alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Prolog (literatura)

Prolog (řecky πρόλογος prologos < πρό před + λόγος slovo, řeč) je úvodní část spisu, která má obvykle za úkol uvést drama. V širším smyslu se však používá pro předmluvu jakéhokoli druhu (podobně jako latinské praefatio).

Drama 
 V řeckém attickém dramatu se postava hry, obvykle některé božstvo, objevila před zahájením samotné hry a z prázdného jeviště pronesla k publiku informace či prohlášení, pomocí něhož bylo možné samotné drama ocenit či pochopit. Význam prologu byl velmi výrazný, mohl mít dokonce podobu jakési povídky, na níž samotná hra navazovala. Prolog je zřejmě vynálezem Euripidovým, který jej používá jako vysvětlujícího prvního jednání.

 V římském dramatu (např. u Plauta) získává prolog ještě významnější místo než v dramatu attickém a mívá též básnickou formu. Podobnou básnickou formu má občas prolog (avšak výjimečně) v alžbětínské době, např. v díle Williama Shakespeara či Bena Jonsona.

Legenda 
 Prolog neboli synaxarion (synaxarium, synaxář) východní církve je liturgický sborník stručných životopisů světců, řazených podle kalendáře. Prolog vznikl ve slovanském písemnictví asi v polovině 12. století překladem synaxaria byzantského. V jednotlivých slovanských oblastech byly do tohoto základního prologu postupně zařazovány i životopisy místních svatých. Pokud v legendě prolog uváděl modlitbu, nazývá se Proložní legenda. V českém písemnictví je významná Proložní legenda o svaté Ludmile.

Související články 
 Epilog
 Drama
 Předmluva
 prolegomena

Odkazy

Reference 

Literatura
473 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Leótychidás II. (491 – 469 př. n. l.)
 Athény – Acestorides (474 – 473 př. n. l.) » Menon (473 – 472 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé L. Aemilius Mamercus a Vop. Iulius Iullus (473 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
472 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Leótychidás II. (491 – 469 př. n. l.)
 Athény – Menon (473 – 472 př. n. l.) » Chares (472 – 471 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé L. Pinarius Mamercinus Rufus a P. Furius Medullinus Fusus (472 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
471 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Leótychidás II. (491 – 469 př. n. l.)
 Athény – Chares (472 – 471 př. n. l.) » Praxiergus (471 – 470 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Appius Claudius Sabinus a T. Quinctius Capitolinus Barbatus (471 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
470 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Leótychidás II. (491 – 469 př. n. l.)
 Athény – Praxiergus (471 – 470 př. n. l.) » Demotion (470 – 469 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé L. Valerius Potitus a Ti. Aemilius Mamercus (470 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
469 př. n. l.



Narození 
 Sókratés, řecký filozof

Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Leótychidás II. (491 – 469 př. n. l.) » Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Demotion (470 – 469 př. n. l.) » Apsephion (469 – 468 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé T. Numicius Priscus a A. Verginius Caeliomontanus (469 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
468 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486–465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486–465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480–458 př. n. l.) a Archidámos II. (469–427 př. n. l.)
 Athény – Apsephion (469–468 př. n. l.) » Theagenides (468–467 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498–454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470–430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé T. Quinctius Capitolinus Barbatus a Q. Servilius Structus Priscus (468 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478–466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480–440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
Tání (rozcestník)

Tání je:
 tání – fyzikální jev
 Tání (novela) – dílo Ilji Erenburga z roku 1954
… podle níž dostala název doba společenského a politického tání koncem 50. let v Sovětském svazu a v některých jeho satelitech:
Chruščovovské tání
Gomulkovské tání
Pantainos

Pantainos Alexandrijský či latinsky Pantaenus († před 200, Alexandrie), raně křesťanský teolog a filosof, byl první známou hlavou alexandrijské školy.

Před obrácením na křesťanskou víru byl stoickým filosofem. Po svém křtu odešel na misionářskou cestu, která ho dovedla až do Indie. Poté, okolo roku 180 po Kr., přišel do Alexandrie a stal se hlavou tamější školy katechumenů. Při té příležitosti se stal také učitelem Klementa Alexandrijského. Zemřel krátce před rokem 200. Není známo, zda byl autorem nějakých písemných děl, v každém případě se nám nic nedochovalo. Zmínky o něm pocházejí od jeho žáků a dalších členů školy, především od Klementa Alexandrijského a Eusebia z Kaisareie. Podle H. I. Marrou byl Pantainos autorem jinak anonymního díla „List Diognétovi“.

Externí odkazy 
 

Alexandrijská škola
Řečtí filozofové
Církevní otcové
Muži
Antičtí filozofové
Úmrtí ve 2. století
Stoikové
Grand Prix Penya Rhin 1950

Grand Prix Penya Rhin 1950 byl automobilový závod, který se jel na okruhu Circuit de Pedralbes ve Španělsku v ulicích Barcelony dne 29. října 1950. Nepočítáme-li mistrovství světa, šlo o poslední evropský podnik Formule 1 v sezóně 1950. Jelo se 50 kol při délce okruhu 6 316 m, tedy celkem 315,8 km. Vítězem se stal Alberto Ascari.

