São Paulo

São Paulo (en català Sant Pau) és una ciutat del Brasil, també capital de l'estat de São Paulo i de la Regió Metropolitana de São Paulo. La ciutat és entre les més grans del món, amb un població metropolitana de prop de 20 milions d'habitants, és la ciutat més poblada d'Amèrica, de la lusofonia i de tot l'hemisferi sud. São Paulo és el principal centre financer i industrial del país.

Regions molt pròximes a São Paulo són considerades també com regions metropolitanes de l'Estat, com Campinas i Santos; altres grans ciutats pròximes són aglomeracions urbanes en procés de metropolització, com Jundiaí, Sorocaba i São José dos Campos. El total d'habitants d'aquestes àrees, sumades a la capital (dit Complex Metropolità Estès), sobrepassa els 29 milions de persones, o sigui, poc més del 70% de la població de tot l'estat.

Història 
La història de la ciutat de São Paulo transcorre paral·lelament a la història del Brasil al llarg d'aproximadament 450 anys de la seva existència, contra els més de cinc-cents anys del país. Encara que hagi estat marcada per una relativa inexpresivitat, ja sigui des del punt de vista polític o econòmic, durant els primers tres segles des de la seva fundació, São Paulo es destaca en diversos moments com escenari de diversos i importants moments de ruptura en la història del país. São Paulo sorgeix com una missió jesuïta, reunint en els seus primers territoris habitants d'origen tant europea com indígena. Amb el temps, el poblat va acabar distingint-se com a centre comercial i de serveis de relativa importància regional. Aquesta característica de ciutat comercial i de composició heterogènia l'acompanyen en tota la seva història.

Període colonial 

La vila de São Paulo de Piratininga va tenir el seu origen el 25 de gener de 1554 amb la construcció d'un col·legi jesuïta pels pares Manuel da Nóbrega i José de Anchieta, entre els rius Anhangabaú i Tamanduateí. Tal col·legi, que funcionava en un barracot rústic, tenia per finalitat la catequesi dels pobles indígenes que vivien en la regió. El poblament de la regió va començar en 1560, quan Mem de Sá, governador general de la colònia, va enviar la població de la vila de Santo André da Borda do Campo cap als voltants de l'escola, denominada "Col·legi de São Paulo de Piratininga" –el nom es va triar perquè el dia 25 de gener l'Església catòlica celebra la conversió de l'apòstol Sant Pau. D'aquesta forma, la vila de Santo André da Borda do Campo quedava extinta i São Paulo era elevada a la categoria de vila.

São Paulo va romandre, durant els dos segles següents, una vila pobra i aïllada del centre de gravetat de la colònia, i es mantenia per mitjà de tasques de subsistència. Per ser la regió més pobra de la colònia, va començar a São Paulo l'activitat dels bandeirantes, que es van dispersar per l'interior del país a la cacera d'indis, or i diamants. El descobriment d'or a la regió de Minas Gerais va fer que les atencions del regne es fixessin en São Paulo, que va ser elevada a la categoria de ciutat en 1711. Quan es va esgotar l'or, a finals del , es va iniciar el cicle paulista del sucre, que es va escampar per l'interior de la província, mentre la ciutat de São Paulo s'encarregava de dirigir la producció fins al port de Santos.

El 1828 s'hi va instal·lar la primera facultat de dret, cosa que va donar un nou impuls al creixement de la ciutat amb el fluix d'estudiants i professors, juntament amb el creixement de la producció de cafè en les regions de Campinas i Rio Claro. En aquest període la província va començar a rebre una gran quantitat d'immigrants, especialment italians, molts dels quals es van establir a la capital i São Carlos, i van començar a instal·lar-hi les primeres indústries.

Període imperial 
Durant les primeres dècades de l'Imperi del Brasil, São Paulo mantingué les principals característiques colonials, i es va seguir considerant una mera "ciutat provinciana". Malgrat això, va ser escenari d'episodis de transcendència per al país: per exemple, és on es va declarar la independència del Brasil pel llavors príncep regent Pere I del Brasil. També hi va viure la més cèlebre amant de l'emperador, la marquesa de Santos.

