Olomouc

Olomouc (hanácky Olomóc nebo Holomóc; německy Olmütz) je statutární a univerzitní město v okrese Olomouc, šesté nejlidnatější město v Česku (třetí na Moravě), centrum a krajské město Olomouckého kraje, metropole Hané a jedna ze dvou historických metropolí celé Moravy. Byla také centrem historického Olomouckého údělu. Ve městě o rozloze 10 336 ha žije  obyvatel. Jedná se o největší město na řece Moravě. V její aglomeraci žije zhruba 400 tisíc obyvatel.

Olomouc byla ve středověku třetím největším městem zemí Koruny české (po Praze a Vratislavi) a soutěžila s Brnem o status centra Moravy. To se však změnilo poté, co město okupovala armáda Švédského impéria v letech 1642 až 1650. V polovině 18. století bylo město přebudováno na mocnou pevnost a Olomouc bývala významným obranným centrem, sídlem silné vojenské posádky. V následujících letech tu vyrostlo mnoho kasáren, cvičišť, skladišť a dalších objektů, které využívala armáda i po zrušení pevnosti v roce 1884, po dobu Československé republiky (kdy vzniklo též významné letiště v Neředíně), i po druhé světové válce. Od roku 1968 byla v Olomouci i velice početná okupační posádka Sovětské armády. Do roku 2013 sídlilo v Olomouci Velitelství společných sil AČR, do té doby tedy město bylo hlavním centrem obrany státu.

V oblasti soudní moci je významnou institucí Vrchní soud v Olomouci. Protože je město sídlem kraje, působí zde také krajský úřad. Význam Olomouce jako vzdělanostního centra podtrhují Univerzita Palackého, nejstarší na Moravě a druhá nejstarší v Česku, Vědecká knihovna a Slovanské gymnázium, nejstarší nepřetržitě fungující střední škola na Moravě s českým vyučovacím jazykem. Dnes je nejen sídlem arcibiskupství a metropolity římskokatolické moravské církevní provincie, ale také centrem pravoslavné církve na Moravě. Pro svou atmosféru a historické pamětihodnosti je Olomouc vyhledávaným místem konání mezinárodních konferencí a festivalů. Více než padesátiletou tradici má Academia Film Olomouc (AFO), mezinárodní festival dokumentárních filmů a videoprogramů. Probíhá tu též významný český divadelní festival Divadelní Flora, dále pak Flora Olomouc, mezinárodní výstava zaměřená na zahradnictví a pěstování rostlin s každoroční návštěvností okolo 80 000 návštěvníků. Oblíbený je rovněž Podzimní festival duchovní hudby či Mezinárodní varhanní festival. Své fanoušky si již našly také mladší akce – květnový Beerfest i srpnový Flamenco festival.

Olomouc je známá historickými památkami, sloup Nejsvětější Trojice je od roku 2000 zařazen mezi světové dědictví UNESCO a její historické jádro je městskou památkovou rezervací, po pražské druhou nejvýznamnější v Česku.

Název 
Jméno sídla je odvozeno od osobního jména Olomút, jehož původ je nejasný (jisté je jen, že v jeho druhé části je (pra)slovanské mǫt- („hluk, zmatek“); místní jména odvozená od osobních jmen zakončených na -út/-ut, jako jsou Bolelouc, Chořelice, Seloutky, patří k nejstarším a vyskytují se jen na starém sídelním území). Jméno osady tedy původně znamenalo Olomutův (tj. dvorec, statek apod.). Poprvé je doloženo v Kosmově Kronice Čechů k roku 1055 v podobách Olomuz, Olomuc, Olomucz. Nářeční tvar s počátečním h- (v latinské formě Holomucensis) je poprvé doložen v roce 1208. Německé jméno vzniklo z českého. Humanisté vytvořili jako domnělý prazáklad jména latinské Juliomontium („Juliův vrch“) a založení města spojili s Gaiem Iuliem Caesarem. Název města v latině zní Olomucium nebo Eburum, v polštině Ołomuniec, .

Původní rod místního jména je mužský (je to původem mužský tvar přivlastňovacího přídavného jména). Neurčité zakončení vedlo k nejistotě o rodu, ve městě samém a ve východní a jihovýchodní části Moravy se udržel původní mužský rod, na západě došlo k přechodu na ženský rod. Hranice mezi užíváním jednoho nebo druhého rodu ve 20. století probíhala po čáře Šternberk – Horka nad Moravou – Slatinice – Čechy pod Kosířem – Malé Hradisko – Jedovnice – Šebrov-Kateřina – Tišnov – Velká Bíteš – Zbraslav – Zbýšov – Oslavany – Dolní Kounice. I na západ od této čáry nicméně byla území s převažujícím mužským rodem (Šumpersko, severní Zábřežsko, západní Tišnovsko, jižní a východní Velkomeziříčsko, Moravskokrumlovsko). Ertlova kodifikace jmen typu Olomouc stanovila v roce 1929 jako spisovný pouze ženský tvar, a to v duchu teze, že kdo porušuje jednotu spisovné češtiny, páše největší kulturní hřích na potomstvu, a kulturní úroveň jednotlivých krajů se nejlépe projevuje dobrovolným podřizováním individuálních zvláštností místních jednotné spisovné češtině. V roce 1930 se olomoučtí radní obrátili na Zemský úřad v Brně, aby rozhodl v otázce jmenného rodu názvu města. Ten si nechal vypracovat lingvistický rozbor u profesora Karlovy univerzity Josefa Zubatého, který prokázal, že správný je rod ženský. Toto bylo i úředně potvrzeno ministerstvem vnitra v témže roce.

Ve spisovné češtině je Olomouc zásadně rodu ženského a skloňuje se podle vzoru píseň (stejně jako jiná místní jména zakončená na měkkou souhlásku – Bystrc, Třeboň, Třebíč, Dobříš), v místním úzu je ale často používán původní a v nářečích zachovaný rod mužský a skloňování podle vzoru stroj. V případě nejistoty se doporučuje užívání opisů typu ve městě Olomouc, ve kterých se v češtině připouští užití prvního pádu. V nespisovné řeči se také někdy užívá slangových variant Olmík (mužského rodu) nebo Olm (podle vzoru hrad), ty ale pocházejí až ze sklonku 20. století.

Symboly města 

Město používalo už od 13. století ve svém znaku i na pečetích moravské šachované orlice. Rozdílem byl jen červený jazyk orlice, moravská má zlatý. Po roce 1558 se začínají objevovat v rozích majuskulní písmena SPQO, což znamená „Senatus Populusque Olomucensis“ (senát a lid olomoucký), jako odkaz na zkratku římské říše SPQR. V roce 1758 znak polepšila královna Marie Terezie přidáním babenberského štítku na prsa orlice, který byl na památku neúspěšného obléhání Prusy ovinut zlatým řetězem a na kterém bylo uvedeno FMT (iniciály císaře Františka I. a právě Marie Terezie). Po roce 1918 byly tyto iniciály odstraněny a k žádosti města došlo roku 1934 k úplnému návratu k prosté šachované orlici. Roku 1993 se písmena SPQO vrátila. Autorem poslední úpravy znaku je známý olomoucký heraldik a přední znalec této problematiky Jiří Louda.

V roce 2008 získalo město nové logo. Základním prvkem logotypu je motiv šachovnice vycházející z moravské orlice, resp. heraldického znaku města. Z něj čerpá i červeno-bílá barevnost. Autorem loga města je grafik Jan Kolář.