Výsledky

Pořadí v cíli

Nestartoval 

 Jesus-Maria Apezteguia Talbot T26C
 Luigi Villoresi Ferrari 125

Nejrychlejší kolo 

 Alberto Ascari (Ferrari 375), 2:24.2

Postavení na startu 

 1. řada
 Alberto Ascari – Ferrari 375
 Dorino Serafini – Ferrari 375
 Piero Taruffi – Ferrari 340
 Reg Parnell – BRM P15

 2. řada
 Peter Walker – BRM P15
 Toulo de Graffenried – Maserati 4CLT/48
 Louis Rosier – Talbot T26C

 3. řada
 André Simon – Simca-Gordini T15
 Franco Rol – Maserati 4CLT/48
 Maurice Trintignant – Simca-Gordini T15
 Philippe Étancelin – Talbot T26C

 4. řada
 Louis Chiron – Maserati 4CLT/48
 Francisco Godia-Salas – Maserati 4CLT/50
 Juan Jover – Maserati 4CLT/50

 5. řada
 Princ Bira – Maserati 4CLT/48
 Yves Giraud-Cabantous – Talbot T26C
 Georges Grignard – Talbot T26C
 Robert Manzon – Simca-Gordini T15

 6. řada
 David Murray – Maserati 4CLT/48
 Luigi Chinetti – Ferrari 125
 Johnny Claes – Talbot T26C

 6. řada
 Henri Louveau – Talbot T26C

Penya Rhin
Motoristické sporty v roce 1950
Motoristické sporty ve Španělsku
Sportovní události ve Španělsku
John Wain

John Barrington Wain [Vejn] (14. března 1925 – 24. května 1994) byl anglický prozaik a básník, představitel generace Rozhněvaných mladých mužů.

Studoval na St. John's College v Oxfordu, kde v roce 1946 promoval. Poté se živil jako novinář - literární kritik, kromě novin přispíval ještě do rozhlasu.

V roce 1983 obdržel Řád britského impéria.

Dílo 
 Pospíchej dolů – 1953 o úspěšném mladém muži, který však místo kariérního postupu volí obyčejné místo mezi prostými lidmi
 Život v přítomnosti – 1953
 Soupeři – 1958
 Cestující žena - 1959
 Zabij otce – 1962
 Mladí návštěvníci - 1965
 Menší nebe - 1967
 Zima v horách – 1970, sociální protianglické dílo.
 Odpustkářova povídka - 1978
 Kde se řeky setkávají - 1988

Poezie 
 Píseň o majoru Eatherlym

Drama 
 Johnson odchází
 Harry v noci
 Frank – jedná se o rozhlasovou hru

Související články 
 
 Anglická literatura
 Rozhněvaní mladí muži

Reference 

Angličtí básníci
Angličtí dramatici
Rozhněvaní mladí muži
Narození v roce 1925
Úmrtí v roce 1994
Narození 14. března
Úmrtí 24. května
Muži
Perpetua

Svatá Perpetua (lat. Perpetua) byla křesťanská mučednice. Byla 7. března 203 (případně 202) předhozena šelmám v cirku. Jak se dozvídáme ze spisu Passio sanctarum Perpetuae et Felicitatis, bylo jí tehdy asi 22 let. Pocházela z dobré rodiny, měla vynikající vzdělání, byla vznešeně provdána a měla právě kojence.

Jiným vyprávěním o jejím osudu jsou Acta brevia Sanctarum Perpetuae et Felicitatis.

Byla zatčena spolu se skupinou křesťanů a po nějaké době ve vězení byli na císařovy narozeniny předhozeni šelmám v cirku. Perpetua s Felicitou byly předhozeny rozdivočelé krávě, která je však jen porazila, ale nezabila. Perpetua tedy byla dobita nezkušeným gladiátorem, který ji nebyl s to zabít, takže musela sama navést jeho meč na své hrdlo.

Římskokatolická církev si připomíná její památku spolu se svatou Felicitou (její otrokyní, společně v Kartágu umučenou) v den jejich smrti, 7. března.

Jiná svatá Perpetua byla Římanka, pokřtěná apoštolem Petrem. Zemřela přirozenou smrtí.

Odkazy

Reference

Související články 

 Seznam světců a mučedníků katolické církve

Externí odkazy 
 

Římskokatoličtí svatí
Pravoslavní svatí
Anglikánští svatí
Starověcí světci
Křesťanští mučedníci 3. století
Ženy
467 př. n. l.



Úmrtí 
 ? – Simónidés z Keu, starověký řecký básník (* 556 př. n. l.)

Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Theagenides (468 – 467 př. n. l.) » Lysistratus (467 – 466 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Ti. Aemilius Mamercus a Quintus Fabius Vibulanus (467 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
466 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysistratus (467 – 466 př. n. l.) » Lysanias (466 – 465 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Q. Servilius Priscus a Spurius Postumius Albus Regillensis (466 př. n. l.)
 Syrakusy – Hiero I. (478 – 466 př. n. l.) » Thrasybulus (466 – 465 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
465 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.) » Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Xerxés I. (486 – 465 př. n. l.) » Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysanias (466 – 465 př. n. l.) » Lysitheus (465 – 464 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Quintus Fabius Vibulanus a T. Quinctius Capitolinus Barbatus (465 př. n. l.)
 Syrakusy – Thrasybulus (466 – 465 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
464 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysitheus (465 – 464 př. n. l.) » Archedemides (464 – 463 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Aulus Postumius Albus Regillensis a Sp. Furius Medullinus Fusus (464 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

 
5. století př. n. l.
463 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Archedemides (464 – 463 př. n. l.) » Tlepolemus (463 – 462 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé P. Servilius Priscus a L. Aebutius Helva (463 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
462 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Tlepolemus (463 – 462 př. n. l.) » Conon (462 – 461 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé L. Lucretius Tricipitinus a T. Veturius Geminus Cicurinus (462 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
461 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Conon (462 – 461 př. n. l.) » Euthippus (461 – 460 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé P. Volumnius Amintinus Gallus a Ser. Sulpicius Camerinus Cornutus (461 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
460 př. n. l.



