alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Urshu

Urshu, Uršu o Ursum era una ciutat estat de Mesopotàmia a l'Eufrates superior, vassall de Kargamiš (Karkemish) de situació desconeguda però no gaire llunyana de Karkemish, al nord d'aquesta.

S'esmenta a les tauletes de Mari que són de la primera meitat del . El seu rei és anomenat Shennam.

Suposadament era una ciutat estat independent durant part del tercer mil·lenni aC, sota un reis que portaven el títol de "badalun". Va ser poblada pels hurrites abans del 2000 aC, i cap a l'any 1800 aC constituïa un regne hurrita. De tots els estats hurrites de l'època, Urshu i Khashshum n'eren els principals.

Al  (potser el 1640 aC) el rei Hattusilis I va assetjar Urshu, amb l'ajuda de grups aliats quan la ciutat era governada per un rei anomenat segurament "el servidor del deu de les turmentes". D'aquest fet en queda un document fragmentari, escrit en accadi, encara que sembla una traducció de l'hitita. S'expliquen les dificultats de l'assetjament, i es diu que el rei va dirigir les operacions des de lluny, des de Lawazantiya, i es comenten diverses mostre de despreocupació i desídia i fins i tot de traïció per part dels subordinats del rei. El relat és una elaboració llegendària de fets històrics reals, on tots els personatges són autèntics. S'indiquen diverses mesures ordenades pel rei, naturalment sempre sàvies i correctes, que no donaven resultat per la incompetència dels oficials, cosa que provoca gran indignació a Hattusilis.

El text explica les diferents tècniques d'assalt que van usar els hitites per conquerir la ciutat, com ara l'ús de l'ariet i d'una "muntanya", segurament un terraplè fortificat per arribar a la part superior de les muralles, segurament el que els romans anomenaven agger. Mostra també la preocupació del rei pel "pecat" que podia comportar la conquesta d'Urshu, potser perquè era una ciutat sagrada. Segons el relat la ciutat va tenir el suport del rei de Iamkhad, del de Zaruar, del de Zuppa i dels hurrites, però finalment els defensors van ser derrotats, encara que el final de la narració s'ha perdut.

Una narració paral·lela i que podria tenir a veure amb l'assalt d'Urshu o potser amb el de la ciutat de Zalpa en temps del rei Hattusilis I, diu que en un lloc anomenat Ti-ni-shi-pa (desconegut) un grup salvatge aliat dels hitites, que practicava el canibalisme, manat per Dumumahlil, va exterminar les forces de Zuppa. Tots els seus homes van ser capturats per aquesta gent que se'ls va menjar; només el mateix Zuppa va aconseguir fugir, i fins i tot la seva mare, Ama o Sila, va ser capturada i se la van menjar igualment. Després van atacar Uqabuwa, Ikakali i al final Tashiniya i Tishiniya (Tašhiniya o Tišhiniya). La zona va passar després a domini hitita.

Referències

Bibliografia 
 Textos para un Historia política de Siria-Palestina, per Joan Oliva, a 
 Mari in retrospect: fifty years of Mari and Mari studies, per Gordon Douglas Young

Regnes hurrites
Mari
Vassalls hitites a Síria
Khashshum

Khashshum fou un regne hurrita que existia cap al 1800 aC.

De tots els estats hurrites de l'època, Khashshum i Urshu n'eren els principals. Kashshum estava al nord de Karkemish.

Referències 
 

Regnes hurrites
Urkesh

Urkesh (Urkis o Urkiš o Urkish) fou un regne hurrita esmentat cap al 2500 aC-2000 aC a la regió del riu Khabur a Síria.

Història 

Fou una ciutat estat coneguda com a Urkesh o Urkish, que es va aliar a l'imperi d'Accàdia. Tar'am-Agade, la filla del rei Naram-Sin d'Accàdia es va casar amb el rei d'Urkesh. Caigut l'imperi d'accàdia, un regne hurrita governa Nawar i Urkesh. Posteriorment va passar a Mari, sota un rei vassall. Els arxius de Mari assenyalen una forta oposició al seu domini; en una carta el rei de Mari declara al rei d'Urkesh: "Jo no sabia que els fills de la vostra ciutat us odien per la meva culpa, però vos sou meu encara que la ciutat no ho sigui". Vers 1762 aC es va produir la caiguda de Mari davant Hammurabi. Urkesh hauria estat abandonada algun temps al segon mil·lenni.

Excavació 
Les primeres excavacions es van fer per part de Max Mallowan. La seva esposa, Agatha Christie, deixa anotat que no va seguir al lloc perquè hi havia ruïnes romanes (però no s'ha trobat cap resta romana) i se'n va anar a Chagar Baçar, un altre lloc al sud d'Urkesh. Entre les ruïnes posades a la llum, el palau reial del rei Tupkish, amb una estructura subterrània funerària (Abi); un temple monumental amb una plaça just al davant i el temple al cim; habitacions; cementiris; i patis interiors i exteriors. Des de 1984 les excavacions han estat constants principalment sota equips italians.

Reis (coneguts) 
 Tupkix, 
 Xatar-mat (pare d'Atal-Sen)
 Atal-Sen (vers 2100 aC)
 Tix-Atal (vers 2050 aC)
 Ann-atal, 
 Teirru (o Terru), vers 1770 aC

Referències

Bibliografia 
 Giorgio Buccellati i Marilyn Kelly Buccellati, Mozan 1: The Soundings of the First Two Seasons, Undena, 1988, .
 Lucio Milano, Mozan: The Epigraphic Finds of the Sixth Season, Undena, 1991, 
 Lucio Milano, Mozan: The Epigraphic Finds of the Sixth Season, Undena, 1991, 
 Giorgio Buccellati i Marilyn Kelly-Buccellati, The Seventh Season of Excavations at Tell Mozan, 1992, Chronique Archéologique en Syrie, vol. 1, 1997
 Giorgio Buccellati i Marilyn Kelly-Buccellati, Great Temple Terrace at Urkesh and the Lions of Tish-atal, a General studies and excavations at Nuzi 11/2, editat per Gernot Wilhelm, pp. 33–70, CDL, 2009, .
 Urkesh and the Hurrians: Studies in Honor of Lloyd Cotsen. Bibliotheca Mesopotamica 26/ Urkesh/ Mozan Studies 3. Malibu, CA: Undena Publications, 1998.
 Buccellati, G. and S. Bonetti. 2003. "Conservation at the core of archaeological strategy. The case of ancient Urkesh at Tell Mozan." The Getty Conservation Institute Newsletter 18(1):18-21

