Seva

Seva és un municipi d'Osona i situada al sud de la regió de l'Alt Ter que es troba a una altitud mitjana de 630 metres a la zona poblada. És un poble que té pocs habitants, només 3.446 l'1 de gener de 2016. Té una extensió de 31 km² i està situat al sud-est de la comarca d'Osona i a la falda nord-oest del Montseny.

El poble de Seva està documentat des de l'any 222 i es conserven alguns elements antics els 
seus edificis i restes històriques dins del seu nucli urbà.

Aspectes geogràfics 
 Llista de topònims de Seva (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Situació i límits del terme 
Seva és un municipi que es troba a la falda del Montseny i el seu terme encara conserva un 
equilibri entre la natura i l'acció de l'home. La població que hi ha fa que no s'hagi degradat ni 
el seu nucli ni els seus entorns.

El seu territori s'estén des de l'eix central de la plana de Vic, format per l'autovia de la C-17 de Barcelona a Puigcerdà fins a Viladrau (l'inici de la província de Girona) i fins al turó de 
Matagalls xic.

El terme, després de l'annexió del poble de Sant Miquel de Balenyà, té 31 km². El sector central del poble de Seva, d'uns 25 km² està format pel terme parroquial de Seva. Aquest sector té una forma allargada d'uns 8 km de llarg per 3 km d'amplada. Al centre hi ha la població de Seva o capital del municipi, situada 663 m d'altitud. Aquesta part essencial del terme delimita amb el municipi de Taradell, per la part del nord; amb Viladrau, per l'est; el terme del Brull, per la part del sud, i amb Tona, per l'oest.

Hidrologia 
El terme no compta amb grans rius o rierols. A un extrem del terme de Seva es troba la partició entre les conques del Ter i del Besós. Les aigües del nucli antic del terme van totes cap al Ter a través del riu Gurri, el qual es forma a la part de llevant del terme amb diferents rierols.

Recullen aigües de Terrassola (barriada del Muntanyà) i les del ressant nord del Matagalls Xic a través de diferents torrents, on s'ha construït un modern embassament per retenir aigües per un ús domèstic i d'emergències per terme de Seva.

Vegetació 
La vegetació de Seva és característica del Montseny. Tot i que varia per l'altitud, destaquem 
arbres com ara l'alzina, el pi i el roure.

Originàriament, a Seva predominava el roure martinenc, que amb el temps va ser suplantat 
per altres espècies com ara el pi, (que el podem trobar a les nostres latituds) des de fa uns dos 
mil anys. Els roures han rebrotat a tot arreu i els petits matolls s'han convertit en un bosc de 
roures que progressa lentament.

Clima 

Pel què fa el clima, és més temperat que el del centre de la Plana de Vic; tanmateix, és un 
clima mediterrani de muntanya mitjana amb influència marítima. Això fa que les temperatures 
mitjanes oscil·lin entre els 10º i els 14º, tot i que en, ple hivern poden arribar a passar els -10º i a l'estiu superar els 30º.

Les precipitacions van entre el 700 i 900 mm; la primavera i la tardor són les estacions de 
major pluviositat. A l'estiu és l'etapa més irregular, ja que la mitjana de les precipitacions va 
dels 150 als 250 mm.

Paisatge 
Per l'estructura morfològica, el municipi de Seva s'integra plenament en la configuració geològica de l'època eocènica que caracteritza la comarca d'Osona. Això és totalment vàlid per als sectors nord i ponentí del terme, mentre que a l'est sud-est hi ha formacions del paleozoic (que és característic del Montseny). Aquest fet fa que el sector ponentí sigui dels terrenys més tous de fons de llac, les quals més endavant es convertiran en zones sorrenques 
de color rogenc.

El terme de Seva pertany a la zona d'erosió de la Plana de Vic, situada a l'extrem de la 
Depressió Central Catalana, però per un extrem, en estar emparada pel Montseny, s'escapa de 
la zona climàtica que caracteritza la Plana. D'altra banda a la zona del Congost, és més oberta a 
la marinada. La població es troba justament a l'indret on es produeix el canvi morfològic i de 
vegetació més notable.

Del poble cap avall abunden les masies, i els camps de conreu, mentre que cap a llevant, 
sobretot per la zona de Terrassola la població és molt més escassa i els terrenys no son gaire 
bons per al conreu.

Nuclis de població i altres indrets del terme

Sant Miquel de Balenyà 
Sant Miquel de Balenyà és una Entitat Municipal Descentralitzada (EMD) que actualment es troba dins el municipi de Seva en una altitud mitjana de 585 metres. Té 1.264 habitants a 1 de 
gener del 2014. La història està documentada des de l'any 972, però que en aquelles dates tenia el nom de l'Aguilar.

Les urbanitzacions

Can Garriga 
La urbanització de Can Garriga és la tercera urbanització més gran però la segona en 
empadronats, actualment hi resideixen 261 persones, tot i que hi ha molta gent que la té com 
a segona residència. Compta amb un local social i a dins de la urbanització hi podem trobar el 
Mas Garriga o Can Garriga que són les que donen nom a la urbanització.

El Montanyà 
El Montanyà és la urbanització més gran de Seva en extensió. Compta amb 210 persones empadronades, però molta gent també la té coma segona residència. El nom del Montanyà prové d'una antiga masia documentada al 1041.

Aquesta urbanització compta amb un local social i instal·lacions hoteleres i esportives. El 1991 
s'hi va instal·lar el Club Hípic amb motiu dels Jocs Olímpics de Barcelona del 1992. Va ser 
la seu olímpica d'hípica on es van fer les competicions de doma clàssica i de pentatló.