Narození 
Hippokrates, nejslavnější řecký lékař, jenž stanovil dietetické zásady, z nichž mnohé platí dodnes († 370 př. n. l..)

Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Euthippus (461 – 460 př. n. l..) » Phrasicles (460 – 459 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé P. Valerius Poplicola II, C. Claudius Inregillensis Sabinus a Lucius Quinctius Cincinnatus (460 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
SDR

Zkratka SDR může znamenat:
 SDR SDRAM – typ počítačové paměti, z anglického Synchronous Dynamic Random Access Memory
 Zvláštní práva čerpání – z anglického Special Drawing Rights
 Softwarově definované rádio
XDR

XDR může znamenat:
 kód pro měnovou a účetní jednotku zvláštního práva čerpání podle standardu ISO 4217
 External Data Representation – standard pro přenos dat na prezentační vrstvě ISO/OSI modelu
Edward Albee

Edward Franklin Albee [Ólbí] (12. března 1928 Washington, D.C. – 16. září 2016 Montauk, New York) byl americký dramatik. Bývá řazen k absurdnímu dramatu, ale on sám sebe považoval za realistického autora.

Narodil se ve Washingtonu, ale jako čtrnáctidenní miminko byl adoptován rodinou Albee, ti žili v New Yorku, kde podnikali v divadelnictví, vystudoval Choate School, poté Trinity College.

Za jeho dílo mu byla třikrát (v letech 1967, 1975, 1994) udělena Pulitzerova cena.

Dílo 
V krátkých, často jednoaktových hrách zobrazuje člověka v krizových situacích samoty, lhostejnosti, přetvářky a lži.

Jeho hry často vycházejí z reálné skutečnosti.

Přestože jeho dílo je velmi úspěšné, nejen u diváků, ale i u kritiky, mnoho lidí se domnívá, že plně nevyužil svůj talent a psal pouze tak, aby to stačilo.

 Stalo se v ZOO – 1958, v této hře vystupují pouze dvě postavy – Peter a Jerry. Peter je úředník ze střední třídy, který žije v nezájmu o okolní svět, zatímco Jerry je izolovaný a sklíčený muž, který má velké problémy. Tito muži se potkají na lavičce v newyorském Central Parku. Jerry zoufale potřebuje smysluplnou konverzaci s jinou lidskou bytostí. Vnutí se do konverzace s Peterem a nutí ho poslouchat svůj životní příběh a teorii, že lidský svět je jakási ZOO, kde lidé žijí odděleni svými byty. Děj je lineární, rozvíjí se před obecenstvem v reálném čase. Katalyzátor pro šokující konec se objeví, když Peter oznámí, že musí jít. Jerry se v reakci na to neuvěřitelně rozzuří. Nečekaně vytáhne na Petera nůž a zahodí ho, aby přiměl Petera ho zvednout a bránit se. Když Peter drží nůž k sebeobraně tak, že by s ním téměř nemohl ublížit, Jerry se na nůž sám napíchne. Peter je zmatený a velmi rozrušený. Jerry umírá téměř pokojně na lavičce. Hra prozkoumává témata izolovanosti, samoty, sociální nerovnost a odlidštění komerčního světa.
 Balada o smutné kavárně – dramatizace novely Carson McCullersové
 Pískoviště – 1959, krátká hra o generačních problémech.
 Smrt Bessie Smith – 1960, tato hra se opírá o skutečnou událost, kdy (v 30. letech) lékaři odmítli ošetřit smrtelně zraněnou černošskou zpěvačku.
 Americký sen – 1961
 Kdo se bojí Virginie Woolfové? – 1962. Pravděpodobně nejznámější autorova hra. Dva manželské páry vysokoškolských pedagogů stráví noc v otevřené (částečně i sexuální) komunikaci. Tento příběh byl v roce 1966 zfilmován v režii Mikea Nicholse.
 Malcolm – 1965
 Křehká rovnováha – 1966
 Všechno v zahradě – 1967
 Naslouchání – 1976
 Pobřeží – 1976
 Muž, který měl tři paže – 1982
 Chůze – 1984
 Hra o manželství – 1987
 Tři velké ženy – 1991
 Koza aneb Kdo je Sylvie? – 2002

Odkazy

Reference

Související články 
 Americká literatura
 Seznam amerických spisovatelů
 Americké drama

Externí odkazy 
 
 
 

Američtí dramatici
Gayové
LGBT spisovatelé
Narození v roce 1928
Úmrtí v roce 2016
Muži
Držitelé ceny Tony
Nositelé Pulitzerovy ceny
LGBT Američané
Narození 12. března
Úmrtí 16. září
Saša Gedeon

Saša Gedeon (* 29. srpna 1970, Praha) je český filmový režisér a scenárista.

