alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Catabolisme

El catabolisme és la part del metabolisme que consisteix en la transformació de molècules orgàniques o biomolècules complexes en molècules senzilles, i en l'emmagatzematge de l'energia química despresa, en forma d'enllaços fosfat de molècules d'ATP, mitjançant la destrucció de les molècules que contenen gran quantitat d'energia en els enllaços covalents que la formen.

El catabolisme és el procés invers de l'anabolisme.

La paraula catabolisme procedeix del grec kata que significa cap avall.

Tipus de catabolisme 

 Catabolisme dels hidrats de carboni: És el procés d'obtenir energia a partir de la glucosa que es realitza per tres mecanismes: glucòlisi, respiració cel·lular i fermentació.
 Catabolisme dels greixos Consisteix en el trencament dels triglicèrids en àcids grassos i glicerol, mitjançant la incorporació de tres molècules d'aigua i l'ajuda d'enzims anomenades lipases.
 Catabolisme de les proteïnes: És l'escissió de les cadenes polipeptídiques en els seus aminoàcids mitjançant enzims anomenats proteases. Els aminoàcids obtinguts tenen un catabolisme diferent i alguns poden formar glucosa mitjançant la gluconeogènesi.

La major part de les rutes catabòliques aeròbiques de glúcids, lípids i proteïnes convergeixen en uns pocs productes finals. En el catabolisme de biomolècules existeixen tres etapes fonamentals: 
 Degradació de les macromolècules en les seves unitats constitutives.
 Degradació d'aquestes unitats en molècules més simples com àcid pirúvic i acetil-coezima A 
 Oxidació total d'aquestes unitats en el cicle de l'àcid cítric, on convergeixen totes les vies catabòliques aeròbiques, punt clau del metabolisme cel·lular.
Dècada del 560 aC



Esdeveniments

Personatges importants 
 567 aC - Neix Annei, tercer emperador del Japó. (mort el 511 aC)
 566 aC - Neix Siddharta Gautama, príncep indi, fundador del budisme. (mort el maig del 483 aC)
 562 aC - Mor Nabucodonosor II, rei de Babilònia. (nascut el 602 aC)

Referències 

Segle VI aC
Dècada del 550 aC



Esdeveniments

Personatges importants 
 28 de setembre, 551 aC: Neix Confuci, filòsof xinès.
 Neix Milcíades el Jove, general atenenc (mort al 489 aC)
 Neix Epicarme, poeta grec. (Mort en el 460 aC)

Referències 

Segle VI aC
Dècada del 540 aC



Esdeveniments 
 L'Imperi Mede cau enderrocat per la revolta encapçalada per Cir II el Gran. Comença el període persa aquemènida.

Naixements 
 547 aC - Amintes I, rei de Regne de Macedònia. (Mort en el 498 aC)
 545 aC - Leotíquides, rei d'Esparta. (Mort en el 469 aC)
 544 aC - Sunzi, filòsof militar xinès i autor de l'Art de la guerra. (Mort en el 496 aC)
 540 aC - Leònides I, rei d'Esparta. (Mort en el 480 aC)
 540 aC - Darios I el Gran, rei de l'Imperi Persa. (Mort en el 485 aC)
 540 aC - Geló I, tirà de les ciutats de Gela i Siracusa de Sicília. (Mort en el 478 aC)

Necrològiques 
 549 aC: Suizei, segon emperador del Japó (nascut el 632 aC)
 546 aC: Anaximandre de Milet, filòsof grec (nascut el 611 aC)
 545 aC: Tales de Milet, matemàtic grec (nascut el 635 aC)

Segle VI aC
Dècada del 530 aC



Esdeveniments 
 El 12 d'octubre de 539 aC (segons el Calendari julià, 7 al calendari gregorià) l'exèrcit Cir II el gran va entrar a la ciutat de Babilònia sense resistència.
 535 aC - Els cartaginesos derroten els grecs foceus a Alàlia (Còrsega) i s'asseguren el control del Mediterrani Occidental.
 Eivissa entra dins l'òrbita de Cartago.

Personatges importants 
 530 aC - Neix Aristides, polític grec. (Mort el 468 aC)
 533 aC - Neix Itoku, emperador del Japó. (Mort el 476 aC)

Referències 

Segle VI aC
Dècada del 520 aC



Esdeveniments

Naixements 
 526 aC - Wu Zixu, polític xinès. (Mort en el 484 aC)
 526 aC / 525 aC - Èsquil, escriptor tràgic grec. (Mort en el 456 aC)
 525 aC / 514 aC - Temístocles, polític grec. (Mort entre els anys 464 aC i 449 aC)
 522 aC / 518 aC - Píndar, poeta grec. (Mort entre els anys 445 aC i 438 aC)
 520 aC - Pànini, gramàtic hindú. (Mort el 460 aC)

Necrològiques 
 Juny del 529 aC - Cir II el Gran, rei de l'Imperi Persa. (Nascut entre els anys 590 aC i 576 aC)
 527 - Mahavira, iniciador del Jainisme. (Neix el 599 aC) (Altres fonts diuen que va viure entre 549 aC i el 477 aC, 50 anys més tard)
 524 aC - Anaxímenes, filòsof grec. (Neix el 585 aC)
 522 aC / 521 aC - Cambises II, rei de Pèrsia.
 octubre del 521 aC - Smerdis, rei de Pèrsia.

Segle VI aC
Dècada del 510 aC



Esdeveniments 
 Pisístrat és expulsat d'Atenes.

Personatges importants 
 525 aC / 514 aC - Neix Temístocles, polític grec. (Mort entre els anys 464 aC i 449 aC)
 519 aC - Neix Xerxes I, rei de l'Imperi Persa. (Mort el 465 aC)
 514 aC - Neix Helü Wu, rei de la Xina. (Mort el 496 aC)
 511 aC - Mor Annei, tercer emperador del Japó.

Segle VI aC
Dècada del 490 aC



Esdeveniments 
 Guerres Mèdiques
 Les odes en grec més antigues conservades daten d'aquesta època
 Es crea el càrrec de l'edil romà

Personatges destacats 
 Milcíades el Jove
 Alexandre I de Macedònia
 Píndar
 Darios I el Gran

Segle V aC
Dècada del 480 aC



Esdeveniments 
 Inici de la Segona Guerra Mèdica entre Pèrsia i Grècia
 Cultura de La Tène a Europa
 Revolta a Egipte contra el domini persa

Personatges destacats 
 Darios I el Gran
 Èsquil

Segle V aC
Dècada del 470 aC



Esdeveniments 
 Lliga de Delos, establerta per lluitar contra els perses. Atenes en va assolir el comandament i aviat es convertí en un imperi atenenc.
 Batalla de Platea
 Màxima esplendor de la cultura dels turdetans

Personatges destacats 
 Confuci
 Heràclit d'Efes
 Èsquil

Segle V aC
Dècada del 460 aC



Esdeveniments 
 La lliga de Delos venç els perses
 Terratrèmol a Esparta, que empitjora la relació amb Atenes
 Lleis de família gregues més antigues que s'han conservat (codi de Gortina)
 A la Xina es descriuen els moviments de l'estrella polar

Personatges destacats 
 Sòfocles
 Cimó II
 Artaxerxes I de Pèrsia
 Esdras
 Èsquil
 Policlet

Segle V aC
Dècada del 450 aC



Esdeveniments 
 Comença l'edat d'or cultural d'Atenes
 Les dotze taules, base del dret romà
 Inicis de la cultura de La Tène
 Primera menció del Tibet
 Ús de la catapulta a la Xina
 Inici de l'anomenada "època clàssica" de la colonització púnica a Eivissa.

