alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Akademismus

Akademismus je styl ve výtvarném umění, který v druhé polovině 19. století završil klasicismus. Pro akademismus je charakteristická dokončenost a hladkost malby. Vychází z antiky a vrcholné renesance. Jednou z používaných technik je barokní caravaggiovský šerosvit.

Původ a vývoj 
Académie des beaux-arts měla 50 členů. V roce 1795 byly sjednoceny její sekce. Škola výtvarného umění (École nationale supérieure des beaux-arts) se tak jmenuje od roku 1793. Má tři sekce: malbu, sochařství a architekturu. Profesoři školy měli umělecké ateliéry, kde hlouběji seznamovali studenty se svou technikou.

Akademičtí malíři často vystavovali na oficiálních každoročních salonech. Díla vybírala porota. Automaticky mohli vystavovat pouze držitelé medailí. Nejslavnější akademickou výstavou byl Salón, který byl pořádán od roku 1737 každý rok v dubnu v Paříži v Apolónově salónu (Salon d’Apollon) v Louvru. (V letech 1802–1831 a 1852–1863 byl pořádán jako bienále.) Po roce 1890 nastal po rozpadu na dva soupeřící Salony jeho úpadek a mezi poslední významné akademisty patřil francouzský malíř William-Adolphe Bouguereau (1825–1925), který patřil mezi nejvýznamnější umělce v tomto stylu výtvarného umění.

S akademismem byla úzce spjata Římská soutěž (Le concours de Rome), jejíž vítěz obdržel Římskou cenu – tříleté stipendium pro nejnadanějšího malíře, aby v Římě studoval antické umění. Soutěž byla pořádána od roku 1664 a zrušena v roce 1967. Od roku 1803 stipendisté bydleli ve Villa Médicis, sídle Académie de France.

Po roce 1874 se soupeřem akademismu stal modernismus – avant-garde (tedy impresionismus, který však byl ještě více méně součástí tradičního umění; od 80. let postimpresionismus a symbolismus). Dá se říci, že jako uznávané umění akademismus skončil před první světovou válkou. Po druhé světové válce byl považován za zpátečnické umění, které dusilo nastupující pokrokové směry. Renesance akademismu začala na konci 70. let 20. století.

Významní akademici 

 Francie
 Hippolyte Delaroche
 William-Adolphe Bouguereau
 Alexandre Cabanel
 Jean-Léon Gérôme
 Jacques-Louis David
 Jean Auguste Dominique Ingres
 François-Édouard Picot
 Eugène Emmanuel Amaury Duval
 Paul Baudry
 Jules Lefebvre
 Léon Bonnat
 Anglie
 Frederick Leighton
 Lawrence Alma-Tadema
 John-William Godward
 Rakousko
 Hans Makart
 Španělsko
 Frederico Madrazo y Kuntz
 Itálie
 Francesco Hayez
 Andrea Appiani
 Německo
 Peter von Cornelius
 Arno Breker
 Adolf Ziegler
 České země
 Václav Brožík

Galerie

Literatura 
 G. Planche: Études sur l'école française, Paříž 1855
 A. Celebenovic: Péinture kitsch ou réalisme bourgeois, Paříž 1974
 Ph. Julian: Le nu 1900, Paříž 1976
 Ph. Julian: Les Orientalistes, Fribourg 1977
 M. Thévoz: L'academisme et ses fantastes, Paříž 1980
 J. Harding: Les péintres pompiers.La péinture academique en France de 1830 á 1880, Paříž 1980
 J. Laurent: Art et pouvoir en France de 1973 á 1981.Historie d'une démission artistique, Saint Étienne 1982

Externí odkazy 
 
 
 
 Pojednání o akademismu (pouze textové)
 Art Renewal Centre (včetně obrázků)
 akademismus – heslo v Sociologické encyklopedii

Umělecké směry
Moldávie

Moldávie () je označení historického území, které se rozkládá mezi Karpaty a řekou Dněstr. Dnes je součástí Rumunska, Moldavska a Ukrajiny.

Dějiny 
V roce 1279 padlo území Moldávie do područí Mongolské říše. Moldávie se zformovala v polovině 14. století, a to pod vlivem Uherska. Roku 1359 se moldavský kníže Bohdan I. uherského vlivu zbavil a stal se tak prvním nezávislým knížetem. Později se Moldavsko dostalo do lenní závislosti na polském státě. Nejvýznamnějším moldavským vládcem byl kníže Stefan III. Veliký (1457–1504). Za jeho vlády bylo knížectví ohroženo agresí sousedního Polska, Uherska, ale především Osmanské říše. Proti ní se Stefan snažil vytvořit alianci. Roku 1489 byl nakonec Turky donucen platit tribut. Jeho nástupce uznal pak lenní závislost své země na Osmanské říši.

Roku 1829 získala Moldávie od osmanské říše samosprávu. Část Moldávie západně od řeky Prut byla v roce 1859 spojena s Valašskem a vytvořila s ním nezávislé Rumunsko. Část Moldávie východně od řeky Prut byla roku 1792 připojena k Rusku jako Besarábie, roku 1918 se stala součástí Rumunska. Roku 1940 bylo území připojeno k SSSR, roku 1941 znovu k Rumunsku. Roku 1944 bylo území s konečnou platností připojeno k Sovětskému svazu. Na větší části Besarábie vznikla již roku 1940 Moldavská SSR. Ta získala roku 1991 samostatnost jako Moldavsko.

Geografie 
Východní část Moldávie se nazývá Besarábie. V současnosti Besarábie tvoří převážnou část nezávislého Moldavska a zasahuje i na území Ukrajiny. Severní část historické Moldávie se jmenuje Bukovina, ta je dnes rozdělena na rumunskou a ukrajinskou část. Na jihovýchodě Moldávie se nachází Budžak (dnes je součástí Ukrajiny).