Život 
Vyrůstal v Kladně, kde také absolvoval gymnázium. Režii studoval na pražské FAMU, některé jeho studentské filmy se dočkaly různých ocenění. Promoval v roce 1996. Poté na FAMU působil jako vedoucí dílny a učil adepty režie. Jeho prvním celovečerním filmem bylo Indiánské léto (1995) natočené volně na motivy povídky Francise Scotta Fitzgeralda. Díky tomuto snímku byl Gedeon označen za pokračovatele tradice nové vlny českého filmu z šedesátých let. Jeho druhý film Návrat idiota (1999), inspirovaný románem Dostojevského, byl oceněn pěti Českými lvy. Od té doby natočil několik menších snímků a reklam. V současnosti připravuje společně se scenáristkou Světlanou Stehlíkovou film Klíč ke snu.

Filmografie 
 Indiánské léto (1995) – námět, scénář, režie
 Návrat idiota (1999) – scénář, režie

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální životopis na stránkách FAMU 
 
  
 

Čeští režiséři
Čeští scenáristé
Držitelé Českého lva za nejlepší scénář
Držitelé Českého lva za nejlepší režii
Absolventi FAMU
Absolventi Gymnázia Kladno
Čeští skauti
Filmoví režiséři z Kladna
Filmoví režiséři z Prahy
Narození v roce 1970
Narození 29. srpna
Narození v Praze
Žijící lidé
Muži
ISO 4217

ISO 4217 je mezinárodní standard pro označování měn pomocí tříznakových (písmenných a číselných) kódů, definovaný Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO); v Česku byl převzat jako ČSN ISO 4217 („Kódy pro měny a fondy“).

Norma definuje dva ekvivalentní kódy: třípísmenný abecední a třímístný číslicový. Přímo v normě jsou uvedeny tři tabulky:
 Seznam kódů měn a fondů – pro každou měnu či fond (čímž se v normě míní další peněžní zdroje spojené s měnou, např. frank WIR) obsahuje jejich abecední a číslicový kód a informaci o dělení měnové jednotky na dílčí.
 Kódy fondů registrované MA (Udržovací agenturou).
 Kódy historických denominací měn – obsahuje již neužívané historické měny, resp. jejich denominace.

U abecedního kódu tvoří první dvě písmena označení země podle kódu ISO 3166-1 alpha-2, třetí písmeno se nejčastěji přiděluje mnemotechnicky podle názvu měny, např. jako první písmeno tohoto názvu. U měn a fondů entit, které nejsou v ISO 3166-1, se jako první dvě písmena používá rozsah XA–XZ (v ISO 3166-1 vyhrazený pro kódy určované uživatelem) podle volby Udržovací agentury.

Číslicový kód se, pokud je to možné, odvozuje z kódu země či regionu podle OSN (a další kódy se přidělují z intervalu 950–998, přičemž kódy fondů se přidělují sestupně od 998).

Například česká koruna má kódy CZK a 203, americký dolar USD a 840, euro EUR a 978. Vedle toho např. zlato má určeny kódy XAU a 959. Kódy XTS a 963 jsou určeny pro testování a kódy XXX a 999 jsou určeny pro „transakce, kde se nepoužívají měny“.

Jednou přiřazené abecední kódy již nelze použít; pokud je měna redenominována, dostane nový kód. Tak např. ruský rubl měl do roku 2004 kód RUR, avšak od reformy používá kód RUB.

Odkazy

Související články 
 Seznam měn

Externí odkazy 
 Seznam kódů měn a fondů na webu Udržovací agentury
 Náhled normy ČSN ISO 4217 

Měny
4217
Petrologie

Petrologie (z řeckého πέτρα, petra, kámen a λόγος, logos, znalost) je věda zabývající se vznikem, složením, vlastnostmi a výskytem hornin. Popisem hornin se zabývá příbuzný obor - petrografie. Je součástí geologie. Zkoumá litosféru, kamenný obal Země.

Má velmi úzký vztah k mineralogii, protože horniny se ve většině případů skládají z minerálů. Nezabývá se půdou, která je doménou pedologie.

Petrologie, rozlišuje horniny na:
 vyvřelé čili magmatické, a to
 hlubinné čili plutonické
 žilné čili neptunické
 výlevné čili vulkanické,
 usazené čili sedimentované,
 přeměněné čili metamorfované.

Zkoumání vzniku hornin je kromě toho užitečné v ložiskové geologii při hledání nerostných surovin, ropy a dalších přírodních zdrojů. Přispívá také k pochopení dějů, které probíhají v zemské kůře jako celku a projevují se například tektonickou činností, zemětřeseními a podobně.

Externí odkazy 
 
 

 
Vědy o Zemi
Horniny
Obory a disciplíny geologie
459 př. n. l.



Úmrtí 
 Themistoklés, athénský politik

Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos (480 – 458 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Phrasicles (460 – 459 př. n. l.) » Philocles (459 – 458 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I. (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Quintus Fabius Vibulanus a L. Cornelius Maluginensis Uritinus (459 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

59
458 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465–424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465–424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistarchos  (480–458 př. n. l..) » Pleistonax  (458–409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469–427 př. n. l.)
 Athény – Philocles  (459–458 př. n. l..) » Habron  (458–457 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I.  (498–454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470–430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460–445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Gaius Nautius Rutilus a Lucius Minucius Esquilinus Augurinus (458 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480–440 př. n. l.)