Personatges destacats 
 Esdres
 Èsquil
 Pèricles
 Heròdot

Referències 

Segle V aC
Dècada del 440 aC



Esdeveniments 
 Segona guerra de Delfos
 Ús de les Lleis de les dotze taules
 Construcció del Partenó
 Fi dels decemvirs a Roma

Personatges destacats 
 Esdres
 Sòfocles
 Heròdot

Segle V aC
Dècada del 430 aC



Esdeveniments 
 S'acaba de construir el Partenó
 Estàtua de Zeus a Olímpia, meravella del món
 Es formula la teoria dels quatre humors
 Guerra entre Atenes i Esparta

Personatges destacats 
 Anaxàgores
 Empèdocles
 Arquidam II
 Metó (astrònom)

Segle V aC
Dècada del 420 aC



Esdeveniments 
 426 aC - Batalla de Tanagra - els atenencs de Nícies són derrotats en el seu intent d'envair la Beòcia.
 426 aC - Batalla d'Olpes - els atenencs de Demòstenes vencen els espartans a Etòlia.
 426 aC - Un gran terratrèmol sacseja Atenes.

 425 aC - Batalla de Pilos - els atenencs de Demòstenes vencen els espartans, capturant la seva flota i deixant l'enemic a l'illa d'Esfactèria.
 425 aC - Roma venç a la ciutat etrusca de Veii.

Personatges destacats 
 426 aC - Zhou Kao Wang - rei de la dinastia Zhou xinesa.
 425 aC - Heròdot, historiador i geògraf de l'antiga grècia.
 Aristòfanes

Segle V aC
Dècada del 410 aC



Esdeveniments 
 413 aC - Eurípides escriu Electra.
 418 aC - Es publica Les Suplicants d'Eurípides.

Personatges destacats 
 Protàgores, filòsof grec.
 Gòrgies de Leontins, filòsof grec.

Segle V aC
Dècada del 400 aC



Esdeveniments 
 Esparta venç Atenes i acaba la Guerra del Peloponès
 Reformes a la Xina per igualar l'estil de vida de les diferents regions
 Plató és deixeble de Sòcrates

Personatges destacats 
 Alcibíades (general atenenc)
 Tucídides

Segle V aC
Dècada del 390 aC



Esdeveniments 
 Intent de cop d'Estat a Esparta
 Guerra de Corint
 Alfabet etrusc clàssic
 A la Xina se signen les condicions sobre bambú per certificar els acords al comerç

Personatges destacats 
 Aristòfanes
 Demòcrit
 Isòcrates d'Atenes

Segle IV aC
Dècada del 380 aC

La dècada del 380 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 389 aC fins al 31 de desembre del 380 aC.

Esdeveniments 
 Els gals saquegen Roma
 Colom mecànic, precursor dels robots

Personatges destacats 
 Plató

Segle IV aC
Botifarra (desambiguació)

Gastronomia:
 la botifarra és un menjar molt típic dels territoris de parla catalana
 la butifarra és un entrepà típic del Perú
 Joc de cartes: el joc de la botifarra és un joc també molt típic de Catalunya
 Música: Pep Gimeno "Botifarra", cantaor de Xàtiva
 Societat: botifarres és el nom popular que rep la noblesa mallorquina.
 Sociologia: Botifarra (gest)
Aude

L'Aude (11) és un departament francès de la nova regió d'Occitània, que pren el nom del riu Aude, que neix al massís pirinenc del Carlit i desemboca a la Mediterrània després de recórrer 220 km.

Districtes 
El departament està format per tres districtes:

 Districte de Carcassona
 Districte de Limós
 Districte de Narbona

Geografia 
L'Aude limita amb els departaments dels Pirineus Orientals (al sud), l'Arieja, l'Alta Garona i el llac de Montbel (a l'oest) i el Tarn i l'Erau (Hérault en francès) al nord. A l'est hi ha la mar Mediterrània.

La capital de l'Aude és Carcassona, i les ciutats principals (que formen les dues sotsprefectures del departament) són Narbona i Limós.

Està format per diverses regions o comarques: el Lauragués, el Carcassonès, el Cabardès, el Menerbès, les Corberes, el Narbonès, el Rasès i el País de Saut.

Es troba emmarcat al nord pel massís de la Muntanya Negra i al sud per les Corberes, i és travessat per l'Aude i pel Canal del Migdia, o Canal du Midi. Prop de la mar hi ha els estanys de Sijan, l'Airòla i la part septentrional del de Leucata, que comparteix amb la Catalunya Nord.

Regions naturals 

Dins del departament hi ha els següents territoris històrics:

 1 - Lauragués
 2 - Muntanya Negra
 3 - Cabardès
 4 - Carcassés
 5 - Rasès
 6 - Quercob
 7 - País de Saut
 8 - Menerbès
 9 - Corbièras
 10 - Narbonès

Història 
L'Aude va ser un dels 83 departaments originals creats durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790 (en aplicació de la llei del 22 de desembre de 1789). Va ser creat a partir de l'antiga província del Llenguadoc.

Economia 

Amb poca importància de la indústria (centrada a les ciutats principals i a la Novèla o Port-la-Nouvelle), els principals recursos provenen de l'agricultura (principalment dels conreus de vinya) i, sobretot, del turisme. Llocs d'interès són la ciutat fortificada de Carcassona, el conjunt monumental de Narbona, l'abadia de Fontfreda, la vila medieval de Concas, els castells de Perapertusa i Querbús i la reserva africana de Sijan, entre d'altres.

Política 
El Consell General de l'Aude està controlat pel Partit Socialista, que hi té la majoria absoluta. Aquesta assemblea és l'òrgan deliberant del departament.

Les atribucions principals del Consell General són la de votar el pressupost del departament i la d'escollir d'entre els seus membres una comissió permanent, formada per un president i diversos vicepresidents, que serà l'executiu del departament. Des de 1998, ocupa la presidència del Consell General el socialista Marcel Rainaud. Actualment, la composició política d'aquesta assemblea és la següent:

 Partit Socialista (PS): 26 consellers generals
 Unió per un Moviment Popular (UMP): 4 consellers generals
 Partit Comunista Francès: 2 consellers generals
 No-adscrits d'esquerra: 2 consellers generals
 No-adscrits de dreta: 1 conseller general

Referències

Vegeu també 
 Llista de Municipis de l'Aude
 Consell General de l'Aude
 Llista dels Cantons de l'Aude
 Llista de monuments de l'Aude

Enllaços externs 
 Consell General de l'Aude
AIT

Associació Internacional dels Treballadors o Primera Internacional, primera gran organització que va tractar d'unir els treballadors dels diferents països, es fundà el 1864 i es dissolgué el 1881
 Associació Internacional de Treballadors, federació obrera internacional constituïda a Berlín el 1922 per diversos grups anarcosindicalistes i sindicalistes revolucionaris
 Accident isquèmic transitori, episodi transitori de la disfunció neurològica causada per isquèmia
Pàgines de desambiguació d'acrònims
Eristhavi

Eristhavi o Eristavi (en georgià: ერისთავი), traduït literalment: "cap del poble", fou un càrrec georgià creat a finals del , equivalent al de governador provincial. Amb el temps va esdevenir hereditari. El territori d'un eristhavi era leristhavad.