Enllaços externs 
 Urkesh excavations
 86th Faculty Research Lecture: The Discovery of Ancient Urkesh and the Question of Meaning in Archaeology, Giorgio Buccellati, Professor, Near Eastern Languages and Cultures, April 27, 1999 - UCLA webcast (utilitzar RealPlayer)

Jaciments arqueològics de Síria
Regnes hurrites
Nawar

Nawar o Nagar fou una ciutat estat de la zona del Khabur (moderna Tell Brak) que va existir des de la segona meitat del tercer mil·lenni. Vers el 2400 aC consta una aliança matrimonial amb el regne d'Ebla, en el qual la princesa eblaïta Tagrish-Damu es va casar amb el rei de Nawar, cosa que va reforçar les relacions comercials entre els dos estats. Progressivament es va poblar d'hurrites i vers el 2000 aC formava un regne hurrita esmentat al costat de Urkesh i Arrapha. Degué ser conquerit almenys temporalment per Urkesh, perquè el rei Atal-Shen d'Urkesh apareix esmentat també com a rei de Nawar.

Reis:

 Atal-Shen (rei d'Urkesh)

Vegeu també 
 Tell Brak

Referències 
 Textos para un Historia política de Siria-Palestina, per Joan Oliva, a Google Llibres

Ebla
Regnes hurrites
Arrapha

Arrapha o Arrapkha fou una ciutat estat i regne de la part oriental del Tigris esmentat cap al 1800 aC propera a la moderna ciutat de Kirkuk. El nom deriva de l'antic assiri (Arabkha). Els seus habitants s'anomenaven arrapheus.

Els hurrites es van establir a la zona vers el 2200 aC després de la caiguda d'Akkad. Fou un regne hurrita que apareix esmentat a les tauletes de Mari el . La caiguda de Babilònia poc després del 1600 aC va afavorir de moment al regne però vers el 1500 aC ja era vassall de Mitanni al que fou annexionat després del 1450 aC sota el rei Sausatatar. Les excavacions de Yorgan Tepe, l'antiga Nuzi, han posat a la llum molts objectes hurrites.

El 1948, un barri de Kirkuk construït com a residència de treballadors per la North Oil Company fou batejat amb el nom d'Arrapha. Actualment la majoria dels seus habitants són assiris cristians.

Reis 
 Kipi-Teshshup?
 Iti-Teshshup

Bibliografia 
 

Regnes hurrites
Barranc de l'Infern

El barranc de l'Infern és un abrupte i espectacular barranc situat entre les poblacions de la vall d'Ebo i la vall de Laguar, a la Marina Alta. El travessa el riu Girona. És el barranc per a la pràctica del barranquisme més important del País Valencià i té un gran interés geològic i arqueològic, ja que conté nombrosos abrics amb diferents estils de pintures rupestres (art llevantí, art esquemàtic i art macroesquemàtic).

Història 
El 19 de maig de l'any 1968 es va realitzar el primer descens per part del Centre Excursionista d'Alcoi per una cordada formada per Carmen Aracil, Mario García, Antonio Navarro, José Navarro, José Arañó i Roberto Segura, que després de 12 hores ininterrompudes van fer el primer descens.

Accés 
Des de les Juvees del Poble d'Enmig, i seguint el sender PR-CV 147 (també anomenat les Escales dels Moros o la Catedral del Senderisme), passarem per la Font de Reinós i ens deixarà al Barranc de l'Infern, a la llera del riu Girona.

Descripció 
A la part alta del barranc, al terme de la Vall d'Ebo, es troben els Tolls, unes basses naturals on s'acumula l'aigua pluvial i on la gent sol prendre el bany a l'estiu. Destaquen el toll de l'Ase, el toll de la Caldereta i el toll Fondo.
El barranc és molt apreciat per senderistes i aficionats al barranquisme, tant per les vistes que oferix com per les dificultats proposades (cal destacar-ne la Penya de Colau). Al tram esportiu destaca el color blanc del cudols i parets blancs de pedra calcària polides, presentant infinitat de xicotets ràpels i marmites trampa de forma consecutiva.

La riquesa del paisatge de la zona es completa amb els avencs, quatre cavitats de gran interés espeleològic. Un dels avencs arriba a assolir 130 metres de profunditat. L'any 1919, Josep Vicent Mengual, conegut com el tio Rull, va descobrir una cova de singular bellesa per la forma de les seues estalactites i estalagmites. La cavitat es va batejar com a Cova del Tio Rull, en honor del seu descobridor. Va passar a propietat de l'ajuntament el 1994 i fou condicionada i oberta al públic el setembre del 1995. Altres coves importants de la zona són la cova Fosca i la cova de Reinós.

Com deia Cavanilles: Seria llarg descriure el seu curs...

Galeria d'imatges

Referències

Vegeu també 
 Barranc dels Llidoners
 Barranc dels Racons

Enllaços externs 
 Documental del Barranc de l'Infern, TV3.
 Rescaten els quatre muntanyencs atrapats des de dissabte al barranc de l'Infern de la vall de Laguar, font d'informació: vilaweb.cat, del 6 de desembre del 2004.

Infern, Barranc del
Art rupestre de l'arc mediterrani al País Valencià
Geografia de la Vall de Laguar
Tio

Tio i de vegades ti, en les zones rurals del País Valencià, és el prefix que se sol posar davant del nom de qualsevol altre ciutadà del poble, ja siga familiar, o no. En aquestes zones l'ús sistemàtic de malnoms està molt estès. Per tant tothom s'és referenciat amb la partícula tio més el seu corresponent malnom. Exemples, tio Rull, tio Pep, tio Canya, etc.

Referències 

Onomàstica
Valencià
Tradicions del País Valencià
Segle XXIV aC

El segle XXIV aC va ser un període marcat pel domini de diverses ciutats a Mesopotàmia i el conreu de la literatura en diverses civilitzacions, primer de forma oral i bastant-se en la mitologia i, posteriorment, amb composicions independents.

Política 
A Mesopotàmia, van sorgir noves ciutats estat de gran poder militar: Mari, Umma (amb el rei Lugal-Zage-Si), i sobretot Accad, la qual amb les conquestes del rei Sargon va convertir-se en la capital d'un vast imperi en segles posteriors. Això no va ser obstacle perquè les urbs de Lagash o Ur poguessin mantenir el seu lloc destacat a la regió.

