Prozatímní státní zřízení

Prozatímní státní zřízení (slovensky Dočasné štátne zriadenie) byl oficiální název československé exilové vlády v Londýně v období existence protektorátu Čechy a Morava a první Slovenské republiky během druhé světové války. Ustanovil ho 9. července 1940 Československý národní výbor. Do období prozatímního státního zřízení se řadí také období prozatímního výkonu státní moci na osvobozeném území do obnovení republiky. Prozatímní státní zřízení bylo legitimní vládou nacisty okupovaného Československa. Chod prozatímního státního zřízení byl financován díky úvěru, který poskytla exilové vládě Velká Británie na základě uzavřené Finanční smlouvy mezi vládou Velké Británie a Československou prozatímní vládou z roku 1940.

Cesta k exilové vládě 

Zahraniční odboj se začal formovat velice brzy po zániku Československa 15. března 1939. Základem jeho činnosti se stala teorie právní a politické kontinuity, podle níž Československo nikdy nepřestalo právně existovat jako subjekt mezinárodního práva. Výrazem mezinárodněprávního trvání Československé republiky měla být ta československá vyslanectví a konzuláty, které i po 15. březnu 1939 fungovaly v těch státech, které rozpad Československa právně neuznaly. Mnichovská dohoda byla podle této teorie od počátku neplatná mezinárodní smlouva, protože:

 byla Československu vnucena za hrozby silou ze strany Německa
 československé Národní shromáždění ji nikdy ústavním způsobem nepřijalo
 Německo ji vlastním jednáním v březnu 1939 porušilo

Již 21. března vytvořil Dr. Štefan Osuský v Paříži Ústřední výbor zahraniční akce ve Francii a začal vydávat časopis Česko-slovenský odboj. V Londýně se vytvořil Československý výbor ve Velké Británii vedený Janem Masarykem. Osuský předložil francouzské vládě 9. září 1939 návrh na zřízení československého vojska, které bude vedeno "prozatímní vládou a československým generálem". Oznámil současně, že se ustavuje prozatímní vláda česko-slovenská. Její uznání však francouzská vláda odmítla. Na 17. října 1939 svolal Msgr. Jan Šrámek v Paříži schůzku, které se kromě něho zúčastnili Dr. Edvard Beneš, Dr. Osuský, Dr. Eduard Outrata a generálové Sergěj Ingr a Rudolf Viest. Byl vyhlášen vznik Československého národního výboru. Tento byl vládami Velké Británie i Francie uznán za zástupce československého lidu. 

Národní výbor se tak cítil být minimálně v politickém smyslu exilovou vládou a hodlal zajišťovat nejen záležitosti vojenských jednotek, ale i finance, zahraniční politiku, sociální péči o emigranty a propagandu. K tomuto účelu zřídil tzv. Správy národního výboru, jako paralelu ministerstev. Pro zajištění administrativní práce výboru bylo zřízeno v Paříži jeho Předsednictvo, v jeho čele stál jako přednosta předválečný diplomat Prokop Maxa. Vzhledem k tomu, že kvůli nepřízni francouzské vlády si Beneš za sídlo své činnosti zvolil Londýn, byla zřízena londýnská část Předsednictva výboru, která zajišťovala Benešovu politickou činnost směřující k prosazení uznání československé prozatímní vlády. 

Zásadní změnu v exilové politice přinesla vojenská porážka Francie a přesun výboru do Londýna. Následně 9. července 1940 prezident Beneš oznámil britskému ministru zahraničních věcí lordu Halifaxovi transformaci výboru do celého systému prozatímního státního zřízení, zahrnujícího tři hlavní pilíře: prezidenta republiky, vládu a Státní radu (s dalšími složkami, kam patří vojenské jednotky, polní soudy a zastupitelské úřady). 18. července odpověděl lord Halifax Edvardu Benešovi, že britská vláda tuto vládu uznává. 29. září 1942 zaslal gen. Charles de Gaulle premiéru Šrámkovi dopis o uznání československé vlády ze strany Svobodné Francie. Významnou událostí, která ovlivnila vnímání exilové vlády mezi Spojenci, byl atentát na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha provedený 27. května 1942, který vedl mimo jiné k tomu, že vlády Velké Británie a Francie odvolaly své podpisy na Mnichovské dohodě.