El Pinós 
El Pinós és la segona urbanització més gran de Seva i la primera quant a persones 
empadronades, on actualment hi trobem 300 persones. L'històric Hostal del Pinós és el que 
dona nom a la urbanització que està a tocar de la carretera de la C-17.

Perafita 
La urbanització de Perafita és la segona més petita amb només 5 persones empadronades al 
2014. El nom de la urbanització prové del Menhir de Perafita que es troba davant de la petita 
capella de Perafita. El Menhir data d'uns 2200 anys abans de Crist.

Serrabardina 
Serrabardina és la urbanització més petita del municipi tot i que té 85 persones empadronades 
amb molta gent fent-la servir de segona residència. El nom prové del mas de Serrabardina 
documentada al 1689. Aquesta urbanització es troba a prop delimitada pel Brull.

Les masies

El mas Figueroles 
El Mas Figueroles és un del que conserva millor la seva antiga construcció. Està situat entre 
boscos i conreus a poc més d'un kilòmetre del poble de Seva. L'origen del mas, com la resta de 
masos és desconegut, només es pot assegurar que existia al 1201.

El fet que el Mas de Figueroles estigui molt sovint habitada, fa que el seu ornament interior 
i mobiliari no desdigui en res la seva noble presència

El mas Sors 

Actualment el Sors s'ha convertit en un gran casal residencial que està envoltat per un gran 
jardí i que es troba a la part nord de la població, gairebé unit a ella.

La transformació del mas a un casal residencial es va dur a terme entre els anys 1878 i el 1879 
tot i que el mas ja havia patit moltes reformes. El Sors té un nucli central del  com ho 
revela el seu aparell constructiu i un finestral partit per una columneta del mateix segle. Al XVI 
va patir una ampliació amb un altre finestral gòtic d'arc conopial encara existent. Totes les 
reformes fa que sigui difícil de destriar els elements originals dels afegits.

El mas donava un cert to a la vida grisa de la població de Seva del segle passat i gràcies a la 
família del Sors, el 31 d'agost del 1900 va conèixer el primer automòbil i altres avenços.

El Prat de Seva 

El Prat està a l'entrada de la població venint per la part de ponent, frega la carretera de 
l'Estació de Balenyà a Viladrau i avui en dia està integrat a la població.

Els inicis del mas s'hi va afegir una torre de defensa i més tard un cos amb galeries. El mas 
l'integren bàsicament dos cossos, on la part més antiga té la planta rectangular amb un bonic 
portal de l'any 1646. Al segon pis i les golfes hi ha finestres situades a diferents nivells, amb 
diferents mides i que no segueixen una disposició lògica.

La família Prat la trobem sempre molt vinculada al poble de Seva i a ells li devem la creació del 
carrer de Bonaire, a l'inici de l'actual carretera del Brull.

El Riquer 
El mas Riquer, avui en dia té un aspecte de casa residencial i que es troba al costat de la 
carretera de l'Estació de Balenyà.

La documentació mes vella d'aquest mas fa esment l'any 1296 i 1348.

El mas és un edifici que mira a migdia, amb teulades als dos vessants laterals i amb un portal 
molt bonic adovellat. A la planta baixa i té unes finestres de llinda plana, una a cada banda del 
portal i al tercer pis hi ha tres finestres amb arcs conopials formant eixos amb el portal.
Aquesta part és la més antiga, edificada al . L'altre edifici construït a la part esquerre, 
és un cos rectangular de bona pedra i angles ben cuidats. A la part posterior del mas hi 
destaca una caseta espirejada d'obra molt moderna.

El mas Cendra 
Entre la carretera de l'Estació de Balenyà i Viladrau hi ha un petit puig on hi ha el mas Cendra.

Es tracta d'una masia amb un teulat a dos vessants que aboquen l'aigua a les façanes laterals.
La importància històrica del mas es veu en el seu volum, compost per una planta, un segon pis 
i unes golfes. Està remarcat per finestres envoltades d'unes àmplies llindes de pedres. Es 
mostra com una obra fets del .

La família Cendra va desintegrar-se a partir de l'any 1939, degut a les repressions ideològiques 
del govern de la dictadura de Franco, on es van exiliar del país. Des d'aquell moment el mas va 
ser ocupat per diferents masovers i les terres van ser venudes. Actualment, la finca l'ha 
adquirit el prestigiós advocat Eugeni Gay i la seva família que l'han restaura i l'han convertit en 
la seva residència.

El mas Montmany 
El Mas Montmany és el més apartat de tots, però no tant com perquè no es pugui considerar 
de Seva.

El mas es va construir sobre un pendent sobre un vell torrent a prop de la font de Montmany, 
envoltada de densa vegetació.

A la darreria del  el mas va ser venut a la família d'Antoni Portet, ja instal·lada a Seva feia uns quants anys, la qual va començar a reformar totalment el mas, amb la construcció d'un 
doble pis i un porxo a la part baixa. La transformació del mas en casa residencia va ser total, el 
color roig li dona al mas un caràcter exòtic dins dels masos de Seva.

Actualment la casa s'ha convertit en un espai habilitat per celebracions, amb l'essència austera 
inicial però còmode alhora, juntament amb els espais a l'aire lliure.

El mas Quadrada 
El Mas Quadrada està situat al sud-est del poble, ara incomprensiblement amb ruïna, dins d'un 
gran solar envoltat de carrers urbanitzats i de cases residencials. Té la major part del teulat caigut i se l'han espoliat de vells finestrals i altres coses que el 
caracteritzaven. Fins a mitjans del  es va anomenar el Mas Barcelona, però a partir del final del mateix segle es va passar a anomenar el Mas Quadrada per haver passat a un altre propietari amb 
aquest cognom.