Externí odkazy 
 

 
Historická území Rumunska
Historická území Ukrajiny
Most (rozcestník)

Slovo most má více významů:
 most – dopravní stavba k překonání sníženiny, vodního toku, komunikace apod.
 gondolový most
 řetězový most
 trámový most
 letecký most – zásobování vzdušnou cestou
 Varolův most – část zadního mozku
 tepelný most – tepelně vodivá část stavby ve směru teplotní spádnice
 bridge – zařízení používané v počítačových sítích
 most (cvik) – tělocvičná pozice
 most (teorie grafů) - hrana způsobující rozpad grafu na více souvislých komponent

sídla
 Most (město) – české statutární město
 Starý Most – část města Most
 Most (pivovar) – pivovar ve stejnojmenném městě (zaniklý)
 Jezero Most, též Mostecké jezero – umělé jezero poblíž města Most
 Most (nádraží) – železniční stanice
 Černý Most – část Prahy (další významy v rozcestníku Černý most)
 Dlouhý Most – obec v okrese Liberec (další významy v rozcestníku Dlouhý most)
 Kamenný Most (okres Kladno) – obec v okrese Kladno (další významy v rozcestníku Kamenný Most)
 Vydří Most – část obce Kvilda v okrese Prachatice
 Pelíškův Most – část obce Tichonice v okrese Benešov
 Most pri Bratislave – obec na Slovensku
 Kamenný Most (okres Nové Zámky) – obec na Slovensku

zkratky a vlastní jména
 MOST (iniciativa) – iniciativa založená na jaře 1989 Michalem Horáčkem a Michaelem Kocábem pro dialog mezi komunistickou vládou a disentem.
 MOST Pro Tibet – nezisková organizace
 MOST (satelit) – kanadský kosmický teleskop (Microvariability and Oscillations of STars telescope)
 MOST-HÍD – slovenská politická strana
 Die Brücke (Most) – drážďanská expresionistická umělecká skupina

názvy uměleckých děl
 Most (film) – německý válečný film
 Most (film, 2003) – americko-český krátký film z roku 2003
 Most (opera) – česká antiopera
 Most (seriál) – dánský a švédský seriál
 Most! – český seriál
 Příliš vzdálený most – americký válečný film
 Most u Remagenu – americký válečný film
 Most přes řeku Kwai – britský válečný román, podle nějž byl natočen stejnojmenný film

Související články 
 Můstek
 Mosty
 Mostek
 Mostice
 Mostiště
 The Bridge
 Seznam článků s názvem začínajícím na „Most“
 Seznam článků s názvem obsahujícím „Most“

Externí odkazy 
 
 

Rozcestníky - místopisné jméno
Horst Rudolf Übelacker

Horst-Rudolf Übelacker (* 26. března 1936, Karlovy Vary) je německý politik a publicista pravicového zaměření. Je žákem Hermanna Raschhofera.

Übelacker byl dříve ředitelem Německé spolkové banky a členem CSU. Později přešel k republikánům. Od té doby, co odešel do důchodu, žije v Linci a angažuje se v nacionalistickém sudetoněmeckém spolku Witikobund. Je členem spolkového shromáždění a spolkového předsednictva Sudetoněmeckého krajanského sdružení. Od roku 1989 je předsedou „Německo-ukrajinské společnosti“ a od roku 2001 hostujícím profesorem Ukrajinské svobodné univerzity v Mnichově.

Literatura 
 Anton Maegerle: Autoren des Grabert-Verlags und des Hohenrain-Verlags. Ihre Funktion und ihre Bedeutung in der rechten Szene. In: Martin Finkenberger/Horst Junginger (Hrsg.): Im Dienste der Lügen. Herbert Grabert (1901-1978) und seine Verlage. Aschaffenburg : Alibri-Verl., 2004. S. 155-174, hierzu S. 171 f. .

Němečtí politici
Narození v Karlových Varech
Narození v roce 1936
Narození 26. března
Žijící lidé
Muži
Členové CSU
Übelacker

Příjmení Übelacker má více nositelů:

 Erich Übelacker (1899–1977), česko-německý automobilový konstruktér
 Horst Rudolf Übelacker (1867–1919), německý politik a publicista
Seznam německých názvů obcí a osad v Česku

Tento seznam obsahuje německé názvy (exonyma) českých obcí, resp. jedná se o rozcestník na jednotlivé seznamy sestavené dle počátečních písmen názvů českých obcí.
Měl by sloužit pro orientaci v starých písemných pramenech, mapách atd., nikoliv pro prostý překlad českých názvů měst do němčiny. Většina z těchto německých názvů by při použití v současnosti byla i německým rodilým mluvčím nesrozumitelná (např. německý název Kroměříže Kremsier). 
Co se týče oficiálních názvů v češtině, po druhé světové válce došlo ke změně mnoha názvů německého původu na české (např. Falknov nad Ohří (z něm. Falkenau an der Eger) na Sokolov).

Ve starších dílech mohou být názvy psány odchylným pravopisem od toho současného, například Neü Stein (Najštejn), Unter Iörgenthal (Dolní Jiřetín), KonigStadtel (Městec Králové), Pržestawlk (Přestavlky) nebo Lhota Saržetzka (Zářecká Lhota) v Müllerově mapě Čech z roku 1757.

Reference

Literatura 
 Německo-český slovník místních jmen
 
 
 
 
 
 Rukopisný rejstřík k Müllerově mapě Čech (1757) – objev ve fondu knihovny Historického ústavu AV ČR (objeven 2020, tiskem má vyjít 2023)

Související články 
 Seznam německých názvů vodních toků v Česku
 Seznam zkratek na starých mapách

Externí odkazy 
 Vladimír Šmilauer: Revise českých pomístních jmen. Naše řeč 1957. Dostupné online.
 Vyhláška č. 22/1949 Sb., o změnách úředních názvů míst v roce 1948. Dostupné online.

Seznamy německých názvů obcí a osad v Česku
1399



Události 
 Nástup dynastie Lancasterů na anglický trůn

Probíhající události 
 1399–1402 – Kampaň ťing-nan

Úmrtí 
 4. ledna – Nicolaus Eymeric, španělský teolog a inkvizitor (* asi 1320)
 3. února – Jan z Gentu, vévoda z Lancasteru (* 6. března 1340)
 17. června – Hedvika z Anjou, polská panovnice a světice (*18. února 1374)
 13. července – Petr Parléř, stavitel (* 1332/1333)
 26. srpna – Michail Alexandrovič Tverský, veliký kníže tverský a veliký kníže vladimirský (* 1333)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Benedikt XIII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II. » Jindřich IV.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos a Jan VII. Palaiologos (spoluvladař)

Externí odkazy 
 

 
14. století
1678

1678 (MDCLXXVIII) byl rok, který dle gregoriánského kalendáře započal sobotou.

