Lidský penis

Lidský penis neboli pyj (mužský pohlavní úd) je vnějším orgánem mužské vylučovací a pohlavní soustavy.

Penis se dělí na čtyři části – kořen, bulbus, tělo a žalud. Jeho vnitřní stavba je tvořena třemi topořivými tělesy a v celé jeho délce prochází močová trubice, která je společným ústím vylučovací i pohlavní soustavy.

Jeho funkcí je schopnost mikce a při erekci umožňuje pohlavní styk.

Vývojově je většina penisu mužskou analogii k ženskému klitorisu. Částečně je pak i analogií k malým stydkým pyskům (labia minora).

Anatomická stavba penisu 
Vnitřní stavba penisu se skládá ze třech topořivých těles, dvou rovnoběžných kavernózních topořivých těles válcového tvaru (corpora cavernosa) a jednoho houbovitého tělesa uloženého pod nimi (coprus spongiosum). Houbovité těleso tvoří na hrázi, těsně pod pánevním dnem oblý útvar nazývající pyjová bulva (bulbus penis). Houbové těleso má také vlastní arteriální větev. Pár kavernózních těles je zadními konci přirostlý k ramenům stydké kosti (crura penis) a pod stydkou sponou se spojuje do jednoho útvaru. Zde je také upevněn vazivový závěs penisu. Tělesa obsahují malé dutiny – kaverny, které se při erekci naplňují krví; zhruba středem obou těles procházejí dvě arterie, které je krevně zásobují. Povrch těles, určující jejich tvar, je tvořen poměrně tlustou blánou se značnou pevností, tzv. bělavý obal (tunica albuginea). Penis je z další podstatné části nervově a cévně zásoben ze svazku na jeho svrchní straně, uložené pod Buckovou fascií (dvě dorsální artérie a tzv. hluboká žíla). Odtud pak vycházejí boční větve obkružující tělo penisu. Nad Buckovou fascií nalezneme další dvě žíly, kryté fascií nazývanou svalový obal (tunica dartos). Obě fascie tvoří pevnou tkáňovou pochvu okolo kavernózních těles. Stištění zmíněné žilní pleteně mezi kavernózní tělesa a tuto pochvu tvoří část procesu erekce.

Penisem probíhá poslední část močové trubice. Ta vstupuje do penisu při ústí pyjové bulvy a její zakončení se nachází na ústí žaludu.

Z vnější stavby můžeme penis rozdělit na kořen penisu (radix penis), pyjový bulbus, tělo penisu (corpus penis) a žalud (glans penis). Povrch penisu je kůže prostoupená mnoha nervovými zakončeními. Kůže žaludu obsahuje malé množství keratinu, jenž zajišťuje ochranu proti vnějším vlivům; je však tenká, a proto je tato tkáň prostupná pro zdroje nákazy včetně např. viru HIV. Žalud je kryt kožní řasou – předkožkou.

Fyziologická funkce a erekce 

Pro rozmnožovací funkci má penis charakteristickou schopnost erekce. K erekci dochází poměrně složitým mechanismem po podráždění přes nervové smyčky dolní míchy. Ty mohou být aktivovány pohlavním vzrušením, ale i jinak. Běžná je např. ranní erekce při naplněném měchýři, který tlačí na okolní nervovou pleteň.

Na hranici mezi žaludem a penisem kolem dokola se mohou nacházet bílé malé „pupínky“, které se odborně nazývají papillae coronae glandis či hirsuties papillaris genitalis.

Rozměry penisu 

Přestože měření penisu není standardizováno, většina výzkumníků jeho délku měří po jeho horní straně, od místa, kde odstupuje od těla, až k špičce žaludu; jeho obvod jako obvod jeho střední části.. Rozměry se udávají zvlášť pro klidový ochablý stav, kdy volně visí od těla, dále pro erigovaný stav, kdy je maximálně natažen a nakonec v plně erigovaném, vzrušeném stavu.
Velmi problematické je měření délky penisu u Morbus Peyronie, deformace topořivých těles penisu postihující 1 % mužské populace. Penis se ohýbá do úhlu, nejvíce do pravé nebo levé strany či dorzálně, tedy směrem k podbřišku. Úhel může dosáhnout i 90 stupňů. Změny se zvýrazňují při erekci.

