Jaroslav Durych

Jaroslav Durych (2. prosince 1886, Hradec Králové – 7. dubna 1962, Praha) byl český vojenský lékař a katolický prozaik, básník, dramatik a publicista, který měl výrazný vliv na rozvoj českého katolicismu v první polovině 20. století.

Život 
Jaroslav Durych velmi brzy osiřel. Na přání babičky nejprve studoval gymnázium v Hradci Králové jako chovanec arcibiskupského konviktu v Příbrami, z konviktu byl později vyloučen za čtení zakázané literatury, konkrétně Renanových Apoštolů. Nicméně na církev nezanevřel, rozhodl se sloužit jí na poli kultury a vzdělání.

Vystudoval lékařskou fakultu v Praze, kterou dokončil v roce 1913, a protože studoval na vojenské stipendium, působil za první světové války jako vojenský lékař v Haliči. Po válce si v Přerově zřídil soukromou praxi, brzy se vrátil do vojenské služby, v československé armádě dosáhl hodnosti plukovníka. V letech 1923–1930 působil jako přednosta oddělení ve vojenské nemocnici v Hradisku u Olomouce. Zde také od roku 1925 vykonával funkci prvního kronikáře vojenské nemocnice. Řádným členem České akademie věd a umění byl zvolen 26. listopadu 1935, na členství rezignoval 7. října 1938.

Zejména v počátcích své tvorby byl Jaroslav Durych silně ovlivněn staroříšským vydavatelem Josefem Florianem (1873–1941) a jeho programem katolického vzdělávání. Zejména ve 20. letech Florianovo nakladatelství silně propagoval a hojně v něm publikoval a patrně i řada jím organizovaných akcí byla Florianem inspirována. Později se Durych stále více osamostatňoval, nicméně ve svých hlavních cílech, tj. snaze o zvýšení náboženské a kulturní úrovně českého katolicismu, zůstávali oba sjednoceni. Od roku 1937 byl rytířem Vojenského a špitálního řádu sv. Lazara Jeruzalémského.

Za nacistické okupace a v době komunistického režimu v Československu žil Durych v izolaci a jeho díla téměř nebyla vydávána. Vyšlo mu pouze několik novinových článků, které napsal pod pseudonymy. Knihy jeho povídek vycházely během 60. let v nakladatelství Vyšehrad. Pohřben je na hřbitově v pražském Bubenči.

Názory 

Jaroslav Durych bývá někdy označován za „disidenta 1. republiky“, protože oponoval antikatolicismu, který panoval v Československu mezi válkami a byl proto v ustavičných sporech s velkou částí tehdejších kulturních i politických elit.

Především na počátku své tvorby působil v českém kulturním prostředí se svým otevřeným a bojovným katolicismem dosti osaměle, teprve později se vynořili další velcí autoři katolické orientace, jako např. Bohuslav Reynek, Jan Čep, Jan Zahradníček či Jakub Deml, kteří vytvořili souvislejší vrstvu literatury katolické a spirituální orientace.

Velmi tvrdě kritizoval Karla Čapka, především za jeho pacifismus. Svými názory se řadí k nejkonzervativnějším autorům své doby.

Ve třicátých letech otevřeně podporoval frankismus ve Španělsku a ve své komentátorské tvorbě z tohoto období vyzdvihoval stranu generála Franca ve španělské občanské válce, kterou pojímal jako boj španělského katolicismu o přežití proti rudému barbarství. Za svůj občanský postoj byl často ideovými oponenty kritizován. Někteří z jeho obhájců ovšem upozorňují, že šlo pouze o reakci na minimálně stejně problematický postoj Karla Čapka a dalších autorů, kteří stejně nekriticky podporovali republikány.

Dílo 
Durych se ve své literární tvorbě soustřeďuje především na dobu pobělohorskou (po r. 1620) – tj. katolické baroko, v jehož duchu chápe i svou koncepci české minulosti. Dále lze říci, že se zabýval sociální problematikou a usiloval o pevný řád, který nacházel v náboženských jistotách a v hledání absolutna. Chudobu a bídu (která je u něj často ukazována na ženských postavách) nechápal jako sociální problém, ale jako Boží vyznamenání. Hlavní úlohu v jeho historickém díle nenesou masy, ale spíše schopní jedinci, kteří však nejsou pojímáni z hlediska romantické výjimečnosti. Díky kontrastům mezi dobrým a zlým a jejich věrném líčení, lze hovořit o „barokním naturalismu“.