Události 
 10. srpna – mír v Nijmegenu mezi Francií a Nizozemskem
 17. září – mír mezi Francií a Španělskem
 25. října – sňatek pozdějšího falckého vévody a kurfiřta Jana Viléma (1658–1716) s dcerou císaře Svaté říše římské Ferdinanda III., Marií Annou Habsburskou (1654–1689)

Probíhající události 
 1652–1689 – Rusko-čchingská válka
 1672–1678 – Francouzsko-nizozemská válka
 1674–1679 – Skånská válka
 1675–1678 – Válka krále Filipa

Narození 
Česko
 1. ledna – František Ferdinand Kinský, český šlechtic, diplomat a politik († 12. září 1741)
 23. února – Jan Adam z Questenberka, český šlechtic a mecenáš umění († 10. května 1752)
 24. března – Gottfried Daniel Wunschwitz, šlechtic z rodu Wunschwitzů, sběratel († 25. června 1741)
 13. května – pokřtěn František Benedikt Klíčník, moravský stavitel († 8. dubna 1755)
 24. prosince – Karel Slavíček, český misionář v Číně († 24. srpna 1735)
 ? – Bernart Vilém z Říčan, kanovník katedrální kapituly u sv. Štěpána v Litoměřicích († 3. srpna 1726)
 ? – Václav Kleych, český exulant, písmák a nakladatel († 1. srpna 1737)
 ? – Martin Hlaváček, jezuita, děkan teologické fakulty Olomoucké univerzity († 1722)
 ? – Zacharias Hoffmann, český barokní stavitel a řezbář († únor 1754)

Svět
 4. března – Antonio Vivaldi, italský skladatel, houslista, dirigent († 28. července 1741)
 7. března – Filippo Juvarra, italský architekt a divadelní výtvarník († 31. ledna 1736)
 3. května – Amaro Pargo, španělský pirát († 14. října 1747)
 16. července – Žofie Šarlota Hesensko-Kasselská, meklenbursko-schwerinská vévodkyně († 30. května 1749) 
 26. července – Josef I. Habsburský, římský císař a český a uherský král († 17. dubna 1711)
 18. listopadu – Giovanni Maria Angelo Bononcini, italský violoncellista a hudební skladatel († 1753)
 26. listopadu – Karel Leopold Meklenbursko-Zvěřínský, meklenbursko-zvěřínský vévoda († 28. listopadu 1747) 
 13. prosince – Jung-čeng, čínský císař († 8. října 1735)
 ? – Manuel de Zumaya, mexický varhaník a hudební skladatel († 21. prosince 1755)

Úmrtí 
 24. dubna – Ludvík VI. Hesensko-Darmstadtský, německý šlechtic (* 25. ledna 1630) 
31. srpna – Ludvík VII. Hesensko-Darmstadtský, německý šlechtic (* 22. června 1658) 
4. června – Catherine Charlotte de Gramont, monacká kněžna a milenka Ludvíka XIV. (* 1639)  
2. října – Wu San-kuej,čínský císař (* 1612)
 28. září – Maurizio Cazzati, italský hudební skladatel (* 1. března 1616)
 18. října – Jacob Jordaens, vlámský barokní malíř (* 19. května 1593)
 18. listopadu – Giovanni Maria Bononcini, italský houslista a hudební skladatel (* 23. září 1642)
 29. listopadu – Daniele da Castrovillari, italský mnich a hudební skladatel (* ? 1613)

Hlavy států 
 Anglie – Karel II. (1660–1685)
 Francie – Ludvík XIV. (1643–1715)
 Habsburská monarchie – Leopold I. (1657–1705)
 Osmanská říše – Mehmed IV. (1648–1687)
 Polsko-litevská unie – Jan III. Sobieski (1674–1696)
 Rusko – Fjodor III. (1676–1682)
 Španělsko – Karel II. (1665–1700)
 Švédsko – Karel XI. (1660–1697)
 Papež – Inocenc XI. (1676–1689)
 Perská říše – Safí II.

Externí odkazy 
 

 
17. století
1696

1696 (MDCXCVI) byl rok, který dle gregoriánského kalendáře započal nedělí.

Události 
 začíná stavba loděnic ve Voroněži
 protiruská povstání v Burjatsku

Probíhající události 
 1683–1699 – Velká turecká válka
 1688–1697 – Devítiletá válka
 1689–1697 – Válka krále Viléma

Narození 

Česko
 ? – David Antonín Nývlt, náchodský úředník a regionální historik († 1772)

Svět
 5. března – Giovanni Battista Tiepolo, benátský malíř († 27. března 1770)
 21. března – Pierre Février, francouzský hudební skladatel, varhaník a cembalista († 5. listopadu 1760)
 22. dubna – Antonie Amálie Brunšvicko-Wolfenbüttelská, brunšvicko-wolfenbüttelská princezna a vévodkyně († 6. března 1762)
 14. května – Leopold II. Fridrich z Egkhu, německý církevní hodnostář, olomoucký biskup († 15. prosince 1760)
 18. června – Bedřich August Harrach, česko-rakouský šlechtic a politik († 4. června 1749)
 2. srpna – Mahmud I., turecký sultán († 1754)
 9. srpna – Josef Václav z Lichtenštejna, lichtenštejnský kníže († 10. února 1772)
1. září – Emine Sultan, osmanská princezna a dcera sultána Mustafy II. († 1739) 
 27. září – Alfons Maria z Liguori, italský misionář, biskup a světec († 1. srpna 1787)
 17. října – August III. Polský, polský král a velkokníže litevský († 5. října 1763)
 28. října – Maréchal de Saxe, německý šlechtic a vojevůdce ve francouzských službách († 30. listopadu 1750)
13. prosince – Safiye Sultan, osmanská princezna a dcera sultána Mustafy II. († 15. května 1778) 
 ? – Johann Caspar Bagnato, německý barokní stavitel († 15. července 1757)
 ? – Abram Petrovič Gannibal, ruský vojenský a politický činitel černošského původu († 20. dubna 1781)

Úmrtí 
 8. února – Ivan V., ruský car, bratr a spoluvladař Petra I. (* 6. září 1666)
 12. března – Jean de la Vallée, francouzský barokní architekt (* 1620)
17. března – Isabela Markéta Orléanská, francouzská vévodkyně a šlechtična (* 26. prosince 1646) 
 17. dubna – Marie de Sévigné, francouzská šlechtična, spisovatelka (* 5. února 1626)
 30. dubna – Robert Plot, anglický přírodovědec (* 13. prosince 1640)
 10. května – Jean de La Bruyère, francouzský spisovatel a filosof (* 16. srpna 1645)
 16. května – Marie Anna Habsburská, manželka krále Filipa IV., královna španělská, neapolská a sicilská (* 23. prosince 1634)
 17. června – Jan III. Sobieski, polský král a jeden z největších turkobijců (* 1629)
 29. června – Michel Lambert, francouzský pěvec, theorbista a hudební skladatel (* ? 1610)
 3. listopadu – Jindřich Václav Richter, český misionář v Jižní Americe (* 4. září 1653)
 ? – Jan Baptista Mathey, francouzský architekt (* 1630)
 ? – Jacob Huysmans, vlámský portrétista (* 1633)
 ? – Johan Kusser st., slovenský evangelický kantor

Hlavy států 
 Anglie – Vilém III. (1688–1702)
 Francie – Ludvík XIV. (1643–1715)
 Habsburská monarchie – Leopold I. (1657–1705)
 Osmanská říše – Mustafa II. (1695–1703)
 Polsko-litevská unie – Jan III. Sobieski (1674–1696)
 Rusko – Ivan V. (1682–1696) a Petr I. Veliký (1682–1725)
 Španělsko – Karel II. (1665–1700)
 Švédsko – Karel XI. (1660–1697)
 Papež – Inocenc XII. (1691–1700)
 Perská říše – Husajn Šáh

Externí odkazy 
 

 
17. století
1697

1697 (MDCXCVII) byl rok, který dle gregoriánského kalendáře započal úterým.