El mas Serrabardina 
El Mas Serrabardina és un dels masos tradicionals del terme de Seva. S'hi pot accedir per la 
carretera de Seva al Brull per un caminet que surt al mig d'un revolt, enfront de la font de la Serra. L'indret del mas es manté tranquil tot i que un part de la finca s'ha urbanitzat i omplert de cases residencials.

El cos del mas és rectangular i amb dos pisos, amb un teulat a dues vertents laterals. A la porta 
principal hi ha un escut amb una serra i a sota una data, on s'hi pot llegir 1688. Totes les 
finestres estan emmarcades i a la façana oposada hi ha un portal de llinda plana amb la data 
de 1770. La família propietària viu al mas tot i que s'ha perdut l'antiga documentació familiar i això fa difícil fer la seva evolució històrica.

Síntesi històrica 
La documentació fa esment del territori de Seva per primera vegada l'any 904. A partir 
d'aquest moment comencem a conèixer que estava molt ben delimitat dins la comarca d'Osona. Tot això ens dona mil cents anys d'història coneguda, però molts mil·lennis abans en els quals ens consta que aquests entorns estaven habitat, però dels que no en sabem res.

Prehistòria 
Les troballes fetes i estudiades als vessants de la vall de Sau, ens diuen que la comarca d'Osona 
ja estava habitada des del paleolític superior i el mesolític, per tant d'uns 15000 o 20000 anys 
abans de Crist.

Per l'indret de Seva i els inicis del Congost els vestigis arqueològics coneguts són les tombes i 
dòlmens del sector de Can Brull o el Pla del Boix de la parròquia del Brull. Cal datar aquests 
jaciments als quals s'hi pot incloure el menhir de Perafita encara existent davant la capella de 
Santa Madrona en el terme civil de Seva. També dins de l'antic terme històric sevedà, ara del 
municipi del Brull hi podem trobar la gran muralla del Montgròs, excavada i estudiada i part 
d'ella restaurada que té una etapa inicial a l'època del bronze, o sigui d'uns mil anys abans de 
Crist.

Història antiga 
La destrucció del poblat de Seva va ser causada durant la segona Guerra Púnica, que va ser la 
més important de les tres guerres púniques perquè l'Imperi Romà aconsegueix tot el control 
del pobles de la Mediterrània. Després d'aquesta conquesta, el poblat Ibèric del Brull va 
quedar totalment abandonat i no va ser fins a la plena edat mitjana que es va recuperar.

El poblat va quedar abandonat sobretot en quan a habitatge. Per aquella mateixa zona s'hi va 
construir una via romana que lligava la comarca d'Osona amb les resta de comarques i terres 
més romanitzades.

Història medieval 
A final del  els vescomtes d'Osona van construir un castell a la zona de l'actual terme del Brull. Va ser en aquell moment que aquella zona va passar a denominar-se terme del Castell 
del Brull.

Aquest terme que era propietat dels vescomtes d'Osona també englobava tot el territori 
Sevedano (de selvàtic), en que en aquells moment estava format només per la Parròquia de 
Santa Maria, el Brull i altres vil·les i cases dels voltants.

Va ser llavors que el nom de Seva va començar a fer referència a la parròquia de Santa Maria, 
anomenada així perquè es trobava a prop d'una de les úniques vil·les de la zona, anomenada: 
vil·la Seva. El bisbe d'Osona va fer acabar la construcció d'aquesta gran església als
camperols de les finques que formaven les parròquies de molts altres pobles d'Osona.
Seva va formar durant l'època medieval i fins a principi del  una unitat històrica amb 
el terme del Brull sota la denominació de terme del castell del Brull, i més tard de la baronia de 
Seva i Brull.

El bisbat de Vic pretenia reorganitzar d'una estructura molt dèbil l'església de Santa Maria de 
Seva, però donada que la seva modificació ho feia molt difícil, al 1048 se’n va construir una de 
nova, molt més rígida i amb un material molt més segur que garantís que no s'enderrocaria.
Des de llavors fins avui, ha patit diverses transformacions, però han sigut petites i que l'han 
portat a ser un dels elements més reconeguts del poble.

Història moderna 
El poble de Seva fou, entre els segles  i  una sagrera fortificada, voltada de murs i amb portals, que tingué un paper molt destacat en les bandositats del principi del  i, més tard, en la guerra contra Joan II, conclosa en la capitulació de Vic del 8 de juliol de 1472.

Més endavant, cap al  es va començar a veure la necessitat de l'extensió del nucli 
antic de la població, és a dir de la sagrera. A inicis del mateix segle es va portar a terme una 
gran expansió del poble, resultat dels actuals barris de Pedret i de Bonaire i més tard, pels volts 
dels segles  i , pels barris del Serradal i de la Serreta.

Història contemporània

La guerra del Francès 
Espanya al , era una monarquia absoluta governada per Carles IV d'Espanya de Borbó, fill de Carles III d'Espanya. Al 1789, Carles IV va veure’s obligat a abolir les reformes aplicades a Espanya i retornar a una situació de monarquia absoluta totalitària.

Catalunya es trobava ocupada per els francesos i el poble va reaccionar contra ells a diferents 
zones del país. La primera ocupació de Seva va tenir lloc el dia 18 d'abril de 1809. Dos dies 
abans d'aquesta data un cos de l'exèrcit francès va derrotar, al Congost, un cos de l'exèrcit de 
Ferran VII i així els francesos es van estendre per tota la Plana de Vic. El fet més violent sobre 
el poble de Seva va consistir en un assalt dels francesos en el qual, amb l'excusa de perseguir a 
tots els revoltants, van robar i assassinar aquells pobres que van poder. Aquest fet va 
comportar un nombre molt alt de víctimes per la zona de la nostra comarca. Després d'aquest 
tràgic fet, cap altre persecució ni revolta va afectar tant interiorment a Seva.