Malgrat el seu poder territorial, els eristhavis eren a la segona categoria entre la noblesa georgiana.

La revolta d'Armènia del 571 va fer decidir els eristhavis georgians a revoltar-se contra els perses. Sota la direcció de l'eristhavi Guaram (o Gurguèn) van ajudar els armenis i van demanar ajut a Justí II de Bizanci. Amb ajuda romana d'Orient la revolta es va estendre. Uns anys després els eristhavis tenien el control de Geòrgia, però van renunciar a restablir el poder reial i van proposar a Guram com a cap governador del país (Erismthavari). L'emperador romà d'Orient acceptà la proposta i donà en Guram el títol de Curopalata d'Ibèria. L'emperador també va reconèixer que els eristhavats eren hereditaris, cosa que de fet ja venia succeint. L'eristhavi designat com a cap no tenia el poder absolut i només era el primer entre iguals (el primer entre la noblesa local que tenia el poder); nogensmenys la situació va anar tendint cada cop més al reforçament del poder del cap, i acabà derivant en monarquia, alhora que la resta d'eristhavis conservaven el poder als seus feus però sense igualar al poder reial. El governador designat pels àrabs rebia també el nom dErismthavari. Quan va esdevenir rei els eristhavis van continuar dominant les regions pròpies gairebé sense intervenció reial, però van anant perdent poder a mesura que la monarquia es feia forta i se centralitzava.

Referències 
 Nodar Assiatiani i Alexandre Bendianachvili, Histoire de la Géorgie, París 1997, 

Història de Geòrgia
Nobles de Geòrgia
Títols nobiliaris
Mtskheta

Mtskheta (, pronunciat ) és l'antiga capital de Geòrgia en fundar-se el Regne d'Ibèria al . Va deixar de ser capital el 1122, quan va ser ocupada Tbilissi, que constituïa un emirat musulmà, si bé després encara hi van ser coronats alguns reis. Fou, a més a més, la residència del catolicós patriarca de Geòrgia. El 2014 va ser declarada la ciutat santa de l'Església ortodoxa de Geòrgia.

Segons el Khartlis Tskhoréba (Història de Geòrgia), una obra antiga que esmenta la formació del regne, aquest tenia, a finals del , governadors provincials anomenats mamasakhlissi, sobre els quals dominava el governador de Mtskheta. En temps d'Alexandre el Gran, els grecs van arribar al país, van assassinar el governador de Mtskheta, que es deia Samara, i van posar com a governador un cap grec anomenat Azon. Passat un temps, un nebot de Samara, Parnavaz, que era nadó quan van arribar els grecs, i la seva mare l'havia amagat a les muntanyes, es va associar amb Kudji, un governador d'una província d'Egrissi, per revoltar-se contra Ezon o Azon. La rebel·lió va triomfar i Azon va morir en la lluita. Parnavaz es va proclamar rei. Va establir governadors locals en totes les regions, càrrec que es va anomenar eristhavi, menys al Kartli Interior, que va ser encomanat a un espaspeta, és a dir, un comandant en cap, amb un territori de l'Aragvi fins al Tatxiskari.

A Mtskheta es troben diversos dels monuments més significatius de l'arquitectura cristiana de Geòrgia, de gran importància històrica en el desenvolupament de l'arquitectura medieval del Caucas:
 Catedral de Svetitskhoveli ().
 Monestir de Djvari ().
 Monestir de Samtravo (segles  i ).

Referències

Bibliografia

Vegeu també 

 Armazi
 Fortalesa de Ksani
Aznauri

Aznauri és un grau de noblesa de Geòrgia, associat antigament a la possessió d'hisendes i terres de gran extensió o en gran nombre. Eren una aristocràcia amb un gran poder com a conjunt però poc poder individualment.

Dintre de la noblesa georgiana els aznauris ocupen el penúltim esgraó només seguit dels nobles de família.

Referències 

Cultura de Geòrgia
Títols nobiliaris
Deiaena

Deiaena (en georgià დიაოხი) i més tard a les fonts d'Urartu Diaueḫe era una confederació de tribus i regnes dels georgians formada cap al , i que s'estenia des d'Erzerum al sud fins a Djavakhètia al nord i el mar Negre al nord-oest.

L'any 1112 aC, el rei d'Assíria Tiglat Falasar I es vanta d'haver derrotat el rei de Deiaena anomenat Ciene i 60 prínceps veïns. Després la força de l'estat assiri decau i sorgeix un altre poder: el regne d'Urartu. El rei Menoi (Menua I) diu haver combatut al país de Diaochi, i el seu rei, Utufurse, li va fer submissió, però més tard es va revoltar i l'hereu de Menoi, Argisti I (786-764 aC), va fer una nova campanya i va ocupar el sud del país. Diaochi va pagar tribut. La guerra va continuar i Diaochi va perdre força amb el temps, i alhora una altra confederació tribal georgiana, els Kholka, abans sotmesos a Diaochi, es van declarar independents. Al  Diaochi va ésser destruït pels atacs simultanis dels kholka al nord i d'Urartu al sud, que es van repartir els seus territoris.

Referències 

Història de Geòrgia
Antics grups humans de Geòrgia
Neuromàntic

Neuromàntic (originalment en anglès Neuromancer), publicada el 1984, és la primera novel·la de William Gibson. És considerada com la primera novel·la ciberpunk i a més és on apareix per primer cop el terme ciberespai. Va ser publicada en català el 1988 per Edicions Pleniluni, d'Alella, a la col·lecció "2001".

El 1984 Neuromàntic va guanyar els premis Nebula i Philip K. Dick Award i va ser nominada al British Science Fiction Association Award. El 1985 va guanyar el premi Hugo i va quedar en tercer lloc al John W. Campbell Memorial Award.

Es plantejà fer un videojoc sobre la novel·la cap al 2013.

Argument 
En un futur proper en què la realitat virtual és una cosa comuna i el món és dominat per les grans corporacions, Mut d'Hivern, una intel·ligència artificial, contracta un grup de gent per a ajudar-la a transformar-se en la suma de tota la informació de la xarxa i anar a trobar a d'altres de la seva espècie.

Narra les peripècies d'un furoner obligat a entrar en diversos sistemes. D'un cartutx de memòria recupera la consciència d'un antic furoner ja mort, i junts miren de tirar endavant, tant en el món físic com en el cibermón. És clarament una font d'inspiració per a obres com "Matrix", on hi ha realitats alternatives i control de la informació.