Události 
 11. září – bitva u Zenty, Evžen Savojský překvapil a rozdrtil turecká vojska přecházející Tisu. Poté zpustošil Bosnu a vyplenil Sarajevo…
 20. září – uzavřen Rijswijkský mír, který ukončil válku mezi Francií a tzv. Velkou aliancí
 Petr Veliký cestuje inkognito po Evropě
 Karel XII. nastoupil v 15 letech na švédský trůn
 začíná hladomor ve Finsku (1697–1699)
 Koldínův zákoník se stává jediným zákoníkem městského práva platným na Moravě

Probíhající události 
 1683–1699 – Velká turecká válka
 1688–1697 – Devítiletá válka
 1689–1697 – Válka krále Viléma

Narození 

Česko
 leden – Josef Jiří Jelínek, barokní sochař a řezbář († 23. ledna 1776)
 16. dubna – Jan Antonín Scrinci, lékař a fyzik, rektor UK († 28. dubna 1773)
 13. prosince – Lazar Widemann, český sochař a řezbář († 29. ledna 1769)
 neznámé datum – Ignác Hubatka, skladatel († 4. února 1745)
 neznámé datum – Jan Václav Přepyský z Rychemberka, šlechtic († 11. září 1765)

Svět
 1. ledna – Antonio Galli da Bibbiena, italský malíř a architekt († 28. ledna 1774)
 30. ledna – Johann Joachim Quantz, německý flétnista a skladatel († 12. července 1773)
 15. února – Vito Maria Amico, italský historik a politik († 15. prosince 1762)
 1. dubna – Antoine François Prévost, francouzský spisovatel († 23. prosince 1763)
 10. května – Jean-Marie Leclair, francouzský skladatel a houslový virtuos († 22. října 1764)
 6. srpen – Karel VII. Bavorský, vévoda a kurfiřt bavorský, (vzdoro)císař Svaté říše římské († 1745)
 7. října – Giovanni Antonio Canal, italský malíř († 1768)
 8. října – Cornelis Troost, nizozemský malíř období baroka († 7. března 1750)
 10. listopadu – William Hogarth, anglický malíř a grafik († 26. října 1764)
 5. prosince – Giuseppe de Majo, italský skladatel († 18. listopadu 1771)

Úmrtí 
Česko
 12. června – Matthaeus Zeidler, jezuitský teolog, rektor olomoucké univerzity (* 26. listopadu 1626)

Svět
 1. března – Francesco Redi, italský lékař a přírodovědec (* 18. února 1626)
 5. dubna – Karel XI., švédský král (* 24. listopadu 1655)
 7. července – John Aubrey, anglický starožitník a spisovatel (* 12. března 1626)
 22. listopadu – Libéral Bruant, francouzský architekt (* 1636)
 17. prosince – Eleonora Marie Josefa Habsburská, dcera císaře Ferdinanda III., polská královna (* 21. května 1653)

Hlavy států 
 Anglie – Vilém III. (1688–1702)
 Francie – Ludvík XIV. (1643–1715)
 Habsburská monarchie – Leopold I. (1657–1705)
 Osmanská říše – Mustafa II. (1695–1703)
 Polsko-litevská unie – August II. Silný (1697–1706)
 Rusko – Petr I. Veliký (1682–1725)
 Španělsko – Karel II. (1665–1700)
 Švédsko – Karel XI. (1660–1697) / Karel XII. (1697–1718)
 Papež – Inocenc XII. (1691–1700)
 Perská říše – Husajn Šáh

Externí odkazy 
 

 
17. století
1398



Události 
 počátek války mezi moravskými markraběty Joštem a Prokopem

Narození 
Česko
 ? – Menhart z Hradce, nejvyšší pražský purkrabí († 3. únor 1449)

Svět
 25. února – Süan-te, čínský císař († 1435)
 19. srpna – Iñigo Lopez de Mendoza, kastilský básník a šlechtic († 1458)
 ? – Giuliano Cesarini, italský duchovní, kardinál a papežský diplomat, který přivedl do Čech čtvrtou křížovou výpravu proti husitům († 1444)
 ? – Jü Čchien, čínský státník († 1457)

Úmrtí 
 6. ledna – Ruprecht II. Falcký, falcký kurfiřt (* 1325)
 30. března – Ču Kang, čínský princ a vojevůdce (* 18. prosince 1358)
 24. června – Chung-wu, zakladatel a první císař čínské dynastie Ming (* 1328)
 5. října – Blanka Navarrská, francouzská královna jako manželka Filipa VI. (* 1330/1335)
 6. října – Vuk Branković, srbský kníže Rašky (Kosovo) (* ?)
 Jindřich VII. Lehnický, biskup ladislavský a cambrajský, děkan vladislavské katedrály (* ?)
Jindřich III. z Hradce, český šlechtic z jihočeského rodu pánů z Hradce (* ?)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Benedikt XIII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
Lillehammer

Lillehammer (v doslovném překladu Malý Hamr) je město v jihovýchodním Norsku. V roce 1994 se zde konaly zimní olympijské hry i následné paralympijské hry a v roce 2016 zimní olympijské hry mládeže. V roce 2007 měl Lillehammer 25 537 obyvatel.

Geografie 
Lillehammer leží 137 km severně od hlavního města Oslo, v údolí Gudbrandsdalen na řece Lågen, u nejsevernějšího cípu jezera Mjøsa. Je to administrativní a obchodní centrum regionu Innlandet. Je oblíbeným cílem sportovců a turistů, neboť má vynikající podmínky pro lyžování (areál Hafjell) a ostatní outdoorové aktivity.

Podnebí 
Město se nachází ve vnitrozemí, v závětří Skandinávského pohoří, které brání přechodu teplejšího mořského vzduchu. Proto je klima v Lillehammeru kontinentální s chladnou zimou a mírně teplým létem. Průměrná denní teplota v lednu dosahuje −9 °C, v červenci 14 °C a průměrný roční úhrn srážek je 761 mm.