58
457 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Habron  (458 – 457 př. n. l.) » Mnesitheides  (457 – 456 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I.  (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Lucius Quinctius Cincinnatus a M. Fabius Vibulanus nebo C. Horatius Pulvillus a Q. Minucius Esquilinus Augurinus (457 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

57
456 př. n. l.



Úmrtí 
 Aischylos, řecký dramatik (* cca 525 př. n. l.)

Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Mnesitheides  (457 – 456 př. n. l..) » Callias  (456 – 455 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I.  (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé M. Valerius Maximus Lactuca a Sp. Verginius Tricostus Caeliomontanus (456 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

56
455 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Callias  (456 – 455 př. n. l.) » Sosistratus  (455 – 454 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I.  (498 – 454 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé T. Romilius Rocus Vaticanus a C. Veturius Cicurinus (455 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

55
454 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Sosistratus  (455 – 454 př. n. l.) » Ariston  (454 – 453 př. n. l.)
 Makedonie – Alexandr I.  (498 – 454 př. n. l.) » Alketás II.  (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Sp. Tarpeius Montanus Capitolinus a A. Aternius Varus Fontinalis (454 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

54
453 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Ariston  (454 – 453 př. n. l.) » Lysicrates  (453 – 452 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II.  (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulové Sextus Quinctilius, P. Curiatius Fistus Trigeminus a Sp. Furius Medullinus Fusus (453 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

53
452 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysicrates  (453 – 452 př. n. l.) » Chaerephanes  (452 – 451 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II.  (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé T. Menenius Lanatus a P. Sestius Capitolinus Vaticanus (452 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

52
451 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Chaerephanes  (452 – 451 př. n. l.) » Antidotus  (451 – 450 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II.  (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Ap. Claudius Crassinus Inregillensis Sabinus a T. Genucius Augurinus (451 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

51
450 př. n. l.



Události 
Řím
 Sepsán zákon dvanácti desek

Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Antidotus (451 – 450 př. n. l.) » Euthydemus (450 – 449 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II. (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – decemvir Ap. Claudius Crassinus Inregillensis Sabinus, Q. Poetelius Libo Visolus, M. Cornelius Maluginensis, T. Antonius Merenda, M. Sergius Esquilinus, K. Duillius Longus, L. Minucius Esquilinus Augurinus, Sp. Oppius Cornicen, Q. Fabius Vibulanus a M. Rabuleius (450 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

50
449 př. n. l.



Události 
 v Egyptě uzavření tzv. Kalliova míru, který ukončuje řecko-perské války
 2.plebejská secese

Úmrtí 
 Kimón, athénský politik a vojevůdce

Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Euthydemus  (450 – 449 př. n. l.) » Pedieus  (449 – 448 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II.  (454 – 448 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – decemvir Ap. Claudius Crassinus Inregillensis Sabinus, Q. Poetelius Libo Visolus, M. Cornelius Maluginensis, T. Antonius Merenda, M. Sergius Esquilinus, K. Duillius Longus, L. Minucius Esquilinus Augurinus, Sp. Oppius Cornicen, Q. Fabius Vibulanus a M. Rabuleius  (450 – 449 př. n. l.) » konzulé Lucius Valerius Potitus a Marcus Horatius Barbatus  (449 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
Seznam států světa podle data vzniku

Toto je seznam států světa podle data vzniku, kterým je myšleno poslední nabytí nezávislosti, zformování státu nebo jeho uznání OSN či Společností národů. V seznamu nejsou zahrnuty státy zaniklé a země pod cizí okupací.

Tabulka

Související články 
 Seznam dnů nezávislosti podle zemí
 Seznam států světa podle HDP na obyvatele
 Seznam států světa podle kontinentů
 Seznam států světa podle nejvyšších hor
 Seznam států světa podle počtu obyvatel
 Seznam států světa podle rozlohy
 Seznam států světa podle hustoty zalidnění
 Seznam států světa podle spotřeby piva na osobu

Externí odkazy 
 Seznam států světa podle data získání nezávislosti  na The World Factbook

podle data vzniku
Historie
Nathaniel Richard Nash

Nathaniel Richard Nash [Neš] , vlastním jménem Nathaniel Richard Nussbaum (7. června 1913 – 11. prosince 2000) byl americký dramatik, spisovatel, televizní a rozhlasový scenárista.

Nash studoval na Pensylvánské universitě.