Eseje 
 Pláč Karla Čapka – 1937, proti Čapkovi, kritizuje zde jeho názory, hlavně nedostatečné vlastenectví, nejednoznačnost. Dále jako voják kritizuje, že Čapek neabsolvoval základní vojenskou službu, což Durych považoval za nemorální.

Poezie 
 Cikánčina smrt
 Panenky
 Žebrácké písně
 Píseň milostná
 Eva
 Básně (1930) – soubor výše jmenovaných básní
 Beskydy

Próza 
 Jarmark života (1916)
 Tři dukáty (1919)
 Nejvyšší naděje
 Tři trojníčky (1923)
 Smích věrnosti (1924)
 Kouzelná lampa (1926)

Romány 
 Na horách (1919)
 Paní Anežka Berková (1931)
 Sedmikráska (1925)
 Píseň o růži (1934)
 Duše a hvězda
 Boží duha (posmrtně 1969) – novela
 Děti – novela

Historické 
Historické romány jsou nejvýznamnější částí Durychovy tvorby.

 Bloudění (1929) – tzv. Velká valdštejnská trilogie
 Rekviem (1930) – tzv. Malá valdštejnská trilogie
 Masopust (1938)
 Služebníci neužiteční (1940–1961, v úplnosti poprvé vyd. 1969) – román o jezuitské misii v Japonsku v 17. století, skončí roku 1622 zmasakrováním misionářů, které je popsáno nesmírně drasticky a detailně. Hlavním hrdinou je jezuitský misionář a světec Karel Spinola.

Drama 
Ve svých několika dramatech se Durych soustřeďuje na náboženské příběhy.

 Svatý Jiří (1915)
 Svatý Vojtěch (1921)
 Svatý Václav (1924)
 Štědrý večer (1926)

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 
 
 DURYCH, Jaroslav. Dopisy z Užhorodu. Proglas : kultura, literatura, náboženství. 2008, roč. 19, čís. 6, s. 22–24.

Související články 
 Česká literatura v letech 1900–1945
 Seznam českých spisovatelů

Externí odkazy 
 
 
 
 Jaroslav Durych v souborném katalogu Akademie věd ČR
 
 
 
 
 
 Heslo v encyklopedii KDO BYL KDO v našich dějinách ve 20. století 
 Osm básní ze sbírky Žebrácké písně
 Řada přetištěných článků a životopisný esej
 
 Jaroslav Durych na portálu Obce překladatelů
 Jaroslav Durych na stránkách Centra dějin české teologie KTF UK 
 Tři krátké úryvky z próz  v internetové antologii Vrh křídel
 Článek Když se do sebe pustili Čapek s Durychem... v Katolickém týdeníku
 "Proč nejsem komunistou" – příspěvek, který K. Čapek a F. Peroutka zamítli

Čeští spisovatelé 20. století
Čeští dramatici
Čeští romanopisci
Čeští spisovatelé historických románů
Čeští náboženští spisovatelé
Spisovatelé píšící česky
Čeští monarchisté
Čeští básníci
Básníci tvořící česky
Čeští esejisté
Čeští publicisté
Katoličtí autoři
Čeští novináři
Čeští vojenští lékaři
Čeští překladatelé
Čeští překladatelé z angličtiny
Čeští překladatelé z francouzštiny
Překladatelé do češtiny
Českoslovenští vojáci
Plukovníci
Čeští římští katolíci
Lazariáni
Absolventi Univerzity Karlovy
Sportovci z Hradce Králové
Pohřbení na Bubenečském hřbitově
Lidé z Prahy
Narození v Hradci Králové
Narození 2. prosince
Narození v roce 1886
Úmrtí 7. dubna
Úmrtí v roce 1962
Muži
Překladatelé z francouzštiny do češtiny