La ciutat començà a guanyar estatus amb el desenvolupament de l'economia cafetera, en un moment en què els latifundistes del cafè comencen a establir-se a la ciutat (individus amb relativa importància política). Des de mitjan  São Paulo passa a beneficiar-se de les línies fèrries que uneixen l'interior de l'estat amb el port de Santos. La facilitat d'exportar cafè proporciona a la ciutat i a l'estat de São Paulo un gran creixement econòmic.

Geografia 
São Paulo està ubicada al costat de la conca del riu Tietê, i les subconques del riu Abetos i del riu Tamanduateí tenen un paper important en la seva configuració. São Paulo té una altitud mitjana de 760 metres. El punt més alt del municipi de São Paulo és el cim del Jaraguá amb 1.135 m, localitzat al Parc Estatal del Jaraguá, a la serra de la Cantareira.

L'intens procés de conurbació actualment en curs al gran São Paulo ha fet inefectives les fronteres administratives entre els municipis de la regió, i ha creat una metròpoli al centre de la qual hi ha São Paulo, i que arriba a municipis com Santo André, São Bernardo do Campo, São Caetano do Sul (a l'anomenada Regió del Gran ABC), Diadema, Osasco i Guarulhos, entre altres. Alguns estudiosos al·leguen que si no es crea una política integrada de desenvolupament urbà, el destí d'aquestes ciutats serà la caiguda de la qualitat de vida dels habitants. Els límits del municipi són els municipis de Caieiras i Mairiporã al nord, Guarulhos al nord-est, Itaquaquecetuba, Poá i Ferraz de Vasconcelos a l'est, Mauá, Santo André (São Paulo), São Caetano do Sul, São Bernardo do Campo, Diadema i novament São Bernardo al sud-est, São Vicente, Mongaguá i Itanhaém al sud, Juquitiba, Embu-Guaçu, Itapecerica de la Sierra, Embu, Taboão de la Serra, Cotia i Osasco a l'oest i Santana de Parnaíba i Cajamar al nord-oest. La Regió Metropolitana de São Paulo està constituïda per 39 municipis, i és la tercera aglomeració urbana més gran d'Amèrica.

Clima 
El clima de São Paulo és considerat subtropical (tipus Cwa segons Köppen), amb disminució de pluges a l'hivern i temperatura mitjana anual de 19 graus Celsius, amb hiverns tous i estius amb temperatures moderadament altes, augmentades per l'efecte de la pol·lució i de l'altíssima concentració d'edificis. El mes més calent, gener, té una temperatura mitjana de 22 °C i el mes més fred, juliol, de 16 °C. São Paulo és la tercera capital més freda del Brasil, superada només per Curitiba, en primer lloc, i Porto Alegre en segon, i supera fins i tot, a causa de l'altitud, la marítima Florianópolis, localitzada més al sud.

Divisió administrativa

Turisme 

São Paulo no està situada entre les ciutats més turístiques del Brasil. La ciutat té una variada diversitat ètnica a la seva àrea metropolitana, amb forta influència italiana, portuguesa, espanyola, àrab i japonesa, entre altres influències, i és un important centre cultural.

La ciutat és coneguda per la seva variada i sofisticada cuina, que va des de la xinesa a la francesa, de la cuina ràpida als restaurants cinc estrelles. Hi ha aproximadament 62 tipus diferents de cuines a São Paulo, i més de 12.000 restaurants. Altres establiments com bars, pubs, lounges i discoteques proporcionen també una gran varietat d'estils musicals.

São Paulo és la llar de museus d'art com el Museu d'Art de São Paulo (MASP), inaugurat per la reina Elisabet II, o la Pinacoteca do Estado, de l'Orquestra Simfòmica do Estado de São Paulo (OSESP - situada al teatre Sala São Paulo a l'estació de tren Júlio Prestes), i del circuit de Fórmula 1 Autódromo José Carlos Pace (Interlagos).