Referències 

Novel·les de ciència-ficció
Novel·les en anglès del segle XX
Obres distòpiques
Novel·les de la dècada del 1980
Dècada del 370 aC

La dècada del 370 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 379 aC fins al 31 de desembre del 370 aC.

Esdeveniments 
 Fundació de Megalòpolis
 Escriptura de La República

Personatges destacats 
 Gai Licini Calv Estoló
 Cal·lístrat d'Afidnes
 Praxíteles

Segle IV aC
Dècada del 360 aC

La dècada del 360 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 369 aC fins al 31 de desembre del 360 aC.

Esdeveniments 
 Segon gran concili del budisme
 Fixació del cànon en escultura grega

Personatges destacats 
 Praxíteles
 Dionís el Jove

Segle IV aC
Dècada del 350 aC



Esdeveniments 
 Guerra a Delfos
 El regne Qi, a la Xina, continua la construcció de la muralla
 A la cort xinesa, s'anima el debat polític i artístic
 Descrit el principi de la cambra fosca
 Construcció del Mausoleu d'Halicarnàs

Personatges destacats 
 Artaxerxes III de Pèrsia
 Filip II de Macedònia
 Demòstenes

Segle IV aC
Dècada del 340 aC



Esdeveniments 
 Pau entre Atenes i Macedònia (pau de Filòcrates)
 Roma venç les guerres amb els samnites i etruscs
 Aristòtil ensenya el jove Alexandre Magne

Personatges destacats 
 Demòstenes de Peània
 Èsquines d'Atenes
 Mentor de Rodes
 Artaxerxes III de Pèrsia

Segle IV aC
Dècada del 330 aC



Esdeveniments 
 Fundació d'Alexandria
 La Lliga de Corint venç els seus enemics
 Batalla d'Issos i Batalla de Gaugamela, amb victòries macedònies
 Fundació del Liceu aristotèlic

Personatges destacats 
 Alexandre el Gran
 Aristòtil

Segle IV aC
Dècada del 320 aC

La dècada del 320 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 329 aC fins al 31 de desembre del 320 aC.

Esdeveniments 
 Macedònia, l'imperi d'Alexandre Magne, cau en lluites internes a la seva mort
 Començament del període hel·lenístic

Personatges destacats 
 Teofrast
 Piteas

Segle IV aC
Dècada del 310 aC



Esdeveniments 
 Victòria romana en la batalla del llac Vatimon sobre els etruscs, aliats dels samnites (en el marc de la Segona Guerra Samnita).
 Final de la Segona Guerra Samnita que va suposar la submissió de la Campània per Roma, i la renúncia a tota expansió per part de la Lliga samnita.
 Construcció del primer aqüeducte romà documentat

Naixements 
 Siracusa: Teòcrit, filòsof grec.
 Cirene: Calímac, filòsof grec.

Personatges destacats 

Segle IV aC
Dècada del 300 aC



Esdeveniments 
 Expansió de l'epicureisme
 Ús de la cavalleria militar a la Xina, que ajuda a l'auge dels pantalons entre els homes
 Edificació del Colós de Rodes
 Ευήμερος (Euếmeros) afirma que els déus són creació dels homes per por i que es basen en avant-passats magnificats
 Primera publicació d'una previsió meteorològica documentada (obra de Teofrast)
 Fi de la segona guerra entre samnites i romans

Personatges destacats 
 Cassandre
 Agàtocles de Siracusa
 Seleuc I Nicàtor
 Zenó de Cítion

Segle IV aC
Dècada del 290 aC



Esdeveniments 
 Creació del déu Sarapis per intentar unir les creences de grecs i egipcis
 Construcció del primer museu del món a Alexandria
 Possible construcció del Colós de Rodes
 Tercera Guerra Samnita
 Heròfil de Calcedònia assegura que el pols té a veure amb el cor

Personatges destacats 
 Euclides
 Lisímac de Tràcia
 Pirros

Segle III aC
Dècada del 280 aC

La dècada del 280 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 289 aC fins al 31 de desembre del 280 aC.

Esdeveniments 
 Construcció del Far d'Alexandria
 Reforma fiscal i administrativa a Egipte, per accentuar els monopolis

Personatges destacats 

Segle III aC
Dècada del 270 aC



Esdeveniments 
 Els celtes s'instal·len als Balcans
 Els romans dominen tot Itàlia
 Es recomana fer esport per millorar la salut per primer cop
 Millora de la clepsidra
 Primer model heliocèntric conegut

Personatges destacats 
 Estrató de Làmpsac
 Ctesibi
 Aristarc de Samos
 Arsinoe II
 Ashoka

Segle III aC
Dècada del 260 aC



Esdeveniments 
 Primera Guerra Púnica
 Darreres inscripcions en accadi a la cort mesopotàmics
 La Stupa prolifera a l'Índia
 Comencen els combats de gladiadors a Roma
 Es diferencia per primer cop una artèria d'una vena
 Càlcul del Nombre π

Personatges destacats 
 Arquimedes
 Heròfil de Calcedònia

Segle III aC
Dècada del 250 aC



Esdeveniments 
 Guerra entre Cartago i Roma
 Fortificacions urbanes a Vietnam
 L'imperi indi Ashoka unifica els regnes tribals i imposa el budisme com a religió oficial
 Hel·lenització de Síria i Egipte
 Els celtes ocupen la Gàl·lia
 Es fabrica a Bagdad un estri que segons alguns arqueòlegs seria una pila primitiva, fet controvertit
 Invenció de l'esfera armil·lar

Personatges destacats 
 Eratòstenes
 Hiparc de Nicea
 Ptolemeu II Filadelf

Segle III aC
Dècada del 240 aC



Esdeveniments 
 Acaba la Primera Guerra Púnica entre Roma i Cartago
 Aristarc de Samos calcula el diàmetre del Sol basant-se en la distància a la Terra i usant la trigonometria

Personatges destacats 
 Àratos de Sició
 Eratòstenes
 Amílcar Barca
 Ptolemeu III Evergetes I
 Qin Shihuang

Segle III aC
Dècada del 230 aC



Esdeveniments 
 A l'Índia, auge de l'Imperi Maurya i del budisme
 Auge de Pèrgam, on s'amplia la biblioteca fins a esdevenir la segona del món
 Expansió d'Amílcar Barca a terres ibèriques
 Guerra dels mercenaris

Personatges destacats 
 Seleuc II Cal·línic, rei selèucida (246 aC-226 aC)
 Demetri II, rei de Macedònia (239 aC-229 aC)

Segle III aC
Dècada del 220 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Seleuc II Cal·línic, rei selèucida (246 aC-226 aC)
 Seleuc III Ceraune, rei selèucida (226 aC-223 aC)
 Antíoc III el gran, rei selèucida (223 aC-187 aC)
 Antígon III Dosó, rei de Macedònia (229 aC-221 aC)
 Filip V, rei de Macedònia (221 aC-179 aC)
 Demetri II, rei de Macedònia (239 aC-229 aC)

Segle III aC
Dècada del 210 aC

La dècada del 210 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 219 aC fins al 31 de desembre del 210 aC.