Troia va convertir-se en una potència regional. A Egipte continua el període dinàstic.

Economia i societat 
El volcà Hekla, actualment el més actiu d'Islàndia, va començar a fer erupció.

A Egipte, s'usa el correu regular per a comunicar notícies entre els seus ciutadans. S'inicen les expedicions comercials al País de Punt, d'on s'extreu or, ivori, encens i pells d'animals.

Invencions i descobriments 
Es dona la primera menció documentada d'apicultura a Egipte. Els primers codis legals es compilen a Mesopotàmia.

Art, cultura i pensament 
Es conserven les primeres composicions literàries que s'atribueixen a un autor conegut i no a un col·lectiu o un monarca que les signa: es tracta de la poesia d'Enheduanna. A Egipte, es conrea en gènere sapiencial, com les màximes del visir Ptahhotep.

Mil·lenni III aC
Segle XXIII aC

El segle vint-i-tresè abans de Crist va començar l'1 de gener de l'any 2300 aC i finalitzà el 31 de desembre del 2201 aC. L'edat del bronze arriba al nord d'Europa mentre els pobles més avançats creen els primers grans imperis de la història.

Política 
Accad, amb Sargon d'Accad al capdavant, esdevé la potència dominant a Mesopotàmia i s'ha d'enfrontar a nombrosos enemics per mantenir la seva hegemonia, tant interns com externs (els gutis, amb l'expedició triomfant del 2218 aC). Adopta l'escriptura cuneiforme sumèria i gran part de la seva cultura.

A Corea es van unificar diverses ciutats per crear el regne de Gojoseon, un dels que més va perdurar a la regió.

Economia i societat 
Egipte va continuar les seves obres d'enginyeria per aprofitar millor l'aigua i això fer créixer la seva agricultura. D'aquesta època daten les obres al voltant del Birket Qarun, on es va eixamplar un canal per unir-lo amb el Nil i crear una zona àmplia de regadiu.

Els pobles d'Anatòlia van ocupar Grècia i es van barrejar amb la població local.

Invencions i descobriments 
Els astrònoms egipcis van consignar l'observació d'un fenomen que més endavant s'identificaria amb el Cometa Hale-Bopp.

Art, cultura i pensament 
La mitologia egípcia es va anar codificant amb relats cosmològics, que dividien el cel segons el seu país, i amb l'addició de les diverses deïtats locals al panteó general, governat per Ra, de culte creixent.

Geologia 
El 2250 aC ha estat definit oficialment com a data d'inici de l'estatge faunístic Megalaià.

Mil·lenni III aC
Segle XXII aC

El segle XXII aC és un període de l'edat antiga de crisi generalitzada, amb el col·lapse de diverses monarquies i pobles per la manca d'aliments i les revoltes i invasions que aquest fet provoca. Inclou els esdeveniments transcorreguts entre els anys 2200 aC i 2101 aC.

Política 
La crisi econòmica provoca la caiguda del poder centralitzat entre els egipcis, és l'època de l'anomenat Primer període intermedi d'Egipte. A Mesopotàmia es produeix també un canvi dinàstic, amb Ur-Nammu al capdavant d'Ur. Lagash escapa parcialment a la crisi generalitzada gràcies al govern de Gudea.

Economia i societat 
Durant aquest segle es va produir una perllongada sequera (esdeveniment del kiloany 4,2) que va tornar desertes algunes zones abans habitades i va perjudicar l'agricultura planetària. A Egipte es van registrar inundacions catastròfiques que van provocar revoltes camperoles i fam, mentre que els habitants del nord de Mesopotàmia van haver d'emigrar cap al sud en busca d'aliment. Per últim, a la Xina el canvi climàtic va suposar la desaparició de diverses cultures neolítiques.

Invencions i descobriments 
L'emperador Yu crea sistemes de reg adaptats a la realitat xinesa per fer front al canvi meteorològic.

Art, cultura i pensament 
Es va començar a posar per escrit l'Epopeia de Guilgameix, el poema èpic més antic conservat, que va influir àmpliament en la narrativa occidental. Han arribat també tauletes amb reculls sobre les desgràcies esdevingudes amb la sequera, així com invocacions als déus per sortir de la crisi.

Referències 

Mil·lenni III aC
Segle XXI aC

El segle XXI aC és un període de la història antiga marcat per la recuperació dels grans imperis, amb nous dirigents al capdavant, després de la crisi de segles anteriors. S'incrementa l'ús de l'escriptura entre les classes altes.

Política 
Amb el Regne Mitjà d'Egipte, instaurat per Mentuhotep II, la regió del Nil es recupera després de la forta crisi del segle anterior. La Xina també fa un pas endavant en la centralització amb el sorgiment de la dinastia Xia (si bé té un cer caràcter mític que fa dubtar de la cronologia). Xulgi va protagonitzar l'anomenat renaixement sumeri.

Economia i societat 
Es van introduir nous sistemes de mesurament per regular-ne el comerç. Per exemple, data d'aquest segle la introducció del gur, mesura equivalent a 200 litres usada a Mesopotàmia.

Els amorrites van començar a instal·lar-se en terres accàdies procedents d'Aràbia. La pressió demogràfica que van exercir sobre la població local fa que esdevinguin una cultura pròpia dins l'organigrama sumeri, fins al punt que els dirigents posteriors van incorporar el títol de «rei dels martu».

Invencions i descobriments 
Es va escriure el primer codi legal complet, el codi d'Ur-Nammu, en forma de llista de casos delictius i les sancions que cal aplicar-los. Els delictes més greus (violació, assassinat i robatori) es podien castigar amb la mort, mentre que la resta de faltes tenien aparellada una multa.

Segons les llegendes, s'hi va fer la primera infusió de te, però la data és controvertida.

Art, cultura i pensament 
Segons la cronologia hebrea tradicional, en aquesta època va viure Abraham, patriarca bíblic i fundador del poble jueu en emigrar des d'Ur cap a Palestina.

Mil·lenni III aC
Segle XX aC

El  és un període de la història antiga en què multitud de civilitzacions competeixen pels espais més rics en recursos naturals i en què cada poble desenvolupa la seva cultura autòctona. Continuen dominant les nacions de segles anteriors, però apareixen progressivament nous centres de poder.