Llocs d'interès 

 Avinguda Paulista, una de les avingudes més importants de la ciutat, seu de molts centres culturals i museus, com el MASP i el Centro Cultural Itaú.
 Brooklin, el districte financer de São Paulo.
 Edifici Altino Arantes (edifici Banespa), gratacel amb observatori i museu dissenyat a l'estil de l'Empire State.
 Catedral da Sé, la catedral de la ciutat.
 Edifici Copan, dissenyat per Oscar Niemeyer al barri de Centre. Construït entre 1951 i 1966, el seu disseny dona a l'edifici una sensació de moviment i innovació.
 Edifici Itàlia, gratacel amb observatori.
 Sede do BankBoston, gratacel.
 Estació de la Llum (Estação da Luz), històrica estació de ferrocarril construïda entre 1895 i 1901.
 Parc d'Ibirapuera (el segon parc més gran de la ciutat (el Parque do Carmo és el més gran), seu de diversos museus i diversos edificis dissenyats per l'arquitecte Oscar Niemeyer, com l'Oca i l'Auditori d'Ibirapuera.
 Mooca, el districte italià de la ciutat.
 Liberdade, el districte asiàtic (São Paulo té la colònia japonesa més gran del món fora del Japó) de la ciutat.
 Mercat Municipal, el mercat històric de la ciutat.
 Teatre Municipal de São Paulo, el magnífic teatre d'òpera, construït a inicis del .
 Museu d'Art Sacra, un museu d'art reli (museum of religious art located in a colonial convent).
 Museu Paulista o Museu do Ipiranga, museu construït on es proclamà la Independència del Brasil l'any 1822.
 Museu de la Llengua Portuguesa, situat a l'interior de l'Estação da Luz).
 Pátio do Colégio, lloc fundacional de la ciutat, antiga escola-missió jesuïta.
 Pinacoteca do Estado de São Paulo, important museu d'art.
 Praça da Sé, plaça on està situada la catedral i centre de la ciutat.
 Centres comercials (coneguts com a Shoppings) com Center Leste Aricanduva, Iguatemi, Ibirapuera, Morumbi, Eldorado, Pátio Higienópolis, Anália Franco, Cidade Jardim, entre d'altres.

Cultura 
São Paulo és un important centre cultural, essent considerat lloc d'origen d'una sèrie de moviments artístics i estètics al llarg de la seva història, especialment durant tot el . Rivalitza amb Rio de Janeiro com a seu de les principals institucions culturals del país. La ciutat posseeix una àmplia xarxa de teatres, cases d'espectacles, bars, institucions d'ensenyament, museus i galeries d'art. Tal complex cultural, no obstant això, està localitzat generalment a la zona cèntrica de la ciutat o en els seus voltants.

Teatres 

Molts historiadors sostenen que la primera actuació teatral del Brasil se celebrà a São Paulo. El jesuïta espanyol José de Anchieta (1534-1597) va escriure petites obres que foren representades pels nadius indis. Però no fou fins a inicis del  que les representacions agafaren força i el teatre assolí gran puixança. Fou a São Paulo on la companyia professional Teatro Brasileiro de Comédia realitzà la seva primera representació. Als anys 60 es realitzaren a la ciutat grans representacions de teatre. Destacà el Teatro de Arena, compost per un grup d'estudiants de lEscola de Arte Dramática, fundada per Alfredo Mesquita el 1948. També durant aquesta època proliferaren les obres amb temàtica referent a la història brasilera (Zumbi, Tiradentes). El Teatro de Arena fou un important centre democràtic contrari a la dictadura militar, un període marcat per la censura. El Teatro Oficina també va tenir un paper important. Avui dia es representen a la ciutat tot tipus d'actuacions en nombrosos teatres, des de música clàssica, ballet fins a actuacions d'avantguarda.

 Museus 
 Museu do Ipiranga
El primer monument construït especialment per preservar la memòria de la independència del Brasil fou obert el 7 de setembre de 1895 amb el nom de Museu de Ciências Naturais. El 1919 esdevingué un museu històric. La seva col·lecció d'aproximadament 100.000 objectes compren treballs d'art, mobiliari, roba i altres objectes que algun cop pertanyeren a celebritats que prengueren part en la història brasilera, des d'exploradors a emperadors. També té una biblioteca d'uns 100.000 llibres i el Centro de Documentação Histórica amb uns 40.000 manuscrits.