Dějiny 
Za zakladatele města je považován obchodník Ludvig Wiese. Status města získal Lillehammer až v roce 1842 (obchodní práva měl od roku 1827). V roce 100. výročí získání městského statutu byla odhalena na náměstí Lilletorget socha zakladatele. Název města je odvozen od nedalekého místa původního osídlení oblasti z 18. století – Hammer gård (farma Hammer).

Kultura a společenský život 
Každoročně se ve městě pořádají festivaly norské literatury, jazzu, blues, dětských a animovaných filmů (Amandusfestivalen). Ve skokanském areálu Lysgårdsbakken probíhá jeden ze závodů Světového poháru ve skocích na lyžích.

V Lillehammeru sídlí Norská filmová škola (Den norske filmskolen), Norská humanistická akademie (Nansenskolen – Norsk humanistisk akademi) a vojenská vysoká škola Cyberingeniørskolen (dř. FIH, Forsvarets Ingeniørhøgskole).

Také zde najdete rozsáhlý skanzen Maihaugen s téměř dvěma stovkami historických staveb pocházejících ze vzdálené minulosti ale i moderní doby. Součástí skanzenu je i muzeum a ukázky lidových tradic a řemesel.

Na zimní olympiádu Norsko vynaložilo dvě miliardy norských korun a je zde vybudováno i olympijské muzeum.

Externí odkazy 
 
 
  

 
Geografie Innlandetu
Města v Norsku
Olympijská města
1397



Události 
 7. června – Bitva u Kleverhammu
 vznik Kalmarské unie Dánska, Švédska a Norska

Narození 
 22. ledna – Ludvík z Valois, francouzský princ († 1415)
 21. února – Isabela Portugalská, burgundská vévodkyně († 1471)
 16. srpna – Albrecht II. Habsburský, český král († 28. října 1439)
 15. listopadu – Mikuláš V., papež († 1455)
 Paolo Uccello, italský malíř († 1475)
 Albrecht V. Meklenburský, meklenburský vévoda († 1423)

Úmrtí 
 21. ledna – Albrecht II. Bavorský, bavorský vévoda (* 1368)
 18. února – Enguerrand VII. z Coucy, pán z Coucy a hrabě ze Soissons (* 1340)
25. dubna – Tomáš Holland, 2. hrabě z Kentu, anglický šlechtic a rádce krále Richarda II. (* 1350/1354) 
 16. června – Filip z Artois, hrabě z Eu a francouzský konetábl (* okolo 1358)
 26. července – Erik I. Meklenburský, meklenburský vévoda (* cca 1359)
 2. září – Francesco Landini, italský hudební skladatel (* 1325/1335)
8. nebo 9. září – Tomáš z Woodstocku, nejmladší syn anglického krále Eduarda III. (* 7. ledna 1355) 
 Jindřich z Baru, pán z Marle a markýz z Pont-à-Mousson (* cca 1362)
 Jan II. Bavorský, bavorský vévoda (* cca 1341)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Benedikt XIII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1379



Události 
 Založen pivovar Regent (Třeboň).
 První písemná zmínka o obci Samšín.
 První písemná zmínka o obci Železný Újezd.
 Berní rejstřík plzeňského kraje - důležitý zdroj zmínek o existenci vesnic na Plzeňsku

Narození 
 7. února – Ču Jou-tun, kníže z Čou, čínský básník a spisovatel († 8. července 1439)
 4. října – Jindřich III., kastilský a leónský král († 1406)
 ? – Šen Cchan, čínský kaligraf a malíř († 1453)
 ? – Wang Č’, čínský politik říše Ming († 1462)

Úmrtí 
 29. května – Jindřich II., kastilský a leónský král (* 1334)
 15. listopadu – Ota V. Bavorský, bavorský vévoda (* 1346/1347)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel V. Moudrý
 Polské království – Ludvík I. Uherský
 Uherské království – Ludvík I. Uherský
 Lucemburské vévodství – Václav Lucemburský
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
KM

Spojení písmen K a M může mít různé významy:

KM 
 KM – kód ISO 3166-2 pro Komory
 CS-KM (YU-KM) – bývalý kód ISO 3166-2 pro Kosovo v rámci Srbska a Černé Hory
 zkratka pro Kelley-Morseovu teorii množin
 zkratka pro výrobce automobilů Kia Motors
 označení IATA pro leteckou společnost Air Malta
 zkratka pro Michaelisovu konstantu
 zkratka polské železniční společnosti „Koleje Mazowieckie – KM“ sp. z o.o.
 bývalá SPZ okresu Kroměříž
 SPZ okresu Kysucké Nové Mesto
 kyselina močová

km 
 km – značka jednotky délky kilometr
 khmerština – dvojpísmenný ISO 639 kód pro jazyk

.km 
 .km – internetová doména nejvyššího řádu pro Komory

Externí odkazy
Právní pozitivismus

Právní pozitivismus nebo také juspozitivismus je směr právního myšlení, který zdůrazňuje význam pozitivního práva na úkor práva přirozeného. Opačná škola se nazývá jusnaturalismus. Juspozitivisté vytýkají jusnaturalistům přehnaný subjektivismus – soudce, který se necítí striktně vázán psaným právem, snáze podléhá vnějším vlivům a emocím a jeho rozhodování bývá nepředvídatelné a voluntaristické. Zvláštní důraz je kladem na právní jistotu a předvídatelnost soudního rozhodnutí.

Právní pozitivismus, jako směr vycházející z právního monismu, se zaměřuje na studium platného práva, zákonných a jiných normativních právních textů. Právo se nemá hodnotit, otázka, jaké má právo být, nepatří do právní vědy. Tento směr vychází z racionalistické orientace a snaží se pojednávat o právu jako o úplném a na jiných normativních systémech nezávislém systému.

Historie 
Počátky tohoto přístupu ke studiu práva se objevují již ve 12. století v Bologni, kde působila škola glosátorů. Až v 19. století se vytvořily tři základní směry právního pozitivismu, kterými jsou: francouzská škola právní exegeze, právní pozitivismus v Německu a právní pozitivismus ve Velké Británii.

Francouzská škola právní exegeze 
Východiskem exegetického přístupu se stal Code civil, občanský zákoník z roku 1804, který vytvořila kodifikační komise vytvořená Napoleonem. Základní myšlenky exegetického právního pozitivismu, které mají v mnohém svůj význam i dodnes, jsou:
 nezadatelná práva je třeba sepsat do kodexu,
 představa úplnosti právního řádu a
 soudce musí vždy rozhodnout.
Hlavní ideou tohoto přístupu je ztotožnění práva se zákonem a také princip dělby moci. Zákon pochází od lidu a parlament ho přijme jakožto jeho zástupce.

Německý pozitivismus 
Tento směr do značné míry staví na recepci římského práva. V rámci tohoto směru byla významná historickoprávní škola, která se ostře vymezovala vůči přirozenému právu. Tato škola také zavedla pojmy jako nárok, subjektivní právo, právní vztah atd. Hlavním představitelem této byl Friedrich Carl von Savigny (1779–1861).

