Jaroměř

Jaroměř () je východočeské město v okrese Náchod, ležící 17 km severovýchodně od Hradce Králové na soutoku řek Labe, Úpy a Metuje v nadmořské výšce 254 m. Má rozlohu 23,95 km². Žije zde  obyvatel. K Jaroměři přináleží i historické pevnostní město Josefov. 

Díky malebnému centru města se Jaroměř s Josefovem staly kulisami tuzemských a zahraničních snímků např. Něžné vlny, Babička, Zločiny Velké Prahy, Božena, Musíme si pomáhat atd.

Historické jádro města je městskou památkovou zónou, střed Josefova městskou památkovou rezervací.

Historie 

Nejstarší část Jaroměře, dnešní historický střed města, je trvale osídlena tisíc let. Ve vývoji od raně středověkého hradiště z počátku 11. století k vyspělému městu vrcholného pozdního středověku se odráželo dění v tehdejším českém státě. Název Jaroměř je odvozován od přemyslovského knížete Jaromíra. Nejstarší písemná zpráva o Jaroměři pochází z roku 1126. Královské město vzniklo zřejmě za krále Přemysla Otakara II. na místě původního hradiště. První písemný doklad o existenci města je z roku 1298. Listinou z roku 1307 mu byla potvrzena městská práva a zároveň se Jaroměř stala královským věnným městem českých královen. Měšťané tak byli přímými poddanými české královny.

Roku 1349 založil pražský arcibiskup Arnošt z Pardubic na Pražském předměstí klášter augustiniánů kanovníků a uvedl do něj první řeholníky z Roudnice nad Labem. Jejich kostel byl původně zasvěcen Panně Marii, po vyplenění kláštera husity v roce 1421 svatému Mikuláši. Konventní budovy zanikly beze stop v domech čp. 22 a 23.

Husitské období je jednou z nejzajímavějších kapitol v historii Jaroměře. V roce 1421 byla dobyta husitskými vojsky pod vedením Jana Žižky z Trocnova a stala se na další léta věrným husitským městem. Jaroměřští se zúčastnili i některých vojenských tažení. Nakonec se však město poddalo králi Zikmundovi, aby si uchovalo získanou samosprávu.

V následujících dvou stoletích zažila Jaroměř hospodářský rozkvět. Měšťané byli obdařeni četnými privilegii a úlevami. Bohaté město koupilo i některé okolní vesnice a stalo se jejich vrchností. V roce 1547 se Jaroměř připojila k neúspěšnému povstání českých stavů proti králi Ferdinandovi I. Vítězný panovník ji za odboj potrestal finančním postihem a omezením vlastní samosprávy. V roce 1567 byl prováděn v královských městech soupis domů. V Jaroměři jich tehdy bylo 300. Další úpadek přinesla městu třicetiletá válka, kdy se ve městě střídaly vojenské posádky; na jejím konci byla Jaroměř zpustlá a vylidněná.

Na začátku 18. století zažilo Jaroměřsko čilý ruch spojený s výstavbou Šporkova lázeňského komplexu v Kuksu. Ztráta Slezska a Kladska pak vedla k výstavbě pevnosti na místě vesnice Ples. Osídlování pevnostního města, přejmenovaného roku 1793 na pevnost Josefov, postupovalo ovšem jen zvolna. Mnohonárodnostní posádka josefovské pevnosti tvořila značně výlučnou společnost. Josefov získal vlastní samosprávu až v roce 1835.

Se stavbou josefovské pevnosti se do města dostává i železnice, která byla důležitým impulsem ke vzniku průmyslu a dalšímu rozvoji města. Hlavními průmyslovými obory se stává především textilní výroba a koželužství, později vzniká i několik drobnějších podniků vyrábějících součásti automobilů.