Primera i segona guerra carlina 
Les Guerres Carlines van ser un conjunt de tres guerres civils que es van donar a Espanya del 1833 al 1876.

La primera guerra carlina va començar al cap de pocs dies de la mort de Ferran VII d'Espanya a mitjans d'octubre del 1833 i s'allargà fins a finals d'agost de 1839. Aquesta guerra no va afectar gaire el poble de Seva. Simplement, va contribuir-hi per a fer donacions d'aliments, bagatges o cedir diversos soldats voluntaris que hi anaren a reforçar, però no va patir cap fet bèl·lic.

Cap a l'abril de 1871 començaren a Seva un seguit de provocacions entre el jovent del poble 
que tenien ideologies liberals i d'esquerra i la gent d'ordre carlí i sometent. Els joves del poble, el dia 21 de maig, van plantar «l'arbre de la llibertat». L'endemà, fou arrencat per els carlins i així successivament fins a tres vegades. Aquest fet, encara va dividir més la població i l'alcalde Josep Tarrés fou destituït i nombraren a Salvador Fàbregas com a alcalde per evitar un buit de poder mentre no se celebraven unes noves eleccions.

Les eleccions havien de tenir lloc el dia 6 de desembre de 1871. Entre la població durant 
l'època de les eleccions, hi va haver una gran tensió que va haver de ser controlada per homes 
de fora del poble que actuessin com a servei d'ordre. Les eleccions van durar tres dies, del 6 al 
8 de desembre. Van votar tots els homes per damunt de 25 anys ja fossin rics o pobres.
Finalment el dia 1 de febrer es va constituir definitivament l'ajuntament format per l'alcalde 
Miquel Cendra, i per diversos regidors i consellers: Francesc Falgueres, Pere Bou, Joan 
Vilarrasa, Joan Vila, Josep Roma i Bernat Font. En conclusió, la segona guerra carlista va afectar molt més a la política local de cada poble, i en particular, de Seva.

El Sexenni i la tercera guerra carlina 
El 18 d'octubre de 1868, poc després de ser destronada Isabel II i de l'arribada al poder dels 
liberals progressistes, va arribar l'ordre a Seva, l'elecció d'un ajuntament per sufragi universal 
(només podien votar tots els homes de més de 25 anys). Aquesta, va ser la primera vegada que 
a Seva es va votar per sufragi universal, ja que fins llavors els homes pobres n'havien estat 
exclosos. Finalment, al desembre d'aquest mateix any va sortir com a alcalde Josep Tarrés, qui 
va ser el primer alcalde de Seva elegit democràticament.

La tercera guerra Carlina va ser la que va afectar més i de la qual se n'ha conservat més 
informació. Va tenir lloc des de principis de desembre de 1872 fins al 1876.

A Seva i als seus voltants hi acampaven sovint partides carlistes. El fet més destacat i 
problemàtic d'aquesta guerra per a la comarca d'Osona tingué lloc el dijous 9 de gener de 
1874, quan els carlins van iniciar un atac en el que s'aproparen a la ciutat de Vic. Durant la nit 
d'aquest mateix dia hi hagué moltes lluites intenses pels carrers de la ciutat que van acabar 
amb la rendició de la ciutat de Vic l'endemà mateix. Aquest assalt va constar de 55 a 60 morts i 
amb la presa de la ciutat. Mentrestant, el fet més destacat que va afectar a Seva va ser el dia 
23 d'agost de 1875. Les forces liberals van fer un petit bombardeig sobre el poble amb 
ocupació carlista. En aquest moment, els carlins van ser cridats per a organitzar-se i aturar 
aquest atac. Aquests es van fortificar sobretot a la zona dels serrats de Mont-rodon i del Pla de 
Terrades. Es van llençar unes 25 granades, de les quals només una llençada al Pla de Terrades 
va matar a un membre carlí.

Aquest és el fet que recorda la famosa Creu del Carlí del Pla de Terrades, inaugurada el 26 de 
març de 1911 en commemoració als carlins que van perdre la vida durant aquestes batalles.

Segona República i la Guerra Civil 
Després d'uns anys de malestar social i revoltes causades per la dictadura de Primo de Rivera que va durar del 1923 al 1930, l'ambient i la societat es trobaven molt convulsos. Això va portar al triomf de les esquerres i a l'establiment el 14 d'abril de 1931 d'un república al país. Amb la implantació d'aquesta, que era la Segona República Espanyola, es va redactar una nova Constitució i es va configurar un nou president com a cap d'estat.

A Seva, poc després de la proclamació de la república, es va haver d'eliminar l'antic ajuntament i crear-ne un de nou a càrrec de Josep Crivillé. Uns anys després, al 1934, en plena república espanyola, va tornar a haver-hi un canvi sobtat a l'ajuntament essent elegit alcalde Josep Soler i Falgueres. Per aquest mateix temps, es va arreglar l'escola de nenes, el clavegueram del poble i es van fer millores al Carrer de l'Estació (que actualment es troba al terme de Sant Miquel de Balenyà).

Va ser a partir del mes de juny que les accions de la Guerra Civil van començar a afectar sobre el poble. El dia 21 d'aquest mateix mes, es va destituir Josep Soler (alcalde de dretes) i es va crear un nou ajuntament en el qual es va nomenar Josep Baqué i Duran com a alcalde.

El franquisme 
A Seva, les forces nacionals van entrar el dia 2 de febrer. Just després que Seva quedés sota el domini dels nacionals es va instaurar un nou ordre de dretes sobre el poble. El dia 25 de juliol de 1939, es va decidir aixecar un monument a Seva titulat «A los caídos por Dios y por España» en senyal de record i valentia a tots aquells nacionals caiguts durant la guerra civil i també, com a mostra de patriotisme.