Esdeveniments

Personatges destacats 
 Antíoc III el gran, rei selèucida (223 aC-187 aC)
 Filip V, rei de Macedònia (221 aC-179 aC)

Segle III aC
Dècada del 200 aC



Esdeveniments 
 La població de la Terra assoleix els 230 milions de persones
 Eratòstenes calcula la distància entre la Terra i el Sol
 Escriptura dels Manu Smriti, llibre de lleis bramànic 
 Segona Guerra Púnica, guerra entre l'imperi cartaginès i la República Romana pel domini naval del Mediterrani.

Personatges destacats 
 Antíoc III el gran, rei selèucida (223 aC-187 aC)
 Filip V, rei de Macedònia (221 aC-179 aC)
 Anníbal Barca

Referències 

Segle III aC
Dècada del 190 aC



Esdeveniments 
 Invenció del pergamí
 Pedra de Rosetta
 Segona Guerra Macedònica

Personatges destacats 
 Antíoc III el gran, rei selèucida (223 aC-187 aC)
 Filip V, rei de Macedònia (221 aC-179 aC)

Segle II aC
Dècada del 180 aC



Esdeveniments 
 Fi de la guerra entre l'Imperi Selèucida i Roma

Personatges destacats 
 Antíoc III el gran, rei selèucida (223 aC-187 aC)
 Seleuc IV Filopàtor, rei selèucida (187 aC-175 aC)
 Filip V, rei de Macedònia (221 aC-179 aC)

Segle II aC
Dècada del 170 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Seleuc IV Filopàtor, rei selèucida (187 aC-175 aC)
 Antíoc IV Epífanes, rei selèucida (174 aC-163 aC)
 Demetri I Sòter, rei selèucida (162 aC-150 aC)
 Ptolemeu VI Filomètor, rei d'Egipte (180 aC-145 aC)
 Perseu de Macedònia, darrer rei de Macedònia (179 aC-168 aC)

Segle II aC
Dècada del 160 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Antíoc IV Epífanes, rei selèucida (174 aC-163 aC)
 Antíoc V Eupator, rei selèucida (163 aC-162 aC)
 Demetri I Sòter, rei selèucida (162 aC-150 aC)
 Ptolemeu VI Filomètor, rei d'Egipte (180 aC-145 aC)
 Perseu de Macedònia, darrer rei de Macedònia (179 aC-168 aC)

Segle II aC
Dècada del 150 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Demetri I Sòter, rei selèucida (162 aC-150 aC)
 Alexandre I Balas, rei selèucida (150 aC-146 aC)
 Ptolemeu VI Filomètor, rei d'Egipte (180 aC-145 aC)
 Àtal II, rei de Pèrgam (159 aC-138 aC)

Segle II aC
Dècada del 140 aC



Esdeveniments 
 143 aC - Inicia de la tercera de les campanyes conta els celtibers, l'anomenada guerra de Numància

Personatges destacats 
 Ptolemeu VI Filomètor, rei d'Egipte (180 aC-145 aC)
 Demetri II Nicàtor, rei selèucida (145 aC-138 aC/129 aC-126 aC)
 Alexandre I Balas, rei selèucida (150 aC-146 aC
 Menandre I, rei indogrec (150 aC-135 aC)
 Àtal II, rei de Pèrgam (159 aC-138 aC)
 Publi Corneli Escipió Emilià (185 aC-129 aC), militar i magistrat magistrat romà

Segle II aC
Dècada del 130 aC



Esdeveniments 
 133 aC - Destrucció de Numància per part de Publi Corneli Escipió Emilià

Personatges destacats 
 Menandre I, rei indogrec (150 aC-135 aC)
 Antíoc VII Sidetes, rei selèucida (138 aC-129 aC)
 Demetri II Nicàtor, rei selèucida (145 aC-138 aC/129 aC-126 aC)
 Àtal II, rei de Pèrgam (159 aC-138 aC)
 Gai Papiri Carbó (164 aC-119 aC), magistrat romà
 Publi Corneli Escipió Emilià (185 aC-129 aC), militar i magistrat magistrat romà

Segle II aC
Dècada del 120 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Cleòpatra III, reina d'Egipte (127 aC-115 aC)
 Alexandre II Zabinas, rei selèucida (126 aC-122 aC)
 Demetri II Nicàtor, rei selèucida (145 aC-138 aC/129 aC-126 aC)
 Antíoc VIII Grypos, rei selèucida (125 aC-96 aC)
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
 Marc Emili Escaure (163 aC-88 aC), magistrat romà
 Gai Papiri Carbó (164 aC-119 aC), magistrat romà

Segle II aC
Dècada del 110 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Cleòpatra III, reina d'Egipte (127 aC-115 aC)
 Ptolemeu IX Làtir, rei d'Egipte (116 aC-110 aC)
 Antíoc VIII Grypos, rei selèucida (125 aC-96 aC)
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
 Marc Emili Escaure (163 aC-88 aC), magistrat romà

Segle II aC
Dècada del 100 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Alexandre Janeu, rei de Judea (104 aC-78 aC)
 Ptolemeu X Alexandre I, rei d'Egipte (107 aC-88 aC)
 Antíoc VIII Grypos, rei selèucida (125 aC-96 aC)
 Gai Mari (157 aC-86 aC), cap del partit popular romà
 Gneu Pompeu Estrabó, general romà mort el 87 aC
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
 Quint Cecili Metel Numídic, magistrat romà assassinat el 91 aC
 Marc Emili Escaure (163 aC-88 aC), magistrat romà

Segle II aC
Dècada del 90 aC



Esdeveniments 
 Guerra social a Roma

Personatges destacats 
 Ptolemeu X Alexandre I, rei d'Egipte (107 aC-88 aC)
 Alexandre Janeu, rei de Judea (104 aC-78 aC)
 Gneu Pompeu Estrabó, general romà mort el 87 aC
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
 Antíoc VIII Grypos, rei selèucida (125 aC-96 aC)
 Quint Cecili Metel Numídic, magistrat romà assassinat el 91 aC
 Gai Mari (157 aC-86 aC), cap del partit popular romà
 Marc Emili Escaure (163 aC-88 aC), magistrat romà

Segle I aC
Dècada del 80 aC



Esdeveniments 
 Les lluites pel poder s'intensifiquen a la República Romana
 88 aC — La guerra social finalitza amb la derrota dels aliats itàlics a mans dels romans, tot i que van aconseguir tots els seus objectius.
 82 aC — Luci Corneli Sul·la derrota una coalició de romans i itàlics a la batalla de Porta Collina i aconsegueix el control de Roma.
 81 aC — Sul·la esdevé dictador i reforma el govern de Roma.
 80 aC — Alexandria cau sota el control de Roma.