Dílo 
 
 Rozloučení v Imsfordu
 Obchodník s deštěm – 1954, ukazuje svět z trochu jiného hlediska – ukazuje ho krásný. Hra je postavena na konfliktu reality a fantazie, které jsou představovány postavami Jonáše a Starbucka. Starbuck je hledán jako podvodník (mj. sliboval, že za peníze přivolá déšť, což se mu nepodařilo), přesto je to postava spíše kladná, dokáže přesvědčit ošklivou dívku Lízu, že krása spočívá v tom jak se na sebe dívá ona sama. Roku 1957 bylo zfilmováno s Katharine Hepburnovou a Burtem Lancasterem.
 Pozor jaguár – 1960, u benzínové pumpy (jejímž majitelem je Brad) je klec v níž má být umístěn jaguár jako poutač. V kleci je uvězněn Wally Wilkins. Toho se pokusí osvobodit Bradův potenciální zeť (Dave Ricks). Ten je při osvobozovací akci zastřelen, ale Wikins získá svobodu, klec s nápisem Pozor člověk zůstane prázdná. Brad ztratí i svou dceru, která je těhotná s Davem a odchází od něj.
 Děvčata z Brook Valley
 Hrst ohně
 Divoká kočka

Odkazy

Externí odkazy 
 
 Americká literatura
 Seznam amerických spisovatelů
 Americké drama

Američtí dramatici
Narození v roce 1913
Úmrtí v roce 2005
Muži
Narození ve Filadelfii
Úmrtí na Manhattanu
Nash

Nash [neš] může znamenat:

příjmení
 Clarence Nash (1904–1985) – americký dabér (Kačer Donald)
 Graham Nash (* 1942) – britský zpěvák, kytarista a skladatel
 Crosby, Stills, Nash and Young a Crosby & Nash – hudební skupiny s Grahamem Nashem
 John Nash (architekt) (1752–1835) – anglický architekt
 John Forbes Nash (1928–2015) – americký matematik
 Nashova rovnováha v teorii her
 John Nash (malíř) (1893–1977) - britský malíř krajin a zátiší
 Johnny Nash (1940–2020) – americký zpěvák
 Kate Nash (* 1987) – britská kytaristka a zpěvačka
 Kateřina Nash (* 1977) – česká cyklistka a lyžařka
 Kevin Nash (* 1959) – americký herec
 Lewis Nash (* 1958) – americký jazzový bubeník
 Mary Nash (1884–1976) – americká herečka
 Nathaniel Richard Nash (1913–2000) – americký dramatik, spisovatel a scenárista
 Paul Nash (malíř) (1889–1977) – britský surrealistický malíř, krajinář
 Rick Nash (* 1984) – kanadský lední hokejista
 Steve Nash (* 1974) – kanadský basketbalista

jiné významy
 Papyrus Nash – zlomek papyru, který objevil Walter Llewellyn Nash v Egyptě v roce 1903
 Nash (automobil) – značka automobilů vyráběných americkou firmou Nash v letech 1917–1957
 Nash County – okres státu Severní Karolína v USA

Externí odkazy 
 

Rozcestníky - příjmení
Stefan Olsdal

Stefan Alexander Bo Olsdal (* 31. března 1974, Göteborg) je švédský baskytarista a hráč na klávesy v hudební skupině Placebo.

Stefan Olsdal začal svoji hudební dráhu v roce 1987, když hrál ve školním orchestru na bicí. Později přešel na klavír a basu, ve kterých našel větší zalíbení. Vyrostl v Lucembursku, kde náhodou potkal a poznal Briana Molka. Při jejich dalším setkání o 2 roky později v Londýně objevili svou lásku k hudbě a založili kapelu Astray Hearts. Molko později představil Stefana Olsdala Robertovi Schultzbergerovi a v trojici zakládají skupinu Placebo.

Stefan Olsdal je gay, mezi jeho hudební oblíbence patří Depeche Mode, ABBA, Iron Maiden, DJ Shadow či EOST.

Externí odkazy 
 

Švédští baskytaristé
Švédští klávesisté
Členové Placebo
Gayové
Hudebníci alternativního rocku
LGBT hudebníci
Narození v roce 1974
Narození v Göteborgu
Žijící lidé
Muži
Steven Hewitt

Steven James Hewitt (* 22. března 1971, Manchester) je bubeník anglické hudební skupiny Placebo.

Steve vyrůstal poblíž Manchesteru v Northwichi. Před Placebem hrál ve skupinách The Mystic Deckchairs, The Electrick Crayons, The Boo Radleys, K-klass a Breed. Jako bubeník sám už v sedmnácti učil bubnovat druhé, takže pro něj nebyl problém nahradit Roberta Schultzberga, když mu zavolal Brian Molko. Od té doby je Steve Hewitt oficiálním bubeníkem skupiny Placebo. Neoženil se a má dcerku, která se jmenuje Emily. 1. října 2007 ale oznámil svůj odchod od Placebo.

Muži
Britští bubeníci
Členové Placebo
Hudebníci alternativního rocku
Narození v roce 1971
Žijící lidé
Narození 22. března
Narození v Manchesteru
Placebo (album)

Placebo je eponymní debutové studiové album hudební skupiny Placebo, vydané v létě roku 1996.

Album bylo nahráno v Dublinu během jara 1996. Deset písniček bylo převážně o sexu, zároveň se zde objevila i nová verze Bruise Pristine a Come home společně s Hang to your IQ. Koncem 90. let se již soubor etabloval na světové rockové scéně jako zvukově originální kapela, jíž dominuje bisexuální image frontmana Briana Molka. U příležitosti desátého výročí vydání bylo album remasterováno a znovu vydáno 18. září 2006.

Seznam skladeb 

U některých verzí alba je skladba Nancy Boy nahrazena poněkud odlišnou verzí Nancy Boy (Sex Mix).