Pels mesos de febrer i març de 1939 a Seva ja es van començar a fixar uns preus oficials sobre 
diversos productes seguint les tarifes oficials que altres pobles també van aplicar. Tot i així, 
entre la gent del poble hi havia vendes entre particulars a diferents preus. Entre aquesta època dificultosa, també es van poder aplicar grans canvis en el sistema educatiu, ja que es va poder instal·lar una escola de nenes al local de les Germanes.

Política 
Des de les primeres eleccions després del franquisme del 1979 fins al 2007 l'ajuntament ha estat governat per la mateixa persona, Josep Palmarola Nogué. Fins al 1994 va governar amb Esquerra Republicana de Catalunya, però a les eleccions del 1995 es va presentar amb Convergència i Unió. El 2011 va pujar a alcalde Eric Vila, va resultar que aquesta vegada va ser un tripartit, amb tres regidors de Unió Municipal, un regidor de la CUP i dos regidors del PSC. En les següents eleccions va obtenir el major nombre de votants Xavier Rierola, actual alcalde de Seva amb Esquerra Republicana per Catalunya. Aquest té cinc 
regidors, els quals són:

1. Xavier Rierola i Rovira: Regidor d'Urbanisme, Obres, Serveis i Seguretat

2. Anna Soler i Costa: Regidora de Governació, Hisenda, Promoció econòmica, Tecnologies i Energia 

3. Jordi Tubau: Regidor d'Esports, Joventut i Comunicació 

4. Maria Anna Pineda i Mir: Regidora de Món Rural, Medi Ambient i Educació 

5. Rosana Franques i Santanach: Regidora de Benestar social i Cultura

Demografia 

No és fins al  que sorgeixen les primeres estadístiques demogràfiques del poble de 
Seva. Aquestes presenten els actuals termes de El Brull i Seva com un únic terme. Aquestes 
estadístiques, també es poden anomenar fogatges, perquè també es comptaven les famílies 
per els focs de cada casa.

Aquest mateix segle va coincidir amb l'etapa de despoblament, la qual va començar a mitjan 
. Al principi d'aquesta etapa de despoblament el cens de la població del terme era 
d'uns 117 focs, és a dir que el poble tenia aproximadament aquest nombre de famílies. El 
nombre del cens disminuïa cada any durant aquesta època de despoblament, i a inicis del  ja era inferior a 110 famílies.

En acabar-se l'etapa de despoblament i a causa de les grans èpoques de pestes, provocades per 
les males condicions de vida, en la qual molta població va emigrar cap a territoris amb 
millors condicions de vida, el cens del terme va tornar a baixar, encara més, fins al número de 
53 famílies. Després d'aquesta greu època de despoblament i de les grans pestes, que van 
comportar condicions precàries de vida, la població de Seva i el Brull va començar a augmentar 
de manera lenta.

La darrera estadística que trobem dels municipis del Brull i Seva conjunts és el 1717. En aquesta estadística s'hi veu un cens total de 125 famílies repartides per tot el territori, i que sense les quadres a més ens donen un total de 325 habitants. És en aquest mateix any 1717 que es dona el primer cens oficial i totalment fiable de l'Estat Espanyol, en el que hi consta que el municipi de Seva tenia 799 habitants de totes les edats.

Al  es va produir un gran creixement econòmic que comportà també un creixement 
demogràfic molt important el qual es va veure aturat un segle després a causa de la Guerra del Francès, que va ser seguida d'una forta pesta i un llarg temps de malestar. Durant l'època de la industrialització, el cens torna a disminuir perquè la població emigra a les ciutats per treballar, ja que la vida als pobles ja no és rendible, tot i això a Seva la població no va disminuir gaire.

Poc després de la industrialització la població torna a augmentar perquè les condicions de vida 
dels pobles cada vegada són millors. Finalment, a mitjans del  trobem estadístiques de 
la població que són totalment fiables, i des de llavors fins al 1936 el cens de la població es va 
mantenir invariable.

Economia 
Durant segles, Seva no ha tingut gaire activitat industrial i comercial. El sector primari està 
molt diversificat, i amb un sector comercial i de serveis en creixement. Una de les millors mostres d'aquesta economia és la Festa del Bolet. És una fira tradicional que cada any atrau a més de 12.000 persones tot i que només porta vint anys celebrant-se. Cada any ha anat creixent i cada vegada hi ha hagut més parades i més activitats per persones de totes les edats, des dels mes petits fins als mes grans.

Seva és un poble que no és característic per ser molt gran, tot el contrari, és un poble petit on 
moltes cases són la segona residència de moltes famílies, però tot i això l'Ajuntament busca fer 
algunes activitats per afavorir l'economia del poble. Fa tres anys que durant l'època de Nadal 
es donen uns rasques a les botigues del poble on pots aconseguir entre 5, 10 i 20 euros per gastar te en qualsevol establiment del poble. És una activitat econòmica que ha agradat molt a la gent del poble i que molt probablement es segueixi fent durant molts anys.

Transports 
El servei d'autobusos de Seva és gestionat majoritàriament per l'empresa Sagalés. Aquesta empresa inclou operacions a catorze comarques de Catalunya i compten amb més de 250 línies regulars, urbanes, interurbanes, nocturnes i exprés.

També el municipi de Seva compta amb una xarxa de tren que comunica Sant Miquel de Balenyà, Tona i Seva amb la resta de Catalunya. L'estació es troba dins la línia de Barcelona – Ripoll per on circulen trens de la línia R3 de Rodalies Catalunya operat per Renfe Operadora. Aquesta estació de l'antiga línia de Barcelona a Sant Joan de les Abadesses va entrar en funcionament a l'any 1875.