Personatges destacats 
 Ptolemeu X Alexandre I, rei d'Egipte (107 aC-88 aC)
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
 Gai Mari (157 aC-86 aC), cap del partit popular romà
 Alexandre Janeu, rei de Judea (104 aC-78 aC)
 Gneu Pompeu Estrabó, general romà mort el 87 aC

Segle I aC
Dècada de l'1 aC

La dècada de l'1 aC és el període que comprèn els darrers nou anys abans de l'Era Comuna, des del 9 aC fins a l'1 aC. Encara que pròpiament no és una dècada (no té dura deu anys sinó nou) se l'anomena així seguint la convenció de les dècades com a períodes entre anys acabats en 9 i anys acabats en 0, malgrat que en aquest cas no és completa perquè no existeix l'any zero. És un dels dos casos en els que això passa, juntament amb la dècada de l'1 dC.

Esdeveniments 
 Fundació del Gran Santuari d'Ise
 Construcció de l'Aqua Alsietina, el primer aqüeducte de Roma del sector occidental.

Personatges destacats 
 August, emperador romà (27 aC-14).

Vegeu també 
 Any 0

Segle I aC
Dècada de l'1

La dècada de l'1 és el període que comprèn els primers nou anys de l'Era Comuna (o Anno Domini), des de l'1 fins al 9. Encara que pròpiament no és una dècada (no té dura deu anys sinó nou) se l'anomena així seguint la convenció de les dècades com a períodes que van des dels anys acabats en 0 fins als anys acabats en 9, malgrat que en aquest cas no és completa perquè no existeix l'any zero. És un dels dos casos en els que això passa, juntament amb la dècada de l'1 aC.

Esdeveniments 
 La Terra té una població d'uns 250 milions de persones
 Guerra entre els pobles germànics
 Naixement de Jesucrist, inici de l'era cristiana
 Publicació de Les Metamorfosis d'Ovidi
 Batalla del bosc de Teutoburg

Personatges destacats 
 August, emperador romà (27 aC-14).
 Jesucrist
 Ovidi

Vegeu també 
 Any zero

Segle I
Dècada del 10 aC

La dècada del 10 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 19 aC fins al 31 de desembre del 10 aC.

Personatges destacats 
 August, emperador romà (27 aC-14).
 Marc Vipsani Agripa (63 aC-12 aC), militar i polític romà.

Segle I aC
Dècada del 70 aC



Esdeveniments 
 Revolta d'esclaus comandada per Espàrtac (73 aC-71 aC)

Personatges destacats 
 Gneu Pompeu Magne (106 aC-48 aC), militar i home d'estat romà
 Marc Licini Cras Dives I (c. 115 aC-53 aC), general i polític romà
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)

Segle I aC
Dècada del 60 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Ciceró (106 aC-43 aC), polític, filòsof, escriptor i orador romà
 Fraates III, rei de Pàrtia (c. 69 aC-57 aC)
 Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)

Segle I aC
Dècada del 50 aC



Esdeveniments

Personatges destacats 
 Juli Cèsar (100 aC-44 aC), general i polític romà
 Cleopatra VII (69 aC-30 aC), reina d'Egipte
 Gneu Pompeu Magne (106 aC-48 aC), militar i home d'estat romà
 Marc Licini Cras Dives I (c. 115 aC-53 aC), general i polític romà
 Ciceró (106 aC-43 aC), polític, filòsof, escriptor i orador romà
 Vercingetòrix (c. 72 aC-46 aC), cap de la tribu gal·la dels arverns
 Mitridates III, rei de Pàrtia (57 aC-52 aC)
 Fraates III, rei de Pàrtia (c. 69 aC-57 aC

Segle I aC
Dècada del 40 aC



Esdeveniments 
 49 aC, les tropes de Juli Cèsar creuen el Rubicó donant inici a la Segona Guerra Civil Romana.
 44 aC, Juli Cèsar mor assassinat.

Personatges destacats 
 Juli Cèsar (100 aC-44 aC), general i polític romà que va crear els fonaments de l'Imperi Romà.
 Cleopatra VII (69 aC-30 aC), l'última reina d'Egipte, de la dinastia hel·lènica dels Ptolemeu.
 Marc Antoni (83 aC-30 aC), militar i polític romà

Segle I aC
Dècada del 30 aC



Esdeveniments 
 31 aC - Batalla d'Àccium, amb la victòria absoluta d'August i la fugida de Marc Antoni i Cleòpatra VII.
 Creació del regne de Mauritània

Personatges destacats 
 Cleopatra VII (69 aC-30 aC), l'última reina d'Egipte, de la dinastia hel·lènica dels Ptolemeu.
 Marc Antoni (83 aC-30 aC), militar i polític romà
 August (63 aC-14 dC), successor de Juli Cèsar i primer emperador romà.
 Virgili (70 aC-19 aC), poeta romà.
 Marc Vipsani Agripa (63 aC-12 aC), militar i polític romà.
 Estrabó (c. 64 aC - c. 20 dC), gèograf i escriptor

Segle I aC
Dècada del 20 aC



Esdeveniments 
 Guerres càntabres (29 aC-19 aC), conquesta de Cantàbria per part dels romans.

Personatges destacats 
 August, emperador romà (27 aC-14).
 Juba II, rei de Numídia i de Mauritània.
 Marc Vipsani Agripa (63 aC-12 aC), militar i polític romà.

Segle I aC
Dècada del 10

La dècada de l'any 10 va ser un període històric que es va desenvolupar a Europa, Àfrica i l'Orient Mitjà. Va ser una època de gran importància per a l'Església Cristiana, a més d'una dècada de conflictes i guerres. També va ser una època d'un gran desenvolupament cultural. La dècada de l'any 10 va ser un període clau en la història del món antic i va marcar l'inici de molts dels esdeveniments que es van produir en anys posteriors.

Personatges destacats 
 August, emperador romà (27 aC-14).
 Tiberi, emperador romà (14-37).
 Germànic Cèsar, general romà.
 Armini, cap germànic de la tribu dels queruscs.

Segle I
Dècada del 20

La dècada del 20 comprèn el període que va des de l'1 de gener del 20 fins al 31 de desembre del 29.

Esdeveniments

Personatges destacats 
 Tiberi, emperador romà (14-37).
 Jesús (c. 4 aC- c. 29), figura central del cristianisme.

Segle I
Ninot

Un ninot és una figura, de drap, de plàstic o d'altres materials, que representa una persona, un animal o qualsevol altre personatge.

Els xiquets juguen sovint amb ninots dels seus personatges favorits. Quan el ninot representa un nadó, una xica o una dona, ens referim als ninots amb el nom de nina o nineta o també pepa i patota.

Per als adults, els ninots s'utilitzen sovint amb finalitats burlesques en manifestacions, festes o altres actes públics. Un exemple molt popular dels ninots són els ninots fallers. També poden ser objecte de col·leccionisme.

També s'anomena ninot el dibuix de caràcter humorístic o la caricatura. En el món de l'humor gràfic i del dibuix de premsa, el dibuixant també pot ser anomenat ninotaire. El terme ja s'utilitzà a principis del segle XX per definir els dibuixos a les revistes humorístiques com el Cu-cut! (que duia el subtítol de «Setmanari de gresca ab ninots»), L'Esquella de la Torratxa, Picarol, Cuca-fera o Papitu, i els anys 20 Xavier Nogués publicà un llibret de dibuixos amb el títol de 50 ninots.

