Rudolf Hrušínský

Rudolf Hrušínský starší (17. října 1920 Nový Etynk – 13. dubna 1994 Praha) byl český herec. Kromě toho působil jako divadelní a filmový režisér, je rovněž autorem jedné detektivní divadelní hry První případ z roku 1944, počátkem 90. let krátce zasedal jako poslanec Sněmovny lidu Federálního shromáždění.

Život 
Jde o potomka významného hereckého rodu Červíčků a Budínských. Matka Hermína Červíčková (1901–1989), otec Rudolf Hrušínský (nej)starší (1897– 1956), vlastním jménem Rudolf Böhm. Narodil se v jihočeském Novém Etynku (dnes Nová Včelnice) doslova za jevištěm po představení Taneček panny Márinky. Cestoval s kočovnou společností své babičky Anny Budínské-Červíčkové. Už v dětství hrál několik rolí v divadle. Později se rodina usadila v Praze v rodinné vile v ulici Nad Nuslemi.

Studoval na gymnáziu, ale pro časté absence kvůli divadelní činnosti byl vyloučen. Uvažoval o různých povoláních (např. právník), ale nakonec se stal hercem. Jeho prvním profesionálním působištěm se stala holešovická Uranie (1935) a Burianovo Déčko. V té době začal vystupovat v prvních filmech, do svých 25 let hrál v 17 filmech. V období 1940–1943, 1945–1948 a znovu pak v letech 1949–1950 působil v Divadle na Vinohradech, v letech 1950–1960 v Městských divadlech pražských. Od roku 1960 byl v angažmá v Národním divadle v Praze. Roku 1965 obdržel titul zasloužilého umělce.

Už od konce 30. let se objevoval také ve filmu, postupně se stal úspěšným a vyhledávaným filmovým hercem schopným skvěle ztvárnit nejrůznější charaktery. Mezi jeho erbovní role patří Josef Švejk v dvoudílném cyklu Karla Steklého, démonický pan Kopfrkingl v Herzově Spalovači mrtvol, nezkrotný bacilonosič Prepsl v Pozor, vizita! nebo stoický doktor Skružný v komedii Vesničko má, středisková.

V roce 1968 byl mezi prvními padesáti signatáři článku Ludvíka Vaculíka 2000 slov. Protože ani po silném nátlaku v době normalizace svůj podpis neodvolal, byl několik let bez práce a měl zakázanou činnost. Přišel tím nejen o řadu filmových a televizních rolí, ale i o místo pedagoga na DAMU, o významné zahraniční filmové nabídky a měl také zákaz pracovat v rozhlase a režírovat v divadlech.

Do filmu jej vrátil František Vláčil úlitbou režimu, kdy s ním natočil (velmi odlišně od místy poněkud naivně působící předlohy Doktor Meluzin) podle románu Bohumila Říhy snímek Dým bramborové natě.

V roce 1977 podepsal Antichartu (seznam signatářů byl zveřejněn v deníku Rudé právo). Byla to daň za to, aby mohl zase plnohodnotně pracovat. Roku 1988 byl za své zásluhy oceněn titulem národního umělce.

Po převratu v roce 1989 se krátce zapojil do politiky. Po volbách roku 1990 zasedl do Sněmovny lidu za Občanské fórum (volební obvod Středočeský kraj). Po rozkladu Občanského fóra v roce 1991 působil v parlamentním klubu NOF (Nezávislí poslanci Občanského fóra). Ve Federálním shromáždění setrval do voleb roku 1992. Podle svého syna neměl původně o aktivní politickou kariéru zájem a na kandidátku Občanského fóra nastoupil s tím, aby byl zařazen na její zadní pozici. Jenže ve volbách získal tak velké množství preferenčních hlasů, že po zvolení poslancem nechtěl rezignovat na mandát, a tak ve Federálním shromáždění strávil celé volební období. Jak uvádí jeho syn, z parlamentu odcházel po dvou letech zklamán aktivní politikou.

Oženil se v prosinci 1945, v roce 1946 se narodil syn Rudolf mladší a roce 1955 Jan, oba se také stali známými herci. Herectví se věnuje i jeho vnučka (Janova dcera) Kristýna Hrušínská a po nějakou dobu i vnuk Rudolf Hrušínský nejmladší.