Política 
A Mesopotàmia, els sumeris van unir-se amb els accadis, el poble dominant a la zona. Vora el Nil, va continuar el regnat del Regne mitjà d'Egipte, de gran estabilitat, mentre que l'edat del bronze es va consolidar a la península grega, amb l'anomenat període hel·làdic mitjà, i al nord de la Xina. Va continuar també el desenvolupament de la Civilització de la vall de l'Indus, però amb el declivi d'Harappa. A Creta, es van començar a construir els grans palaus de Cnossos. A Sibèria, la cultura d'Andrónovo adquireix trets distintius diferents als dels seus veïns. Els hitites es van instal·lar a l'Anatòlia, en competència amb els hatti i els hurrites.

Economia i societat 
La població mundial assoleix els 30 milions d'habitants (xifra estimada).

Creta comercia amb Egipte, Ugarit i els pobles prehel·lènics, de manera que els exporta algunes característiques de la seva tècnica i cultural. Destaca la seva societat per ser una de les més igualitàries de l'època, en què a banda dels governants reials l'ascens es fa sobretot gràcies a l'esforç en el comerç (inclosa la dona). El coure i l'estany són els productes que més es demanden.

A Egipte, la dinastia XII estableix una fèrria centralització administrativa amb càrrecs intermedis en cada localitat, creant una autèntica estructura estatal paral·lela a les modernes.

Invencions i descobriments 
La roda amb radis permet crear vehicles més ràpids i lleugers, com els carros de guerra usats a Mesopotàmia i exportats ràpidament a altres cultures. Es tenen indicis de treball amb vidre en zones disperses.

Art, cultura i pensament 
L'art egipci floreix a Tebes. Es construeixen noves piràmides, on s'enterren els membres de la família reial envoltats de sumptuoses joies que els han d'acompanyar en la transició cap a l'altre món. Els murals accentuen la frontalitat de les figures. A Creta, es van representar sobretot animals i motius geomètrics en tombes i palaus.

A Babilònia es registren pràctiques homosexuals entre sacerdots, relacionades amb el culte d'Ixtar i ritus en els quals ballen transvestits, així com prostitució masculina sagrada en les temples.

Es va escriure el mite d'Etana, poema dedicat al rei homònim, una de les obres cabdals de la literatura mesopotàmica.

Referències 

Mil·lenni II aC
Segle XIX aC

El segle XIX aC és el període que comprèn els anys inclosos entre el 1900 aC i el 1801 aC. Està marcat pel desenvolupament de la ciència a Mesopotàmia i Egipte i la intensificació del comerç entre els pobles de més poder.

Política 
Entre el 1878 aC i el 1841 aC es produeix la màxima expansió territorial d'Egipte sota Sesostris III, després de castigar els intents de revolta dels nubians. S'inicia la formació de l'imperi hitita, el qual desplaça altres pobladors de la regió cap al sud i l'est. Babilònia es constitueix com un estat. Ascaló i Jerusalem són ciutats d'influència a la zona de Llevant.

Economia i societat 
A Mèxic comencen a preparar-se begudes de cacau, les quals esdevindran un símbol nacional durant segles. L'ambre, per la seva banda, es torna un dels productes de comerç més preuats al nord d'Europa.

Els israelites es veuen forçats a instal·lar-se a Egipte per fugir de la fam, on seran usats massivament com a esclaus.

Invencions i descobriments 
Es produeixen importants avenços en les matemàtiques, que es conserven en tauletes babilòniques on es descriuen mètodes per resoldre equacions o les taules de multiplicar. Els Papirs de Berlín o el Papir de Moscou consignen els avenços egipcis en aquest camp.

Es comença a fondre el ferro, un metall molt car, potser fins i tot més que l'or, ja que no es coneix encara amb precisió la tècnica per obtenir-lo. S'empra en puntes d'arma principalment.

Art, cultura i pensament 
Destaquen diverses produccions de l'art egipci: les joies i monuments funeraris de Senusret II, les estàtues de Sesostris III, les esfinxs reials, l'escultura del nou realisme (amb obres com El jugador de daus)... Aquesta època d'esplendor corre en paral·lel a l'èxit polític i econòmic. S'escriuen també alguns textos cabdals de la literatura egípica, com Ensenyances del rei Amenemhat i Història de Sinuhé.

Llista de governants 
 Egipte - Amenemhat II, Faraó (1929 aC-1895 aC)
 Assíria - Erishum I, Rei d'Assíria (1939 aC - 1867 aC).

Referències 

Mil·lenni II aC
Segle XVIII aC

El segle XVIII aC comença l'1 de gener del 1800 aC i acaba el 31 de desembre del 1701 aC. És un període de l'edat antiga marcat per la puixança de Babilònia després d'una ràpida expansió territorial.

Política 
L'Índia entra a l'edat de ferro amb uns avenços que exportarà segles després cap a Occident el conjunt de pobles aris, separats dels iranians amb qui compartien avantpassats.

A la resta del món, es produeixen una sèrie de canvis als centres de poder. Troia inicia un període d'esplendor (del 1800 aC fins al 1300 aC), així com les diferents ciutats estat de Palestina. A Egipte s'instal·len els hikses (amb la seva capital a Avaris), que van acabar rivalitzant amb les dinasties autòctones. Hammurabi de Babilònia conquereix Mari i amplia els dominis del seu regne. Apareix el regne independent d'Alep.

A finals del segle, els casites (kasites) després d'establir-se feia pocs anys en l'anomenat regne de Khana (Mari i Terqa) conquereixen Babilònia sota el rei Gandash que es titula rei de Sumèria, Accàdia i Babilònia.

Economia i societat 
S'extingeixen els últims mamuts a l'illa de Wrangel. Es produeix l'erupció del Mount Veniaminof, a Alaska (nivell 6 segons l'índex d'explosibilitat volcànica).

Babilònia esdevé la ciutat més poblada del món i la potència dominant a Mesopotàmia. Qatna és un centre de les caravanes comercials gràcies als seus cavalls. Els aqueus comencen a instal·lar-se a Grècia.

Invencions i descobriments 
Es perfecciona la roda de radis que permet fer carros més lleugers i veloços. Les tècniques agrícoles experimenten amb l'alternança de conreus per no esgotar els recursos del sòl, fet que permet conrear noves varietats de cereals.

Art, cultura i pensament 
D'aquest segle data l'Estela d'Hammurabi, del governant homònim, on es compila un complet text legal que seria exemple de molts altres en el futur, entre ells els manaments bíblics. La tauleta inclou un relleu del déu Shamash, un dels més venerats pel monarca.

El Disc de Festos es crea a Creta, amb una finalitat no del tot aclarida i simbologia de significat avui perdut.