El poble de Seva es troba ben comunicat gràcies a la carretera comarcal BV-5303 (1860) que la 
vincula amb Sant Miquel de Balenyà, a través d'ell ens comunica amb Tona i la C-17, ara una 
autovia, també té una derivació a Vic i Taradell a través de la BV-5305. De Seva a Viladrau hi ha 
la GI-520 que adopta a partir del límit provincial de Girona, i la mateixa carretera enllaça dins 
del mateix nucli de Seva amb la BV-5301, la qual a través del Brull i de Palautordera comunica 
amb la C-251 de Granollers a Girona. Per tant el poble es troba ben comunicat amb la resta de 
la comarca d'Osona i amb Barcelona a la vegada.

La mateixa carretera de Seva que porta fins a Tona, també comunica amb l'estació de Balenyà
Tona-Seva i Taradell i que ara es troba dins el municipi de Seva. El 8 de juliol del 1875 es va inaugurar el servei del ferrocarril, inicialment de Barcelona a Sant Joan de les Abadesses, i això va fer que a partir del 1877 es fessin noves millores a la carretera i que aquesta passés a ser una carretera provincial. Al 1875 es va decidir continuar la carretera fins a Viladrau, però les obres van començar al 1897.

La carretera de Seva al Brull es va esplanar entre els anys 1950 i 1952, i es va enquitranar a 
partir del 1960.

Gentilici 
Al poble de Seva és d’ús habitual el gentilici sevadà/sevadana, molt més que el sevenc/sevenca. Però quina de les dues formes és la correcta? Mirem primer què hi diu bibliografia:

 Segons la Guia de Topònim i Gentilicis publicat el 2018 pel Departament d’Assessorament Lingüístic del Parlament de Catalunya, el gentilici de de Seva és sevenc/sevenca (pàg. 31).
 Segons el diccionari de la Gran Enciclopèdia Catalana el gentilici de Seva és sevenc/sevenca.
 Segons el Lèxic Obert Flexionat de Català (LOFC), el gentilici de Seva és sevenc/sevenca.
 Segons És a Dir, el portal lingüístic de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, el gentilici de Seva és sevenc/sevenca.
 Segons Optimot: En català hi ha diversos sufixos que s'utilitzen per a la formació de gentilicis. Els que tenen un ús més freqüent són els següents: -à/-ana (català/ana); -enc/-a (sevenc/a); -er/-a (felanitxer/a); -ès/-esa (pallarès/a); -í/-ina (gironí/ina).

L’única referència al mot sevadà que hom pot trobar a les xarxes, és la informació històrica del municipi de Seva que podem consultar a la Gran Enciclopèdia Catalana (GEC), on diu que fins al  el poble de Seva i el del Brull formaven una unitat administrativa, i consta que al segle X aquest territori format pel que ara són dos municipis diferents era anomenat amb el nom de Territori Sevedà.

Per tant, i tenint en compte tota aquesta informació, hom podria entendre que la forma correcta és la de sevenc/sevenca, i en cap cas la forma sevadà/sevadana. També es podria arribar a deduir que l’ús del gentilici sevadà/sevadana prové d’un calc del castellà (com de Lérida, leridano/leridana).

Tot i així, l’ús del gentilici sevadà/sevadana està molt estès entre la gent del municipi, així que a continuació podem llegir la resposta que Optimot va emetre el dia 16 d’abril de 2020 a la pregunta de quin gentilici de Seva és el correcte, si sevenc/sevenca o sevadà/sevadana: Com succeeix en altres poblacions catalanes, a vegades no hi ha un únic gentilici, sinó que se n'ha format més d'un, sovint en moments històrics diferents. En el cas de Seva, hi ha el gentilici d'ús general, sevenc, format amb el sufix -enc, i el gentilici sevadà, que no recullen les principals obres de consulta, però que té un ús significatiu a la població i a la comarca, i que és igualment genuí i adequat.

Mentre que sevenc està format de manera regular des del punt de vista lingüístic i ha de correspondre a una solució més moderna, sevadà és una forma històrica que prové del llatí sevedano, és a dir, que seria una solució de caràcter culte de formació llatina i no una forma generada a partir de la derivació ja en català.

L'Optimot és un servei de resolució de consultes que ofereix la Direcció General de Política Lingüística conjuntament amb l'Institut d'Estudis Catalans i el Centre de Terminologia TERMCAT. Per les característiques de la vostra consulta, en la resolució de la resposta hi ha intervingut l'Institut d'Estudis Catalans, que té, entre altres funcions, la d'acadèmia de la llengua catalana, i n'estableix la normativa per mitjà de la seva Secció Filològica.

Equipaments i serveis públics

Consultori mèdic 
El consultori mèdic està a disposició de la metgessa, la infermera, la pediatra i altres professionals sanitaris per satisfer les consultes dels usuaris. Aquest consultori consta de consultoris pels diferents metges i infermeres, a part de la recepció, la sala d'espera i els 
lavabos. En cas d'una urgència es pot posar en contacte amb el CAP de Tona.

Escola Farigola 
L'Escola Farigola és una escola pública d'una sola planta amb una sortida directe a la zona del 
pati. El pati conta d'equipaments per a jocs i activitats esportives a més d'una pista 
poliesportiva. L'escola també disposa d'unes aules al Centre Cívic pels alumnes de cicle 
superior a causa de la falta d'espai. Aquesta escola ofereix les etapes educatives següents: 

· Segon cicle d'educació infantil 
· Educació primària 

El centre compta amb la gestió dels òrgans següents: 

· Equip directiu 
· Claustre de mestres 
· Consell escolar 
· Junta de l'AMPA 

La plantilla de l'escola està integrada per: 

· Mestres tutors/es
· Mestres especialistes en diferents àrees 
· Psicopedagoga de suport de l'EAP

Llar d'infants el Bressol 
La llar d'infant té l'objectiu ensenyar als infants l'autonomia necessària per la seva 
felicitat. Ho fan amb el respecte individual de cada infant. L'escola Bressol té la característica d'explorar l'entorn gràcies a l'indret on està ubicada. Des del pati fins a l'exterior de la llar d'infants hi ha vistes al mercat setmanal, a les fonts i als boscos del municipi.

