Středozemní moře

Středozemní moře je rozsáhlé vnitřní moře Atlantského oceánu, které se rozkládá mezi Evropou, Asií a Afrikou. S oceánem je propojeno 13 km širokým Gibraltarským průlivem. Přes průlivy Dardanely a Bospor (a Marmarské moře) na něj navazuje Černé moře. Uměle je propojeno také s Rudým mořem (a potažmo Indickým oceánem) prostřednictvím Suezského průplavu.

Ačkoliv z definice je Středozemní moře součástí Atlantiku, často je bráno jako samostatná část světového oceánu, neboť hydrologicky i geologicky je na Atlantském oceánu prakticky nezávislé a nadto má samo řadu vlastních okrajových moří.

Severní (evropské) pobřeží je členité s množstvím ostrovů a velkými poloostrovy Pyrenejským, Apeninským, Balkánským a Malou Asií. Jižní (africké) pobřeží je členité poměrně málo. Oblast okolo Středozemního moře se označuje jako Středozemí nebo Středomoří. Středozemí je kolébkou řady vyspělých starověkých kultur, např. Egypta, Řecka nebo Říma. V moderní době se jedná především o jednu ze světově nejvyhledávanějších turistických destinací.

Pojem středozemní moře má v oceánografii také obecný význam značící část světového oceánu, která je převážně obklopena pevninou a má jen zanedbatelnou výměnu vody s okolním oceánem. Konkrétní Středozemní moře se v tomto kontextu specifikuje jako „evropské“, „africké“ nebo „euroafrické středozemní moře“.

Názvy 
Středozemní moře má řadu označení v jazycích národů obývajících jeho pobřeží, převážně ale téhož významu. Označení pro moře je  („Vnitřní moře“) nebo , , , , , , , , černohorsky a , ,  (Mesógeio Thálassa, Mesojio Thalasa), ,  (al-bahhr al-abyadd al-mutawasitt),  (ha-yam ha-tíqón) a .

V minulosti bylo nazýváno též Bílé moře, což je význam jeho tureckého pojmenování (z pohledu Turků jde o protiváhu Černému moři). Římané ho nazývali Mare nostrum, tedy „Naše moře“.

Geografické charakteristiky 
 rozloha 2,6 mil. km²
 maximální hloubka 5 267 m
 objem 3,7 mil. km³
 teplota vody v zimě 11 °C na západě až 16 °C na východě, v létě 20 až 28 °C
 salinita vody od západu k východu stoupá a pohybuje se mezi 3,60 až 3,95 % (36 – 39,5 promile)
 příliv nízký, většinou do 0,5 m

Okrajová moře a zálivy 
Středozemní moře má na severní straně svá vlastní okrajová moře (s Atlantským oceánem jsou spojena pouze jeho prostřednictvím), která mohou a nemusejí být považována za jeho součást. Rozdíl mezi mořem a zálivem tkví v některých případech jen v názvu. Černé moře se obvykle za součást Středozemního moře nepovažuje. Seznam okrajových moří a zálivů následuje:

 Gibraltarská zátoka
Alboránské moře
 Alicantský záliv
 Baleárské moře
 Valencijský záliv
 Lví záliv
 Ligurské moře
 Janovský záliv
 Golfe de Saint-Florent
 Golfe de Porto
 Golfe de Sagone
 Golfe d'Ajaccio
 Golfe de Valinco
 Golfo dell'Asinara
 Cagliarský záliv
 Tyrhénské moře
 Golfo di Gaeta
 Salernský záliv
 Golfo di Policastro
 Golfo di Sant'Eufemia
 Golfo di Milazzo
 Golfo di Patti
 Golfo di Termini
 Golfo di Castellammare
 Golfo di Gela
 Jaderské moře
 Golfo di Manfredonia
 Benátský záliv
 Terstský záliv
 Kvarnerský záliv
Riječki zaljev
 Jónské moře
 Golfo di Noto
 Golfo di Catania
 Golfo di Squillace
 Tarentský záliv
 Pellg i Drinit
 Giji i Rodonit
 Giji i Lalzës
 Dračský záliv
 Giji i Karavastas
 Gjol i Nartës
 Giji i Vlorës
 Amvrakíkos Kólpos
 Patraïkós Kólpos
 Korintský záliv
 Kólpos Argostóliou
 Kólpos Laganá
 Kyparissiakós Kólpos
 Messiniakós Kólpos
 Lakonikós Kólpos
 Krétské moře
 Argolikós Kólpos
 Saronikós Kólpos
 Egejské moře
 Kólpos Petalió
 Pagasitikós Kólpos
 Thermský záliv
 Soluňský záliv
 Kólpos Kassándras
 Kólpos Agíou Órous
 Kólpos Ieríssou
 Kólpos Orfánou
 Kólpos Kaválas
 Saros Körfezi
Thrácké moře
 Marmarské moře 
 Černé moře
 Azovské moře
 Edremit Körfezi
 Çandarlı Körfezi
 İzmir Körfezi
 Kuşadası Körfezi
 Güllük Körfezi
 Gökova Körfezi
 Fethiye Körfezi
 Finike Körfezi
 Antalya Körfezi
 Ovacık Körfezi
 Taşucu Körfezi
 Mersin Körfezi
 İskenderun Körfezi
 Kólpos Mórfou
 Kólpos Chrysochoús
 Kólpos Episkopís
 Kólpos Akrotíri
 Kólpos Lárnakos
 Kólpos Ammóchostou
Buḥayrat Manzilah
 Buḥayrat al-Burullus
 Khalīj Abū Qīr
 Libyjské moře
 Velká Syrta
 Malá Syrta
 Bardawil
 Tuniský záliv