Dějiny 

Významnými historickými událostmi Olomouce jsou:
 Mladý paleolit (40 000 – 10 000 př. n. l.) – z této doby nalezeny kamenné nástroje na území města
 Neolit (6 000 př. n. l.) – souvislé osídlení, nálezy kultury s lineární keramikou
 1. století, období markomanských válek (166–180) – objeveny zbytky římského tábora v lokalitě Olomouc-Neředín, nejsevernější doložený pobyt Římanů na území střední Evropy severně od Dunaje
 6. století – příchod prvních Slovanů, vznik zemědělské osady (nejstarší trvale obydlené sídlo na území Česka)
 konec 7. století – vznik opevněného slovanského hradiště (nejstarší v Česku) na předměstích Povel a Nové Sady (1,5 km jižně od současného historického centra)
 počátek 9. století – dobytí starého a postavení nového, velkomoravského hradiště na Petrském návrší
 10. století – krátkodobý zánik a znovuobnovení olomouckého hradiště, příliv nových obyvatel (pravděpodobná souvislost se zánikem Velkomoravské říše)
 polovina 10. století – vláda Přemyslovce Boleslava I., Olomouc je jedním z vojensko-správních středisek Přemyslovců na trase transevropské obchodní magistrály Řezno–Praha–Libice–Olomouc–Krakov–Kyjev
 1019 – Morava připojena k přemyslovským Čechám, hlavním mocenským centrem je v té době Olomouc, kde sídlí knížetem Oldřichem dosazený Břetislav, budoucí český kníže
 1021 – Břetislav unesl z kláštera ve Svinibrodu dceru bavorského velmože Jitku a žil s ní na olomouckém hradě. Historici v současnosti vedou diskuze, zda Břetislav sídlil ještě na starším hradišti na Petrském návrší, kde je dnes Arcibiskupský palác a Tereziánská zbrojnice, nebo už na Václavském návrší, kde stojí katedrála a kde byl olomoucký hrad v následujících staletích
 1063 – v Olomouci bylo knížetem, později králem Vratislavem II. obnoveno biskupství
 kolem 1070 – založení nového kamenného olomouckého hradu
 1077 – dorazila na Hradisko na pozvání olomouckého údělníka Oty I. Olomouckého a jeho manželky Eufémie benediktinská kolonie, aby zde vybudovala klášter „na počest Spasitele a svatého prvomučedníka Štěpána“. Už po několika měsících vysvětil 3. února 1078 olomoucký biskup Jan na místě klášterní oratoř. Stalo se tak za přítomnosti obou fundátorů, ale i českého knížete Vratislava II. a břevnovského opata Meinharda a sázavského opata.
 1201 – vymírá olomoucká větev Přemyslovců, Moravu od té doby spravuje markrabí
 1239–1248 – lokace královského města (Dolní a Horní náměstí)
 1306 – zavraždění krále Václava III. (vymření královské větve Přemyslovců)
 1314 – král Jan jmenoval privilegiem Olomouc jako první město na Moravě

 1422 – král Zikmund Lucemburský povolil městu razit vlastní mince; jedná se o nejstarší dochované mincovní privilegium na Moravě
 1566 – příchod jezuitů kvůli rekatolizaci, zakládání škol a gymnázia, jezuitské akademie
 1573 – založena první univerzita na Moravě

 1642–1650 okupace města švédskou armádou pod vedením L. Torstensona (třicetiletá válka) a obléhání císařskou armádou
 1716–1754 – vybudován sloup Nejsvětější Trojice (roku 2000 vyhlášen památkou světového kulturního dědictví UNESCO); jde o největší seskupení soch v rámci jedné skulptury, stavba trvala 38 let a během té doby zemřelo několik umělců
 1741–1742 – okupace města pruskou armádou (války o rakouské dědictví)
 1746 – založena Societas eruditorum incognitorum in terris Austriacis, první učená společnost na území ovládaném rakouskými Habsburky. Časopis společnosti Monatliche Auszüge byl prvním vědeckým časopisem na území Habsburské monarchie.
 1758 – Olomouc se ubránila druhému pruskému obléhání, královna Marie Terezie povýšila 16 měšťanů do šlechtického stavu, vyplatila městu odškodnění, polepšila městský znak a udělila Olomouci právo používat titul Královské hlavní město Olomouc.
 1767 – za pobytu v Olomouci zde W. A. Mozart zkomponoval 6. symfonii F-dur
 1777 – biskupství olomoucké povýšeno na arcibiskupství
 1829 – velitelem pevnosti Olomouc je jmenován slavný maršál Radecký, který žil v přepychovém Edelmannově paláci na Horním náměstí
 1841 – příjezd prvního vlaku do města (trasa Vídeň–Olomouc)

 1845 – odjezd prvního vlaku z Olomouce do Prahy
 1905 – Eduard Konrád Zirm, primář očního oddělení olomoucké nemocnice, provedl první úspěšnou transplantaci na světě, jednalo se o transplantaci oční rohovky
 1919 – připojením okolních převážně česky mluvicích obcí vzniká Velká Olomouc
 1921 – město navštívil poprvé oficiálně prezident Tomáš Garrigue Masaryk 
 1939–1945 – okupace města německou armádou, připojení k Protektorátu Čechy a Morava (15. března 1939 zatčeno 800 židovských mužů a někteří z nich byli převezeni do Dachau, poté v červnu 1942 až březnu 1945 odvezeno 3498 Židů do Terezína a do vyhlazovacích táborů na východě)
 1945–1946 – vysídlení olomouckých Němců (asi čtvrtina populace města)
 1946 – obnovení univerzity pod názvem Univerzita Palackého, v současnosti čítající osm fakult
 1970 – v Olomouci vychází první samizdatová edice v Československu po roce 1969: olomoucké „Texty přátel“ (vydavatelé Petr Mikeš, Eduard Zacha, později Rostislav Valušek a další)
 1974–1980 připojením 15 okolních obcí vzrostla plošná rozloha města na trojnásobek; Olomouc se stala stotisícovým velkoměstem
 1990 – obnovení pomníku T. G. Masaryka jako symbolu návratu k demokracii
 1994 – hokejový tým HC Olomouc v sezoně 1993/1994 se stal historicky prvním klubem který vyhrál Českou hokejovou extraligu.
 1995 – návštěva papeže Jana Pavla II., svatořečil zde blahoslavenou Zdislavu a Jana Sarkandera (na statisícovém shromáždění na letišti v Neředíně)
 1997 – město zasáhla katastrofální povodeň, nejničivější v jeho historii
 2012 – fotbalisté SK Sigma Olomouc vyhráli Český pohár a následně český Superpohár
 2017 – celostátní setkání mládeže CSM Olomouc (15. až 20. 8. 2017)
 2022 – Olomouc zpívá. Přehlídka k 50. výročí festivalu dětských pěveckých sborů v Olomouci. Sbory se představily v koncertních sálech, chrámech, u olomouckých kašen 19. až 26. května 2022

Geografie 
Geografická poloha:

Olomouc je největší město ležící na řece Moravě. Rozkládá se v Hornomoravském úvalu v nivě této řeky při soutoku s Bystřicí zleva ve východní části města a s Mlýnským potokem zprava v jižní části města. Obklopuje ho úrodná krajina Hané. Město má rovinatý charakter, jen na západě a hlavně na východě je výrazně ohraničuje vyšší georeliéf, který tak Olomouc uzavírá do protáhlé sníženiny otevřené ve směru severozápad–jihovýchod. Střed města (49°35´ severní šířky a 17°15´ východní délky) leží v nadmořské výšce 219 m n. m., jeho jižní část se velmi pozvolna snižuje do nadmořské výšky 208 m n. m., naopak severovýchodní část se zvedá až do výšky 420 m n. m.

Podnebí 
Průměrný roční úhrn srážek na území města se pohybuje v rozmezí 600–1100 mm. Průměrné teploty v lednu dosahují hodnot od -1 do -4 °C, občas spadne teplota až k -15 °C. V červenci je průměrná teplota 19 °C, výjimkou však nejsou ani dny s teplotami okolo 35 °C.

Obyvatelstvo

Počet obyvatel 
V roce 1237 město Olomouc i s předměstími obývalo 16 300 obyvatel. Roku 1622 zemřelo na mor 14 tisíc lidí (neuvedeno, zda jen v Olomouci), ale ještě před švédskou okupací zde žilo asi 30 tisíc obyvatel, šlo tehdy o největší město na Moravě. Po odchodu Švédů v roce 1650 zůstalo v Olomouci už jen 1 675 obyvatel. Mezi roky 1713–1715 propukla další morová epidemie, kterou přežilo 1 500 Olomoučanů.

V roce 1900 zde žilo 21 933 obyvatel, z toho asi 15 tisíc Němců a 6 tisíc Čechů. V roce 1910 počet mírně stoupl na 22 245 obyvatel, z toho kromě vojenské posádky 12 tisíc Němců a necelých 7 tisíc Čechů. Po vytvoření Velké Olomouce město k roku 1920 mělo už 57 206 obyvatel, z toho téměř 40 tisíc Čechů. Při sčítání lidu v roce 1930 zde napočítali ve 4 484 domech 66 440 obyvatel; 47 861 obyvatel se hlásilo k československé národnosti a 15 017 k německé. Žilo zde 47 771 římských katolíků, 2 603 evangelíků, 9 192 příslušníků Církve československé husitské a 2 198 židů.

