Antonín Sova

Antonín Sova (26. února 1864 Pacov – 16. srpna 1928 Pacov) byl český básník, spisovatel a 1. ředitel Městské knihovny v Praze.

Rodina 
Jeho otec Jan Sova (1827–1910) byl venkovským učitelem a regenschorim. Od roku 1855 učil v jihočeském Pacově, kde se 11. 11. 1862 oženil s Josefou Skalickou (1837–1878). Zde se také 26. února 1864 na místním zámku narodil Antonín Sova.

Roku 1866 se rodina přestěhovala do blízkého Lukavce. Otec byl prvním básníkovým učitelem i v oblasti umění, zejména hudby. Citově však byl Sova vázán více k matce – její smrt a otcův nový sňatek (1879) se Sabinou Dvořákovou (1852) patřily k intenzivním zážitkům, jež se později objevily v několika spisovatelových dílech.

Antonín byl nejstarší, měl čtyři vlastní sourozence, z nichž se dožila dospělého věku jen Marie Fořtová (1870–1957) a osm nevlastních sourozenců, z nichž se dožil dospělého věku jen nejmladší Rudolf (1890). V listopadu 1900 se oženil s Marií Kovaříkovou (1883), se kterou měl syna Jana (1901–1945). Roku 1921 se rozvedli.

Životopis 
Velký význam pro Sovovo básnické zrání mělo lukavecké přátelství se sestrami básníka Jaroslava Vrchlického, které mu přiblížily poezii lumírovců. Gymnázium Sova studoval nejprve v Pelhřimově, Táboře a od roku 1880 v Písku, kde v polovině 80. let maturoval. První básnické příspěvky otiskl ještě za středoškolských studií pod pseudonymem Ilja Georgov a Valburga Turková.

Po maturitě odešel do Prahy studovat práva, ale zanedlouho musel pro nedostatek finančních prostředků studií zanechat a vrátit se domů. Roku 1892 navštívil Itálii. S pomocí básníka Adolfa Heyduka, s nímž se seznámil v Písku, a Jaroslava Vrchlického se roku 1886 uchytil v Ottově slovníku naučném a o rok později nastoupil místo písaře-protokolisty ve zdravotním referátu pražského magistrátu. V letech 1898–1920 byl ředitelem pražské Městské knihovny. V této funkci byl vyslán roku 1901 na exkurzi do knihoven v Německu a Belgii.

Aktivně se účastnil práce ve spolku beletristů Máj a v literárním odboru Umělecké besedy. Roku 1895 podepsal kolektivní vystoupení spisovatelů a publicistů manifest České moderny. Od Filozofické fakulty Univerzity Karlovy obdržel čestný doktorát dr. h. c.

Těžká choroba (s největší pravděpodobností syfilis), která se u Sovy projevila již před světovou válkou, mu nakonec znemožnila volný pohyb. Zemřel 16. srpna 1928 v Pacově. Pohřben byl v tzv. Park Antonína Sovy u silnice z Pacova směrem na Lukavec. Roku 1934 zde byl vztyčen kamenný pomník, v němž je uložena urna s básníkovým popelem. Nápis na desce zní „Kruh se uzavírá“.

Dílo 
Jeho dílo bylo ovlivněno dobovými uměleckými směry realismem, symbolismem a impresionismem. V pozdější době se soustředil na přírodní a subjektivní lyriku. Jeho přírodní lyrika je spojena s jihočeským krajem, jeho milostná poezie je psána písňovou formou.

Sova svými díly útočil proti společnosti a dával najevo protispolečenské postoje celé mladé generace. V jeho dílech se zároveň objevuje vlastenectví a hledání morálních a společenských hodnot.

Poezie 
 Realistické sloky (1890) – realistická sbírka
 Květy intimních nálad (1891) – impresionistická přírodní lyrika, náladové obrazy, obrazy české krajiny, vizuální dojem, do krajiny promítá své duševní stavy 
 Z mého kraje (1893) – básnický portrét rodného kraje, Pacovska a Lukavecka 
 Soucit i vzdor (1894) – básně z roku 1891–1894 
 Zlomená duše (1896) – symbolistická sbírka, mladá generace, rozpor mezi snem a skutečností, v tomto díle se A. Sova rozchází se společností, psáno volným veršem 
 Vybouřené smutky (1897) – symbolistická sbírka 
 Údolí nového království (1900) 
 Ještě jednou se vrátíme (1900) – kniha veršů z r. 1892–1899, symbolistické dílo 
 Dobrodružství odvahy (1906) 
 Lyrika lásky a života (1906) 
 Zápasy a osudy (1910) 
 Žně (1913) 
 Kniha balladická (1915) 
 Zpěvy domova (1918) – vlastenecká poezie, reakce na 1. světovou válku, odpor k válce, obavy o osud národa, přimknutí k základním hodnotám – rodině, tradici a české krajině 
 Krvácející bratrství – Rozjímaní ranní i navečerní (1920) – dvojsbírka obsahující jak sociální a občanskou lyriku plnou budovatelského patosu první republiky, tak intimní meditativní verše 
 Básníkovo jaro (1921) 
 Jasná vidění (1922) 
 Básně nesobeckého srdce (1922) 
 Naděje a bolesti (1924) 
 Drsná láska (1927) 
 Hovory věcí (1929) – posmrtně vydaný soubor básní, editor Arne Novák 
 Za člověkem (1930) – posmrtně vydaný soubor básní, editor Arne Novák

Próza 
 Próza (1898), povídky 
 Ivův román (1902), román 
 Povídky a menší črty (1903), povídky 
 Výpravy chudých (1903), román 
 O milování, lásce a zradě I, II (1908), povídky 
 Tóma Bojar (1910), román 
 Pankrác Budecius, kantor (1916), novela o venkovském kantorovi z konce 18. století
 Koloběh starostí a jiné povídky (1920), povídky
 Kasta živořících a jiné prózy (1924), povídky

Odraz v kultuře 
Sovovu poesii zhudebnila řada českých skladatelů, mezi nejvýznamnější patří písňový cyklus Vítězslava Nováka Údolí nového království.

Antonínu Sovovi, a zejména jeho přírodní lyrice, se věnuje humoristická a sarkastická skladba Antonín Sova české hardcore-folkové skupiny Jananas.

Jeho báseň Pastorale ze sbírky Vybouřené smutky zhudebnila alternativní folková skupina Zrní.

Další dvě jeho básně Píseň a Vysoká obloha v září zhudebnila brněnská kapela Zabásnění.

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 Jaromír Pelc: Vrchol lásky a nelásky. In: Antonín Sova, Vrchol lásky, Praha, Mladá fronta, 1989, s. 113–121,

Související články 
 Impresionismus (literatura)
 Symbolismus (literatura)
 Česká literatura v letech 1900–1945
 Seznam českých spisovatelů

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 
 
 Veřejně dostupná díla Antonína Sovy v Digitální knihovně MZK
 Kniha Zápasy a osudy (1910)
 Oficiální webové stránky Antonín Sova
 Městské muzeum Antonína Sovy v Pacově 
 E-knihake 150. výročí Antonína Sovy, básníka a ředitele Městské knihovny v Praze
 MyHeritage: Antonín Sova
 Soupis pražského obyvatelstva: Antonín Sova

Čeští spisovatelé
Čeští básníci
Impresionističtí spisovatelé
Symbolističtí spisovatelé
Ředitelé Městské knihovny v Praze
Narození v roce 1864
Úmrtí v roce 1928
Muži
Narození 26. února
Úmrtí 16. srpna
Umělci z Pacova
Narození v Pacově
Úmrtí v Pacově
Pohřbení v Pacově