Vlastní právní pozitivismus však na rozdíl od francouzské exegeze, která je postavena pouze na výkladu občanského zákoníku, staví na filozofických základech. Právo pochází od státu a důsledkem je ztotožnění práva se zákonem. Mezi nejvýznamnější představitele německého pozitivismu patří Karl Magnus Bergbohm, Georg Jellinek, Rudolf von Jhering.

Anglický pozitivismus 
Vývoj pozitivismu ve Velké Británii lze rozdělit na tři etapy:
 empirický pozitivismus
 analytický právní pozitivismus: Mezi nejznámější představitele patří Jeremy Bentham, dle kterého je právo projevem vůle suverénního vládce. Podstatou práva je příkaz, který je slovním vyjádřením této vůle. Obdobně smýšlel i John Austin, který tvrdil, že smysl studia právní vědy jsou pouze vrchnostenská pravidla.
 nástupci J. Austina

Literatura 
 

Právní věda
Rebel

Rebel (povstalec, vzbouřenec) může označovat:

jména a příjmení
 Jean-Féry Rebel (1666–1747) – francouzský barokní hudební skladatel, dirigent, houslista a cembalista
 Johnny Rebel – symbol amerického Jihu a vojsk Konfederace
 Johnny Rebel (1938–2016) – americký zpěvák country
 Rebel Wilson (* 1980) – australská herečka

televizní stanice
 Rebel (televizní stanice)

počítačová hra
 Rebel (počítačová hra)

filmy a televizní seriály
 Rebel bez příčiny – americký dramatický film z roku 1955
 Rebelové – český filmový muzikál
 Star Wars Povstalci – americký animovaný seriál z roku 2014

hudba
 Rebel Yell (píseň)
 Rebel Heart
 Rebels – československá rocková skupina

literatura
 Rebel – kniha Karla Felta o fotbalistovi Tomáši Řepkovi

jiné
 HC Rebel město Nejdek – hokejový klub
 Rebel (pivo) – pivo z Měšťanského pivovaru Havlíčkův Brod, a.s.
 Vlajka Konfederace
 člen Rebels Motorcycle Club

fikce
 Aliance rebelů

Související články 
 Rebelie v ODS (2012)

Externí odkazy
Seznam měst v Česku

Město je podle české legislativy zvláštní status některých obcí, který se vztahuje na celou obec, včetně jejích případných venkovských částí. V Česku bylo ke květnu 2023 evidováno celkem 610 měst, z toho 27 měst se statusem statutárního města (včetně hlavního města Prahy).

Největší a nejmenší města 

Největší města podle počtu obyvatel
 
 
 
 
 

Největší města podle rozlohy
 
 
 
 
 

Nejmenší města podle počtu obyvatel
 
 
 
 
 

Nejmenší města podle rozlohy

Abecední seznam všech měst

A

B

C 
 Cvikov

Č

D

F

G 
 Golčův Jeníkov

H

Ch

I

J

K

L

M

N

O

P

R

Ř

S

Š

T

U

Ú

V

Z

Ž

Reference

Související články 
 Seznam měst v Česku podle počtu obyvatel
 Seznam bývalých měst v Česku
 Seznam nejlidnatějších obcí v Česku bez statusu města
 Seznam německých názvů obcí a osad v Česku
 Vývoj administrativního dělení Česka

Externí odkazy 
 

 
 
Česko
Pozitivní právo

Pozitivním právem (označovaným též – ne zcela přesně – jako platné právo) se rozumí takové právo, které lze odvodit ze systému vesměs psaných právních norem, které jsou v dané době platné. Jeho protikladem je právo přirozené.

Toto právo není však ani úplné, protože pozitivní právo nemůže zachytit všechny myslitelné situace, které v reálném životě vznikají, ani nutně spravedlivé, neboť obecně formulovaná právní norma může být v případě konkrétní aplikace právem pociťována jako neadekvátní (lat. dura lex, sed lex – „tvrdý zákon, ale zákon“).

Z toho důvodu moderní právní řády připouštějí, aby se státní orgán aplikující platné právo od dikce právní normy odchýlil, pokud je to v souladu s účelem nebo duchem zákona a pokud to lépe vyhovuje obecně chápanému pojmu přirozeného práva nebo spravedlnosti, a aby v případě, že pozitivní úprava pro určitý právní případ chybí, rozhodl podle analogie nebo na základě obecných principů daného právního řádu (např. zásady dobrých mravů nebo poctivého obchodního styku).

Doktrína, která zdůrazňuje význam pozitivního práva na úkor práva přirozeného, se někdy nazývá juspozitivismem, opačný směr se jmenuje jusnaturalismus.

Pojem pozitivního a přirozeného práva se omezuje na kontinentální právní kulturu, v systému anglo-americkém obdobnou roli hraje dichotomie Common law v. Equity.

Reference

Související články 
 Přirozené právo

Právní věda
Subsumpce

Subsumpce označuje logickou operaci, podřazení zjištěné skutkové podstaty pod odpovídající právní normu. Je součástí aplikace práva a na tom, jak přiléhavě bude zvolená právní norma, neboli skutková podstata zákonná, odpovídat tomu, co se událo a co bylo prokázáno, tedy existující skutkové podstatě, závisí, jak správná daná aplikace bude a tedy jak správné rozhodnutí bude vyneseno.

Např. prokázaná skutečnost, že někdo úmyslně usmrtí jiného, se subsumuje pod právní normu vyjádřenou v § 140 trestního zákoníku, čímž je rozhodnuto, že byl spáchán trestný čin vraždy. Pokud by ale k usmrcení došlo sice také úmyslně, nicméně v silném a právně odůvodněném rozrušení, bylo by nutné daný čin podřadit pod právní normu obsaženou v § 141 trestního zákoníku, takže by šlo o trestný čin zabití.

