Jaromír Nohavica

Jaromír Nohavica (* 7. června 1953 Ostrava) je český folkový písničkář, textař, libretista, osobitý zpěvák, skladatel a kytarista. Hraje také na heligonku.

Život 
Pochází z Ostravy. První píseň napsal již v osmi letech. Na kytaru hraje od svých třinácti let, přičemž původně jeho otec chtěl, aby hrál na housle, k těm ale nepřilnul. Sám se však navíc naučil hrát na několik hudebních nástrojů. V letech 1978–1981 dálkově studoval na Střední knihovnické škole v Brně. Začal také studovat na Vysoké škole báňské, ale studia přerušil, vystřídal několik zaměstnání, načež raději zůstal volným textařem. V tomto oboru se proslavil textem Lásko, voníš deštěm pro Marii Rottrovou (She’s Gone od Black Sabbath), ale psal také například pro Věru Špinarovou atd. Později začal samostatně vystupovat, v posledních letech i s kapelou. Spolupracoval s méně významnými regionálními kapelami, ale také například se skupinou Čechomor. Jako herec ztvárnil roku 2002 hlavní roli „Jarka Nohavici“ ve filmu Petra Zelenky Rok ďábla. Za hudbu k tomuto filmu dostal spolu s Čechomorem a Karlem Holasem Českého lva za nejlepší hudbu.

Postupně se stal jedním z nejpopulárnějších zpěváků a v roce 2004 získal i některá ocenění. Časopis Rock & pop vyhodnotil jako nejlepší české hudební album od roku 1989 jeho Divné století. Akademie populární hudby jej zařadila při vyhlašování výsledků ceny Anděl 2003 do Síně slávy a byl nominován ve dvou dalších kategoriích. V cenách Anděl 2009 vyhrál v kategorii nejprodávanější album a v Anděl 2010 se stal zpěvákem dvacetiletí. Nesmírně populární jsou jeho živá vystoupení, v roce 2017 si například skvěle poradil s pražskou O2 arénou.

Bydlí v Ostravě, předtím žil v Českém Těšíně. Má ženu Martinu a dvě děti – syna Jakuba a dceru Lenku. V roce 1997 získal titul mistra republiky ve stolní hře scrabble. Jeho literárním oblíbencem je Bohumil Hrabal. V únoru 2008 bylo vydáno album Ikarus, které bylo nahráno na osmi koncertech v Ostravě v lednu 2008.

Dne 28. října 2017 obdržel z rukou českého prezidenta Miloše Zemana státní vyznamenání, medaili Za zásluhy v oblasti umění. Nohavica dostal v roce 2017 také cenu Stříbrný lukostřelec. Nad tímto oceněním převzal záštitu český prezident Miloš Zeman a ruské velvyslanectví v Praze. Ruský prezident Vladimir Putin udělil Nohavicovi v roce 2018 Puškinovu medaili.

V roce 2021 vyšla kniha španělského spisovatele Ángela Estebana Obklopeni knihami v překladu Dominiky Černé. Kniha obsahuje životopisné medailony osobností, které strávily část svého života jako knihovníci. Za Českou republiku je uveden vedle Jiřího Mahena Jaromír Nohavica.

V březnu 2022 polské město Katovice vypovědělo smlouvu o pronájmu sálu, kde se měl v dubnu konat Nohavicův koncert. Organizátoři uvedli, že v době ruské invaze na Ukrajinu si lze těžko představit, aby v Katovicích vystupoval hudebník známý svým blízkým vztahem s Vladimirem Putinem. V Polsku Nohavicovi zrušili koncerty plánované na rok 2022 pořadatelé v pěti městech, kromě Katovic jsou to Krakov, Varšava, Gdaňsk a Toruň.

Pronájem svého sálu pro Nohavicův koncert, který se měl konat 12. května 2022, odmítla i Olomoucká univerzita a zdůvodnila to jeho kontroverzními postoji. V době války na Ukrajině a s ohledem na jednání prezidenta Ruské federace považuje pořádání této akce v prostorách UP za z morálního hlediska nepřípustné.