Město a radnici v neděli 11. července 1926 oficiálně navštívil prezident republiky Tomáš Garrigue Masaryk. Uvítal jej starosta Karel Višňák. Na výstavišti si prohlédl národopisnou a průmyslovou výstavu, kde obdržel pískovcovou sochu ponocného s rohem a lucernou, dílo Franty Úprky, kterou dal Masaryk umístit doprostřed louky v Jelením příkopu na Pražském hradě. Do Jaroměře přijel z blízkého Josefova, kde ráno provedl spolu s legionářskými generály Stanislavem Čečkem a Janem Syrovým přehlídku vojenské posádky. Návštěva byla zachycena na filmový pás.

Jaroměř ležela na česko-německé jazykové hranici a za války město hraničilo s německou provincií Sudety. Německé jednotky se před koncem druhé světové války začaly v Jaroměři opevňovat, ale přišla německá kapitulace. Po ní byla Jaroměř a Jaroměřsko osvobozeno zejména ve čtvrtek 10. května 1945 dopoledne vozatajskými, jízdními a motorizovanými jednotkami I. ukrajinského frontu maršála Koněva, svazky levokřídelní 59. armády generálporučíka I. T. Korovnikova, které se pak v Jaroměři spojily s 21. armádou generálporučíka D. S. Guseva. Na jaroměřské radnici byl přijat podplukovník Fajanc, který byl prvním sovětským styčným důstojníkem zapsaným v kronice města Jaroměře.

V roce 1948 byl Josefov sloučen s Jaroměří. Protože josefovská pevnost ztratila vojenský význam, byl Josefov poznamenán stagnací provázenou trvalým úbytkem obyvatel. Po okupaci Československa sovětskými vojsky v roce 1968 byla zdejší vojenská nemocnice natrvalo zabrána okupačními vojsky a v Josefově byla ubytována silná vojenská posádka. To vše vedlo k značné devastaci této místní části a tento neblahý vliv je zde mnohdy patrný dodnes. Dokumentuje to například skutečnost, že Josefov byl vybrán pro natáčení českého filmu Musíme si pomáhat, který se odehrává na konci druhé světové války. V roce 2016 došlo k přejmenování čtyř ulic v Josefově a tří ve zbytku Jaroměře, čímž byl odstraněn stav odporující zákonu o obcích, kdy se následkem připojení Josefova k Jaroměři některá pojmenování ulic vyskytovala dvakrát.

Přírodní poměry 
Jihozápadní částí katastrálního území Jaroměř protéká řeka Metuje, jejíž tok a přilehlé pozemky jsou součástí přírodní památky Stará Metuje

Obyvatelstvo

Struktura populace

Části města 
 Jaroměř
 Cihelny
 Dolní Dolce
 Jakubské Předměstí
 Jezbiny
 Josefov
 Pražské Předměstí
 Semonice
 Starý Ples

Hospodářství 
Z hlediska průmyslové výroby patří mezi současné nejvýznamnější jaroměřské firmy Karsit, Tanex – Plasty, Kimberly-Clark, Juta Dvůr Králové, VK-Investing, a firma Černý Semena.

Doprava 

Jaroměř je železniční křižovatkou regionálního významu. Spojují se zde železniční trati ze tří směrů – od Pardubic, Liberce a Trutnova. Dopravní význam železniční tratě do Liberce spočívá v osobní dopravě do Liberce a Staré Paky, nákladní doprava je využívána slabě, výjimku tvoří pravidelné vlaky, které uhlím zásobují teplárnu ve Dvoře Králové nad Labem. Železniční doprava na trati do Trutnova je o něco silnější, a to v osobní i nákladní dopravě. Jedná se o pravidelné osobní vlaky a rychlíky a nákladní vlaky uhlím zásobující tepelnou elektrárnu v Poříčí u Trutnova. Jaroměří prochází silnice první třídy I/33 zařazená do sítě mezinárodních silnic pod označením E67 z Prahy do polské Vratislavi. Trvale rostoucí zatížení tohoto mezinárodního tahu je problémem pro město, které je silnicí rozděleno na dvě části, podobně na tom jsou i města Česká Skalice (do roku 2009 nedokončen obchvat) a Náchod. Řešením těchto problémů je dobudování dálnice D11 z Prahy přes Hradec Králové, Jaroměř a Trutnov směrem na Královec, kde bude navazovat na polskou rychlostní silnici S3. Součástí této stavby je i severní přeložka již zmíněné silnice I/33.