Literatura 
 

Právní pojmy
Teorie práva
1395



Události 
 v Českých zemích epidemie neznámé choroby

Narození 
 Fra Angelico, italský mnich a malíř rané renesance († 18. února 1455)

Úmrtí 
 22. února – Feng Šeng, čínský vojevůdce (* 1330)
 26. dubna – Kateřina Lucemburská, rakouská vévodkyně a pak braniborská markraběnka (* asi 1342)
 srpen – Albrecht III. Habsburský, rakouský vévoda (* cca 1349)
 17. května
 Kralevic Marko, srbský despota (* 1335)
 Marie Uherská, uherská a chorvatská panovnice (* 1371)
 12. prosince – Jolanda z Dampierre, hraběnka z Baru a regentka (* 15. září 1326)
 ? – Guillaume Tirel, kuchař francouzského dvora (* 1310)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Benedikt XIII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1393



Události 
 Jan Hus a Jakoubek ze Stříbra získali hodnost bakalářů

Narození 
 24. srpna – Artur III. Bretaňský, konetábl Francie a vévoda bretaňský († 1458)

Úmrtí 
 14. února – Alžběta Pomořanská, česká královna a římská císařovna jako manželka Karla IV. (* 1346/1347)
 20. března – Jan Nepomucký, generální vikář pražského arcibiskupa, český světec, utopen na příkaz Václava IV. (* mezi 1340 až 1350)
 30. listopadu – Matěj z Janova, kněz, a kazatel a církevní reformátor (* mezi 1350 až 1355)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1392



Narození 
 3. února – Jindřich Percy, hrabě z Northumberlandu, spoluregent Anglie, účastník války růží († 1455)
 18. prosince – Jan VIII. Palaiologos, byzantský císař († 1448)

Úmrtí 
 2. února – Anežka Habsburská, slezská vévodkyně (* mezi 1321 až 1326)
 17. května – Ču Piao, nejstarší syn čínského císaře Chung-wua (* 10. října 1355)
 25. září – Sergej Radoněžský, ruský duchovní vůdce a pravoslavných světec (* 1314)
 ? – Čong Mong-džu, korejský ministr a učenec (* 1337)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
F1

Spojení písmene F a číslice 1 může mít různé významy:

F1 
 Frekvence 1 – rozhlasová stanice
 F1 (televizní stanice) – stanice Československé televize
 F1 generace – pojem z biologie
 Funkční klávesa – jedna z kláves F1 až F12
 Dassault Mirage F1 – bojový letoun
 McLaren F1 – supersportovní britské auto
 Granát F-1 – sovětský obranný granát
 HMS F1 – britská ponorka
 Mitsubishi F-1 – japonský bojový letoun
 USS F-1 (SS-20) – americká ponorka

F 1 
 Formule 1

F-1 
F-1 – Raketový motor na kapalné pohonné látky

F−1 
 reciproký farad – jednotka dielektrického odporu

f1 
 f1 – jedno z polí šachovnice

f1 
 základní kmitočet

Zkratky
Značky
Thomas Savery

Thomas Savery (1650 Devon – 1715, Londýn) byl anglický vynálezce, jeden z tvůrců prvních parních strojů.

Vycházeje z objevů Denise Papina, nechal si 2. července 1698 patentovat první parní stroj. Stroj sloužil k čerpání vody z dolů. Později jej zdokonalil ve spolupráci s Thomasem Newcomenem. Na jejich průkopnické dílo později přímo navázal James Watt.

Externí odkazy 
 

Angličtí inženýři
Inženýři 17. století
Inženýři 18. století
Angličtí vynálezci
Vynálezci 17. století
Vynálezci 18. století
Osobnosti průmyslové revoluce
Parní stroj
Úmrtí v roce 1715
Úmrtí v Londýně
Muži
1391



Události 
 24. května založení Betlémské kaple v Praze
 velký židovský pogrom v Barceloně, zrušeno židovské ghetto

Narození 
Česko
 ? – Pavel Kravař, husitský emisař († 23. července 1433)

Svět
 24. ledna – Johana Francouzská, bretaňská vévodkyně († 27. září 1433)
 31. října – Eduard I., portugalský král († 9. září 1438)
 ? – Kao Ku, politik čínské říše Ming († 1460)
 ? – Gendündub, první dalajláma († 1474)
 ? – Ludvík Lucemburský, rouenský arcibiskup († 18. září 1443)

Úmrtí 
 16. února – Jan V. Palaiologos, byzantský císař (* 18. června 1332)
 25. července – Jan III. z Armagnacu, hrabě z Armagnacu (* cca 1359)
 25. září – Zemovít Těšínský, maltézský rytíř (* 1340)
 1. října – Vilém I. Namurský, markýz namurský (* cca 1324)
 1. listopadu – Amadeus VII. Savojský, savojský hrabě (* 1360)
 Tvrtko I. Kotromanić, bosenský bán (* asi 1338)
 Anežka Visconti, paní Mantovy (* 1363)
 Gaston III. z Foix, hrabě z Foix (* 1331)
 Kateřina Gorická, bavorská vévodkyně (* ?)
 Robert Namurský, francouzský rytíř (* 1323)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Bonifác IX. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos » Manuel II. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1388



Události 
 vévoda Amadeus VII. Savojský připojil východní část Provence jako hrabství Nizza ke svému vévodství, čímž dosáhl přístupu k moři.
 9. dubna – Spojené síly Staré švýcarské konfederace prazily asi šestnáctkrát silnější habsburská vojska v bitvě u Näfels a definitivně tak zmařily snahy Habsburků o podmanění Švýcarů.

Narození 
 13. června – Tomáš Montacute, hrabě ze Salisbury († 1422)
 23. srpna – Eberhard IV. Württemberský, hrabě württemberský († 1419)
 7. září – Giovanni Maria Visconti, vládce Milána († 1412)
 29. září – Tomáš z Lancasteru, 1. vévoda z Clarence, anglický vévoda († 1421)
 Charlota Bourbonská, kyperská královna († 1422)
 ? – Balduin z Lannoy, vlámský šlechtic († 1474)
 ? – Magdalena Bavorská, gorická hraběnka († 1410)
 ? – Taj Ťin, čínský malíř mingské éry († 1462)
 ? – Sia Čchang, čínský malíř, kaligraf a básník († 1470)

Úmrtí 
Česko
 15. srpna – Vojtěch Raňkův z Ježova, český teolog a učenec (* asi 1320)

Svět
 31. ledna – Jana z Armagnacu, vévodkyně z Berry a Auvergne (* 1346)
 29. února – Vladislav Bílý, polský vévoda
 15. května – Václav I. Saský, vévoda sasko-wittenberský a kurfiřt saský (* 1337)
 ? – Albrecht IV. Meklenburský, vévoda meklenburský (* cca 1363)
 ? – Che Čen, čínský voják a politik sloužící dynastii Jüan (* 1322)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1387



Události 
 22. leden – Çandarlı Ali Paša se po smrti svého otce stává osmanským velkovezírem
 31. březen – Zikmund Lucemburský se stal králem uherským
 Vilnius byl povýšen na město
 Polsko ovládlo Halič

Narození 
 6. července – Blanka Navarrská, navarrská panovnice († 1441)
 Lancelot Navarrský, královský levoboček († 1420)

