Jiří Hájek

Jiří Hájek (6. června 1913 Krhanice u Benešova – 22. října 1993 Praha) byl československý politik a diplomat, v 60. letech 20. století ministr školství, během pražského jara ministr zahraničních věcí Československa, který v srpnu 1968 protestoval v OSN proti sovětské invazi, za normalizace mluvčí Charty 77.

Život 
Vystudoval práva na Univerzitě Karlově. V letech 1937–1939 pracoval na finanční správě. Byl členem organizace mladých sociálních demokratů. Po březnu 1939 ilegálně pracoval v Národním hnutí pracující mládeže a v listopadu 1939 byl zatčen a odsouzen ke 12 letům vězení. Až do konce války byl vězněn v Hamburku.

Po osvobození se zapojil do politického života. V roce 1945 se stal tajemníkem Ústřední rady odborů a poté ústředním tajemníkem Dělnické akademie (1946–1948), a také působil jako funkcionář Svazu české mládeže a Mezinárodního svazu mládeže. Ihned po válce vstoupil do ČSSD. V letech 1945–1946 byl poslancem Prozatímního Národního shromáždění za ČSSD.

Ústřední sekretariát KSČ Hájka vedl již v poválečném období jako tajného člena komunistické strany; v sociální demokracii patřil k Fierlingerovu křídlu a prosazoval těsnou spolupráci s komunisty, která skončila sloučením sociální demokracie s KSČ v červnu 1948. Aktivně se podílel na vnitrostranickém převratu a čistkách v únoru 1948. 27. června 1948 po sloučení ČSSD s komunisty byl kooptován do Ústředního výboru Komunistické strany Československa. V této funkci ho potvrdil i IX. sjezd KSČ, X. sjezd KSČ, XI. sjezd KSČ, XII. sjezd KSČ a XIII. sjezd KSČ. Do ÚV KSČ ho zvolil také Vysočanský sjezd KSČ v srpnu 1968. Z ÚV KSČ byl vyloučen v září 1969.

Ve volbách do Národního shromáždění roku 1948 se stal poslancem Národního shromáždění ČSR za sociální demokracii (od června 1948 po sloučení strany s KSČ přešel do poslaneckého klubu komunistů).

V roce 1950 zakládal Vysokou školu politických a hospodářských věd, na níž se posléze stal rektorem (do roku 1953). Roku 1954 se stal děkanem fakulty mezinárodních vztahů Univerzity Karlovy.

Od roku 1955 působil v diplomatických službách jako velvyslanec v Londýně (1955–1958), náměstek ministra zahraničí (1958–1962) a zástupce ČSSR v OSN (1962–1965). Od 10. listopadu 1965 do 8. dubna 1968 zastával post ministra školství ve vládě Jozefa Lenárta (do 20. ledna 1967 oficiálně ministr školství a kultury) a 8. dubna 1968 přešel do funkce ministra zahraničních věcí Československa v první vládě Oldřicha Černíka.

Při sovětské invazi byl právě na jednání v Jugoslávii a mohl tak 24. srpna 1968 v Radě bezpečnosti OSN vznést protest (použil i výrazu „okupace“), což jej stálo ministerské křeslo (již v září 1968), členství v ÚV (1969) a nakonec i členství v KSČ (1970).

V roce 1973 musel odejít do důchodu (posledním jeho pracovištěm byl Historický ústav ČSAV, kde působil od roku 1968). V roce 1977 podepsal Chartu 77 a stal jedním z jejích prvních tří mluvčích (s Václavem Havlem a Janem Patočkou). Znovu se mluvčím Charty stal roku 1979. Roku 1988 zakládal Československý helsinský výbor a stal se jeho předsedou, a také byl členem Obrody – Klubu za socialistickou přestavbu. Byl nominován na Nobelovu cenu míru. V letech 1990–1992 byl poradcem Alexandra Dubčeka.

Odkaz 
V roce 2013 mělo být Hájkovi uděleno in memoriam státní vyznamenání, jeho syn Jan Hájek však odmítl účast na aktu předávání kvůli nesouhlasu s některými kroky prezidenta Zemana. Vyznamenání tak uděleno nebylo.

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam československých velvyslanců ve Spojeném království

Externí odkazy 
 
 
 Heslo  v publikaci Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století
 Životopis na stránkách MZV, s dobovými dokumenty
 Osobnost lidských práv: Jiří Hájek , Lidská práva č. 4/2006, Český helsinský výbor
 Založení Českého helsinského výboru  na Nezapomeňte.cz
 Životopis Jiřího Hájka na Totalita.cz
 Profil Jiřího Hájka na stránkách MZV ČR

Čeští právníci
Čeští profesoři
Absolventi Univerzity Karlovy
Osobnosti Národního hnutí pracující mládeže
Českoslovenští ministři zahraničí
Českoslovenští ministři školství
Českoslovenští politici české národnosti
Poslanci československého Národního shromáždění
Stálí zástupci Československa při OSN
Členové SOCDEM
Členové KSČ
Členové Ústředního výboru Komunistické strany Československa
Vyloučení z KSČ
Mluvčí Charty 77
Signatáři Charty 77
Osobnosti sametové revoluce
Velvyslanci Československa ve Spojeném království
Narození v roce 1913
Narození 6. června
Narození v Krhanicích
Úmrtí 22. října
Úmrtí v roce 1993
Úmrtí v Praze
Muži