V roce 2020 byl otevřen nový autobusový terminál, který nahradil nevyhovující autobusové nádraží v ulici Na Valech.

V Josefově je též sportovní letiště s travnatou plochou.

Společnost

Školství 
V Jaroměři jsou tři základní devítileté školy: ZŠ B. Němcové, ZŠ Na Ostrově, ZŠ Josefov a Gymnázium Jaroslava Žáka a zemědělské učiliště.

Sport 
 Fotbalový klub FK Jaroměř
Hokejový klub HC Jaroměř
Florbalový oddíl TJ Sokol Jaroměř

Pamětihodnosti 

 Gotický chrám sv. Mikuláše; poprvé písemně zmíněn roku 1325, současná stavba zahájena roku 1404 a pokračovala po husitských válkách, kostel zaklenut v 16. století; roku 1590 před západní průčelí přistavěna renesanční předsíň, 1707 dokončena zvonice; roku 1753 se zřítila severní věž. Kostel byl roku 1904 a v letech 1906–1909 restaurován. Jde o orientované síňové trojlodí s křížovými klenbami, šestibokým závěrem a kryptou. Průčelí je jednověžové s předsíní. K ní je připojena hranolová zvonice se sochou sv. Václava. Hlavní portál je gotický z roku 1410. Vybavení: rokokový hlavní oltář z let 1770–1772 se sochami od Martina Krupky. Kazatelna se sochařskou výzdobou a pontifikální křeslo od téhož autora; čtyři boční oltáře z 2. poloviny 17. století, cínová gotická křtitelnice z roku 1518 s pozdějším víkem; náhrobek litevského knížete Dimitrije Sanguška z roku 1554.
 Ze středověkého opevnění města zůstala zachována jediná brána se zvonicí.
 Menší gotický kostel sv. Jakuba na Jakubském předměstí byl založen ve 14. století a o dvě staletí později přestavěn.
 mariánský sloup z let 1722–1727 na hlavním náměstí, trojboká odstupněná statue se sochami světců završená sochou Panny Marie Immaculaty od sochaře Matyáše Bernarda Brauna, provedena za účasti Řehoře Thényho a dalších. Ve spodní části na trojboké balustrádě sochy sv. Floriána, sv. Ignáce a Jana nepomuckého, mezi nimi tři reliéfy (rakouský orel, darovací nápis, Svatá rodina), nad nimi na římsách sochy svatých Jana křtitele, Štěpána a Jakuba Většího, a alegorie Víry, výše reliéfy Navštívení P. Marie, Obětování Krista v chrámě a Nanebevzetí Panny Marie.<ref>Poche Emanuel: Soupis památek historických a uměleckých v Republice československé, díl XXXVIII., politický okres Dvůr Králové, Praha 1937, s. 190-195</ref> Originál sloupu je v pevnosti Josefov, na místě je kopie.
 Městský hřbitov: Plačící žena – náhrobek Anny Miseliusové tchyně sochaře M. B. Brauna (kopie, originál v pevnosti Josefov).
 Wenkeův obchodní dům – postavený v roce 1911 podle návrhu architekta Josefa Gočára, přední památka moderní české architektury; nyní městské muzeum a galerie.
 Železniční muzeum v někdejší výtopně ČD vybavené historickými stroji, vagony, železničními doplňky a reáliemi.