Vzdáleným příbuzenstvem Rudolfa Hrušínského je také herecký rod Petra Kostky. Oba rody mají společného předka, kterým byl herec Hynek Mušek.

Ocenění 
 titul zasloužilý umělec (1965)
 Laureát Státní ceny (1965)
 ocenění Zasloužilý člen Národního divadla (1982)
 titul národní umělec (1988)
 TV Rolnička
 Malé zlaté slunce (za Rozmarné léto)
 stříbrná medaile na MFF v Sitges (Spalovač mrtvol)
 cena za herecký výkon na MFF v San Sebastian (Vražda po našem)
 Trilobit

Filmy, výběr 
 1938 Lízin let do nebe
 1939 Humoreska – role: student Josef Hupka
 1939 Studujeme za školou
 1939 Cesta do hlubin študákovy duše - role: student Jan Vaněk
 1941 Noční motýl
 1941 Turbina
 1943 Mlhy na blatech
 1943 Barbora Hlavsová
 1943 Jarní píseň (režie)
 1944 Neviděli jste Bobíka?
 1944 Pancho se žení (spolurežie a titulní role)
 1947 Předtucha
 1948 Hostinec „U kamenného stolu“
 1948 Ves v pohraničí
 1956 Dobrý voják Švejk – Josef Švejk
 1957 Poslušně hlásím – Josef Švejk
 1959 Dařbuján a Pandrhola – Pandrhola
 1959 Kam čert nemůže
 1960 Vyšší princip
 1965 Třicet jedna ve stínu
 1966 Vražda po našem
 1967 Rozmarné léto – Antonín Důra
 1968 Spalovač mrtvol – pan Kopfrkingl
 1968 Čest a sláva
 1969 Skřivánci na niti – důvěrník
 1976 Dým bramborové natě
 1977 Adéla ještě nevečeřela – komisař Ledvina
 1978 A kétfenekű dob – Czakó
 1978 Kulový blesk – doktor Radosta
 1979 Lásky mezi kapkami deště
 1980 Postřižiny – doktor Gruntorád
 1981 Pozor, vizita! – Prepsl
 1981 Tajemství hradu v Karpatech – profesor Orfanik
 1983 Slavnosti sněženek – pan Franc
 1983 Tři veteráni – Pankrác
 1984 Rozpuštěný a vypuštěný – otec Hlaváček
 1985 Vesničko má středisková – doktor Skružný
 1986 Smrt krásných srnců – Prošek
 1987 Jak básníkům chutná život – malíř Hubáček, otec Píšťalky
 1990 Tichá bolest
 1991 Obecná škola – ředitel školy
 1991 Žebrácká opera

Televize 
 1964 Drahý zesnulý (TV komedie) – role: tatínek Jindřich
 1967 Waterloo (TV film) – role: Napoleon Bonaparte
 1969 Pasiáns (TV film) – role: průvodce Aleš
 1970 Lítost (TV film) – role: otec Zárubecký
 1970 Svatební noc (TV inscenace povídky) – role: houslista Hugo Nováček
 1970 Mauricius (TV inscenace) – role: otec Andregast
 1970 Julián odpadlík (TV inscenace) – role: císař imperátor Juliánus Augustus
 1979 Zlatí úhoři (TV film) – role: Prošek
 1979 Příbuzenstvo (TV inscenace) – role: kriminalista major Valenta
 1980 Královská hra (TV dramatizace Šachové novely Stefana Zweiga) – role: mistr Čentovič
 1980 Tajemství Ďáblovy kapsy (TV film) – role: sedlák Buchar
 1981 Jasnovidec (TV inscenace povídky) – role: vrchní státní zástupce Dr. Klapka
 1992 Chobotnice (Italský TV seriál) VI. série – role: bankéř Stefan Litvak a mafiánský boss
 1993 Noc rozhodnutí (TV inscenace) – role: Emil Hácha