Oficina d'atenció ciutadana 
L'oficina d'Atenció Ciutadana té els objectius de: 

· Proximitat en facilitar el màxim accés de tots els ciutadans a tota la informació i tràmits de l'Ajuntament i evitar el màxim la discriminació 

· Donar una acollida amigable i una visió global de l'Administració amb relació a la recerca de la informació demanada pels ciutadans.

· Productivitat en resoldre les demandes plantejades amb la major eficàcia possible i evitar desplaçaments posteriors.

Punt Jove el Refugi 
El Punt Jove és un servei públic i gratuït que ofereix uns espais de trobada i d'oci als joves amb 
una informació personalitzada i un assessorament anònim. També ofereix diverses actuacions d'interès juvenil com ara concursos, sortides, xerrades.

Personalitats destacades

Àlex Crivillé 

Seva ha estat els darrers anys objecte de coneixença a tot el país i fora de les nostres fronteres, 
i sobretot ho ha estat el motorista Àlex Crivillé, campió mundial ens les categories de 125 cc el 1989 i en la categoria reina de 500 cc el 1999. Abans havia d'haver obtingut diferents premis 
com a subcampió mundial al 1988 en 80 cc i altres premis en diferents categories en les que 
va competir.

L'Àlex va néixer a Seva el 4 de març de 1970, fill de Josep Crivillé i d'Isabel Tapias. Va ser el 
petit de cinc germans, tres d'ells barons i tots aficionats a les motos. El 1986 es va proclamar campió d'Espanya dels 75 cc en el Critèrium Solo Moto Honda. Aquest fet el va poder impulsar a debutar al 1987 a competicions internacionals. La seva meteòrica carrera ascendent va culminar l'any 1989 quan va assolir el primer campionat del món de 125 cc J. J. Cobas. En aquells moments Àlex era el campió més jove de la història del motociclisme i el seu triomf va ser celebrat a Seva.

Des de aleshores Àlex ha rebut diferents premis coma gran esportista.

Pep Bassas i Pili Mas 
Josep Bassas i Vilasis conegut com a Pep Bassas va néixer al 1961 a Seva, va ser un pilot català 
de ral·lis, juntament amb la seva dona Pili Mas. Al 1978 va debutar en competició, però no va 
ser fins al 1980 que va esdevenir pilot oficial del RACC. El seu primer campionat va ser al 1985.
Amb 26 anys va guanyar el seu primer campionat d'Espanya, fet que li va obrir les portes a 
l'escuderia BMW, amb la qual va mantenir una relació professional. Al 1990 va aconseguir el 
podi en tres ocasions en participar en diverses campionats d'Espanya de turismes.

En Josep va morir a l'Hospital Clínic de Barcelona on ja estava ingressat fa dies als 47 anys el 28 
de juny de 2008 a causa d'una malaltia prolongada.

La Pili va ser durant quatre temporades consecutives la copilot del seu marit, Josep Bassas, 
amb qui va aconseguir el subcampionat del Volant RACC 1983, el títol de Catalunya de ral·lis al 
1984 i el nacional del grup N al 1985.

Ella va morir el 4 de juliol del 2013, a l'edat dels 49 anys, a causa d'un càncer que patia des de 
fa més de cinc anys.

Llocs o edificis d'interès turístic

Mas Sorts i la Font del Sorts 
L'origen d'aquest mas es remunta cap al  i els tres segles després es va ampliar. És un 
mas que té torres octogonals, neoromàniques, de poca alçada que protegeixen la façana de la 
part de ponent construïdes el 1878.

Aquest mas conté la famosa Font Del Sorts, que des de sempre ha estat una font on tota la 
gent del poble ha anat a buscar aigua. Actualment té dues canelles, un escut de la família 
Casanova – Sorts i un escrit que diu “Reedificada en lo any 1755”. Una gran bassa construïda 
l'any 1891 recull l'aigua sobrant d'aquesta font que serveix pel regadiu del jardí del mas.

Església romànica de Santa Maria de Seva 

L'església de Santa Maria de Seva es conserva des de la seva construcció al . Aquesta 
conté un campanar que tot i la mutilació de finals del  segueix en peu. Per la part 
exterior de l'església, manté la façana i l'inici del presbiteri de l'època romànica, per tant uns 
18 metres de nau.

L'interior de l'església es troba totalment renovada i es van fer capelles laterals per altars 
secundaris.

El campanar és l'element més important i emblemàtic de l'església. S'ha conservat de l'any 1786. Té una base quadrada de 6m i una alçada de 16,5m dividit en sis pisos. Aquest campanar es fa característic pel seu caràcter llis i sense cap decoració externa i els arcs que caracteritzen el romànic llombard.

Creu del Carlí 
La creu del Carlí es troba a uns vint minuts del cementiri de Seva, on s'ha d'agafar un camí 
forestal que passa per Can Roca fins a la cruïlla del Pla de Terrades. A creu queda a la dreta del 
camí que segueix.

Aquest monument és un record en memòria del soldat carlí Fernando Lanzuela, que va morir 
el 23 d'agost de 1873. La creu a sobre d'un munt de pedres i aquesta és de ferro i hi ha escrit el 
nom del soldat. No se sap amb certesa si aquest va ser lloc exacte on es va morir i si va ser 
col·locada en aquell temps.

Capella de Sant Antoni de Pàdua 
La capella de Santa Antoni de Pàdua es troba dins del municipi de Seva a la ronda de Josep Pla.
És una esglesiola d'estructura eclèctica on el seu campanaret blanc d'estructura poligonal és el 
que hi destaca més.