La Mutual Mèdica de Catalunya i Balears va editar el 1995 un extens catàleg de la seva exposició «Ninots i ninotaires de començament de segle». També avui en dia, diversos dibuixants de premsa catalans aprecien aquesta denominació per a les seves obres humorístiques, des d'en Cesc fins a en Toni Batllori (els seus acudits a La Vanguardia es publiquen sota el títol de «Ninots»), Fer, L'Avi o Kap.

Animació 
S'empren ninots en sèries televisives o en pel·lícules d'animació, com per exemple les pel·lícules britàniques Wallace i Gromit o la sèrie de televisió per a nens Les històries de l'osset Faluc.

Referències

Vegeu també 
 Nina maniquí
 Ninot faller
 Humor gràfic
 Blythe

Joguines
Arts gràfiques
Arts visuals
David X de Kartli

David X fill gran de Constantí II va ser rei de Geòrgia del 1505 al 1524 succeint al seu pare. Estava casat amb Miran Gul, coneguda també com a Nestan-Jawar, que es va suïcidar el 1556, que era filla de David Jambakur Katchibadze-Baratashvili, príncep de Gareja. Va morir el 1525.

Va fer presoner el rei de Kakhètia el 1513, però no va poder capturar el príncep rebel Levan. Va intentar conquerir Kakhètia en més d'una ocasió sense èxit; finalment va derrotar Levan a la batalla de Kiziki el 1520. Va derrotar l'exèrcit d'ocupació persa a Tblisi i va conquerir Aghjakala massacrant tots el turcmans que hi va trobar. El 1522 va prendre els hàbits sota el nom de Damià i va abdicar els drets a la corona en el seu fill el 1524.

Referències 

Reis de Kartli
Monjos
Morts a Tbilissi
Jordi IX de Kartli

Jordi IX segon fill de Constantí II de Geòrgia va ser associat al tron el 1488 pel seu pare. Va succeir al seu germà David X de Kartli el 1522 quan es va fer monjo. Va abdicar el 1534 i va prendre els hàbits sota el nom de Gerasimi el 1535. El va succeir el seu nebot Luarsab I de Kartli, fill de David X. Va morir passat el 1540.

Referències 

Reis de Kartli
Luarsab I de Kartli

Luarsab I rei de Kartli del 1534 al 1555, va néixer abans del 1509, i era el fill gran de David X de Kartli. Va succeir a son oncle el 1534/1535. Es va casar amb Thamar filla de Bagrat III d'Imerètia. Els perses, sota el comandament del beglarbeg de Karabagh envaïren Kartli. El rei va morir en la batalla contra els perses kizilbaixis a Garissi el 1558. Encara que les tropes reials anaven manades per l'hereu Simó I de Kartli, el rei Luarsab va morir en un petit combat a la rereguarda.

Referències 

Reis de Kartli
Morts a Tbilissi
Simó I de Kartli

Simó I (Sultan Mahmud Khan), nascut el 1537, era el fill gran de Luarsab I de Kartli, i va succeir al pare el 1558 com a rei.

Es va casar el 1559 amb Nestan-Darejan (mort després de 1608), filla de Levan de Kakhètia.

Fet presoner pels kizilbaixis a la batalla de Partzkhisi el 1569 (on va ser capturat a traïdoria el 1569 per Korganachvili) va ser enviat a Pèrsia i va refusar convertir-se a l'islam essent tancat a la fortalesa d'Alamut durant molts anys.

Alliberat el 1578 després d'acceptar convertir-se, va rebre el títol de Xa Nawaz Khan i va ser enviat al front d'un exèrcit cap a Geòrgia, per combatre els turcs, ja que poc abans (el mateix 1578) la pau entre els otomans i Pèrsia s'havia trencat, i un exèrcit turc sota el comandament de Lala Mustafà Paixà havia avançat cap a Transcaucàsia; a Pèrsia la mort del xa Tahmasp I (1579) havia provocat desordres i els perses es van veure impotents contra els turcs, per la qual cosa van alliberar Simó i el van enviar com a rei, per combatre els invasors. Guarnicions otomanes s'havien instal·lat a algunes ciutats del Kartli (i del Samtskhé que Kartli considerava seu). Simó els va expulsar, conquerí Loré i Gori i derrotà totalment els otomans a Mukhran gràcies a la traïció del mtavari de Samtskhé, Manuchar II, vassall otomà que es va passar al bàndol del rei. El soldà va reconèixer a Simó com a rei, amb el Samtskhé inclòs, però a canvi havia de pagar un tribut anyal. Loré, Gori, Tblisi i d'altres ciutats tindrien guarnició turca.

Però el tractat de pau entre Pèrsia i els otomans (Tractat de Constantinoble de 21 de març del 1590) va reconèixer la sobirania turca sobre Xirvan, Geòrgia Oriental i l'Azerbaidjan. El 1598 va engegar altra vegada la lluita contra els turcs i el 1599 atacà Gori que fou capturada. Tblisi estava amenaçada i el sultà va enviar un exèrcit que va acampar al riu Alghuethi, prop de Nakhiduri. Els georgians van presentar combat i van ser derrotats; el rei fou capturat i setmanes després enviat a Istanbul carregat de cadenes, on va ser empresonat i va morir un temps després a les set torres de Constantinoble el 1612

Bibliografia 

 

Reis de Kartli
Morts a Istanbul
David XI de Kartli

David XI (Daud-Khan), era el segon fill de Luarsab I de Kartli. El 1564 es va sotmetre a Tahmasp I de Pèrsia a Qazwin. El 1569, capturat el seu germà Simó I de Kartli, fou nomenat rei de Kvemo Kartli per la seva lleialtat, però va ser deposat quan Simó va ser restablert el 1578. Va morir el 1579.

Referències 

Reis de Kartli
Morts a Istanbul
Jordi X de Kartli

Jordi X era el fill gran de Simó I de Kartli i de Nestan-Darejan, i va regnar a Kartli del 1600 al 1605. Es va casar el 1578 amb Mariami filla de Jordi Dadiani, príncep de Salipartiano, i príncep de Mingrèlia per matrimoni amb Anna Dadiani. El 1602 el xa de Pèrsia reclamà la presència del rei de Kartli, el seu vassall a la guerra contra l'Imperi Otomà. El rei Jordi X no s'hi va presentar. Va morir per la picada d'una abella a la boca el 7 de setembre de 1605 i el va succeir el seu fill Luarsab II de Kartli.

Referències 

Reis de Kartli
Persones de Tbilissi
Luarsab II de Kartli

Luarsab II de Kartli (1595 - 4 de juliol de 1622) fou rei de Kartli del 1605 al 1615. És considerat sant màrtir per l'Església Ortodoxa de Geòrgia.

Era el fill gran de Jordi X de Kartli. Shah Abbas el va confirmar i el va coronar en persona el 1606 a Tblisi.