Alba Placebo
Alba z roku 1996
Alba Virgin Records
Eponymní alba
Debutová alba
Placebo (rozcestník)

Placebo má více významů:
 placebo – nečinná látka, používá se v lékařství při zkouškách nových léků
 Placebo (skupina) – britská hudební skupina
 Placebo (album) – album stejnojmenné britské hudební skupiny
Without You I'm Nothing

Without You I'm nothing je druhé studiové album skupiny Placebo z roku 1998. Skladba Every You Every Me je známá z filmu Velmi nebezpečné známosti.

Seznam skladeb 

Alba Placebo
Alba z roku 1998
Alba, která produkoval Steve Osborne
Alba Virgin Records
Leonid Maximovič Leonov

Leonid Maximovič Leonov ( Moskva – 8. srpna 1994), byl ruský a sovětský spisovatel a dramatik.

Životopis 
Narodil se v moskevské kupecké čtvrti Zarjaďje, kde měl jeho dědeček krám. Jeho otec Maxim Leonidov Leonov byl novinář, carem i s rodinou vyhnán do Archangelska. Leonidovi se zde líbilo a později se tamní kraj objevil v řadě jeho povídek a novel. V ruské občanské válce byl v armádě, nejprve jako voják, poté i jako novinář. Své literární prvotiny, zejména poezii, podepisoval pseudonymem Lapoť. Po roce 1925 začal psát romány, z nichž řada byla brzy vydána v zahraničí. Mimo psaní knih se odhodlal v třicátách letech k napsání celé řady mnohdy velice úspěšných dramat.

I nadále působil jako aktivní novinář, po válce psal např. o ochraně pracovního prostředí, ochraně přírody a památek, o estetice pracovních nástrojů.

Jeho novely se zabývají etickými problémy Ruska mezi roky 1917–1941, je však nutno mít na paměti, že jeho pojetí těchto problémů je v rámci „socialistické morálky“. Celá řada jeho prací byla vydána v češtině.

Po roce 1960 dostal možnost cesty po Americe a i tyto prožitky využil ve své tvorbě. Byl veřejně činný v mírovém hnutí, byl poslanec Nejvyššího sovětu. Roku 1967 dostal státní cenu SSSR, poté i Leninovu cenu a roku 1972 byl zvolen do Akademie věd SSSR a stal se také členem obdobné instituce v Jugoslávii.

Uměl psát nejen knihy poplatné době, ale i romantické milostné příběhy, věnoval se starým legendám, napsal bajky i pohádky, desítky povídek různých žánrů. Mnohé z nich se dočkaly několika vydání

Výběr díla 
 

 Jezevci, první a úspěšný román z vesnického prostředí z roku 1924. Líčí odpor ruské vesnice k revoluci a zatuchlost moskevského předměstí.
 Kasař, z roku 1927. Psychologický příběh někdejšího revolucionáře, v němž autor analyzuje krach revolučních aktivit.
 Dravá řeka z roku 1929, inspirován pobytem na stavbách první pětiletky
 Skutarevskij z roku 1930, jak význačný fyzik našel cestu k revoluci
 Kobylky, novela z roku 1930 o boji proti nim v Turkménii
 Cesta za oceán, rok 1934, příběh komunisty Kurilova
 Dobytí Velikošumska, rok 1944, válečný román
 Ruský les – 1954, za tento román z obdoby války získal Leninovu cenu. Na tématu vědeckého sporu poctivce Vichrova a sobeckého Gracianského o osud hynoucích ruských lesů pojednává román vítězství života nad smrtí, které se dále zrcadlí ve spletitém osudu mladičké Pojly Vichrovové.
 Útěk Mr.Mac Kinsleye, fantastická, protiválečná groteska
 Eugenija Ivanovna, příběh ruské emigrantky

Drama 
 Vpád – 1942, jedno z nejlepších ruských válečných dramat
 Ruský les – 1953
 Zlatý kočár – 1955

Odkazy

Externí odkazy

Reference

Literatura 
 

Ruští dramatici
Ruští spisovatelé povídek
Spisovatelé socialistického realismu
Narození v roce 1899
Úmrtí v roce 1994
Muži
Sovětští dramatici
Sovětští romanopisci
Sovětští spisovatelé povídek
Sovětští novináři
Pohřbení na Novoděvičím hřbitově
Narození 31. května
Úmrtí 8. srpna
Narození v Moskvě
Nositelé Medaile Za udatnou práci za Velké vlastenecké války 1941–1945
Střední všeobecně vzdělávací škola

Střední všeobecně vzdělávací škola, běžně též nazývaná zkratkou SVVŠ, byl od roku 1960 druh tříleté školy, který poskytoval všeobecné vzdělání s maturitou a připravoval především ke studiu na vysokých školách.

Vznik středních všeobecně vzdělávacích škol 
Od roku 1953 do roku 1960 byla podle zákona 31/1953 Sb. zkrácena povinná školní docházka z devíti na osm let. Návazně na to byla zrušena gymnázia a střední všeobecné vzdělání poskytovaly poslední tři ročníky (výběrové) jedenáctileté střední školy (JSŠ).

