. El 1529 els otomans tornaren a Pécs en la seva campanya de Viena i van imposar al rei Jan Zápolya que s'havia aliat als turcs, i que va governar Pécs. Jan va morir el 1540 i el 1541 els otomans va ocupar el castell de Buda i van ordenar a Isabel, vídua de Zápolya, entregar Pécs, per la seva importància estratègica. La ciutat es va revoltar i va jurar lleialtat a Ferran, refusant als otomans; inicialment l'emperador va ajudar a la ciutat però els seus consellers el van convèncer de concentrar els seus esforços en Székesfehérvár i Esztergom. Pécs s'estava preparant per al setge durant la sisena campanya hongaresa de Solimà I el Magnífic, quan els mercenaris flamencs i valons van abandonar la ciutat. L'endemà, 20 de juliol de 1543, es va rendir sense lluita a les forces de Kasim Agha (sandjakbegi de Mohács) i de Murad Agha (sandjakbegi de Pozsega, entregant el bisbe de la ciutat les simbòliques claus.

En aquest temps tenia prop de 5000 habitants hongaresos. Fou part del sandjak de Mohács fins al 1570 formant el districte generalment anomenat de Szekczö (Sekčoy) i ocasionalment de Pécs. Després fou un sandjak de l'eyalat de Budin. Vers 1580 la població era de prop de 3.000 habitants amb una població musulmana en ascens. El setembre de 1595 va passar com una liwa al vilayat de Szigetvár (Sigetwar) però només fins al 1597. El 1600, amb el nom de Peçuy, fou transferida a la província de Kanizsa, creada aquest mateix any. El 1664 fou atacada pel comte Nicolau Zrínyi, que fou rebutjat amb fortes pèrdues però deixant la ciutat seriosament damnada. Però l'octubre de 1686 el príncep Lluís de Baden va conquerir Pécs definitivament; els otomans la van cremar en la seva retirada; el castell es va rendir el 21 d'octubre i el dia 22 els imperials hi van posar els peus. Karl von Thüngen va administrar la llei marcial que es va imposar a la ciutat; inicialment la cort imperial volia destruir la ciutat però després ho va reconsiderar per crear un contrapès de Szigetvár, que encara dominaven els otomans.

La ciutat va prosperar lentament però a la darrera dècada del  dues epidèmies la van afectar considerablement. Des de 1688 s'hi van establir alemanys; un quart de la població era hongaresa i la resta alemanys i eslaus (la meitat de la població). A causa de la minoria dels hongaresos a la ciutat, Pécs no va donar suport a la revolta contra els Habsburg dirigida per Francesc II Rákóczi, l'exèrcit del qual va saquejar la ciutat el 1704.

Després del 1710 es va iniciar una època de pau i prosperitat. El senyor local era el bisbe però els ciutadans volien comprar els seus drets i el bisbe Jordi Kimó, fundador de la primera biblioteca d'Hongria, va accedir a vendre els drets del bisbat al poble; no obstant la Santa Seu ho va prohibir. Klimó va morir el 1777, i llavors l'emperadriu Maria Teresa va elevar Pécs a ciutat real lliure abans de l'elecció d'un nou bisbe, que després fou compensat amb 83.315 florins. El cens del 1787 donava 1474 cases i 1834 famílies amb 8.853 habitants (133 sacerdots i 117 nobles entre ells). El 1795 s'hi va traslladar l'acadèmia de Györ. El primer teatre es va construir el 1839. El 1848 hi havia a la ciutat 1.739 treballadors de la indústria, en els camps del ferro, del paper i la mineria de carbó; també hi havia una refineria de sucre; llavors hi havia 14.616 habitants. Durant la revolució (1848-1849) la ciutat fou ocupada breument pels croats i recuperada pels Habsburg el gener de 1849. Després de l'acord constitucional de 1867 la ciutat es va desenvolupar.