Velkoměstem se Olomouc stala ke konci roku 1978; největšího počtu obyvatel, 107 399, dosáhla ke konci roku 1990. Pak se ale začal počet olomouckých občanů postupně snižovat. Pokles pod hranici statisíce obyvatel byl statistickým úřadem poprvé zjištěn v roce 2011. V roce 2016 se Olomouc vrátila mezi velkoměsta, neboť opět překonala hranici 100 tisíc obyvatel. K roku 2023 má Olomouc téměř 102 000 obyvatel a je tedy aktuálně 6. největším městem v České republice. Kromě toho do města dojíždí přes 30 tisíc lidí za prací a za studiem.

Aglomerace Olomouce byla v roce 2015 vymezena poměrně široce, kromě okolních obcí a nejbližších měst Prostějov, Přerov, Lipník nad Bečvou, Šternberk a Litovel (jádro polycentrické aglomerace se zhruba 360 tisíci obyvateli) do ní byla zahrnuta i vzdálenější města jako Hranice, Uničov či Mohelnice. Takto vymezenou aglomeraci obývalo zhruba 450 tisíc obyvatel, což činilo 71 % obyvatel celého Olomouckého kraje. Roku 2019 došlo k aktualizaci, olomoucká aglomerace byla vymezena úžeji na základě reálné koncentrace cest a kontaktů podle dat mobilního operátora a nezahrnuje tak již např. Mohelnici. Původně šlo o 240 obcí a 2322 km², nově jen o 174 obcí a 1730 km². Celkově olomouckou aglomeraci k roku 2019 obývalo 398 tisíc obyvatel (63 % obyvatel kraje), hustota zalidnění tak činila 230 obyvatel na km².

Struktura populace

Představitelé města 

Od uzákonění obecního řádu města Olomouce 6. září 1850 až do roku 1918 bylo vedení města čistě německé (s výjimkou let 1878–1886, kdy byl členem městské rady Čech F. Stejskal). Češi tvořili v Olomouci menšinu, takže v obecních volbách (i kvůli volebnímu cenzu) neměli šanci být zvoleni, což vedlo až k úplnému bojkotu obecních voleb ze strany českého obyvatelstva. Nejdéle úřadujícím představitelem Olomouce v moderních dějinách byl Josef Engel, který funkci starosty zastával od listopadu 1872 až do října 1896, tedy téměř 24 let.

Éra českých starostů začala až po roce 1918, kdy bylo město rozšířeno připojením mnoha okolních obcí a kdy v sloučené Velké Olomouci převládlo etnicky české obyvatelstvo (došlo zároveň k zavedení všeobecného a rovného volebního práva pro komunální volby). Za nacistické okupace stáli v čele města němečtí vládní komisaři. Po roce 1945 se struktura městské samosprávy změnila. Nejvyšším představitelem města byl předseda národního výboru, od roku 1948 do roku 1989 výlučně z řad členů KSČ. Struktura národních výborů zanikla v roce 1990. Od té doby je v čele Olomouce primátor volený zastupitelstvem. Od komunálních voleb v roce 2018 je primátorem člen hnutí ANO 2011 Miroslav Žbánek.

Volby do zastupitelstva města

Volby 2010 
V říjnových volbách do zastupitelstva zvítězila ČSSD, která tak získala 17 mandátů, dále uspěli ODS (14 mandátů), TOP 09 (6 mandátů), KSČM (5 mandátů) a KDU-ČSL (3 mandáty). Senátní volby v druhém kole vyhrál Martin Tesařík za ČSSD.

Přesto byla 19. října na radnici podepsána koaliční smlouva bez vítězné strany mezi ODS, TOP 09 a KDU-ČSL. Jednou z hlavních změn je snížení počtu náměstků z dosavadních šesti na pět. Primátorem byl Martin Novotný; ODS s TOP 09 mají dva náměstky, KDU-ČSL jednoho. V sobotu 1. března 2014 Martin Novotný odstoupil z funkce primátora a zastupitelé zvolili na jeho místo Martina Majora. Martin Novotný se poté stal neuvolněným členem Rady města Olomouce. Počet náměstků primátora tak klesl o jednoho.

Volby 2014 
Ve volbách do zastupitelstva se poprvé od sametové revoluce volilo v jediném obvodu. To vyvolalo komplikace při organizaci voleb, ale také vedlo ke snížení přirozeného volebního prahu a umožnilo tak lépe uspět menším volebním subjektům.

Ve volbách do zastupitelstva zvítězilo hnutí ANO 2011 se ziskem 12 mandátů, dále uspěli ČSSD (10 mandátů), ODS (5 mandátů), KDU-ČSL (5 mandátů), TOP 09 (4 mandáty), KSČM (4 mandáty) a volen sdružení Občané pro Olomouc (nezávislý, SZ a Piráti) (3 mandáty) a nová lokální strana Pro Olomouc (2 mandáty).

Necelých 24 hodin po vyhlášení výsledku voleb, uzavřeli koaliční dohodu ČSSD, KDU-ČSL, ODS, TOP 09.

Členění města 
Olomouc se člení na 26 částí města (zároveň katastrálních území), které v podstatě odpovídají původním historickým obcím, i když katastrální hranice se již poněkud liší. Dříve byly součástí města i dnes samostatné obce Křelov-Břuchotín (1975–1994), Bystrovany (1975–1992) a Samotišky (1974–1992).

Od 23. ledna 2007 je stanoveno 27 komisí městských částí. Komise městských částí nejsou komisemi správních celků v pravém slova smyslu, ale poradní orgány rady města Olomouce. Také jejich územní působnost zcela neodpovídá územím místních částí. Podrobnosti jsou uvedeny ve statutu města Olomouce.

Instituce a správní území 

Olomouc je krajským městem a také obcí s rozšířenou působností a pověřeným obecním úřadem. Okres Olomouc se skládá ze 95 obcí, správní obvod obce s rozšířenou působností z 45 obcí. Olomoucký kraj spravuje krajský úřad a jeho odbory (dopravy, zdravotnictví, školství, sociální, dotační aj.) a správu vlastního města vykonává Magistrát statutárního města Olomouce. Z celostátních institucí je Olomouc oficiálně sídlem České lékařské komory nebo Agrární komory České republiky. Dále zde sídlí např. územní odborné pracoviště Národního památkového ústavu, pracoviště Agentury ochrany přírody a krajiny ČR, Hasičský záchranný sbor České republiky Olomouckého kraje či Krajská hygienická stanice Olomouc.

Město je významným církevním centrem, což potvrzuje Arcibiskupství olomoucké, povýšené roku 1777 z původního biskupství založeného už roku 1063. Po vzniku Československa byla zřízena také Olomoucká diecéze Církve československé husitské. Olomouc je kromě toho tradičním vojenským městem, sídlilo zde Velitelství pozemního vojska a od 1. prosince 2003 bylo v Olomouci sídlo Velitelství společných sil Armády České republiky. Je zde umístěno i velitelství Vojenské policie Olomouc.

Z justičních institucí je významným Vrchní soud v Olomouci spolu s Vrchním státním zastupitelstvím, které mají působnost na prakticky celém území Moravy a Slezska. Sídlí zde také Okresní soud v Olomouci spolu s příslušným okresním státním zastupitelstvím, ale i přes existenci samosprávného Olomouckého kraje není v Olomouci samostatný krajský soud, působí zde jen pobočka Krajského soudu v Ostravě a ostravského krajského zastupitelství. U okresního soudu je umístěna vazební věznice.