 Memorial da América Latina
Amb uns 78.000 metres quadrats, el Memorial da América Latina fou concebut com un lloc per a la integració dels països llatino-americans amb les seves arrels i cultures. El Memorial és seu del Parlamento Latino-Americano - Parlatino. Dissenyat per l'arquitecte brasiler Oscar Niemeyer, el Memorial té un pavelló d'exposicions permanent, així com una biblioteca amb llibres, diaris, revistes, videos, pel·lícules i documents sobre la història d'Amèrica Llatina, i un auditori amb capacitat per a 1.679 persones.

 Museu da Imigração e Memorial do Imigrante

Obert com a Hospedaria do Imigrante (hostal de l'immigrant). Fou construïda el 1886-1888 a Brás amb la intenció d'acollir immigrants i ajudar-los a trobar treball. Fins al 1978 va recollir gent de més de 60 nacionalitats. Actualment com a museu recull gran quantitat d'informació i documents sobre la immigració al país.

 Museu de Zoologia da USP
Ocupa una àrea de 700 metres quadrats i mostra animals de la fauna tropical del país. La biblioteca, especialitzada en zoologia, té modernes utilitats i equipament per servir tant a la comunitat científica com al públic en general. Té més de 73.850 treballs, dels quals 8.473 són llibres i 2.364 són diaris.

 Museu de Arte de São Paulo

El museu fou fundat pel periodista Assis Chateaubriand i per Pietro Maria Bardi. L'actual edifici fou obert el 1968, dissenyat per Lina Bo Bardi. Conegut com a MASP, té una de les col·leccions d'art europeu més importants d'Amèrica Llatina, amb obres de Degas, Renoir, Modigliani i Bonnard, entre d'altres.

 Acervo do Palácio dos Bandeirantes
L'edifici del Govern Estatal té una important col·lecció d'objectes d'art d'artistes brasilers com Portinari, Aldo Bonadei, Djanira, Almeida Júnior, Victor Brecheret, Ernesto de Fiori i Aleijadinho. També té mobiliari colonial, pells i objectes d'argent. En estil eclèctic, les seves parets estan cobertes de panells que descriuen la història de São Paulo.

 Museu da Imagem e do Som
Obert el maig de 1990, el museu de la imatge i el so té per objectiu preservar manifestacions de música, cinema, fotografia i arts gràfiques. També organitza concerts i festivals de cinema, vídeo i fotografia, així com exhibicions d'art gràfiques.

 Música 

Una de les manifestacions amb més referències a São Paulo és la música. Molts han estat els compositors que ha donat la ciutat, des d'Adoniran Barbosa, compositor i cantant de samba amb força èxit durant l'era de la ràdio, el grup de samba nascut a la dècada dels 40 Demônios da Garoa, fins al grup de rock psicodèlic dels anys 60 i 70 Os Mutantes. També ha donat importants compositors de música clàssica com Osvaldo Lacerda o Amaral Vieira.

São Paulo té dos importants teatres d'òpera, el Teatro Municipal de São Paulo i el Theatro São Pedro, així com nombroses sales de concerts com la Sala São Paulo. També destaca l'''Orquestra Sinfônica do Estado de São Paulo (OSESP), una de les més prestigioses d'Amèrica Llatina. En quasi totes aquestes entitats musicals hi treballà durant molts anys fins a la seva mort el director d'orquestra italià, nacionaltzat brasiler Edoardo de Guarnieri, donant a conèixer tant les òperes de compositors internacionals com les obres del folklore brasiler.

 Literatura 

São Paulo fou la llar dels primers missioners jesuïtes del Brasil, al . Aquests van escriure a la corona portuguesa sobre la nova terra, els nadius indígenes i també compongueren algunes peces de poesia i música sobre el catecisme. Entre ells destacaren Manuel da Nóbrega i José de Anchieta, qui vivien a la propera colònia anomenada Piratininga, i ajudaren a registrar el lèxic i la gramàtica de la llengua tupí.