El 1609 es va presentar un exèrcit turc a Trialèthia que va intentar passar a Xida Kartli, on estava el rei Luarsab (al castell de Tskhirèthia), però enganyats pel monjo Thevdoré, el rei i el seu cap militar Jordi Saakadze els van agafar per sorpresa i els van derrotar a Kvichkhéthia-Tachiskari. Jordi va rebre altes distincions com Muravi (prefecte) de Tblisi i Dvaléthia, i va ser anomenat "el gran muravi". Però denunciat per enemics polítics va haver de fugir a Pèrsia.

En 1613 va imposar Luarsab a Kartli i Teimuraz a Kakhètia com a governants titelles de l'Imperi Safàvida però el 1614 van fugir a Imerètia cercant protecció otomana. El 1614 Abbas I va enviar un fort exèrcit a Kakhètia sota comandament d'Isa Khan que va ocupar el país i després va passar a Imerètia, ocupant Grem fent milers de presoners i repoblant el país amb turcmans i tàtars. Luarsab va ser fet presoner a traïció uns mesos després i el príncep musulmà Bagrat va pujar al tron, amb Jordi Saakadze com a conseller. Luarsab va ser enviat presoner a Astarabad. Va refusar convertir-se a l'islam i va ser traslladat a la fortalesa de Xiraz. Es va casar amb Makrina, filla de Kiok Saakadze, governador de Tblisi i després amb la filla del mtavari de Mingrèlia.

Fou assassinat a Shiraz el 21 de juny (segons el calendari julià; correspon al 4 de juliol del calendari gregorià) de 1622.

Referències

Bibliografia 
 

Reis de Kartli
Sants de l'Església Ortodoxa de Geòrgia
Sants georgians
Sants sobirans
Morts a Xiraz
Polítics georgians
Religiosos georgians
Morts el 1622
Bagrat VII de Kartli

Bagrat VII, era el fill gran de David XI de Kartli, i va ser proclamat rei de Kartli pels perses el 1614. Es va casar amb Anna, filla d'Alexandre II de Kakhètia. Va morir el 1619 i el va succeir el seu fill gran Simó II de Kartli.

Referències 

Reis de Kartli
Morts a Geòrgia
Naixements del 1569
Morts el 1619
Simó II de Kartli

Simó II (Semayun Khan), va néixer i va ser educat a Esfahan i estava casat amb una dama persa filla d'un general. Era l'únic fill de Bagrat VII de Kartli.

El 1619 el shah Abbas I el va nomenar valí de Kartli amb el títol de Semayun Khan, al morir el seu pare. No era popular a Geòrgia perquè era musulmà i només dominava Somkhètia i Sabaratiano, i la capital Tblisi.

Davant la rebel·lió permanent del senyors georgians, el 1625 el Shah Abbas envia a Geòrgia un exèrcit de seixanta mil homes dirigit per Kartchika Khan i amb Jordi Saakadze (conegut com el gran muravi) com a conseller (però com que el Shah no se'n fiava va haver de deixar com a ostatge al seu fill Paata Saakadze). El 25 de març del 1625 els senyors feudals georgians (avisats per Jordi) van atacar aquest exèrcit de sobte a Martkhopie i al mateix temps Jordi, el seu fill Avthandil i tres cavallers més assassinaren a Kartchika, provocant la derrota persa. Després d'aquesta victòria totes les guarnicions perses a Kartli i Kakhètia van ser expulsades i els georgians encara van arribar a Gandja, Karabagh (Siunia) i Akhaltsikhé. L'ostatge Paata va ser assassinat.

Abbas va reunir un nou exèrcit i el va enviar a Geòrgia sota el comandament del seu gendre Kortxibach Isa Khan. La batalla es va donar a Marabda i els georgians van sofrir una derrota encara que els atacants també van tenir pèrdues considerables, i els georgians, refugiats a la fortalesa de Kodjori-Tabakhmèla van impedir el pas als perses. Una guerra de guerrilles va fer molt de malt a les forces del shah (sobretot amb una batalla parcial al Ksani, on 12000 perses van ser massacrats).

El 1626 el rei es va enfrontar a Jordi Saakadze i el va obligar a fugir a Turquia (on morirà el 1629)

El 1630 Simó va ser deposat per Teimuraz de Kakhètia. Finalment el shah va haver de fer concessions i reconèixer com a rei de Kartli a Teimuraz

Fou assassinat per Zurab Sidamoni, eristhavi de l'Aragvi, després del 1630

Bibliografia 
 

Reis de Kartli
Valís
Persones d'Isfahan
Polítics iranians
Teimuraz I de Kakhètia

Teimuraz I (Taimuraz Khan), nascut el 1587, era fill gran de David I de Kakhètia i de Kethavan. Educat a Esfahan va ser proclamat a la mort del seu oncle Constantí I de Kakhètia i va ser reconegut per Pèrsia.

En 1613 Abbas I el Gran el va imposar a Kakhètia, i Luarsab II a Kartli com a governants titelles però el 1614 van fugir a Imerètia cercant protecció otomana. El 1614 Abbas I va enviar un fort exèrcit a Kakhètia sota comandament d'Isa Khan que va ocupar el país i després va passar a Imerètia, ocupant Grem fent milers de presoners i repoblant el país amb turcmans i tàtars. El 1615 Teimuraz va tornar a Geòrgia derrotant aprofitant noves hostilitats entre otomans i safàvides i va derrotar un exèrcit safàvida, però quan els otomans van posposar la invasió de Pèrsia, Abbas va enviar un exèrcit per derrotar Teimuraz i després de signar la pau a Serav el 1618 va intensificar els esforços d'invasió i va nomenar Simó II de Kartli.

Revoltat Jordi Saakadze a Kartli, el 1623, va ser proclamat rei de Kakhètia i de Kartli, i, deposat Simó II de Kartli va prendre el control total d'aquest regne el 1630. Perduda Kartli devant Rustam Khan va fugir a Imerètia el 1633. Va retornar i recuperà el control de Kakhètia el 1634. Fou perdonat i el 1638 fou reconegut valí de Kakhètia.

Va negociar el protectorat rus i va fer aliança amb Rússia el 23 d'abril del 1639. Rustam de Kartli va envair el país el 1648 i va haver de fugir altre cop a Imerètia. Va visitar Rússia el 1657 on va continuar negociacions i va ser rebut el juny de 1658 pel tsar Alexei Mikhailovitch a Moscou. També va negociar amb Pèrsia, i va anar allí però alhora que hi era, un nebot seu va voler apoderar-se de Kakhètia i llavors Teimuraz va ser engarjolat. Finalment es va fer monjo amb més de 70 anys.

Fou un poeta i home de lletres autor de "Diàleg entre la primavera i la tardor" "Vard bulbuliani" i d'altres.

Casat una primera vegada amb Anna (+ 1609), filla de Mamia II Gurieli, de Gúria i casat de segones amb Khwarashan Darejan (+1659), filla de Jordi X de Kartli.

Va morir captiu a Astarabad el gener de 1663.

Referències

Enllaços externs 

 Genealogia

Reis de Kartli
Reis de Kakhètia
Valís
Poetes europeus
Poetes georgians
Persones de Tbilissi
Morts a l'Iran
Polítics georgians