Kultura

Rozhlas 
 Český rozhlas Olomouc
 Rádio Haná
 Hitrádio apollo
 Rádio Hity – Olomouc
 Rádio Rubi
 Radio Proglas – studio Radim
 Rádio Čas

Divadla 

 Moravské divadlo Olomouc (dříve divadlo Oldřicha Stibora)
 Divadlo na cucky – nezávislý divadelní soubor s vlastní scénou, progresivní dramaturgií a s širokým spektrem aktivit; produkci zajišťuje DW7 o.p.s.
 Divadlo hudby – olomoucké stagionové divadlo
 Moravská filharmonie – pořádá mezinárodní hudební festival Olomoucké hudební jaro a Mezinárodní varhanní festival
 Divadlo Tramtarie – nezávislé divadlo se stálým divadelním souborem malé formy s autorskou dramaturgií
 Slovanský tyátr – divadelní soubor studentů Slovanského gymnázia Olomouc

Muzea a další instituce 

 Vlastivědné muzeum v Olomouci – od roku 1951
 Muzeum moderního umění – má asi 60 000 sbírkových předmětů
 Arcidiecézní muzeum Olomouc – od roku 2006
 Středoevropské fórum Olomouc – zatím nerealizováno
 Muzeum Olomoucké pevnosti
 Letecké muzeum Olomouc - Neředín
 Veteran Arena Olomouc – muzeum historických automobilů
 Pevnost poznání – muzeum popularizace vědy pod záštitou Přírodovědecké fakulty Univerzity Palackého
 Zoologická zahrada Olomouc

Knihovny 
 Vědecká knihovna v Olomouci
 Knihovna Univerzity Palackého v Olomouci
 Knihovna města Olomouce

Nakladatelství 
 nakladatelství Matice cyrilometodějská
 nakladatelství Solen
 nakladatelství Anag
 nakladatelství DANAL
 nakladatelství ALDA
 nakladatelství Burian a Tichák
 nakladatelství Refugium Velehrad-Roma
 nakladatelství Olomouc
 nakladatelství PRODOS – pedagogické nakladatelství
 vydavatelství Univerzity Palackého v Olomouci

Bývalá nakladatelství 
 nakladatelství Moraviaj Esperanto-Pioniroj
 nakladatelství Votobia

Galerie 
 Afas galerie
 Ateliér Kateřiny Dostálové
 Galerie Patro
 AbaKus-Art, internetová galerie
 Galerie 1499
 Galerie Bohéma
 Galerie Caesar
 Galerie W7
 Galerie G
 Galerie Hesperia
 Galerie informačního centra Univerzity Palackého
 Galerie Kopeček, Olomouc-Svatý Kopeček
 Galerie Labyrint
 Galerie Mona Lisa
 Galerie Podkova
 Galerie Rubikon
 Galerie Skácelík
 Galerie U Mloka
 Umělecké centrum Univerzity Palackého
 Galerie Jola (Dolní náměstí, Olomouc)
 Galerie XY
 Galerie Véčko
 Basement Project
 HROB
 Vitrína Deniska

Výstavy 
V roce 1966 zde začaly zahradnické Olomoucké výstavní sady, které se roku 1970 již označovaly jako Flora Olomouc. V roce 2000 vznikla společnost Výstaviště Flora Olomouc, a. s. V roce 2006 výstaviště navštívilo 222 550 návštěvníků. V roce 2007 bylo Výstaviště Flora Olomouc z hlediska počtu návštěvníků (nikoliv turisticky) s 200 506 návštěvníky třetím nejnavštěvovanějším místem v Olomouckém kraji. V dubnu roku 2022 po Velikonočních svátcích proběhla ve Smetanových a Bezručových sadech velmi úspěšná jarní etapa výstavy květin Flora Olomouc, kde zaujaly zejména sbírky orchidejí.

Kulturní akce 
 Academia film Olomouc (AFO) – od roku 1966 festival dokumentárních filmů, od roku 1992 s mezinárodní účastí
 Beerfest Olomouc – největší český pivní festival s hudebním programem od roku 2002
 Divadelní Flora – od roku 1997, jeden z největších českých divadelních festivalů; pořádá DW7 o.p.s.
 Festival Baroko – festival barokní hudby, od roku 1998
 Festival Jeden svět – festival dokumentárních filmů, který organizuje Člověk v tísni
 Festival Religiosa – mezinárodní festival duchovní a církevní hudby, od roku 2006
 Svátky Písní Olomouc – mezinárodní festival pěveckých sborů, od roku 1972 (navazuje na tradici festivalu Dětských pěveckých sborů; "Olomouc zpívá")
 Film ve znamení ryby – mezinárodní festival duchovních filmů, jehož 10. ročník proběhl v roce 2011 (v roce 2012 se neuskutečnil)
 Ostrovy bez hranic – mezinárodní festival poezie od roku 2007, v návaznosti na festival Poezie bez hranic 2001–2004
 PAF – Přehlídka filmové animace a současného umění – festival animovaného filmu a pohyblivých obrazů založený roku 2000
 TANEC PRAHA v Olomouci – mezinárodní festival současného tance a pohybového divadla, v Olomouci probíhá v Divadle na cucky; produkce zajišťuje DW7 o.p.s. ve spolupráci s pražskými organizátory
 Týden improvizace – projekt DW7 o.p.s. směřující k oživování městských periferií prostřednictvím uměleckých intervencí
 VZÁŘÍ – mezinárodní festival světla a videomappingu, od roku 2011 (též anglicky Septembeam)
 Za(o)hrada – projekt komunitního zahradničení v centru Olomouce; zaštiťuje DW7 o.p.s.
 Street Art Festival – festival graffiti a street artu, oficiálně pořádaný od roku 2015
 Prix Bohemia Radio – festival rozhlasové tvorby pořádaný od roku 2016 v Olomouci (dříve v Poděbradech)

Cena města Olomouce 
Zastupitelstvo města na návrh rady města uděluje Cenu města Olomouce – ocenění významné činnosti nebo díla se zřetelným časovým přesahem, a to v některé z těchto oblastí: hudba, přírodní vědy, užité umění, architektura a urbanismus, výtvarné umění, technický pokrok, literární činnost, dramatické umění, společenské vědy, hospodářský rozvoj, sport, žurnalistika a publicistika, jiné. Cena města je udělována od roku 1998, za tuto dobu ji získalo více než 120 osobností a subjektů. Ocenění je udělováno kolektivům a jednotlivcům za činnost, která je v úzkém vztahu k městu Olomouci, nebo byla vytvořena na jeho území či jinak přispívá k rozvoji města. Cena města se uděluje jednou ročně. Dále uděluje Cenu za počin roku – ocenění významného jednání, konkrétního díla nebo mimořádného úspěchu v příslušném roce, a to v oblasti kultury, sportu, vědy a výzkumu, hrdinského činu a jiné.

Školství

Vysoké školy 

 Univerzita Palackého v Olomouci
 Moravská vysoká škola Olomouc – soukromá vysoká škola neuniverzitního typu, bakalářské vzdělání, obory: Ekonomika a management, Podnikové a informační systémy.

Vyšší odborné školy 
 Vyšší odborná škola zdravotnická Emanuela Pöttinga
 Vyšší odborná škola a Střední průmyslová škola elektrotechnická
 Vyšší odborná škola sociální – CARITAS
 Vyšší odborná škola sociální a teologická – DORKAS

Konzervatoře 
 Konzervatoř evangelické akademie Olomouc – střední a vyšší odborné vzdělání

Střední školství

Gymnázia 
 Církevní gymnázium Německého řádu
 Gymnázium Čajkovského
 Gymnázium Olomouc-Hejčín
 Slovanské gymnázium
 Soukromé gymnázium Olomouc (zrušeno)

Střední odborné školy 
 Střední škola logistiky a chemie
 Obchodní akademie
 Střední odborná škola Olomouc s.r.o.
 Střední odborná škola služeb
 Střední průmyslová škola elektrotechnická
 Střední průmyslová škola strojnická
 Střední škola Olomouc - Svatý Kopeček
 Střední škola polygrafická
 Střední škola polytechnická
 Střední škola poštovní (zanikla, nyní Střední škola logistiky a chemie)
 Střední zdravotnická a Vyšší zdravotnická škola Emanuela Pöttinga
 Střední škola zemědělská a zahradnická Olomouc (web)
 Soukromá střední škola podnikání Olomouc, s.r.o.
 Střední škola obchodu, gastronomie a designu PRAKTIK s.r.o.

Střední odborná učiliště 
 Střední odborné učiliště farmaceutické (zanikla, Střední škola logistiky a chemie)
 Střední odborné učiliště obchodu a služeb
 Střední odborné učiliště technické a obchodní
 Soukromé střední odborné učiliště stavební, Odborné učiliště a Učiliště - PhDr. L. Bortl, s.r.o.
 Speciální škola DC 90, s.r.o.