 Josefov 
 bývalé pevnostní město Josefov, v letech 1780 až 1787 podle plánů francouzských vojenských stavitelů vybudováno vrcholné dílo evropského urbanismu a fortifikačního umění. Značná část podzemních chodeb a opevnění byla renovována a otevřena veřejnosti. Návštěvníci procházejí podzemními chodbami osvětlenými svícemi; část prohlídky absolvují s průvodcem, zbytek sami. Zažívají tak pocity vojáků bránících pevnost před nepřítelem. Josefov byl v roce 1971 vyhlášen městskou památkovou rezervací.
 kaple sv. Anny na Pražském předměstí
 Boží muka z roku 1686 v Palackého ulici
 Socha sv. Jana Nepomuckého z doby okolo roku 1740 v Havlíčkově ulici
 Socha sv. Jana Nepomuckého z doby okolo roku 1800 v ulici Na Cihelnách
 kaple Nejsvětější Trojice IV pod hřbitovem
 Ukřižovaný na kamenném podstavci s reliéfem, ve čtvrti Na Obci
 socha svatého Václava na věži zvonice u kostela sv. Mikuláše
 Radnice, původně renesanční, upravená v 17. století a roku 1851 přestavěná. Patrová budova, v přízemí sál s valenou klenbou a štuky.
 Děkanství, klasicistní z let 1785–1786, patrová budova se středovým mělkým rizalitem, v přízemí klenuté místnosti
 Některé historické domy (zejména) na náměstí.
 Městská knihovna byla založena roku 1896

 Osobnosti 
 Václav Ježek - fotbalový trenér
Rudolf Bouček - český divadelník a loutkář
Václav Baumann – válečný letec
 Otakar Binar – architekt, vědec
 Tomáš Holub – plzeňský biskup
 Miloš Noha (1901–2000) − lingvista 
 Ivo Pešák – komik, herec, klarinetista, člen Banjo Bandu Ivana Mládka
 František Petera−Rohoznický (1798–1877) − římskokatolický kněz, amatérský archeolog a vlastivědný pracovník
 Josef Šíma – česko-francouzský malíř
 Otakar Španiel – sochař a medailér
 Antonín Švorc – operní pěvec
 Zdeněk Veselovský – zoolog, dlouholetý ředitel Zoologické zahrady Praha.
 Hana Volavková, rozená Frankensteinová – historička umění, ředitelka Židovského muzea v Praze.
 Antonín Wagner – architekt, sochař, restaurátor
 Břetislav Vachala – egyptolog
 Na městském hřbitově je pohřben sochař Vladimír Preclík s manželkou Zdenou Preclíkovou-Fibichovou, sochařkou.

Partnerská města
 Ziębice, Polsko
 Warrington, Velká Británie

 Galerie 

 Odkazy 
 Reference 

 Literatura 
 ČERNÝ, František: Ve městě u tří řek; Ústí nad Orlicí, 2005; 288 s. ISBN 80-86845-22-2
ČERNÝ, František : Divadelní život v Jaroměři, Academi a (2003)
 KNAP, Antonín:Paměti královského věnného města Jaroměře nad Labem. Polička 1887
 POCHE, Emanuel: Soupis památek historických a uměleckých v Republice československé, díl XXXVIII., politický okres Dvůr Králové, Praha 1937
 POLÁK, Jindřich – SLAVÍK, Jan: Jaroměř. Chrám sv. Mikuláše''. Jaroměř 2015.
POLICKÝ, Jan Stanislav : Kniha o Jaroměři, vydáno vlastním nákladem, tisk Josef Blažej Jaroměř (1912)
HEJNA, Václav : Vzpomínky ze staré i nové Jaroměře, vydáno  vlastním nákladem, tisk Oldřich Javůrek - Josefov (1935)
VACEK, Jan Jaroměřský : Historie a popis chrámu sv. Mikuláše v Jaroměři: vydáno Katolickou charitou v Jaroměři, tisk Oldřich Javůrek  (1945)
NOVÁK, Václav : Chrám sv. Mikuláše v Jaroměři, vydalo Město Jaroměř a Městské muzeum Jaroměř (2006)

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 
 Zpravodajství z Jaroměře a okolí

 
Města v Čechách
Obce s rozšířenou působností
Obce s pověřeným obecním úřadem
Městské památkové zóny v Česku
Obce v okrese Náchod
Dobrovolný svazek obcí Jaroměřsko
Sídla na Labi
Města v okrese Náchod
Sídla ve Východolabské tabuli
Sídla na Metuji
Sídla na Úpě