Al final de la I Guerra Mundial el comtat de Baranya fou ocupat pels serbis i fou breument la república de Baranya-Baja, i fins a l'agost de 1921 no es va assegurar la pertinença de Pécs a Hongria. La universitat de Pressburg (Bratislava a Eslovàquia), que quedava fora d'Hongria pel tractat de Trianon, fou traslladada a Pécs. A la Segona Guerra Mundial va patir pocs danys tot i que una batalla de tancs es va lliurar a uns 25 km al sud de la ciutat al poble de Villány, al final de la guerra, durant l'avanç de l'Exèrcit Roig cap a Àustria.

Després de la guerra va començar el desenvolupament i va absorbir algunes pobles o ciutats veïnes. El 1980 va arribar a 180.000 habitants. Al final del règim socialista el 1989-1990, es van patir els efectes habituals d'atur, tancaments de fàbriques obsoletes i de mines; el turisme es va veure afectat per la guerra a Iugoslàvia. Des de 1995 fou la base del Nordic Support Group (NSG) amb unitats de Dinamarca, Noruega, Suècia, Finlàndia i Polònia com a part de la IFOR i després la SFOR del desplegament de l'OTAN que va seguir als acords de Dayton que establien la pau a Bòsnia i Hercegovina.

Llocs destacats 

 Carrer principal amb la Mesquita de Ghazi Kasim Pasha (1543-1546) abans catedral de Sant Bertalan del 
 Banys turcs de Memi Pasha
 Mausoleu d'Idris Baba
 Necròpolis of Sopianae (Patrimoni de la Humanitat)
 Cella Septichora ()
 Catedral (, restaurada ).
 Palau Episcopal ()
 Universitat de Pécs (1367) amb Jardí Botànic
 Torre Barbakán ()
 Ruïnes de Tettye (1505–1521)
 Plaça Széchenyi (Plaça principal)
 Mesquita de Jakovali Hassan ()
 Cases medievals de la ciutat baixa 
 Hotel Nádor (1846) 
 Seu del comtat (a la plaça Széchenyi)
 Ajuntament (a la plaça Széchenyi)
 Sinagoga (1869)
 Acadèmia hongaresa de Ciències (1884)
 Teatre Nacional de Péc] (1895)
 Eosin glaze de la Font Zsolnay 
 Palau de Correus
 Casa d'Hongria
 Muesu Janus Pannonius 
 Museu de la Renaixença 
 Museu Csontváry
 Museu Zsolnay 
 Museu Victor Vasarely
 Museu Amerigo Tot
 Museu Etnogràfic de Pécs
 Museu d'Història Natural a Pécs
 Museu del químic Szerecsen 
 Galeria de Pécs
 Museum del Carrer
 Mausoleu Zsolnay
 Teatre Janus (Pannonius) 
 Teatre dels Croats a Pécs
 Tercer Theatre
 Zoo i Jardi zoològic de Pécs
 Torre de TV de Pécs a la muntanya Mecsek (1960)

Població per ètnies (2001) 
 Magiars - 92,6%
 alemanys - 3,1%
 gitanos - 1,2%
 Croats - 1%
 Serbis - 1%
 altres- 1,1%

Població per religions (2001) 
 Catòlics - 58,5%
 Calvinistes - 7,4%
 Luterans - 1,9%
 Ateus - 18%
 altres - 1,9%
 No contesten - 12,3%

Persones il·lustres 
 Pál Dárdai, futbolista
 Lipót Fejér (1880-1959), matemàtic
 Janus Pannonius, bisbe de Pécs
 Ibrahim Peçevi historiador otomà
 Karl von Pflanzer-Baltin
 László Sólyom, president d'Hongria
 Béla Tarr, director de cinema

Galeria

Referències

Enllaços externs 

 web oficial de la ciutat
 web de la Universitat de Pécs
 Official website of Pecs2010 Capital Cultural d'Europa 
 Baranya County Museums' Directorate
 Pécs in 360 imatges panoràmiques 
 Aerial photography: Pécs
 Glas Koncila  Hrvatska nazočnost u "gradu s pet crkava", Oct 7, 2007 (pàgina sobre els croats a Pécs)
 Història