Transneptunické těleso

Transneptunické těleso (zkratka TNO z anglického Trans-Neptunian Object) je objekt v naší sluneční soustavě, který se pohybuje za oběžnou drahou planety Neptun. Celkový počet těchto objektů prolétávajících oblastí ve vzdálenosti 30 až 50 AU od Slunce, a s průměrem nad 100 km, se odhaduje na více než 70 tisíc. Roku 2018 bylo evidováno 528 číslovaných a více než 2000 nečíslovaných TNO.

Tato tělesa jsou považována za planetky, či trpasličí planety, a jsou také zařazována do katalogu planetek, včetně Pluta i s jeho měsícem Charonem. Některé z nich jsou doprovázeny průvodci (k 14. 9. 2006 celkem 28 objektů).

TNO se pravděpodobně formovaly srážkami.

Kategorie transneptunických těles 

Většina transneptunických těles (s výjimkou plutoidů) patří mezi malá tělesa sluneční soustavy. Podle dynamických vlastností svých drah se dělí do několika skupin:
 Objekty z Kuiperova pásu (zkratka KBO z anglického Kuiper Belt Objects) jsou objekty ve vzdálenostech 30 (v blízkosti dráhy Neptunu) až 50 AU; dále se dělí na:
 Plutína (pojmenovány podle trpasličí planety Pluto, která je jejich prvním objeveným představitelem) jsou objekty, jejichž dráha je v rezonanci 2:3 s Neptunovou dráhou.
 Jiné rezonanční objekty (s poměrem oběžných dob 4:5, 3:4, 3:5, 4:7 a 1:2) s Neptunem.
 Kubewana (angl. Cubewanos, pojmenovány podle hláskování části předběžného označení prvního představitele této skupiny, 1992 QB1, ) jsou objekty na drahách s malou excentricitou (pod 0,15) a s velkými poloosami v rozpětí od 41,8 do 48 AU.
 Objekty rozptýleného disku (zkratka SDO z anglického Scattered Disk Objects) jsou objekty v oblasti obklopující Kuiperův pás. Mohou mít perihel v blízkosti dráhy Neptunu, mají však výraznější sklon oběžné dráhy a velkou excentricitu dráhy.
 Také v této oblasti se vyskytují rezonanční objekty s Neptunem (nejčastěji v poměru oběžných dob 2:5), ale vzhledem k větší vzdálenosti od Neptunu jich je relativně méně než v Kuiperově pásu.
 Objekty odděleného disku jsou tělesa, která se ani v době svého největšího přiblížení nedostávají do gravitačního vlivu Neptunu.
 Objekty z Oortova oblaku jsou velmi vzdálené objekty. Existence mračna těles na okraji sluneční soustavy vyplývá z modelů jejího vývoje, ovšem žádné z nich nebylo dosud přímo pozorováno.
 Předpokládaná, avšak zatím také stále nepozorovaná vnitřní část Oortova mračna se někdy nazývá Hillsův oblak.
 Další objekty, nepatřící do žádné z výše uvedených kategorií.

Největší transneptunická tělesa 

 (134340) Pluto (plutíno), 2370 ± 20 km
  (SDO), 2326 ± 12 km
  (kubewano), 1500 km
  (kubewano), 1380 km
  (kubewano), 1260 km
 (225088) Gonggong (SDO), 1230 ± 50 km
 Charon (měsíc Pluta), 1212 km
  (objekt odděleného disku), 1060±100 km
  (plutíno), 1000 km
  (kubewano), 870 km
 (120347) Salacia (E-SDO), 866 km
  (kubewano), 840 km?
  (jiné TNO), 790 km
 2002 MS4 (jiné TNO), 760 km?
 2003 MW12 (kubewano), 760 km?
 2005 RN43 (kubewano?), 760 km?
  (kubewano), 740 km?
 2003 AZ84 (plutíno), 730 km?
  (kubewano), 710 km?
  (jiná TNO), 700 km?
  (kubewano), 700 km?
  (kubewano), 670 km?
 (229762) 2007 UK126 (SDO), 670 km?
  (SDO), 640 km?
  (plutíno), 640 km?
  (SDO), 630 km
 (84522) 2002 TC (2:5 rezonanční objekt), 500 km
  (kubewano), 200 km?

Poznámka Průměry, doprovázené otazníkem, jsou odhadovány z průměrného albeda TNO a hvězdné velikosti objektu. Mohou se proto výrazně lišit od skutečnosti. Stav k 14. 9. 2006.

Statistika objevených transneptunických těles 

 plutína – 196
 jiné rezonanční TNO – 52
 kubewana – 665
 SDO – 101
 objekty z Oortova oblaku – 1
 jiná TNO – 112
 celkem – 1127

Poznámka Do jednotlivých skupin jsou zařazeny i objekty, u nichž jejich klasifikace vzhledem k dosud ne zcela přesné znalosti oběžné dráhy je nepotvrzená. Stav včetně Pluta, ale bez Charonu, k 14. 9. 2006.

Odkazy

Reference

Související články 
 Kuiperův pás
 Oortův oblak
 Plutino

Externí odkazy 
 
 Seznam TNO (anglicky)
 Trans-Neptunian Objects / W. R. Johnston (anglicky)
 Kuiper Belt / D. Jewitt (anglicky)

 
Sluneční soustava
Planetky