Tento vzdělávací systém byl zachován sedm let. Od roku 1959 byly pokusně zaváděny tzv. dvanáctileté školy. V roce 1960 byl schválen zákon o soustavě výchovy a vzdělání 186/1960 Sb. V rámci účinnosti tohoto zákona byly obnoveny devítileté základní školy. Tříleté výběrové studium, které navazovalo na devítileté základní vzdělání, se osamostatnilo pod názvem střední všeobecně vzdělávací škola (SVVŠ).

Zaměření výuky 
V rámci různých typů středního vzdělání (střední všeobecně vzdělávací škola, odborná učiliště, učňovské školy, střední odborné školy, střední školy pro pracující) mělo docházet k jejich sbližování a k propojování výuky s praxí. Zákon sice uváděl, že jedním z hlavních cílů střední všeobecně vzdělávací školy měla být příprava pro studium na vysoké škole, SVVŠ však měla poskytnout i základy odborného vzdělání (§12 Školského zákona 186/1960 Sb.).

Brzy se tako koncepce ukázala jako příliš náročná a od roku 1964 se snižoval počet hodin věnovaných výrobní praxi. Na jednotlivých školách docházelo k diferenciaci výuky. Postupně se též posilovala role komunistické propagandy (předmět Občanská výchova). Od roku 1965 se SVVŠ dělily na přírodovědné a humanitní, výrobní praxe byla zredukována.

Ukončení koncepce tříletých středních všeobecně vzdělávacích škol  
Zákonem 168/1968 Sb. byla obnovena čtyřletá gymnázia a SVVŠ postupně přeměňovány na tento typ školy. V Praze tak bylo ve školním roce 1968/1969 přeměněno 70 procent SVVŠ na gymnázia.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 Archiv hl. m. Prahy: Soustava škol

 

Střední školy
Školství v Československu
Vzdělávání v Česku
448 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Pedieus (449 – 448 př. n. l.) » Philiscus (448 – 447 př. n. l.)
 Makedonie – Alketás II. (454 – 448 př. n. l.) » Perdikkás II. (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Lars Herminius Coritinesanus a T. Verginius Tricostus Caeliomontanus (448 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
447 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Philiscus  (448 – 447 př. n. l.) » Timarchides  (447 – 446 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I.  (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé M. Geganius Macerinus a C. Iulius Iullus  (447 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
446 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Timarchides (447 – 446 př. n. l.) » Callimachus (446 – 445 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II. (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé T. Quinctius Capitolinus Barbatus a Agrippa Furius Fusus (446 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
445 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Callimachus (446 – 445 př. n. l.) » Lysimachides (445 – 444 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II. (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Teres I. (460 – 445 př. n. l.) a Sparatocos (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé M. Genucius Augurinus a Agrippa Curtius Philo (445 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
444 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I. (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II. (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysimachides (445 – 444 př. n. l.) » Praxiteles (444 – 443 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II. (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé L. Papirius Mugillanus a L. Sempronius Atratinus (444 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II. (480 – 440 př. n. l.)

Externí odkazy 
 

5. století př. n. l.
443 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Praxiteles  (444 – 443 př. n. l.) » Lysanias  (443 – 442 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé M. Geganius Macerinus a T. Quinctius Capitolinus Barbatus  (443 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
442 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Lysanias  (443 – 442 př. n. l.) » Diphilus  (442 – 441 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé M. Fabius Vibulanus a Post. Aebutius Helva Cornicen  (442 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
441 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Diphilus  (442 – 441 př. n. l.) » Timocles  (441 – 440 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé C. Furius Pacilus Fusus a M. Papirius Crassus  (441 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.)

5. století př. n. l.
440 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Timocles  (441 – 440 př. n. l.) » Morychides  (440 – 439 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Proc. Geganius Macerinus a L. Menenius Lanatus  (440 př. n. l.)
 Kartágo – Hanno II.  (480 – 440 př. n. l.) » Hannibal Mago  (440 – 406 př. n. l.)

5. století př. n. l.
439 př. n. l.



Hlava státu 
 Perská říše – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Egypt – Artaxerxés I.  (465 – 424 př. n. l.)
 Sparta – Pleistonax  (458 – 409 př. n. l.) a Archidámos II.  (469 – 427 př. n. l.)
 Athény – Morychides  (440 – 439 př. n. l.) » Glaucinus  (439 – 438 př. n. l.)
 Makedonie – Perdikkás II.  (448 – 413 př. n. l.)
 Epirus – Admetus  (470 – 430 př. n. l.)
 Odryská Thrácie – Sparatocos  (450 – 431 př. n. l.)
 Římská republika – konzulé Agrippa Menenius Lanatus a T. Quinctius Capitolinus Barbatus  (439 př. n. l.)
 Kartágo – Hannibal Mago  (440 – 406 př. n. l.)

5. století př. n. l.
Robert Pinget

Robert Pinget (19. června 1919 Ženeva - 25. srpna 1997 Tours) byl francouzský avantgardní spisovatel, představitel tzv. mluveného románu (dlouhé záznamy monologů či dialogů). V roce 1965 získal cenu časopisu Femina za román Quelqu'un.

Dílo 
 
 Pan Blouznil
 Synátor

Související články 
 Seznam francouzských spisovatelů
 Nový román

Francouzští romanopisci
Narození v roce 1919
Úmrtí v roce 1997
Narození v Ženevě
Narození ve Florencii
Muži
Narození 19. července
Úmrtí 25. srpna