Architektura Olomouce 

V historickém jádru města, obklopeném rameny řeky Moravy, jehož formování bylo započato počátkem 11. století a dokončeno v polovině 19. století, je situováno několik velkých náměstí, z nichž na Horním náměstí je umístěna radnice s orlojem z 15. století, Herkulova, Ariónova a Caesarova kašna, a především památka UNESCO sloup Nejsvětější Trojice, postavený v roce 1740. Pozoruhodný je také arcibiskupský dóm svatého Václava, kde roku 1469 prohlásila část českých a moravských pánů uherského krále Matyáše Korvína králem českým a kde se taktéž nachází hrobka českého krále Václava III., zavražděného roku 1306 právě v Olomouci. Na této straně historického jádra jsou také budovy Univerzity Palackého (v 19. století existovala její předchůdkyně navazující na jezuitské vysoké učení založené v letech 1573–1576). Studuje na ní okolo 20 tisíc studentů.

Historická část města je chráněna jako městská památková rezervace, po pražské druhá nejvýznamnější v Česku. Mezi národní kulturní památky patří Olomoucký hrad, klášter Hradisko, kostel svatého Mořice, sloup Nejsvětější Trojice a mariánský sloup se souborem barokních kašen a vila Primavesi.

Kašny 

 konec 17. století:
 1683 – Neptunova kašna (na Dolním náměstí) – autoři: gdaňský sochař Michael Mandík a olomoucký kameník Václav Schüler
 1687 – Herkulova kašna (na Horním náměstí) – autoři: gdaňský sochař Michael Mandík a olomoucký kameník Václav Schüler
 začátek 18. století:
 1707 – Jupiterova kašna (na Dolním náměstí) – autor původní sochy sv. Floriána: Václav Render; 1735 přestavěna, autor: tyrolský sochař Filip Sattler
 1709 – kašna Tritónů (na náměstí Republiky) – autor: olomoucký měšťan a kameník Václav Render
 1725 – Caesarova kašna (na Horním náměstí) – autor: Václav Render
 1725  – Delfínova kašna – autor: Filip Sattler, znovuobjevená roku 2005 na dvoře ZŠ Na hradě, umístěna před dominikánský klášter v Sokolské ulici
 1727 – Merkurova kašna (mezi obchodním centrem Galerie Moritz a hotelem Národní dům) – autoři: Václav Render a Filip Sattler
 2002 – Ariónova kašna (na Horním náměstí) – autor: sochař Ivan Theimer

Paláce 
 Zdíkův palác, Václavské náměstí
 Edelmannův palác, Horní náměstí 5
 Hauenschildův palác, Dolní náměstí 38
 Petrášův palác, Horní náměstí 25
 Žerotínský palác, Purkrabská 2
 Palác Podstatských z Prusínovic, Ztracená 2
 Ditrichštejnský palác, Horní náměstí 9
 Mayův palác (později pohltil i vedlejší Dietrichsteinský palác), Opletalova 1
 Salmův palác, Horní náměstí 1
 Arcibiskupský palác, Wurmova 9

Vily 
 Vila Eduarda Hamburgera, Vídeňská 2
 Vila Wilhelma Briesse, Vídeňská 4
 Vila Ignáce Briesse, Vídeňská 8
 Vila Hanse Passingera, Vídeňská 12
 Vila Camilly a Josefa Krausových a Franze Bruckmanna, Vídeňská 14
 Vila Elly Krickové, třída Spojenců 10
 Vila Otto Zweiga, třída Spojenců 16
 Vila Eduarda Šrota, třída Spojenců 20
 Vila Pauly a Hanse Briessových, Na Vozovce 12
 Vila Julia Pelikána, Na Vozovce 21
 Vila Františka a Ludmily Kousalíkových, Na Vozovce 33
 Vila Stanislava Nakládala, Polívkova 35
 Vila Antonína a Ludmily Hofmanových, Resslova 20
 Rodinný dům Willibalda Müllera, Dvořákova 3
 Vila Josefa Andera, Dvorského 36
 Vila Jana Lošťáka, Dlouhá 8
 Vila Wilhelma Giebela, Na Šibeníku 26
 Vila Rudolfa Seidlera, Václavkova 2
 Vila na sile Barbory a Radima Králíkových, Polská 7
 Vila Primavesi, Univerzitní 7
 Vila Vladimíra Müllera, Černochova 6
 Vila Roberta Schneidera, Černochova 10

Parky v Olomouci 

 Čechovy sady
 Smetanovy sady – roku 1866 byla vysázena jírovcová a lipová alej ve Smetanových sadech a slavnostně ji otevřel František Josef I. Od roku 1919 jsou stromy přiřezané do vysokých rovných stěn díky prvnímu českému správci parku Emanuelu Černému.
 Bezručovy sady a rozárium se sbírkou 40 tisíc keřů růží. Existence části rozária je nyní ohrožena výstavbou tenisových kurtů.
 botanické zahrady
 Zoologická zahrada Olomouc na Svatém Kopečku

Rozloha všech parků je více než 47 ha. Délka hlavních alejí je téměř 2,5 km.

Chrámy a kostely 
 Katedrála sv. Václava
 Bazilika Navštívení Panny Marie na Svatém Kopečku
 Červený kostel
 Kostel Neposkvrněného početí Panny Marie
 Kostel Panny Marie Sněžné
 Kostel svatého Cyrila a Metoděje v Hejčíně
 Chrám svatého Gorazda
 Kostel svaté Kateřiny
 Kostel svatého Michala
 Kostel svatého Mořice
 Kostel Zvěstování Panny Marie
 Evangelický kostel
 Kostel svatého Filipa a Jakuba v Nových Sadech
 Kostel Panny Marie Pomocnice v Nové Ulici
 Kostel Panny Marie Pomocnice křesťanů v Hodolanech
 Kostel svatého Urbana v Holici
 Kostel svatého Štěpána v Klášterním Hradisku
 Kostel svatého Ondřeje ve Slavoníně
 Kostel svaté Barbory v Chválkovicích
 Husův sbor v Nové Ulici
 Husův sbor v Hodolanech
 Sbor Prokopa Holého v Černovíře

Kaple 
 Kaple svatého Jana Sarkandra
 Kaple svaté Anny
 Kaple svaté Barbory
 Kaple svatého Františka z Assisi
 Kaple Božského srdce Páně
 Kaple Panny Marie Opatrovnice
 Kaple Božího Těla
 Kaple Královny
 Kaple svatého Jana Nepomuckého
 Kaple Neposkvrněného početí Panny Marie
 Kaple Božího milosrdenství
 Kaple Panny Marie Bolestné

Hřbitovy 
V Olomouci a přidružených obcích se nachází celkem jedenáct veřejných pohřebišť: Neředín – ústřední hřbitov, Nová Ulice, Nedvězí, Slavonín, Nové Sady, Holice, Hodolany, Chválkovice, Svatý Kopeček, Černovír a Chomoutov. Památkově chráněné je funkcionalistické krematorium na hřbitově v Neředíně. Krematorium a pohřebiště spravuje městská příspěvková organizace Hřbitovy města Olomouce.

Hospodářství 

Po zavraždění Václava III. na olomouckém hradě v roce 1306 nastoupili Lucemburkové a s nimi přišel velmi významný rozvoj města. Olomouc, jako křižovatka cest, se stala největším centrem obchodu na Moravě. Město, kterému obchod přinášel nemalé zisky, čilý ruch na tržišti samozřejmě podporovalo a co víc, získalo různá královská privilegia, mezi nimiž bylo i právo vybudovat další tržnici.

Díky místních trhům se např. proslavily olomoucké tvarůžky. S jejich výrobou je nyní, navzdory názvu, spojeno hlavně město Loštice, důvodem pro toto pojmenování je ale skutečnost, že ačkoli se vyráběly v okolních obcích, prodávaly se pak na olomouckých trzích a odtud se staly známými ve světě. První zmínka o nich pochází už z roku 1583.

Počet turistů v roce 2005 činil 111 700, k roku 2006 jich do Olomouce zavítalo 113 400 a v roce 2007 šlo už o 121 000 turistů.