Referències 

Mil·lenni II aC
Segle XVII aC

El segle XVII aC és un període que comprèn els anys inclosos entre el 1700 aC i el 1601 aC. Hi conviuen pobles a la prehistòria amb d'altres força avançats, com Babilònia.

Política 
La dinastia XVI d'Egipte regna però sotmesa als hikses. Les civilitzacions de l'edat del bronze europees es diferencien culturalment segons les muntanyes que separen cada zona. Babilònia manté els territoris conquerits per Hammurabi però amb desordres interns. A la Xina puja al poder la dinastia Shang després de revoltes aïllades el segle anterior. Hattusilis I governa els hitites.

Economia i societat 
Es produeix l'erupció minoica al final del període, que causarà un canvi climàtic que afectarà a tota Europa i nord d'Àfrica durant el segle posterior, amb un refredament global que malmetrà molts conreus.

La talassocràcia minoica serà un model per a altres pobles mediterranis, entre ells els grecs. Els comerciants esdevenen la classe privilegiada, adquirint rangs de noblesa. La burocràcia estatal per gestionar els seus patrimonis augmenta. La divisió social augmenta a l'Índia, en un moviment que serà l'origen de les castes.

Invencions i descobriments 
S'introdueix el llevat al pa a Egipte, si bé no es va popularitzar fins molt més endavant. A les tauletes d'Enuma anu enlil babilòniques es conserven registres astronòmics de rellevància, inclosos els càlculs sobre el pas de Venus. Comença a usar-se el cautxú en aplicacions experimentals.

Art, cultura i pensament 
S'escriu el papir d'Ipuwer, un document que relata diverses desgràcies que assolen Egipte i que han estat identificades com una de les fonts possibles de les plagues mencionades a la Bíblia que enviaria Moisès (si bé la cronologia difereix, ja que en aquest període hauria viscut Jacob, anterior a l'Èxode).

Segons les troballes arqueològiques, el rei Minos, de caràcter mític, hauria viscut en aquesta època.

Referències
Segle XVI aC

El segle XVI aC comprèn els anys inclosos entre el 1600 aC i el 1501 aC i està marcat pel declivi temporal de Babilònia i la recuperació del poder per part d'Egipte després de l'expulsió dels hikses per part d'Amosis.

Política 
Els hurrites arriben fins a Babilònia en la seva expansió. A Creta es posen els fonaments de la civilització micènica, que dominarà l'illa i tota Grècia en períodes posteriors. A Europa s'estén la cultura dels túmuls. Sorgeix la primitiva cultura olmeca. La dinastia XVIII d'Egipte recupera l'esplendor d'aquest poble i el seu rol com a potència central de la zona després de l'expulsió dels monarques hikses. Es desenvolupa la cultura dels talaiots a les Balears (data discutida).

Economia i societat 
Es comencen a introduir més àmpliament els productes de vidre, complicat de treballar per les altes temperatures que exigeixen els seus forns.

Invencions i descobriments 
Els egipcis milloren el calendari, marcat per les aparicions regulars dels astres. S'usa la ceba marina per tractar inflamacions, segons un document d'un escriba.

Art, cultura i pensament 
Es crea el disc de Nebra (data aproximada), que dibuixa completament la volta del cel, el document d'aquestes característiques més antic encara conservat. El  hauria estat el del regnat del mític Cècrops. Comencen els treballs a la Vall dels Reis.

En literatura, els escribes de Nippur comencen a compilar el cànon mesopotàmic, expressant per primer cop preocupació per la font original enmig de les versions orals divergents, essent un dels primers procediments de crítica textual.

Segle XVI aC
Segle XV aC

El  manté l'equilibri territorial i polític de l'època precedent i destaca per la sofisticació dels mites i cerimònies religioses arreu, així com per l'aparició de nous pobles a Europa.

Política 
Continua l'expansió de Micenes (amb la conquesta de Grècia), dels hitites i de la Dinastia XVIII d'Egipte, amb la reina Hatshepsut com una de les monarques més destacades. A Europa, s'instal·len els pobles avantpassats dels germànics, amb cultures diferenciades segons la zona. A l'Índia, prossegueix la barreja entre les tribus àries i dravídiques. La ciutat d'Ugarit assoleix la seva màxima esplendor. Assíria va incrementant el seu poder.

Economia i societat 
Es comença a treballar el metall al Perú, amb tècniques diferents a les del Vell Món. A Mesopotàmia, es divideixen les terres en tres categories: les que depenen directament del govern, les privades pertanyents a la classe més rica i aquelles que se cedeixen temporalment a canvi d'un servei o com a recompensa, fet que permet una certa mobilitat social i la sofisticació dels contractes.

Invencions i descobriments 
Es redacta a Egipte el Papir Ebers, amb un recull del coneixement mèdic del seu temps, incloent-hi els remeis prescrits per a cada malaltia.

Art, cultura i pensament 
D'aquesta època, daten les primeres mencions als misteris d'Eleusis, celebracions secretes en honor de la dea Demèter, lligats al cicle agrícola. Aquests cultes esotèrics serien la inspiració de moltes cerimònies posteriors.

Comença a escriure's el Rigveda. Els micènics empren l'escriptura Lineal B, on ja hi ha correspondència entre síl·laba i grafia, abandonant els sistemes ideogràfics, més complexos d'aprendre.

Segle XV aC
Segle XIV aC

El segle XIV aC és un període de l'edat antiga caracteritzat per l'increment de les relacions comercials entre els grans pobles d'Orient Mitjà, que provocaran una influència mútua detectable en l'art i la tecnologia.

Política 
Durant el  té lloc l'esplendor de l'Imperi hitita. Assíria inicia la seva expansió territorial sota el comandament d'Adadnirari I. Els aqueus dominen el Peloponès. Yinxu esdevé la nova capital xinesa. Es troben els primers poblats dels il·liris.

El faraó Akhenaton inicia una sèrie de canvis politicoreligiosos a Egipte, la majoria dels quals van ser abandonats pels seus successors. Es conserven les cartes d'Amarna, que inclouen la correspondència del monarca. La seva dona, Nefertiti, era considerada l'exemple màxim de bellesa de l'època antiga.

Economia i societat 
El comerç entre Egipte, Mittani, Babilònia i els pobles llevantins constitueix un eix regular d'intercanvi que agilita el coneixement de les invencions tecnològiques de les diferents civilitzacions i explica la similitud de molts mites, propagats pels comerciants. Els productes que més es venien eren el coure, la fusta, les pells de grans animals i la terrissa decorada. Dins el segment del luxe, es compraven ornaments d'ivori, metalls preciosos i cavalls.