Výsledky studií založené na odpovědích probandů (zkoumaných osob) udávají statisticky významně větší průměrné rozměry než výsledky studií, kde měření penisu prováděl výzkumník, a to i přes to, že výzkumníci probandy instruují, jak svůj penis mají měřit. Je možné, že probandi za přítomnosti výzkumníka nedokážou dosáhnout maximální erekce, ale je též možné, že výsledky nadsazují.

Studie z následujícího přehledu (viz tabulku) uvádějí:
 průměrnou délku penisu v klidovém stavu v rozmezí 6,8–10,7 cm,
 průměrnou délku erigovaného penisu v rozmezí 11,8–15,99 cm

(pozn.: všechny délky jsou průměrné)

Lever a další (studie z roku 2006) uvádí následující rozložení jednotlivých délek erigovaných penisů v populaci:

(pozn.: přepočítáno z palců na centimetry)

Velice malá část mužů trpí poruchou, kdy jejich penis je výrazně menší než jeho průměrně uváděná délka, jedná se o tzv. mikropenis. Naopak jsou zase známy případy s délkou údu nad 30 cm. Oficiálně nejdelší penis na světě byl zaznamenán doktorem Robertem Dickinsonem na počátku 20. století. Na délku měl 34,3 cm a v obvodu 15,9 cm.

Lidé často věří, že délka penisu souvisí s délkou různých jiných částí těla, nejčastěji s velikostí nohy. Studie však shodně ukazují, že délku penisu na základě velikosti nohy odhadovat nelze.. Stejně tak nijak nesouvisí s délkou penisu ani délka ostatních částí těla, např. rukou nebo nosu.

Postoje mužů a žen k rozměrům penisu 
Je široce rozšířeným názorem, že délka penisu má přímou souvislost se sexuální výkonností muže nebo uspokojením partnerky během pohlavního styku, sexuologové a především ženy samotné však tento názor obvykle odmítají.

 z většiny studií vyplývá, že pro ženy jsou podstatně důležitější jiné faktory (jako charakter partnera, péče o vzhled aj.) než rozměry jeho penisu
 s rozměry penisu svého partnera je spokojeno 84 % žen, 14 % žen by si přálo, aby měl jejich partner větší penis a 2 % žen by si přálo, aby jejich partner měl penis menší
 se svým penisem je spokojeno 55 % mužů; jiná studie uvádí, že se svým penisem v klidovém stavu je spokojeno 51 % mužů, v erigovaném stavu 83 % mužů
 69 % mužů svůj úd hodnotí jako průměrně velký, 26 % jako podprůměrně velký, 5 % jako nadprůměrně velký
 za důležitou považuje délku penisu 21 % žen a obvod penisu 33 % žen
 90 % žen upřednostňuje před délkou penisu jeho šířku
 pro sexuálně zkušenější ženy jsou rozměry penisu významnější než pro ženy sexuálně méně zkušené

Z fyziologického hlediska pravděpodobně velikost penisu pro vzrušení ženy není významná, neboť citlivá je především zevní část pochvy, kam bez problémů pronikne i krátký penis. Kromě toho se pochva dokáže velikostně přizpůsobit rozměrům jakéhokoliv penisu. Preference větších údů může mít tedy někdy spíše psychologické, a nikoliv fyziologické důvody, třebaže je pravděpodobné, že větší pyj může ženu (zvláště vyššího vzrůstu) lépe stimulovat i fyzicky.

Odkazy

Reference

Související články 
 Fraktura penisu
 Obřízka
 Penis captivus
 Pohlavní styk
 Pyjová kost
 Vulva
 Sexuálně přenosná nemoc
 Hirsuties papillaris genitalis

Externí odkazy 
 
 
 
 Chvalme penis. Japonský festival mu vzdává hold

Penis