Vodní hospodářství 
Jako jediné město v Česku má zachovalou parní vodárnu a jako jediné město v Česku s více než 100 000 obyvateli je 100% zásobováno vodou z podzemních zdrojů. Vydatnost zdrojů:
 Olomouc-Černovír 300 l / s (část lze použít bez úpravy)
 Příkazy 250 l / s
 Litovel 160 l / s (lze použít bez úpravy)
 Senice na Hané 50 l / s (lze použít bez úpravy)
Město spotřebuje denně asi 27 000 m3 vody. Čistírna odpadních vod je v části Olomouc-Nové Sady. Dodavatelem vody, provozovatelem vodovodů, kanalizace a čistírny je Moravská vodárenská a. s. (do 1. ledna 2008 s názvem Středomoravská vodárenská a. s.).

Energetika 
Elektřinu rozvádí v síti vysokého a nízkého napětí ČEZ a.s.

Teplo vyrábí teplárna na hnědé a černé uhlí (138+31 tis.tun/rok 2012) a výtopna na mazut (pyrolýzní topné oleje) a zemní plyn. Teplo rozvádí síť horkovodů a parovodů. Dodavatel: Veolia, Teplárna Olomouc.

Zemní plyn rozvádí plynovody po celém území města Severomoravská plynárenská a.s.

Odpadové hospodářství 
Svoz odpadů zajišťují Technické služby města Olomouce, a. s. Separovaný odpad v Olomouci je svážen ze širšího okolí, ale přibližně kopíruje trendy v odpadovém hospodářství města Olomouce. Pro rok 2003 šlo o 704 t papíru, 440 t skla, 369 t plastů a 0,5 t nápojových kartonů. V roce 2006 pak bylo z Olomouce svezeno: 17 394 t komunálního odpadu, 1 486 t papíru, 851 t skla, 562 t plastů a 55 t nápojových kartonů. Z hlediska množství separovaného odpadu (svezeného ze širšího okolí) je k tomuto roku udáváno 1488 t papíru, 859 t skla, 562 t plastů, 54,76 t nápojových kartonů, a pro 1. pololetí roku 2007 šlo o 823 t papíru, 425 t skla, 308 t plastů, 31 t nápojových kartonů. Směsný komunální odpad je od roku 2011 odvážen do brněnské spalovny SAKO, a.s.

Lesní hospodářství 
Lesní majetek města Olomouce na ploše 4002,96 ha (z toho 3871,56 ha je porostní půda, stav v roce 2011) spravuje akciová společnost Lesy města Olomouce a.s. Hospodaření na velké části (1204 ha, 31 % celkové plochy) je silně ovlivněno kvůli ochraně přírody.

První lesní majetek o rozloze 800 ha získalo město Olomouc v letech 1352–1393 v k.ú. Grygov jako dar od krále Karla IV. Další lesy získalo město např. nákupem od moravského zemského hejtmana Jana z Lipé (1534, 250 ha), Václava Haugvice z Biskupic (1546, 500 ha), kardinála Ditrichštejna (1606, 1 000 ha), Liechtensteina (30. května 1936, 988 ha). 8. února 1952 byl lesní majetek (3984 ha) převeden na Československé státní lesy. 1. ledna 1993 převzala lesní majetek Správa lesů města Olomouce. 1. října 2010 se přeměnila na akciovou společnost Lesy města Olomouce a.s.

Doprava 

Již v roce 1845 začaly jezdit mezi centrem města a vzdáleným nádražím omnibusy. Ty ale kapacitně nedostačovaly, proto byla na tomto úseku v roce 1899 postavena tramvajová trať. Postupně byly tratě prodlužovány, od roku 1940 probíhalo jejich postupné zdvoukolejňování. V 50. letech došlo k rozsáhlé reorganizaci tramvajové dopravy ve středu města. V roce 1997 došlo k prodloužení – byla postavena trať na třídě Kosmonautů, která pomohla přetíženému úseku na Masarykově třídě přes centrum. Roku 2013 byla postavena nová trať z areálu Šantovka na Nové Sady. V roce 1927 se Olomouc stala prvním moravským městem s vlastní autobusovou dopravou. Městskou hromadnou dopravu v Olomouci zajišťuje Dopravní podnik města Olomouce.

Olomouc leží na hlavní železniční trati a má přímé spojení s Prahou, Brnem, Ostravou, Zlínem, všemi okresními městy kraje a řadou dalších významných sídel na Slovensku a v Polsku. Na území města se nachází tyto železniční stanice a zastávky: Olomouc hlavní nádraží (tratě Česká Třebová – Přerov, Nezamyslice–Olomouc (obě 270), 275, 290, , 310), Olomouc-Smetanovy sady, Olomouc-Nová Ulice, Olomouc město, Olomouc-Hejčín, Olomouc-Řepčín (všechny na trati 275), Olomouc-Nové Sady a Nemilany (trať 301). Dále zde jsou dvě autobusové nádraží a mezinárodní letiště pouze pro Schengenský prostor v Neředíně (slouží jako centrální letiště helikoptér policie, hasičů a pro nemocnici).

Z města vychází dálnice D46 (směr Vyškov), prochází jím dálnice D35 (směr Mohelnice a Lipník nad Bečvou), dále silnice I/46 směr Šternberk, I/55 směr Přerov a řada dalších silnic druhé a třetí třídy.

Sport

Kluby 
 Box Club Hi-Tech Olomouc
 SK Sigma Olomouc, fotbalový klub
 FK Nové Sady, fotbalový klub
 HC Olomouc, hokejový klub
 Skokani Olomouc, baseballový klub
 1. HFK Olomouc, fotbalový klub
 Slackline Olomouc, první slackline klub v Česku (web)
 DHK Zora Olomouc, dámský házenkářský klub
 SK UP Olomouc, ženský volejbalový klub
 Basketbal Olomouc, basketbal klub
 T. J. Sokol Olomouc, Sokol, v Olomouci je celkem 10 místních jednot (web)
 AK Olomouc, aerobik klub Olomouc
 AK Olomouc, atletický klub
 Haná Dragons, klub dračích lodí (web)
 TJ Lodní Sporty Olomouc, sdružuje Kanoistický a Veslařský Klub:
 VK Olomouc, veslařský klub (web)
 KK Olomouc, kanoistický klub – rychlostní kanoistika (web)
 RC Olomouc, ragbyový klub (web)
 AŠK Olomouc, armádní šachový klub
 HKK Olomouc, kuželkářský klub (web )
 FBS Olomouc, florbalový klub
 TJ MILO Olomouc, sdružuje oddíl fotbalu (FK Nové Sady), tenisu, ledního hokeje, turistiky a kolové (web)
 BK Omega Olomouc, badmintonový klub
 JK FILIPPI Olomouc – Řepčín, sportovní stáj
 KSP Olomouc, klub ploutvového plavání (web)
 UN Olomouc, plavecký klub
 Occamy Olomouc, famfrpálový tým (web)
 331 Dance Studio Olomouc, taneční škola (web)

Sportoviště 

 fotbalový stadion Sigmy (Andrův stadion)
 fotbalový stadion 1. HFK Olomouc
 zimní stadion HC Olomouc
 plavecký stadion
 lanové centrum
 sportovní hala Univerzity Palackého
 omega centrum sportu a zdraví
 aqua centrum (web)
 Jump Academy Olomouc, trampolínové centrum (web)
 fitness tribuna
 Čajkaréna
 atletický stadion (sokolský stadion)
 baseballový stadión
 golfové hřiště
 Dům Armády Olomouc
 Equine sport center Olomouc (parkurové závodiště)
 Kuželna HKK Olomouc (největší v Česku)
 Bowland bowling center Šantovka (největší v Česku)
 tenisový a badmintonový areál TJ MILO Olomouc
 Sportcentrum Nové Sady (hřiště a tělocvična)
 lanový park Veverák
 laser arena

Sportovní akce 
 Olomoucký půlmaraton
 ITS Cup
 Mistrovství světa ve florbale juniorek 2010
 Mistrovství světa v orientačním běhu 2008
 MTO Fight Night: Memoriál Marka Tisoně 2022
 Mistrovství světa v kickboxu 2008
 Mistrovství Evropy v baseballu 2005
 Hry V. letní olympiády dětí a mládeže 2011
 Mistrovství Evropy ve fotbale hráčů do 21 let 2015
 Velká cena Olomouce v kolové

Zdravotnictví 
V Olomouci k roku 2002 bylo celkem 1 084 lékařů, počet obyvatel tak na 1 lékaře činil 96 a počet lůžek ve zdravotnictví na 1 000 obyvatel bylo 19. Působí zde tři nemocnice, 147 ordinací praktického lékaře a dalších 197 odborných ordinací a pracovišť, dále 21 lékáren a 11 ostatních zdravotnických zařízení. Celkem tak k roku 2002 šlo o 379 zdravotnických zařízení. Nejvýznamnější institucí v oblasti zdravotnictví je Fakultní nemocnice Olomouc, působí zde také Vojenská nemocnice Olomouc.