Invencions i descobriments 
Comença a sorgir la idea d'unir el Nil amb la mar Roja (futur canal de Suez), si bé la tecnologia existent només pot fer obres parcials per millorar la irrigació de la zona.

Art, cultura i pensament 
Akhenaton intenta implantar el monoteisme a Egipte al voltant del culte al sol, important tradicions de pobles veïns, com els palestins. Els monuments i himnes de la deïtat proliferen i suposen una època molt fèrtil en la cultura egípcia. El seu fill Tutankamon va ser enterrat en una tomba de gran importància arqueològica.

Referències
Segle XIII aC

El segle XIII aC és una època de l'edat antiga caracteritzada pel domini d'Assíria, Egipte i Micenes a les seves respectives àreees d'influència, al mateix temps que creixen les zones del planeta habitades.

Política 
Egipte, amb la Dinastia XIX i sobretot el regnat de Ramsès II, assoleix noves quotes de poder, malgrat la puixança dels hitites, amb els quals signa el primer tractat de pau conegut el 1274 aC, després de la Batalla de Cadeix, considerada una de les més grans de l'antiguitat. A Assíria cal destacar el regnat de Salmanassar I, qui va derrotar Mittani. La Guerra de Troia podria haver tingut lloc per aquestes dates. Dos nous pobles que tindran un paper rellevant en el futur, els doris i els filisteus, s'instal·len a Grècia i Palestina respectivament. Comença la colonització de la Polinèsia, amb la qual cosa tots els continents, tret de l'Antàrtida, estan habitats per humans.

Economia i societat 
Els pobles de Palestina van intensificar el comerç amb altres civilitzacions del nord i de l'oest, fent de pont amb els rics pobles del sud-est. Micenes va convertir-se en el principal exportador de teixits, decorats profusament, que s'usaven als palaus i cases dels nobles de diversos estats. Els habitatges de la gent més rica imitaven l'arquitectura i ornamentació d'aquests palaus, incloent una sala d'audiències on la família rebia visites.

Invencions i descobriments 
S'inventa la llança llarga, que esdevindrà una de les armes més usades a l'Antiga Grècia. El desenvolupament de la indústria del ferro facilita la creació massiva d'armes i eines més resistents.

Art, cultura i pensament 
S'il·lustren alguns manuscrits del Llibre dels Morts encara conservats. A Ugarit es recopila una important biblioteca amb els textos cabdals de la literatura mesopotàmica.

Segons la Bíblia, Moisès va encarar-se al faraó egipci Ramsès II i després d'enviar-li set plagues va aconseguir que alliberés els israelites, que treballaven com a esclaus. La cronologia històrica difereix segons les fonts usades per datar l'èxode.

Segle XIII aC
Segle XII aC

El segle XII aC es pot considerar un període de crisi dins l'edat antiga (col·lapse de l'edat de bronze), ja que diverses civilitzacions arriben a la seva fi (com la micènica o la hitita) a causa de la pressió de tribus guerreres semiorganitzades i guerres frontereres.

Política 
Segons el mite, Troia cau per la invasió d'una aliança de diferents pobles grecs (Edat fosca grega. Elam conquereix diversos regnes mesopotàmics i fa que la seva capital, Susa, acumuli grans riqueses i obres d'art espoliades als vençuts. Els anomenats pobles de la mar continuen la seva expansió cap al sud, atacant Egipte, l'Imperi hitita (que acaba desapareixent) i altres cultures properes. Alguns d'ells emigrarien després cap a l'oest, arribant a Itàlia i Espanya. A Perú, floreix la civilització Chavín i a Mèxic els olmeques.

A Assíria, el rei Teglatfalassar I (1114-1076 a. C.) produeix una llei -publicada en una tauleta- en què castiga amb la castració les pràctiques homosexuals masculines. És la primera llei coneguda contra la sodomia.

Economia i societat 
A mitjans del  es produeix un refredament del clima, degut probablement a l'erupció d'un volcà islandès. Els olmeques es governen per una oligarquia basada en l'organització del treball comunal de les classes baixes per servir a l'administració i els temples. Els jocs de pilota rituals, després heretats pels maies, comencen a jugar-se per aquestes dates.

Invencions i descobriments 
S'inventa el teler vertical per confeccionar robes de grans dimensions (per exemple adequades als cortinatges dels temples i palaus).

Art, cultura i pensament 
A Europa s'abandonen progressivament els túmuls funeraris, ja que s'incineren els cadàvers, probablement a causa de la influència dels invasors orientals. Les cendres es dipositen en une urnes que s'enterren als cementiris de les ciutats i pobles més grans.

Referències 

Segle XII aC
Segle XI aC

El segle XI aC a Europa forma part del període de l'edat del ferro on continuen els canvis engegats al segle anterior, de manera que les antigues civilitzacions de l'edat del bronze cedeixen el control a nous pobles.

Política 

Es produeix la fundació de l'Estat de Jin de l'antiga Xina, amb l'adveniment de la Dinastia Zhou. El regnat de Codros a Atenes és el darrer del període absolutista (i mític) de la història de la regió. Per contra Israel comença el seu període monàrquic amb Saül i després David. L'Imperi Nou d'Egipte arriba a la seva fi. Es produeix l'auge de Tartessos.

Economia i societat 
Els fenicis aconsegueixen el control del comerç a la Mediterrània, actuant com a intermediaris de diversos pobles i imposant tributs al transport per mar. Ajuden a avançar pobles de l'oest d'Europa i nord-oest d'Àfrica fins al moment amb poc contacte amb la resta de la civilització.

Invencions i descobriments 
Els fenicis desenvolupen l'alfabet, que serà la base de la majoria de sistemes d'escriptura occidentals posteriors. La correlació entre so i grafia i no entre concepte i ideograma fa que sigui més fàcil d'aprendre i transmetre.

S'inventa una ballesta de repetició (data probable) a la Xina, que permet disparar més ràpidament als enemics.

Art, cultura i pensament 
La cultura dels camps d'urnes arriba a Catalunya des del centre d'Europa, com proven els enterraments de cendres de gent de diversa classe socials a les entrades dels pobles.

Segle XI aC
Segle X aC

El segle X aC és un període de la història en què es produeix un desplaçament de poder des de l'Orient Mitjà cap al Mediterrani, on el comerç té un paper fonamental en el desenvolupament tecnològic i cultural dels pobles. Augmenta l'ús del ferro per a crear eines, armes i estris domèstics.

Política 
El 922 aC, es va produir la divisió del Regne israelita en dos: els regnes de Judà i Israel. Amb els monarques David i Salomó, el darrer viu una època d'esplendor. Es van fundar dos assentaments de rellevància: el Regne d'Etiòpia (amb Menelik I) i Esparta (per part dels doris). Els fenicis van incrementar el seu poder al mar. Van augmentar les zones poblades del planeta; per exemple, es va produir l'arribada a Plymouth (Anglaterra) o la instal·lació dels guanxes a les Illes Canàries.

Economia i societat 
La societat índia està totalment dominada pels sacerdots, que regeixen els ritus públics i augmenten la divisió social assignant funcions precises a cada estament. Els pictes descendeixen cap a territori francès i ibèric, i produeixen la barreja de cultes celtes i mediterranis, així com eines d'influència septentrional.

Invencions i descobriments 
Els cavalls ja no s'usen simplement per a arrossegar carros, sinó que són usats com a muntures, fet que fa desenvolupar diversos models de sella i accessoris per permetre un millor control de l'animal.

Art, cultura i pensament 
Es va construir el temple de Salomó, lloc de culte fonamental del judaisme, destruït segles després pels babilonis. D'aquesta època, data la primera evidència escrita de l'arameu.

Es creen uns barrets daurats al centre del continent europeu com a emblema per als sacerdots d'algun culte solar perdut. Aquests barrets són força alts (fins a 80 cm) i tenen forma daurada, i se'n repeteix un mateix disseny al llarg d'una vasta zona geogràfica. Alguns d'aquests s'han trobat enterrats, probablement a les tombes dels seus antics propietaris.

Referències 

 o
Mil·lenni X aC

El mil·lenni X aC és un període de la prehistòria que comprèn els anys inclosos entre el 100000 aC i el 9001 aC.

Esdeveniments 
 Al voltant del 10000 aC
 Comença l'era Jōmon al Japó.
 Primeres pintures en coves del període Mesolític, amb escenes religioses, de caça i de guerres.
 Es domestica la carbassa i s'empra com a recipient per a aigua i aliments.
 9700 aC: inici de l'estatge faunístic Grenlandià.
 Al voltant del 9700 aC
 Al Canadà es torna a crear el llac Agassiz (actualment desaparegut), més gran que el mar Caspi.
 Al voltant del 9600 aC 
 Fi del període de glaciació Dryas recent - límit entre el Plistocè i l'Holocè i tradicionalment el límit entre el paleolític i Mesolític.
 A la costa del mar Càspia (Àsia) s'empren coves per a habitació humana.
 A la península Ibèrica, França, Suïssa, Bèlgica i Escòcia es desenvolupa la cultura azilià (dels guijarros pintats).
 A França es desenvolupa la cultura magdalenià i crea pintures rupestres en coves.
 A Solutré (França) comença la caceria de cavalls salvatges.
 A Egipte apareixen les falces ("sickle blades") i els morters per a cereals; els pobladors cacen, pesquen i recolecten emprant eines de pedra.
 A Iraq existeixen tres o més grups lingüístics, inclosos els sumeris i els pobles semítics, que podrien compartir una forma de vida i una política; els pobladors recolecten blat salvatge i cebada.
 A Persia aprenen a domesticar la cabra.
 Al Sahara succeeix el període Bubalus.
 Al voltant del 9500 aC
 A Göbleki Tepe comença la primera fase d'edificació d'un grup de temples que encara sobreviuen i són considerats els més antics del món.
 A Turquia hi ha evidències de collites -no necessàriament cultius- de cereals salvatges
 9564 aC
 Suposadament, al bell mig de l'oceà Atlàntic es destrueix i s'enfonça el continent Atlàntida, segons afirmacions de Madame Blavatsky
 Al voltant del 9300 aC
 A la vall del riu Jordà es cultiven figues
 Abans del 9000 aC - Primeres estructures de pedra a Jericó.

Invents, descobriments, introduccions 
 Cervesa
 Domesticació del gos
 Extensió de l'agricultura

Referències 

Efemèrides
Història per període
Mil·lenni IX aC

El mil·lenni IX aC és el període de la prehistòria que inclou els anys entre 9000 aC i 80001 aC.

Esdeveniments 
 Comença l'etapa Holocé del perídode neolític.
 Caçadors nòmades arriben a Anglaterra
 Domesticació dels primers ovins i del porc
 La població del món assoleix els 10 milions d'habitants
 A Terra del Foc (Argentina-Xile) comencen els primers assentaments de caçadors i recol·lectors nòmades que venen del nord.
 A Iraq es domestica el xai i s'inicia l'agricultura encara que sense terrisseria (el que s'anomena neolític preceràmic)
 9000 aC
 Al continent americà finalitza el període paleoindi, durant el qual es caçaven animals que ja no existeixen, com ara mastodonts, megateris o milodonts.
 La pampa sud-americana comença a poblar-se.
 A la Cova de les Mans (Patagònia argentina) diversos adults avantpassats dels tehueltxes pinten animals a les parets.
 Fi de diversos segles de l'Oscil·lació Allerod, de clima temperat paregut a l'actual. Comença una darrera onada de fred (Würm IV, entre el 9000 i el 8000 aC), molt més feble que les anteriors.
 Comença el perídode arcàic (fins al 1500 aC): Els éssers humans són caçadors, pescadors, recol·lectors i domesticadors d'animals
Els amants d'Ain Sakhri, considerada la representació escultòrica més antiga coneguda de dues persones que tenen una relació sexual. Es desconeix el gènere d'ambdós individus però es considera un símbol d'una relació tant heterosexual com homosexual.
 8800 aC: Entre Canadà i els Estats Units, possiblement explota un cometa (anomenat Clovis) generant els Grans Llacs i extingint els grans mamífers del continent. A Nou Mèxic (sud dels Estats Units) s'extingueix la cultura clovis, que caçava grans mamífers a aquesta zona des del 9050 aC.
 8760 aC: A l'extrem sud de Xile comença la primera ocupació de la Cova de Fell.
 8500 aC: Apareix a Tell es-Sultan una de les primeres proto-ciutats del món.

Invents, descobriments, introduccions 
 Mentre l'Europa Occidental i especialment l'Europa Nòrdica encara estan afectades per les seqüeles del desgel de les glaceres, Àsia (que es troba en un període pre-neolític) i principalment tot l'Orient Mitjà entren a la revolució neolítica: agricultura, ramaderia i terrisseria.
 Invenció de la xarxa de pescar.
 Invenció de l'arc i la sageta.
 Ceràmica primitiva al Japó i la Xina.
 Als monts Zagros (de 1500 metres, entre el Kurdistan iraquià i fins al Golf Pèrsic) els pobladors són els primers humans que domestiquen animals.
 9000 aC
 A la zona des de Síria fins a Iraq comença la cultura neolítica. Els éssers humans aprenen a domesticar l'ovella.
 8200 aC: Unes sandàlies d'escorça vegetal trobades a Fort Rock, Oregon, podrien ser la mostra més antiga de calçat coneguda per ara.

Referències 

Efemèrides
Història per període
Mil·lenni VIII aC

El mil·lenni VIII aC és el període inclòs entre els anys 8000 aC i 7001 aC i que pertany a la prehistòria.

Esdeveniments 
 Cap al 8000 aC: Es construeixen les muralles de Jericó
 Cap a 7200 aC: Primers testimonis de presència humana a l'illa de Mallorca. Es tracta d'uns carbons trobats a la cova de Canet, Esporles.
 Cap al 7500 aC: domesticació del gat a l'Orient Pròxim
 Al voltant del 7500 aC: Fundació de Çatalhöyük, l'assentament neolític més gran d'Orient
 Primers enterraments coneguts amb terra vermella (símbol del sagrat)
 Fortificacions de Jericó
 Segons la llegenda, enfonsament de l'Atlàntida

Invents, descobriments, introduccions 
 Comença el cultiu de patates i fesols a Sud-amèrica
 Comença el cultiu d'arròs a l'Àsia Oriental.
 Flauta

Referències

Bibliografia 

 

Efemèrides
Història per període
Mil·lenni VII aC

El mil·lenni VII aC és un període de la prehistòria que inclou els esdeveniments transcorreguts entre els anys 7000 aC i 6001 aC.

Esdeveniments 
 al voltant del 7000 aC - Agricultura i assentament a Mehrgarh al sud d'Àsia
 al voltant del 6500 aC - Formació del Canal de la Mànega
 6236 aC: inici de l'estatge faunístic Norgripià.

Invents, descobriments, introduccions 
 L'agricultura apareix a Europa (Grècia, Itàlia) 
 Pasturatge i conreu de cereals (Sàhara Oriental) 
 Primera ceràmica a Mesopotàmia
 Comença l'ús de l'or i el coure
 Primeres recol·lectes de mel documentades per pintures rupestres

Efemèrides
Història per període
Mil·lenni VI aC

El mil·lenni VI aC és el període que inclou els anys compresos entre el 6000 aC i el 5001 aC.

Esdeveniments 
 al voltant del 5600 aC - Inundació del Mar Negre provinent dels mars Mediterrani i Egeu
 1 de setembre de 5509 aC - dia de la creació del món (segons l'Imperi Romà d'Orient) i començament del seu calendari.
 Cultura de Samarra

Invents, descobriments, introduccions 
 L'agricultura apareix a la vall del Nil.
 Invenció de la roda i l'arada.
 al voltant del 5500 aC - cerámica en Mehrgarh, al sud d'Àsia.
 al voltant del 5400 aC - Irrigació a Mesopotàmia.
 al voltant del 5100 aC - Temples trobats al sud de la Mesopotàmia.
 Domesticació dels camells
 S'inicia la caça de balenes

Efemèrides
Història per període
Algèbre générale

L'algèbre générale, ou algèbre abstraite, est la branche des mathématiques qui porte principalement sur l'étude des structures algébriques et de leurs relations. L'appellation algèbre générale s'oppose à celle d'algèbre élémentaire ; cette dernière enseigne le calcul algébrique, c'est-à-dire les règles de manipulation des formules et des expressions algébriques.

Historiquement, les structures algébriques sont apparues dans différents domaines des mathématiques, et n'y ont pas été étudiées séparément. C'est pourquoi l'algèbre générale possède beaucoup de connexions avec toutes les branches des mathématiques.

L'étude des structures algébriques peut être faite de manière abstraite, mais unifiée dans le cadre de l'algèbre universelle.

Histoire 
Comme dans d'autres parties des mathématiques, des problèmes et des exemples concrets ont joué un rôle important dans le développement de l'algèbre abstraite. Jusqu'à la fin du , beaucoup - ou plus - de ces problèmes étaient en quelque sorte liés à la théorie des équations algébriques. Les principaux thèmes sont les suivants:
 Résolution de systèmes d'équations linéaires, ce qui a conduit à l'algèbre linéaire
 Tentatives de trouver des formules aux solutions d'équations polynomiales générales de degré supérieur qui ont abouti à la découverte de groupes comme des manifestations abstraites de symétrie
 Études arithmétiques des formes de degré quadratique supérieur et des équations diophantiennes, qui ont produit directement les notions d'un anneau et idéal.

Algèbre moderne 
La fin du  et le début du  a connu un énorme changement dans la méthodologie des mathématiques. L'algèbre abstraite a émergé autour du début du , sous le nom d'algèbre moderne. Son étude faisait partie de l'entraînement pour plus de rigueur intellectuelle en mathématiques. Les définitions officielles de certaines structures algébriques ont émergé au .

Applications 
En raison de sa généralité, l'algèbre abstraite est utilisée dans de nombreux domaines des mathématiques et de la science. Par exemple, la topologie algébrique utilise des objets algébriques pour son étude. La théorie algébrique des nombres étudie divers anneaux numériques qui généralisent l'ensemble des entiers. En utilisant la théorie des nombres algébriques, Andrew Wiles a prouvé le dernier théorème de Fermat.

Bases 
 Théorie des ensembles
 Notion d'ensemble
 Sous-ensemble
 Opérations sur les ensembles
 Produit cartésien
Correspondances et relations
 Relation binaire
 Fonctions et applications
 Loi de composition
 Loi interne

Structures algébriques 

 Magma
 Demi-groupe (ou semi-groupe)
 Quasigroupe
 Monoïde
 Groupe
 Anneau
 Module
 Corps
 Corps commutatif
 Espace vectoriel
 Algèbre linéaire
 Algèbre sur un anneau
 Algèbre sur un corps
 Opérade

Articles connexes 
 Évariste Galois et Niels Henrik Abel (mathématiciens ayant fourni un travail majeur pour la construction de l'algèbre)
 Emmy Noether 
 Théorie des codes
 Théorie des groupes