La primera missa que es va celebrar va ser l'any 1930 i el 1994 la família Parés la van cedir a 
l'ajuntament.

Capella de Sant Joan de Figueroles 
Aquesta capella es troba a pocs metres del mas de Figarolas. Va ser edificada per rector de 
Seva, el senyor Joan Figarolas, i per aquest motiu està dedicada al seu patró.

La capella es va construir entre els anys 1570 i el 1586 tot i que en el seu interior i a un escrit 
de l'any 1611.

Festes i altres esdeveniments d'interès

Festa Major 
La Festa Major de Seva s'escau a mitjans d'agost, concretament durant la setmana del 15, ja que és el dia que se celebra la festivitat de la patrona del poble, Santa Maria. Durant tota aquesta setmana es fan diverses activitats, sobretot dirigides a la població de Seva, tot i que també s'hi acull molta gent d'altres pobles. Hi ha activitats per a totes les edats i són organitzades per una comissió formada pels joves del poble.

Fa aproximadament uns cent anys, durant les dates de Festa Major, Seva només tenia el costum la commemoració d'una missa solemne el mateix dia 15 d'agost en honor de la patrona del poble. Hi solien assistir tots els habitants, ja que la tradició marcava que aquell dia era el 
més important de l'any pel poble i era necessària una celebració.

L'única activitat que es feia en aquesta Festa Major, era un dinar popular que es duia a terme el dia 16 d'agost. S'anomenava la Tornaboda, i consistia en un dinar festiu en el qual cada família preparava algun plat per compartir-lo amb les altres famílies.

A partir dels anys 40, es van començar a incorporar activitats molt pensades per al poble. Sense deixar enrere la part tradicional, es continuava celebrant la missa solemne en honor de la patrona el dia 15 d'agost i la Tornaboda l'endemà. Tot i 
aquestes dues activitats, el mateix dia de la missa al vespre se celebrava un gran ball d'envelat a la Plaça de la Creu. Era de costum que cada família es llogués un “palco” o una llotja per poder mirar els concerts que s'oferien. Alguns d'aquests balls van 
ser amb grups de molt renom per l'època.

Actualment la Festa Major està plena d'activitats i actes per a totes les edats, sense deixar de banda la tradició de la missa solemne el dia 15 d'agost. Dura gairebé una setmana i el que busca la comissió és que la població de Seva visqui i disfruti 
a fons les festa del seu poble. Tot i que Seva és un poble petit, la seva festa major està molt reconeguda a nivell de la comarca perquè l'organització és molt bona i les activitats sempre surten tal com s'havien previst.

La comissió de la Festa Major de Seva va sorgir l'any 2006, i des de llavors ha anat creixent 
cada any més. Actualment té vint membres, però cada any n'entren de nous i en marxen 
alguns.

Caramelles 
Les caramelles són un conjunt de cançons populars que es canten per Pasqua per a celebrar la resurrecció de Jesús. Són típiques de la Catalunya Vella i del nord de la Catalunya Nova. Les caramelles a vegades van acompanyades de danses populars.

Seva és un poble molt tradicional quant a tradicions catalanes i no ha perdut aquest antic costum. Es van recuperar durant la segona república espanyola, després que la tradició s'hagués perdut 
des de feia molts anys. La tradició de cantar caramelles a Seva hi ha estat durant més de 50 anys. Cada any, el diumenge i el dilluns de Pasqua se celebren, i tot el poble ja ho coneix com una diada en què s'ha de sortir a rebre-les. A més, el grup de caramellaires no ofereix només cançons populars sinó també danses populars que van acompanyades de músiques.

Hi sol participar gent de totes les edats, des de nens de 3 a 4 anys fins a homes i dones de 50 a 60 anys. Tots els caramellaires s'organitzen segons l'edat, i es fan grups d'unes quinze 
persones que ballaran el mateix ball. Els grups solen ser: 

 De 3 a 6 anys.
 De 7 a 9 anys.
 De 10 a 12 anys.
 De 13 i 14 anys.
 De 15 a 17 anys.
 De 18 a 25 anys.
 De 26 a 50 - 60 anys.

Aquesta tradició es manté tan viva en un poble com Seva perquè comprèn un públic d'una edat tan diversa. Algunes famílies senceres hi participen i, per tant, la tradició no es perd sinó que 
passa de generació en generació. El fet que fa molt característiques les caramelles de Seva són els balls i les robes que es porten per a fer-los. Les noies solen anar amb faldilles i una samarreta blanca i els nois amb pantalons de vellut, armilla i faixa. Tant els nois com les noies porten com a sabates les set vetes. Aquestes robes són fetes expressament per modistes.

La festa del Bolet 

La Festa del Bolet de Seva es va celebrar per primera vegada l'any 1997, que des del seu inici 
ha tingut una gran influència, cada any s'han anat incorporant nous clients i diferents activitats 
pels assistents.

A la fira hi ha al voltant de cinquanta parades de productes de Seva i artesanals del poble, 
també en aquestes es dona diferent informació del poble perquè a part dels productes, els 
clients puguin rebre més informació de les activitats que es porten a terme al poble. En 
aquesta fira es fa una degustació de bolets, on aproximadament es reparteixen unes 2.000 
racions, i a part de menjar es pot anar a visitar diferents exposicions, conferències i participar 
en concursos.

Aquest any ha estat la vintena edició de la Festa del Bolet i aquesta es presenta amb algunes novetats destacades i activitats amb més recorregut com una exposició i un concurs de bolets o sortides guiades pels boscos de Seva.
Va ser tot un èxit, ja que va acollir més de 14.000 persones.

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament de Seva
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 El temps a Seva