Benelux

El nom de Benelux designa una regió formada per Bèlgica, els Països Baixos i Luxemburg. El terme és un acrònim provinent de la unió de la primera síl·laba dels noms de cada país: Belgique/België/Belgien, Nederland i Luxembourg/Luxemburg (si bé en luxemburguès el país s'anomena Lëtzebuerg).

Fou inicialment concebuda com una unió econòmica i duanera: lliure circulació de béns al seu interior i taxes uniformes a aplicar a productes provinents de l'exterior. Actualment, però, el terme s'empra més enllà d'aquests àmbits.

Històricament té un precedent en l'antic Regne dels Països Baixos posterior a la derrota de Napoleó, del qual s'independitzaren Bèlgica el 1830 i Luxemburg el 1890. Es començà a gestar a la dècada dels 30, si bé no fou fins al final de la Segona Guerra Mundial que els governs a l'exili dels tres països negociaren i acordaren els tractats monetari (Londres, octubre del 1943) i duaner (Londres, setembre del 1944) que en suposarien la creació. La Convenció del Benelux fou signada a La Haia el març del 1947 i entrà en vigor l'1 de gener del 1948 per a cinquanta anys.

El 2004 els aliats van pactar un nou tractat referent a efectes policials i fronterers, pensat com un pas més enllà de l'Acord de Schengen. Dona competències policials fora del territori nacional als sengles cossos policials, per exemple en cas de persecucions transfronteres o gran catàstrofes. Aquest pacte que ja preveia una col·laboració intensa va ser actualitzat el 2017. El 27 de juny 2008, es va signar un nou tractat, de durada indefinida. La missió es va actualitzar i unes comissions obsoletes es van abolir. Des del nou tractat en vigor des del 2010, també és una unió de justícia, afers interiors i el desenvolupament sostenible.

Tot i que al primer acord del 1943 ja es va pactar sobre la taxa de canvi per facilitar i estabilitzar l'economia, va caldre esperar fins a la introducció de l'euro el 2002 mai per tenir una veritable una unió monetària. Les vàlues del franc belga i el franc luxemburguès estaven lligades a una taxa de 1 BEF = 1 LUF.

Ocasionalment el terme Belux és emprat per referir-se només als estats de Bèlgica i Luxemburg.

Història 

El 1944, els representants exiliats dels tres països van signar la Convenció Duanera de Londres, el tractat que va establir la Unió Duanera del Benelux. Ratificat el 1947, el tractat va estar en vigor des del 1948 fins que va ser substituït per la Unió Econòmica del Benelux. La forma inicial de cooperació econòmica es va expandir constantment al llarg del temps, donant lloc a la signatura del tractat de creació de la Unió Econòmica Benelux (Benelux Economische Unie, Union Économique Benelux) el 3 de febrer de 1958 a La Haia, que va entrar en vigor l'1 de novembre de 1960. Inicialment, l'objectiu de la cooperació entre els tres socis era posar fi a les barreres duaneres a les seves fronteres i garantir la lliure circulació de persones, capitals, serveis i mercaderies entre els tres països. Aquest tractat va ser el primer exemple d'integració econòmica internacional a Europa des de la Segona Guerra Mundial.

Per tant, els tres països van prefigurar i van proporcionar el model per a la futura integració europea, com ara la Comunitat Europea del Carbó i l'Acer, la Comunitat Econòmica Europea (CEE) i la Comunitat Europea – Unió Europea (CE-UE). Els tres socis també van posar en marxa el procés Schengen, que va entrar en funcionament el 1985. La cooperació del Benelux s'ha adaptat constantment i ara va molt més enllà que la mera cooperació econòmica, estenent-se a àrees polítiques noves i d'actualitat relacionades amb la seguretat, el desenvolupament sostenible i l'economia.

L'any 1965 es va signar el tractat que establia un Tribunal de Justícia del Benelux. Va entrar en vigor l'any 1974. El tribunal, format per jutges dels tribunals més alts dels tres estats, ha de garantir la interpretació uniforme de les normes jurídiques comunes. Aquesta institució judicial internacional es troba a Luxemburg.

Renovació del conveni 

El Tractat de 1958 entre els països del Benelux que va establir la Unió Econòmica del Benelux es limitava a un període de 50 anys. Durant els anys següents, i més encara després de la creació de la Unió Europea, la cooperació del Benelux es va centrar a desenvolupar altres àmbits d'activitat en un context internacional en constant canvi.

Al final dels 50 anys, els governs dels tres països del Benelux van decidir renovar l'acord, tenint en compte els nous aspectes de la cooperació del Benelux –com la seguretat– i la nova estructura de govern federal de Bèlgica. El tractat constitutiu original, que va caducar el 2010, va ser substituït per un nou marc legal (anomenat Tractat de revisió del Tractat constitutiu de la Unió Econòmica del Benelux), que es va signar el 17 de juny de 2008.

El nou tractat no té límit de temps establert i el nom de la Unió Econòmica Benelux es va canviar a Unió Benelux per reflectir l'ampli abast de la unió. Els principals objectius del tractat són la continuació i l'ampliació de la cooperació entre els tres estats membres en un context europeu més ampli. El tractat renovat preveu explícitament la possibilitat que els països del Benelux cooperin amb altres estats membres europeus o amb estructures de cooperació regional. La nova cooperació del Benelux se centra en tres temes principals: mercat interior i unió econòmica, sostenibilitat, justícia i afers interns. El nombre d'estructures del Tractat renovat s'ha reduït i, per tant, simplificat.

Referències 

Geografia d'Europa
Organitzacions econòmiques internacionals
Economia dels Països Baixos
Economia de Luxemburg
Economia de Bèlgica
Relacions internacionals dels Països Baixos
Relacions internacionals de Luxemburg
Política de Bèlgica