Úmrtí 
 1. ledna – Karel II., navarrský král (* 1322)
 6. ledna – Petr IV., aragonský a sicilský král (* 1319)
22. ledna – Çandarlı Kara Halil Hayreddin Paša, osmanský státník a velkovezír (* ?) 
 leden – Alžběta Bosenská, uherská a polská královna jako manželka Ludvíka I. (* okolo 1340)
12. února – Petr III. Jelito z Brna, churský, litomyšlský a olomoucký biskup a magdeburský arcibiskup (* kolem 1330)
 15. března – Jana z Armagnacu, vévodkyně z Berry (* 1346)
 6. dubna – Jan z Artois, hrabě z Eu (* 1321)
 12. května – Blanka z Aumale, hraběnka z Aumale (* cca 1322)
 2. července – Petr Lucemburský, kardinál (* 1369)
 20. července
Johana z Durazza, vévodkyně z Durazza (* 1344)
 Robert IV. z Artois, hrabě z Eu (* cca 1356)
 23. srpna – Olaf II., dánský král (* 1370)
 31. prosince – Blanka Savojská, paní Milána (* cca 1335)
 ? – Marie Bourbonská, latinská císařovna (* cca 1315)
 ? – Sung Kche, čínský kaligraf (* 1327)

Hlavy států 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1386



Události 
 4. března – korunovace Vladislava Jagella polským králem
 9. května – uzavřena portugalsko-anglická aliance
 25. června – zajetí uherské královny Alžběty Bosenské a její dcery Marie
 9. července – švýcarsko-habsburská bitva u Sempachu
 Benátčané převzali vládu nad ostrovem Korfu

Vědy a umění 
 započala výstavba florentské kaple Brancacci
 založena univerzita v Heidelbergu

Narození 
 12. března – Jošimoči Ašikaga, japonský šogun (†1428)
 24. června – Jan Kapistrán, italský světec († 1456)
 ? – Marie Burgundská, vévodkyně savojská († 1422)
 ? – Jindřich XVI. Bavorský, bavorský vévoda († 1450)
 ? – Adolf II. Nasavský, nasavský hrabě († 1426)
 ? – Giovanni Tavelli, italský biskup, blahoslavený († 24. července 1446)

Úmrtí 
Česko
 31. prosince – Johana Bavorská, česká královna, manželka Václava IV. (* asi 1356)
 ? – Vok z Kravař a Jičína, moravský šlechtic (* ?)

Svět
 24. února – Karel III., neapolský král (* 1345)
 24. března – Jan I. z Auvergne, hrabě z Auvergne a Boulogne
 27. dubna – Eleonora Teles de Menezes, portugalská královna, manželka Ferdinanda I. (* 1350)
 9. července – Leopold III. Habsburský, vévoda rakouský, korutanský a štýrský (* 1351)
 25. července – Mikuláš I. Gorjanský, uherský palatin a bratislavský župan (* ?)
 ? – Anežka Holštýnská, vévodkyně saská (* ?)
 ? – Alice z Ibelinu, kyperská královna (* cca 1305)
 ? – Eufémie de Ross, skotská královna jako manželka Roberta II. (* ?)
 ? – Violanta Visconti, markýza z Montferratu (* 1354)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou a Vladislav II. Jagello
 Uherské království – Karel II. Neapolský » Zikmund Lucemburský
 Litevské knížectví – Vladislav II. Jagello
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1384



Narození 
 srpen – Antonín Brabantský, brabantský a limburský vévoda († 1415)
 ? – Dešin Šegpa, 5. karmapa školy Karma Kagjü a učitel čínského císaře († 1415)
 ? – Františka Římská, italská světice († 1440)
 ? – Konrád IV. Starší, biskup vratislavský a kníže niský († 9. srpna 1447)

Úmrtí 
 30. ledna – Ludvík II. Flanderský, hrabě z Flander, Rethelu a Nevers (* 25. listopadu 1330)
 10. září – Johana z Penthièvre, bretaňská vévodkyně (* 1319)
 31. prosince – Jan Viklef, anglický teolog, autor prvního anglického překladu Bible (* asi 1320)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Hedvika z Anjou
 Uherské království – Marie Uherská
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos

Externí odkazy 
 

 
14. století
1381



Události 
 v Anglii vypuklo lidové povstání.
 mnich Francesco Eiximenis sepsal dílo Lo crestia.
V Číně proběhlo první sčítání lidu, během kterého se zapsalo 59 873 305 osob. Po dvouleté úpravě dat byly uveřejněny výsledky - v Číně žilo 60 545 812 obyvatel.

Narození 
 13. ledna – Koleta z Corbie, francouzská světice († 1447)
 11. srpna – Jolanda Aragonská, vévodkyně z Anjou, významná osobnost konce stoleté války († 14. listopadu 1442)
 13. října – Tomáš Fitzalan, anglický šlechtic († 1415)
 27. října – Alžběta Falcká, manželka Fridricha IV. Habsburského († 31. prosince 1408)
 Petr III. z Rožmberka, český šlechtic († 7. prosince 1406)
 Jan I. Bourbonský, francouzský vévoda († 1434)

Úmrtí 
 24. března – Kateřina Švédská, abatyše z Vadsteny (* 1331/1332)
 27. března – Juana Manuel, kastilská královna jako manželka Jindřicha II. (* 1339)
 15. května – Eppelein von Gailingen, německý loupeživý rytíř (* mezi 1310–1320)
 23. května – Fridrich III. Míšeňský, durynský lankrabě a míšeňský markrabě (* 1332)
 15. června – Wat Tyler, anglický vzbouřenec (* 4. ledna 1341)
 5. července – Beatrix Portugalská, hraběnka z Alburquerque (* okolo 1347)
 12. července – Bartoloměj II. della Scala, pán Verony (* ?)
 28. září – Taddea Visconti, bavorská vévodkyně (* okolo 1352)
 2. prosince – Jan van Ruisbroek, vlámský teolog, mystik a spisovatel (* 1293)
 ? — Sung Lien, literární a politický poradce čínského císaře Chung-wua (* 1310)
 ? — Jan II. z Blois, francouzský hrabě (* okolo 1345)
 ? – Jean de Liège, vlámský sochař (* cca 1330)
? – Theodora Hatun, pátá manželka osmanského sultána Orhana I. (* 1332)

Hlava státu 
 České království – Václav IV.
 Moravské markrabství – Jošt Moravský
 Svatá říše římská – Václav IV.
 Papež – Urban VI. a Klement VII. (vzdoropapež)
 Anglické království – Richard II.
 Francouzské království – Karel VI. Šílený
 Polské království – Ludvík I. Uherský
 Uherské království – Ludvík I. Uherský
 Lucemburské vévodství – Václav Lucemburský
 Byzantská říše – Jan V. Palaiologos
Osmanská říše – Murad I.

Externí odkazy 
 

 
14. století