Spolupráce s StB 
Po odtajnění spolupracovníků StB se zjistilo, že je v těchto registrech od roku 1986 jako agent veden pod krycím jménem „Mirek“, evidenční čísla 29 320, 932 007, Necenzurované Noviny č. 04/ 2000, str.56 a ke spolupráci se Nohavica přiznal. Později na svém webu reagoval na zprávu a prohlásil, že nikoho neudal a že StB všechna jména znala, což potvrzuje i názor odborníků. Nalezená část souvisejícího spisu naznačuje, že Nohavica poskytoval i informace, které byly sice poměrně banální, ale podrobné a StB je všechny znát nemusela; Nohavica přesnost zápisu zpochybňuje. V listopadu 2007 média téma Nohavicovy spolupráce s StB znovu otevřela v souvislosti s písní Udavač z Těšína od Jaroslava Hutky, ve které a v komentářích k níž Hutka odsuzuje Nohavicovu spolupráci, konkrétně donášení na Karla Kryla po jejich setkání v srpnu 1989 ve Vídni. Kryl Nohavicovi věřil dokonce natolik, že mu dal klíče od svého bytu ve Vídni. Hutka mj. uvádí, že Nohavica donášel také na spisovatele Pavla Kohouta. Nohavica však s novináři hovoří jen výjimečně, po „udavačské“ aféře dokonce vzkázal, že s tiskem komunikovat už nikdy nebude. Podle Lidových novin, s odkazem na archiv ministerstva vnitra v Kanicích u Brna, předal v únoru 1989 řídícímu důstojníku informaci o publicistovi Vladimíru Hanzelovi a jeho partnerce Polákové, kteří mu o měsíc dříve předložili petici za propuštění Václava Havla. Nohavica ji podepsal a následně o tom informoval StB.
Jaromír Nohavica také vydal píseň „Já si to pamatuju“, kde vysvětluje, že ke spolupráci s StB byl donucen, i když to nemusí být pravda.

Registrace Jaromíra Nohavici jako spolupracovníka StB byla jedním z důvodů, proč jej pořadatelé nepozvali na „megakoncert“ pro Paměť národa k výročí republiky.

Spolupráce s fanoušky po internetu 
Jako hlavní komunikační médium pro kontakt se svými fanoušky využívá internet. Na svém webu zveřejnil volně ke stažení MP3 album Pražská pálená a stejně tak i na sklonku roku 2006 mini CD Od Jarka pod stromeček. Pravidelně na svém webu zveřejňoval každé pondělí jednu píseň popsanou dobovými audio- a videoukázkami, fotografiemi a zejména komentářem mapujícím na pozadí dobových souvislostí celou svou tvorbu. Časem se však tato činnost stala pouze příležitostnou. Dlouhodobý a jedinečný projekt nese název Archiv pod lupou. V roce 2010 vydal a přes internet distribuoval DVD z benefičního adventního koncertu, použil protokol BitTorrent.

Odraz v kultuře 
Jeho píseň Pane prezidente nazpívali Žamboši pod názvem Pane Nohavico a stěžují si v ní na těžký úděl folkového písničkáře.

Vztah k Baníku Ostrava 
Je velký fanoušek fotbalového klubu FC Baník Ostrava, nazpíval také klubovou hymnu „Baníčku, my jsme s tebou“. Je honorárním členem občanského sdružení Baník Baníku.

Dílo 

Zpívá především vlastní písně, také však překlady písní ruských autorů Vladimira Vysockého nebo Bulata Okudžavy – sám se mnohokrát zmínil o svém tíhnutí k ruským inspiracím. Zhudebnil a nazpíval některé básně ze Slezských písní Petra Bezruče, roku 1982 zhudebnil báseň „Dezertér“ ze sbírky Jiřího Šotoly „Za život“. Jeho písně jsou do značné míry oblíbené díky tomu, že zpívá o obyčejném životě a o člověku, jsou lyrickoepické, často však i ironizující. Nohavica ve své tvorbě používá nářečí z Ostravska a okolí Těšína.

Vedle písničkářské tvorby překládá Mozartovy opery do češtiny. V roce 2006 obdržel za český překlad opery Cosi fan tutte Cenu Sazky a Divadelních novin. V roce 2007 přeložil operu Don Giovanni.

Diskografie

Studiová alba 
 Mikymauzoleum (1993)
 Darmoděj a další (1995)
 Divné století (1996)
 Moje smutné srdce (2000)
 Babylon (2003)
 Virtuálky (2009) – (volně ke stažení)
 Virtuálky 2 (2010) – (volně ke stažení)
 Virtuálky 3 (2012) – (volně ke stažení)
 Tak mě tu máš (2012)
 Poruba (2017)
 Máma mi na krk dala klíč (2020)

Koncertní alba  
 Darmoděj (1988) – LP
 Osmá barva duhy (1989 – MC, 1994 – CD)
 V tom roce pitomém (1990)
 Tři čuníci (1994)
 Koncert – s Kapelou (1998)
 Pražská pálená (2006) – (volně ke stažení)
 Doma CD+DVD (2006)
 Od Jarka pod stromeček (2006) – (volně ke stažení)
 Ikarus (2008)
 Z pódia (2008) (album je zdarma ke stažení jako torrent. Jarek Nohavica jej vytvořil jako dar svým fanouškům k Vánocům 2008)
 V Lucerně CD+DVD (2009), vyšlo také na Blu-ray
 Adventní koncert (2010) – (volně ke stažení jako torrent)
 Koncerty 1982 a 1984 (2012)
 Půlnoční trolejbus (2012) – (volně ke stažení jako torrent)
 Jarek Nohavica a přátelé (2014)
 Jarek Nohavica v Gongu (2018)