Ostrovy a poloostrovy 

Ve Středozemním moři se nacházejí četné ostrovy a souostroví. Cestou od západu na východ jsou to zejména Baleáry, Korsika, Sardinie, Sicílie, Malta, Džerba, Kréta a Kypr. V okrajových mořích se dále nacházejí Toskánské ostrovy, Liparské ostrovy, Kvarnerské ostrovy, Dalmatské ostrovy, Jónské ostrovy či Egejské ostrovy. Nejvíce středomořských ostrovů patří Řecku, na celkovou rozlohu ostrovů vede Itálie. Ostrovy nebo jejich skupiny vymezují některá středomořská okrajová moře (Ligurské, Tyrhénské, Egejské, Krétské, Thrácké).

Zejména na členitém severním pobřeží se nachází i mnoho poloostrovů. Největší jsou Apeninský a Balkánský poloostrov (z nějž vybíhá Peloponéský a řada dalších) a Malá Asie. Velký strategický význam má výběžek Gibraltar. Na jižním pobřeží jsou významné poloostrovy Bon a Kyrenaika.

Přítoky 
Zdaleka největší řekou ústící do Středozemního moře je africký veletok Nil.

Další významné přítoky jsou z Evropy: Júcar, Ebro, Rhôna, Tibera, Pád, Adiže, Piava, Soča, Neretva, Drin, Aliákmon, Vardar, Struma, Marica.

Z asijské strany jsou největšími přítoky Gediz, Velký Menderes, Seyhan, Ceyhan, Orontes.

Státy na pobřeží 
Díky své rozloze a členitosti omývá Středozemní moře břehy mnoha států (přes 20); pro většinu z nich tvoří jediný přístup k moři. To jsou: Albánie, Alžírsko, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Chorvatsko, Itálie, Libanon, Libye, Monako, Řecko, Slovinsko, Sýrie, Tunisko, Turecko, případně Palestina (skrze Pásmo Gazy). Rovněž 2 z Britských zámořských teritorií, Gibraltar a vojenská základna Akrotiri a Dekelia na Kypru, jsou omývany pouze Středozemním mořem. Dva ostrovní státy leží celé přímo v tomto moři: Kypr, Malta.

Pět států na pobřeží má přístup do oceánu i jinou cestou: Egypt, Francie, Izrael, Maroko a Španělsko.

Středozemní moře je také jedinou námořní cestou do světového oceánu pro tyto státy u Černého moře: Bulharsko, Gruzie, Rumunsko, Ukrajina.

Města a přístavy 
Největšími městy na pobřeží jsou (tučně hlavní města): Alexandrie, Alžír, Antalya, Athény, Barcelona, Bejrút, Benghází, Janov, Málaga, Marseille, Neapol, Oran, Palermo, Smyrna, Soluň, Tel Aviv, Tripolis, Tunis, Valencie. Blízko pobřeží se nachází také Řím. Pokud bychom za součást Středozemního moře považovali i Marmarské moře, byl by největším městem na pobřeží Istanbul.

Nejrušnějšími středomořskými přístavy co do kontejnerové dopravy jsou Pireus, Valencie, Algeciras a Port Said.

Mezi nejvýznamnější přístavy dále patří (z dosud neuvedených) Alicante, Bar, Bari, Bastia, Benátky, Cagliari, Civitavecchia, Drač, Gioia Tauro, Gozo, Haifa, Iraklion, Koper, La Spezia, Limassol, Mersin, Messina, Nice, Palma de Mallorca, Patra, Pula, Reggio Calabria, Rijeka, Rhodos, Salamis, Savona, Sfax, Split, Taranto, Terst, Valletta, Zadar.

Odkazy

Reference

Související články
 Bitva o Středozemní moře
 Středomořská kuchyně
 Středomořská strava

Externí odkazy 
 
 
 
 článek „Šok: Na dně Středozemního moře byla poušť!“
 článek „Středozemní moře vzniklo díky ohromné potopě“
 „Články o Chorvatsku“

 
Moře Evropy
Moře Atlantského oceánu
Vodstvo Afriky
Moře Asie
Geografie střední Evropy
Geografie jižní Evropy
Geografie západní Evropy
Středomoří