Dokumenty 
 2002 Tichý muž – vzpomínkový dokument o Rudolfu Hrušínském

Odkazy

Reference

Literatura 
 Svatopluk Beneš: Být hercem, Melantrich, Praha, 1992, str. 68, 70, 81–2, 90, 91, 101, 113, 127
 Miroslava Besserová. Soukromý život Rudolfa Hrušínského. Praha : Formát, 2003. 119 s. 
 B. Bezouška, V. Pivcová, J. Švehla: Thespidova kára Jana Pivce, Odeon, Praha, 1985, str. 112, 162, 168, 170, 234, 263, 289, 291
 Ladislav Boháč: Tisíc a jeden život, Odeon, Praha, 1981, str. 241
 František Černý: Hraje František Smolík, Melantrich, Praha, 1983, str. 244, 333
 František Černý: Kapitoly z dějin českého divadla, Academia, Praha, 2000, str. 38, 210, 273 
 František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, 1978, str. 213, 244, 255, 271, 275
 Jindřich Černý: Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945–1955, Academia, Praha, 2007, str. 123, 166, 214, 267, 314, 336, 408–410, 412, 441, 502, 
 Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. . S. 2, 3, 55, 115, 142, 162, 262, 263, 265, 326, 398, 418, 419, 520.
 Vlasta Fabianová: Jsem to já?, Odeon, Praha, 1993, str. 233, 363, 369, 
 Miloš Fikejz. Český film : herci a herečky. I. díl : A–K. 1. vydání (dotisk). Praha : Libri, 2009. 750 s. . S. 446–449
 Karel Höger: Z hercova zápisníku, Melantrich, Praha, 1979, str. 263, 435
 Eva Högerová, Ljuba Klosová, Vladimír Justl: Faustovské srdce Karla Högera, Mladá fronta, Praha, 1994, str. 121, 133, 214, 239, 272, 376, 391, 425, 447–8, 
 
 Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 290, 301, 424, 447, 478, 665
 Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 167–8
 František Kovářík: Kudy všudy za divadlem, Odeon, Praha, 1982, str. 256, 259, 274
 V. Kudělka: To byl český milovník, Knihkupectví Michala Ženíška, 1999, str. 154–164
 Stanislav Motl: Mraky nad Barrandovem, Rybka Publishers, Praha, 2006, str. 106, 128, 
 
 Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 58–9, 73, 76, 78, 80, 105, 192, 
 Ondřej Suchý, Oldřich Dudek: Ljuba jako vystřižená, Melantrich, Praha, 1986, str. 32, 127
 
 Marie Valtrová: Kronika rodu Hrušínských, Odeon, Praha, 1994, 
 Marie Valtrová: ORNESTINUM, Slavná éra Městských divadel pražských, Brána, Praha, 2001, str. 8, 10, 14–17, 19, 20, 24, 32, 34–7, 42, 44, 46–7, 50–52, 55, 57, 64, 73, 78–80, 87–9, 95–6, 100, 110, 117, 191, 196–7, 
 Marie Valtrová – Ota Ornest: Hraje váš tatínek ještě na housle?, Primus, Praha, 1993, str. 12, 18, 227, 235, 238, 242–3, 246, 255–6, 287, 299–303, 306, 308–9, 316, 334, 363–4,

Externí odkazy 
 
 
 Rudolf Hrušínský v souborném katalogu Akademie věd ČR
 
 
 
 
 
 Rudolf Hrušínský na Dabingforum.cz
  Německé stránky o TV seriálech
 Rudolf Hrušínský v cyklu České televize Příběhy slavných

Muži
Čeští herci
Čeští divadelní herci
Čeští filmoví herci
Čeští televizní herci
Čeští dabéři
Herci Národního divadla
Herci Divadla na Vinohradech
Čeští režiséři
Čeští filmoví režiséři
Čeští divadelní režiséři
Režiséři Národního divadla
Čeští divadelní pedagogové
Pedagogové na Akademii múzických umění v Praze
Českoslovenští zasloužilí umělci
Českoslovenští národní umělci
Laureáti Státní ceny Klementa Gottwalda
Poslanci československého Federálního shromáždění
Českoslovenští politici české národnosti
Umělci z Nové Včelnice
Herci z Prahy
Čeští skauti
Narození 17. října
Úmrtí 13. dubna
Narození v roce 1920
Úmrtí v roce 1994
Narození v Nové Včelnici
Úmrtí v Praze
Pohřbení na Olšanech
Osobnosti na českých pamětních medailích