Kompilační alba   
 3× Jarek Nohavica – reedice (1998)
 Box 4 CD – reedice (2007)
 Platinová kolekce (2009) – reedice
 Tenkrát (2013) – kompilace k 60. narozeninám
 Kometa (2013) – the best of Jaromír Nohavica

Malé desky 
 Cesty (5) (1985) – EP
 Písně pro V. V. (1988) – 2EP

Spoluúčasti 

 Folkové Vánoce (1989)
 Folkfórum – spolu… (1990)
 Morava '91 (1991)
 Folkový kolotoč I.
 Šťastné a veselé… (1992)
 Česká mše vánoční (1993)
 Vita '93 (1993)
 Hudba bez bariér (1996)
 Králíci, ptáci a hvězdy (1996)
 Pavlína Jíšová (1998)
 Neřež (1998)
 Sloni v porcelánu I. (1999)
 Sešli se I. (2002)
 Rok ďábla (Soundtrack) (2002)
 Romeo a Julie – muzikál na ledě (Soundtrack) (2003)
 Těšínské niebo (2004)
 Havěť všelijaká (2005)
 Strážce plamene (2006)
 50 miniatur (2007)
 20ers (2008) - skladba Já tam byl se skupinou Pio Squad
 Moravský folk v Lucerně (2009)
 Inzerát (2012)
 Wabi & Ďáblovo stádo – Příběhy písní (2014)

Výběry 

 Hity folk & country 1998
 Nejhezčí folkové písničky
 Barvy českého folku
 Nejhezčí folkové písničky 2
 České hity 90. let

Filmy

Hrané filmy 
 Zvláštní bytosti, 1990
 Rok ďábla, 2002
 Muzzikanti, 2017

Dokumentární filmy 
 Koncert Jaromíra Nohavici, 1990
 Darmoděj, 1991
 Šťastné a veselé, 1992
 Bílá místa, 1993
 Kdo je kdo - Jarek Nohavica, 1994
 Sešli se, 1994
 Vzpomínka na Karla Kryla, 1995
 Jak se žije zpěvnému svědomí národa, 1996
 Divné století, 1996
 Jaromir Nohavica i Karel Plihal, 2000 – Polsko
 Bulat Okudžava - Věčná píseň, 2004
 Ahoj, Ostravo!, 2004 – záznam koncertu
 Básníci Live, 2005
 Poprvé, aneb střípky ze života J. N., 2005
 Jarek a Amadeus, 2006
 Strážce plamene v obrazech, 2007
 20ers - Making Of..., 2008
 Zašlapané projekty, 2009 – Nohavica jako jeden z řečníků v díle o Folkovém kolotoči (10. září 2009)

Dokumentární filmy Poprvé, aneb střípky ze života J. N. a Jarek a Amadeus vyšly 14. května 2009 na DVD Rodinné stříbro I. (Indies Happy Trails).

Televizní pořady 
 Divadélko pod věží, 1983
 Studio B, 1993 – koncert v televizním studiu
 Svou káru táhnem dál, 1997
 Na plovárně, 2001

Knihy 
 Chtěl jsem jí zazpívat. Praha : Torst, 2010. 248 s., .
 Komplet. Nakladateľ: G+W, 2006, 264 s., .
 Komplet 2. Nakladateľ: G+W, 2013, 132 s., .

Výběr ocenění 

 2011 – Premio Tenco „za autorské písně“
 2017 – medaile Za zásluhy  1. stupeň (2017) (udělená Milošem Zemanem)
 2017 – Stříbrný lukostřelec „za rozvoj česko-ruských vztahů“
 2018 – Puškinova medaile  (2018) (udělená Vladimirem Putinem)

Odkazy

Reference

Literatura 
 KLUSÁK, Pavel. Paradoxy Jaromíra Nohavici: Písničkářova cesta od protestsongů k řádu od Zemana. In: Český rozhlas [online]. 6. listopad 2017 [cit. 7. 1. 2023]. Dostupné z: https://wave.rozhlas.cz/paradoxy-jaromira-nohavici-pisnickarova-cesta-od-protestsongu-k-radu-od-zemana-6195933

Související články 
 Zpívaná, recitovaná a experimentální poezie

Externí odkazy 
 
 
 
 
 Oficiální stránky
 Seznam písní a ostatní tvorby
 Jaromír Nohavica na T-music.cz 
 
 Jaromír Nohavica v talkshow Kupé V lese Divadla VOSTO5

 
Čeští kytaristé
Čeští zpěváci
Čeští písničkáři
Čeští akordeonisté
Čeští textaři
Čeští textaři a libretisté
Agenti Státní bezpečnosti
Nositelé medaile Za zásluhy (Česko)
Nositelé Puškinovy medaile
 
Držitelé ceny Premio Tenco
Laureáti Síně slávy ceny Anděl
Hudebníci z Ostravy
Narození 7. června
Narození v roce 1953
Narození v Ostravě
Žijící lidé
Muži