Osobnosti Olomouce 
Jedná se převážně o osoby, které se ve městě narodily, zemřely anebo v něm nějakou dobu pobývaly. Osobnosti jsou řazeny podle roku narození.
 svatá Pavlína Římská (4. stol.) je patronkou města
 Břetislav I. (1002/05–1055), český kníže
 Jitka ze Schweinfurtu (1003–1058), česká kněžna
 Spytihněv II. (1031–1061), český kníže
 Jan I. (?–1085), historicky první doložený biskup olomoucký
 Ludmila Přemyslovna (1170–1240), bavorská vévodkyně
 Václav III. (1289–1306), český, polský a uherský král
 Jan XII. Železný (?–1430), kardinál, biskup litomyšlský, biskup olomoucký
 Heinrich Kramer (1430–1505), dominikán a inkvizitor
 Matyáš Korvín (1443–1490), uherský král, český protikrál
 Hurtado Pérez (1526–1594), první rektor olomoucké univerzity
 Zbyněk Berka z Dubé a Lipé (1551–1606), kardinál, arcibiskup pražský, probošt olomoucké kapituly
 Georg Flegel (1566–1638), barokní malíř specializovaný na zátiší
 František z Ditrichštejna (1570–1636), kardinál, biskup olomoucký, jeden z nejvýznamnějších moravských politiků 17. století
 Sv. Jan Sarkander (1576–1620), kněz, mučedník
 Svatý John Ogilvie (1579–1615), jezuita, mučedník
 Bohuslav Balbín (1621–1688), literát, historik, kněz, zeměpisec a pedagog
 Karel Ferdinand Irmler (1650–?), profesor práva
 Wolfgang Hannibal von Schrattenbach (1660–1738), kardinál, biskup olomoucký, místokrál neapolský
 Václav Render (1669–1733), významný kameník a delineator
 Jan Kryštof Handke (1694–1774), významný moravský malíř
 Pierre Philippe Bechade de Rochepin (1694–1776), projektant a stavitel olomoucké bastionové pevnosti
 Ferdinand Julius Troyer z Troyersteinu (1698–1758), kardinál, biskup olomoucký
 Václav Matyáš Gurecký (1705–1743), hudební skladatel, kapelník v katedrále sv. Václava
 Antonín Theodor Colloredo-Waldsee (1729–1811), kardinál, první arcibiskup olomoucký
 Gilbert du Motier, markýz de La Fayette (1757–1834), generál, politik
 Maria Tadeáš Trauttmansdorff (1761–1819), kardinál, arcibiskup olomoucký, biskup královéhradecký
 Josef Václav Radecký z Radče (1766–1858), český šlechtic a rakouský maršál
 Maxmilián Josef Sommerau-Beckh (1769–1853), kardinál, arcibiskup olomoucký
 Rudolf Jan kardinál Habsbursko-Lotrinský (1788–1831), kardinál, arcibiskup olomoucký, rakouský arcivévoda
 Ferdinand I. Dobrotivý (1793–1875), rakouský císař, český král
 Alois Vojtěch Šembera (1807–1882), jazykovědec, literární historik
 František Alexandr Zach (1807–1892), panslavista, vojenský teoretik, generál srbské armády
 Bedřich z Fürstenberka (1813–1892), kardinál, arcibiskup olomoucký
 Rudolf Eitelberger von Edelberg (1817–1885), historik umění
 Emanuel Pötting-Persing (1819–1898), šlechtic, mecenáš a katolický kněz
 Pavel Křížkovský (1820–1885), hudební skladatel
 Jindřich Wankel (1821–1897), lékař, archeolog, speleolog, v Olomouci bydlel 1883–1897 a je zde pochován
 Gregor Mendel (1822–1884), přírodovědec, zakladatel genetiky
 Ignát Wurm (1825–1911), kněz, redaktor, etnograf
 Konrad Bayer (1828–1897), šachový skladatel
 František Josef I. (1830–1916), rakouský císař, český král
 Jan Rudolf Demel (1833–1905), pedagog a politik
 Vilém Blažek (1837–1912), ř. k. kněz, vysvěcen 1859, olomoucký sídelní kanovník, děkan olomoucké kapituly, světící biskup
 František Saleský Bauer (1841–1915), kardinál, arcibiskup olomoucký, biskup brněnský
 Josef Nešvera (1842–1914), hudební skladatel
 Antonín Cyril Stojan (1851–1923), poslanec Říšské rady, olomoucký arcibiskup a moravský metropolita
 Marie Nedomová (1851–1939), představená III. řádu sv. Františka a mariánská sodálka,  v r. 1885 založila a léta vedla firmu M. Nedomová a spol.
 František Polívka (1860–1923), botanik
 Gustav Mahler (1860–1911), hudební skladatel
 Mořic Hruban (1862–1945), politik, právník
 Lev Skrbenský z Hříště (1863–1938), kardinál, arcibiskup pražský (1899–1916), arcibiskup olomoucký (1916–1920)
 Eduard Konrád Zirm (1863–1944), lékař, oftalmolog, který provedl první úspěšnou transplantaci na světě
 Vavro Šrobár (1867–1950), slovenský lékař, politik
 Petr Bezruč (1867–1958), básník
 Jan Šrámek (1870–1956), katolický kněz a politik
 Leo Fall (1873–1925), operetní skladatel
 Bohumír Cigánek (1874–1957), duchovní a biskup Církve československé husitské
 Karel Wellner (1875–1926), grafik, malíř, kreslíř, ilustrátor, výtvarný historik a kritik
 Adolf Kašpar (1877–1934), malíř a ilustrátor
 Svatý Gorazd II. (1879–1942), kněz, mučedník a světec
 Jaromír John (1882–1952), spisovatel, novinář
 Jaroslav Durych (1886–1962), vojenský lékař, spisovatel
 Julius Pelikán (1887–1969), sochař a medailér
 Josef Ander (1888–1976), podnikatel
 Otokar Fierlinger (1888–1941), architekt
 Jarmila Kurandová (1890–1978), herečka
 Paul Engelmann (1891–1965), architekt, filozof
 Hubert Aust (1891–1955), akademický architekt
 Zdeněk Fierlinger (1891–1976), politik
 Jacques Groag (1892–1962), architekt a interiérový návrhář
 Stanislav Zela (1893–1969), pomocný biskup olomoucký, kapitulní (1947–1948) a generální vikář olomoucké arcidiecéze (1948–1950)
 Josef Churavý (1894–1942), legionář,důstojník Československé armády, odbojář
 Josef Ludvík Fischer (1894–1973), významný český filozof, první rektor roku 1946 obnovené olomoucké univerzity
 Josef Rostislav Stejskal (1894–1946), teolog, duchovní a biskup Církve československé husitské
 Václav Vejdovský (1896–1977), lékař oftalmolog
 Karel Svolinský (1896–1986), malíř, grafik a ilustrátor
 Bedřich Václavek (1897–1943), estetik, literární teoretik a kritik
 Václav Čikl (1900–1942), pravoslavný kněz, mučedník a světec
 Eliška Junková (1900–1994), automobilová závodnice
 Franz Karmasin (1901–1970), nacistický politik
 Vít Obrtel (1901–1988), architekt, návrhář, scénograf
 Vladimír Talášek (1901–1942), československý důstojník a odbojář z období druhé světové války popravený nacisty
 Miroslav Jiroušek (1903–1983), český matematik a hudební skladatel
 Kurt Spielmann (1903-1943), architekt
 Anna Letenská (1904–1942), herečka, oběť nacismu. V Olomouci působila v letech 1930 až 1931
 Edgar G. Ulmer (1904–1972), režisér, scenárista, filmový producent
 František M. Hník (1905–1962), teolog, duchovní a biskup Církve československé husitské, vysokoškolský pedagog
 Magda Jansová (1906–1981), architektka
 Aljo Beran (1907–1990), malíř
 Lubomír Šlapeta (1908–1983), architekt
 Vladimír Petřek (1908–1942), pravoslavný kněz, mučedník a světec.
 Helena Šmahelová (1910–1997), spisovatelka
 Václav Renč (1911–1973), básník, divadelní dramaturg, vězněn komunisty
 Evžen Rošický (1914–1942), atlet a sportovní novinář
 Heřman Josef Tyl (1914–1993), katolický kněz
 Josef Bek (1918–1995), herec
 Jiří Louda (1920–2015), voják, heraldik, genealog a knihovník
 Oldřich Velen (1921–2013), herec
 Hynek Maxa (1922–2001), operní pěvec, pěvecký pedagog
 Jiří Pelikán (1923–1999), politik
 Slavoj Kovařík (1923–2003), akademický malíř
 František Řehák (1923–2017), herec, od roku 1959 žil trvale v Olomouci
 Slávka Budínová (1924–2002), herečka
 Miloslav Hůrka (1924–2010), zvukový režisér, zvukový mistr, historik
 Antonín Schindler (1925–2010), hudebník
 Jiří Opelík (*1930), literární kritik a historik, editor a učitel
 Juraj Pospíšil (1931–2007), slovenský hudební skladatel českého původu
 Vilém Prečan (* 1933), historik a spisovatel
 Milan Tichák (1933–2020), historik a spisovatel
 Vlasta Janečková (1934–2012), česká filmová a televizní scenáristka a režisérka
 Václav Čapek (1934–2020), dramaturg, rozhlasový a televizní tvůrce
 Jiří Fiedler (1935–2014), historik, redaktor, překladatel a muzejník
 Radoslav Lošťák (1935–1992), spisovatel, dramaturg Divadla Oldřicha Stibora
 Hana Talpová (* 1938), herečka a zpěvačka
 Milan Togner (1938–2011), historik umění
 Karel Brückner (* 1939), fotbalový trenér
 Jiří Rusinský (* 1941), autor publikací o městské části Olomouc-Neředín
 Václav Čada (1942–1993), historik
 Josef Hrdlička (* 1942), pomocný biskup olomoucký, děkan olomoucké metropolitní kapituly
 Pavel Kantorek (1942–2017), přírodovědec, fyzik, karikaturista, vysokoškolský pedagog
 Pavel Dostál (1943–2005), herec, režisér, politik, bývalý ministr kultury
 Pavel Roman (1943–1972), krasobruslař
 Karel Kryl (1944–1994), písničkář a básník
 Ivan Theimer (* 1944), sochař
 František Kunetka (* 1945), teolog, duchovní-salesián, vysokoškolský pedagog
 Hana Maciuchová (1945–2021), herečka
 Eva Romanová (* 1946), krasobruslařka
 Jaroslav Hutka (* 1947), písničkář
 Petr Novotný (* 1947), herec a bavič
 Jan Kanyza (* 1947), herec
 Věra Beranová (1947–2023), kunsthistorička
 Vladimír Šlapeta (* 1947), architekt, pedagog
 Jan Graubner (* 1948), arcibiskup olomoucký a metropolita moravský
 Emil Viklický (* 1948), jazzový pianista a hudební skladatel
 Petr Mikeš (1948–2016), básník, překladatel a redaktor
 Pavel Taussig (1949–2023), filmový historik, scenárista, novinář a publicista
 Ladislav Daniel (* 1950), historik umění
 Jana Šilerová (* 1950), duchovní a biskupka Církve Československé husitské
 Jiří Paroubek (* 1952), politik
 Rudolf Göbel (* 1953), duchovní a biskup Církve Československé husitské
 Jarmila Švehlová (* 1956), herečka
 Alice Šnirychová (* 1956), herečka
 Jaroslava Maxová (* 1957), operní pěvkyně
 Karel Plíhal (* 1958), písničkář
 Rostislav Čtvrtlík (1963–2011), herec
 Igor Bareš (* 1966), herec
 Richard Pachman (* 1966), hudební skladatel, malíř
 Petr Pravec (* 1967), astronom
 Ivan Langer (* 1967), politik a bývalý ministr
 Jiří Dopita (* 1968), hokejista
 Jaroslav Šnirych (* 1969), knihař
 Daniela Drtinová (*1970), moderátorka, novinářka
 Václav Blahunek (* 1971), šéfdirigent Hudby Hradní stráže a Policie ČR
 Bohdan Pomahač (* 1971), plastický chirurg
 Marek Spáčil (* 1974), automobilový závodník
 Sandra Pogodová (* 1975), herečka
 Lubomír Kopeček (* 1975), politolog
 Veronika Vařeková (* 1977), topmodelka
 Tomáš Hudeček (* 1979), geograf, politik, primátor hl. města Prahy
 Aleš Loprais (* 1980), automobilový závodník
 Roman Smetana (* 1982), aktivista
 Jiří Hudler (* 1984), hokejista
 Karlos Vémola (* 1985), bojovník MMA
 Veronika Kubíčková (* 1985), moderátorka a redaktorka
 Karolína Muchová (* 1996), tenistka

