Agramunt

Agramunt és un municipi de la comarca de l'Urgell, Catalunya, que consta de sis unitats de població, que són:

Agramunt és la població capdavantera de la Ribera del Sió, situat en el punt de confluència de l'Urgell, la Segarra i la Noguera.
Té com a eix el riu Sió, en direcció est-oest. Agramunt és la segona vila en importància de la comarca de l'Urgell, i està situada al nord de la comarca. És una vila industrial, de serveis i agrícola, molt coneguda per les seves fàbriques de torró i xocolata. Són importants també les seves indústries metal·lúrgiques.

Història 
La conquesta de la vila va tenir lloc a l'any 1070 a càrrec d'Ermengol IV d'Urgell.

Al 1163 li va ser concedida la carta de població. Fins al 1314 va ser la capital del comtat de l'Urgell, fet que li va donar certs privilegis com per exemple el poder d'encunyar la moneda pròpia del comtat l'any 1200.

Al 1413 i després de les lluites que van seguir al compromís de Casp, la ciutat es va rendir davant les tropes de Ferran I d'Antequera. Pocs anys més tard, la vila va passar a mans de Joan II d'Aragó qui, el 1452 la va entregar a causa d'uns deutes amb el comte de Pallàs. L'any 1472 Agramunt va tornar a ser possessió de la corona. Després dels Decrets de Nova Planta va passar a formar part del corregiment de Cardona.

Durant la Guerra dels Segadors la ciutat va ser conquerida primer per les tropes de Castella, ocupada per tropes franceses l'any 1644, i presa de nou per les castellanes al 1646. Durant la Guerra de Successió va caure en mans de les tropes de Felip V l'any 1711. Des del 1810 fins al 1814 va estar ocupada per tropes franceses emmarcada en el context històric de la Guerra de la Independència Espanyola.

Etimologia 
El topònim d'Agramunt apareix documentat per primera vegada el  amb la mateixa forma dAgramunt. D'entrada sembla un simple compost del llatí acre 'escarpat' i mons 'turó'. De tota manera, Joan Coromines observà que la ciutat està situada només nou quilòmetres al nord del poblat ibèric del Molí d'Espígol, generalment identificat amb la població dAtanagrum. Si aquesta identificació és correcta, el nom d'Agramunt podria ser continuador del d'Atanagrum: atan- significaria muntanya, de tal manera que, llatinitzat, el topònim hauria esdevingut *Muntagre; justament aquesta forma es documenta en un document del  referit a la vila d'Agramunt. De tota manera, el mateix Coromines admet que l'etimologia no és clara i que també és versemblant que es tracti simplement de Acri-monte 'turó escarpat'.

La gent d'Agramunt són agramuntins o agramuntesos, tot i que la segona és menys corrent.

Geografia 
 Llista de topònims d'Agramunt (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Llocs d'interès 
 Museu Etnològic Municipal
 Església de Santa Maria
 Refugi Antiaeri de la Guerra Civil, situat sota de l'església.
 Porxada de la plaça de l'Església 
 Cisterna i Pou de gel al Parc del Convent 
 Espai Guinovart d'Agramunt, de l'artista Josep Guinovart, situat a l'antic mercat municipal.
 Lo Pardal, Casa de poesia visual amb obres de l'artista local Guillem Viladot.
 Parc de Riella
 Pont de Ferro
 Safareigs
 Pilar d'Almenara
 Serra d'Agramunt

Fills i filles il·lustres d'Agramunt 
 Benet Garret fou abat durant tres períodes del Monestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes 
 Joan Codina i Cendrós, prevere catalanista i mestre de música
 Antoni Benet i Carulla (1859-1926): hisendat i delegat de l'Assemblea de Catalunya (1892)
 Guillem Viladot, poeta i escriptor

Demografia 

El 1787 incorpora Almenara Baixa; el 1857, Almenara Alta, Mafet, Montclar, les Puelles, Rocamartí i el Terme de la Pobla; el 1970, la Donzell d'Urgell.

Clima

Festivitats 
 La Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra es remunta a l'any 1988 quan a iniciativa del Foment Pro-Mercat d'Agramunt i Comarca es va organitzar un mercat dedicat al torró. La bona acollida que va tenir la iniciativa va animar als organitzadors a obrir la participació en altres sectors i el 12 d'octubre de l'any següent es va celebrar la primera Fira del Torró i de la Xocolata a la Pedra. De llavors ençà la fira ha evolucionat i actualment és un punt de referència dins el calendari firal de les Terres de Lleida.
 El primer cap de setmana de setembre se celebra la Festa Major

Cultura 
La revista Sió d'Agramunt és una publicació mensual, catalana i en català, d'informació local i comarcal de la Ribera del Sió. És editada per un col·lectiu de persones sense ànim de lucre. La revista, fundada el 1964, és l'entitat més veterana del municipi. També ha publicat, en fascicles, estudis monogràfics inèdits sobre temes locals que, posteriorment han estat editats en volums. La revista Sió s'ha convertit en un dels motors culturals de la vila d'Agramunt.

Comunicacions 
S’hi arriba a través de la carretera C-14, en direcció a Tarragona i Andorra i està situada a 15 km de Tàrrega. També agafant la carretera L-303 de Cervera a Agramunt o bé, venint de Balaguer per la carretera LV-3025.

Gastronomia 
Destaca el Torró d'Agramunt que és un torró elaborat al municipi amb avellanes o ametlles, sucre, mel i clara d'ou, presentat en tauletes rodones o rectangulars entrapanades de pa d'àngel de diverses mides i pesos. La primera menció escrita data del 1741. És reconegut amb la Indicació geogràfica protegida pel Departament d'Agricultura des del 2002. Està inscrit al Registre comunitari i regulat per l'Ordre AAR/429/2009 de la Generalitat.

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya