Kofi Annan

Kofi Atta Annan (8. dubna 1938 Kumasi – 18. srpna 2018 Bern) byl ghanský diplomat. V letech 1997–2006 byl sedmým generálním tajemníkem OSN. V roce 2001 spolu s OSN obdržel Nobelovu cenu míru.

Mládí a studia 
Narodil se v Kumasi v roce 1938 v britské kolonii Zlaté pobřeží (dnes Ghana) do ašantské aristokratické rodiny, oba dědové i strýc byli náčelníky.

V letech 1954 až 1957 navštěvoval elitní internátní metodistickou školu Mfantsipim. Od roku 1958 studoval ekonomii na univerzitě v Kumasi (dnes Kwame Nkrumah University of Science and Technology). Během studia získal stipendium od Fordovy nadace, které mu umožnilo studia dokončit na americké Macalester College v Saint Paul. Poté v letech 1961 až 1962 absolvoval doktorské studium na ženevském Graduate Institute of International and Development Studies.

V letech 1971 až 1972 studoval management na MIT Sloan School of Management (součást MIT), kde získal titul MBA.

Organizace spojených národů

Do roku 1996 
V roce 1962 začal pracovat jako ve Světové zdravotnické organizaci. Poté působil v různých agenturách OSN i v samotném OSN na různých pozicích kromě let 1974 až 1976, kdy vedl Ghanskou agenturu cestovního ruchu. V letech 1994 až 1995 byl již zástupcem generálního tajemníka. V tomto období byl často kritizován za neschopnost OSN zabránit Rwandské genocidě, když vedl tamní mírovou misi OSN.

V letech 1995 až 1996 byl zvláštním zástupcem generálního tajemníka pro Jugoslávii, v tomto období byl kritizován za neschopnost OSN zabránit Srebrenickému masakru. Od roku 1996 byl opět zástupcem generálního tajemníka.

Generální tajemník 
Do funkce generálního tajemníka byl navržen Radou bezpečnosti 13. prosince 1996, o čtyři dny později byl Valným shromážděním do funkce potvrzen. Jeho první funkční období začalo 1. ledna 1997. Druhé funkční období začalo 1. ledna 2002 a skončilo na konci roku 2006.

V roce 1999 obdržel pamětní stříbrnou medaili Jana Masaryka. V roce 2001 obdrželi OSN a Kofi Annan Nobelovu cenu míru za „práci za lépe organizovaný a mírovější svět“. V roce 2003 obdržel Sacharovovu cenu za svobodu myšlení.

V roce 2004 Annan kritizoval americkou invazi do Iráku, kterou označil za nelegální a v rozporu s Chartou OSN.

V letech 2004/05 byl ostře kritizován za nedostatečný dohled a pomalou reakci na skandál rozsáhlé korupce u OSN v jejím programu „Ropa za potraviny“, započatého za jeho předchůdce Butruse Butruse-Ghálího. Do korupce byl údajně zapojen i Annanův syn Kojo Annan. V dubnu 2004 pověřil Paula Volckera předsednictvím komise „Independent Inquiry into the United Nations Oil-for-Food Programme“, která tuto korupci začala vyšetřovat. Komise vydala několik zpráv, nejnovější 27. října 2005.

V roce 2006 při válce mezi Libanonem a Izraelem se velkou měrou podílel na jednání o příměří. Izraelské vojáky na území Libanonu nahradily jednotky mírové mise OSN – UNIFIL. Kofi Annan se přátelil s Madeleine Albrightovou.

Další působení v OSN 
V lednu 2008 se zapojil do vyjednávání mezi keňskou vládou a opozicí během povolební krize a vlny násilí, jemuž padlo za oběť asi 700 lidí a více než 250 tisíc uprchlo nebo bylo vyhnáno z domovů.

Začátkem roku 2012 byl Annan jmenován mimořádným vyslancem OSN a Ligy arabských států pro Sýrii, pro kterou se měl pokusit vyjednat řešení vzniklého velkého vnitropolitického a také náboženského konfliktu s dopady na celou oblast Blízkého východu. V Sýrii působila jednotka o síle asi 300 vojáků jako pozorovatelé, ale účinná realizace ostatních elementů tzv. Annanova plánu se neuskutečnila. Svou misi v Sýrii neúspěšně ukončil 31. srpna téhož roku, když jako příčinu neúspěchu označil neústupnost Asadovy vlády i opozice, a také existenci patu v Radě bezpečnosti.

Osobní život 
V roce 1965 se oženil s Nigerijkou Titi Alakij a narodila se jim dcera Ama a syn Kojo. Po rozvodu se v roce 1984 oženil se švédskou právničkou Nane Lagergren, vzdálenou příbuznou Raoula Wallenberga.

Zemřel po krátké nemoci 18. srpna 2018 ve švýcarském Bernu.

Vyznamenání 
  velkokříž Řádu za zásluhy Polské republiky – Polsko, 2000
  velkokříž s řetězem Řádu rumunské hvězdy – Rumunsko, 2001
  rytíř-komtur Nejgalantnějšího řádu Lesotha – Lesotho, 2002
  Řád knížete Jaroslava Moudrého I. třídy – Ukrajina, 3. června 2002
  Řád přátelství I. třídy – Kazachstán, 16. října 2002
  velkokříž s řetězem Řádu svobody – Portugalsko, 11. října 2005
  velkostuha Řádu liberijských průkopníků – Libérie, 2006
  velkokříž Řádu nizozemského lva – Nizozemsko, 2006
  Řád ghanské hvězdy – Ghana, 2007
  Řád zlatého srdce Keni – Keňa, 2007
  velká čestná dekorace ve zlatě na stuze Čestného odznaku Za zásluhy o Rakouskou republiku – Rakousko, 2007
  čestný rytíř velkokříže Řádu svatého Michala a svatého Jiří – Spojené království, 2007
  velkokříž Záslužného řádu Spolkové republiky Německo – Německo, 2008
  velkokříž Řádu Isabely Katolické – Španělsko, 29. ledna 2010
  velkodůstojník Řádu čestné legie – Francie, 2. května 2013
  řetěz Řádu Východního Timoru in memoriam – Východní Timor, 2019
  Manasův řád I. třídy – Kyrgyzstán
  velkodůstojník Řádu Mono – Togo

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 

Ghanští politici
Generální tajemníci OSN
Nositelé Nobelovy ceny za mír
Držitelé Sacharovovy ceny
Absolventi Massachusettského technologického institutu
Osobnosti syrské občanské války
Nositelé velkokříže Řádu nizozemského lva
Čestní rytíři velkokříže Řádu sv. Michala a sv. Jiří
Nositelé velkokříže s řetězem Řádu svobody
Nositelé velkokříže Řádu za zásluhy Polské republiky
Nositelé Řádu liberijských průkopníků
Nositelé velkokříže s řetězem Řádu rumunské hvězdy
Nositelé Manasova řádu
Nositelé Řádu zlatého srdce Keni
Nositelé Řádu přátelství (Kazachstán)
Nositelé Nejgalantnějšího řádu Lesotha
Nositelé Řádu ghanské hvězdy
Velkodůstojníci Řádu čestné legie
Nositelé Čestného odznaku Za zásluhy o Rakousko II. třídy
Nositelé Řádu knížete Jaroslava Moudrého I. třídy
Nositelé velkokříže Záslužného řádu Německa
Nositelé Řádu Východního Timoru
Nositelé Řádu Mono
Rytíři velkokříže Řádu Isabely Katolické
Narození 8. dubna
Narození v roce 1938
Narození v Kumasi
Úmrtí v roce 2018
Úmrtí 18. srpna
Úmrtí v Bernu
Muži
Nositelé pamětní stříbrné medaile Jana Masaryka
Držitelé čestných doktorátů Univerzity Komenského v Bratislavě
Držitelé čestných doktorátů Technické univerzity Drážďany
Držitelé čestných doktorátů Uppsalské univerzity
Držitelé čestných doktorátů Lundské univerzity
Držitelé čestných doktorátů Univerzity La Sapienza