Partnerská města 
Olomouc má následující partnerská města:
  Antony, Francie
  Lucern, Švýcarsko
  Nördlingen, Německo (web)
  Pětikostelí, Maďarsko
  Subotica, Srbsko
  Tampere, Finsko
  Veenendaal, Nizozemsko
  Bratislava - Staré Mesto, Slovensko
  Krakov, Polsko
  Kunming, Čína
  Makarska, Chorvatsko
  Owensboro, USA

Olomouc ve světě i ve vesmíru

Planetka ve vesmíru 
Díky dr. Petru Pravcovi se planetka s číslem 30 564 v hlavním pásu asteroidů mezi Marsem a Jupiterem nazývá Olomouc. Astronom ji objevil při pozorování z hvězdárny v Ondřejově.

Druh hemoglobinu 
Naopak šéf hemato-onkologické kliniky olomoucké fakultní nemocnice Karel Indrák v roce 1986 zjistil, že jednu dědičnou chorobu krve způsobuje do té doby neznámý druh hemoglobinu a pojmenoval ho po svém rodném městě.

Nová látka 
Když Miroslav Strnad z Univerzity Palackého společně s kolegou Jaroslavem Veselým hledali v rostlinách látku podporující jejich růst, nalezli i derivát rostlinných hormonů cytokininů, který buněčné dělení naopak brzdí. Novou látku nazvali olomoucin, při testování pak zjistili, že má protinádorové účinky a není toxická. Jméno navrhl francouzský kolega Laurent Meijer.

Pojmenování částí měst 
V německém městě Nördlingen, jednom z osmi partnerských měst Olomouce, lze najít Olomouckou ulici (Olmützer Strasse) nebo obdivovat Olomouckou kašnu (Olmützer Brunnen).

Ve městě Antony, nedaleko Paříže (v departementu Hauts-de-Seine, Île-de-France), vzniklo Olomoucké náměstí. Chystá se tam výstavba nové čtvrti, jejíž centrální náměstí se jmenuje Place d'Olomouc a ulice vedoucí na náměstí Rue d'Olomouc.

Turistické ukazatele 
V některých partnerských městech také upozorňují na Olomouc ukazatele, podle kterých lidé poznají, jak daleko se od města nacházejí. Nechybí například ve finském Tampere.

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 
 Oficiální informační server statutárního města Olomouce  provozovatelem je tiskové oddělení Magistrátu města Olomouce
 Oficiální turistické stránky města 
 Portál Olomouc - historie a památky Olomouce , + profil města Olomouce  (soubor PDF)
 Portál Metropole Olomouc - informační web o městě a okolí
 Cena města Olomouce
 mapa Olomouce z roku 1899 - Plan von Olmütz, Olmütz: Verlag von Friedrich Grosse, 1899

 
Města v okrese Olomouc
Krajská města v Česku
Statutární města v Česku
Okresní města v Česku
Města s moravskou orlicí ve znaku
Obce s rozšířenou působností
Bývalá hlavní města
Obce s pověřeným obecním úřadem
Univerzitní města v Česku
Sídla v Hornomoravském úvalu
Městské památkové rezervace v Olomouckém kraji
Haná
Mikroregion Olomoucko
Sídla na řece Moravě
Města na Moravě