El 1922, el moviment modernista brasiler se centrà a la ciutat de São Paulo, amb la celebració de la Setmana d'Art Modern. Entre ells destacaren Mário de Andrade i Oswald de Andrade.

 Educació 
São Paulo és un dels principals centres d'ensenyament del Brasil, amb destacades institucions d'ensenyament. Les tres universitats públiques de la ciutat són:
 Universitat de São Paulo (USP), fundada el 1934.
 Universidade Federal de São Paulo (UNIFESP)
 Universidade Estadual Paulista (UNESP), fundada el 1976.
També existeixen algunes institucions privades com:
 Pontifícia Universidade Católica de São Paulo (PUC-SP), religiosa, creada el 1946.
 Universidade Paulista (UNIP), la major universitat privada.
 Universidade Presbiteriana Mackenzie, de l'església presbiteriana, fundada el 1870.

 Esports 
 Futbol 

Com a la resta del Brasil, el futbol és amb molta diferència l'esport més important de la ciutat. El clubs més grans de São Paulo són el Corinthians, São Paulo i Palmeiras (en aquest ordre, el segon, tercer i quart equips més populars del país). També hi ha altres clubs més petits destacats com la Portuguesa, el Juventus i el Nacional. Un altre club popular a la ciutat és el Santos FC de la propera ciutat de Santos.

São Paulo és un a de les ciutats seu de la Copa del Món de Futbol de 2014.Clubs de futbol' Cursa de San Silvestre 
La cursa de San Silvestre de São Paulo (Corrida de São Silvestre) es disputa anualment el dia de Cap d'any. Es creà l'any 1925, essent la més famosa del món d'aquest tipus de curses.

 Gran Premi del Brasil 

El Gran Premi del Brasil de Fórmula 1 (Grande Prêmio do Brasil'') es disputa a l'Autódromo José Carlos Pace d'Interlagos contínuament des del 1990. El primer any en què es disputà el GP fou el 1973. La Fórmula 1 té molts seguidors a la ciutat i ha donat grans pilots com Emerson Fittipaldi, José Carlos Pace, Ayrton Senna i Felipe Massa.

Altres esports 
El voleibol, el basquetbol i el tennis també tenen molts seguidors a la ciutat. Hi ha diversos clubs poliesportius a la ciutat amb gran tradició, essent els més importants els següents: Esporte Clube Pinheiros (waterpolo, voleibol, natació, basquetbol i handbol), Clube Atlhetico Paulistano (basquetbol), Esporte Clube Banespa (voleibol, handbol i futbol sala), Associação Atlética Hebraica (basquetbol), São Paulo Athletic Club (rugbi XIII), Clube de Regatas Tietê i Clube Atlético Ypiranga.

Esdeveniments esportius internacionals 
Aquests són els principals esdeveniments esportius que han estat disputats a la ciutat de São Paulo:
 1950 - Copa del Món de futbol
 1963 - Jocs Panamericans (molts esports)
 1971 - Campionat del Món de bàsquet femení
 1977 - Campionat del món de voleibol femení sots 20
 1983 - Campionat del Món de bàsquet femení
 1993 - Lliga Mundial de voleibol
 1994 - Campionat del món de voleibol femení
 2000 - Campionat del Món de Clubs de futbol
 2002 - Jocs Sud-americans (molts esports)
 2005 - Copa del Món de gimnàstica artística
 2006 - Jocs Mundials de Policies i Bombers (molts esports)
 2006 - Campionat del Món de bàsquet femení
 2006 - Final de la Copa del Món de gimnàstica artística
 2007 - Jocs Internacionals per a Cecs

Ciutats agermanades

Persones il·lustres 
 Marcos Winter, actor.
 Bruno Covas, alcalde
 Sagramor de Scuvero Brandão, locutora de radio i actriu.

Vegeu també 
 Avinguda Paulista.
 Marginal Tietê
 Edifício Altino Arantes

Referències

Enllaços externs 

  Ajuntament de São Paulo
 Centre de Cultura Català de São Paulo