Orgány prozatímního státního zřízení 

Prezident - Edvard Beneš

 Beneš argumentoval tím, že jeho rezignace byla učiněna pod nátlakem; až do roku 1942 se odvolává na trvání sedmiletého funkčního období, 3. prosince 1942 ho prodloužila exilová vláda s poukazem na § 58 ústavní listiny a to až do doby, než bude možné zvolit nového prezidenta

Vláda

 První vláda Jana Šrámka (od 21. července 1940 do 12. listopadu 1942)
 Druhá vláda Jana Šrámka (od 12. listopadu 1942 do 5. dubna 1945)
 První vláda Zdeňka Fierlingera (od 4. dubna do 6. listopadu 1945)
Státní rada 

 prozatímní parlament a poradní orgán
 ustavena 21. července 1940 dekretem č. 1/1940 Úř. věst. čs.
 40 členů jmenovaných prezidentem na 1 rok
 měla podávat prezidentovi a vládě poradní zprávy o otázkách, které jí prezident dal k posouzení.

Právní rada 

 poradní a quasi soudní orgán
 tvořila posudky při přípravě osnov normativních aktů 
 posuzovala stížnosti čsl. státních příslušníků proti rozhodnutím orgánů exilového zřízení
 zřízena 4. února 1942

Exilové vojenské jednotky
 Českoslovenští letci v RAF se zúčastnili bitvy o Británii, pozemní jednotky bojovaly po boku Britů v severní Africe, na Blízkém východě a poté i na západní frontě. 
 V SSSR se z Volyňských Čechů , osvobozených vězňů z gulagů, čs. občanů - židů a přeběhlých vojáků Slovenského štátu zformovaly 1. armádní sbor, 1. smíšená letecká divize a 2. paradesantní brigáda, které se podílely na bojích na východní frontě.
 Významnou aktivitou exilových ozbrojených sil pak byly paradesantní výsadky na okupovaná území.

Prozatímní zákonodárství 

15. října 1940 vydáním ústavního dekretu č. 2/1940 Úř. věst. čs. bylo zahájeno tzv. dekretální období, které trvalo až do ustavení Prozatímního národního shromáždění 28. října 1945. Podle tohoto dekretu vykonával zákonodárnou moc prezident prostřednictvím dekretů, vydávaných na návrh vlády. Dekretem č. 12/1942 Úř. věst. čs. byla stanovena povinnost si před vydáním dekretu vyžádat stanovisko Státní rady. Ústavním dekretem č. 11/1944 Úř. věst. čs. byly všechny předpisy vydané na území Československa v době nesvobody prohlášeny za neplatné a zároveň bylo stanoveno, že všechny dekrety podléhají dodatečnému schválení Národním shromážděním, v opačném případě pozbývají platnosti.

Osvobození 

Jak se blížilo osvobození republiky, bylo pro vládu nutné zajistit prozatímní správu osvobozeného území. 3. srpna 1944 byl přijat dekret č. 10/1944 Úř. věst. čs., o dočasné správě osvobozeného území, podle kterého byl zřízen úřad pro správu osvobozeného území v čele s prezidentem určeným členem vlády (vládním delegátem). Tento úřad zanikl po příjezdu na československé území, dne 5. dubna 1945 v Košicích. 

Vyvrcholením osvobozování území bylo květnové povstání, na němž se významně podílela Česká národní rada, která se 5. května 1945, po jeho vypuknutí, prohlásila zmocněncem košické vlády a podnikla kroky k převzetí kontroly v úřadech a médiích a vydala Prohlášení o převzetí vládní a výkonné moci v českých zemích. Členové košické vlády se začali přesouvat do Prahy. 16. května se do Prahy po bezmála sedmi letech v exilu vrátil i prezident republiky Edvard Beneš. 

Na osvobozeném území byly podle ústavního dekretu č.18/1944 Úř. věst. čs. ustaveny národní výbory jakožto orgány státní správy. Prostřednictvím národních výborů bylo pak na základě ústavního dekretu č. 47/1945 Sb. nepřímo zvoleno Prozatímní Národní shromáždění, které jako prozatímní parlament potvrdilo platnost dekretů (viz výše) a Edvarda Beneše ve funkci prezidenta. Ustavující schůze 28.10.1945 bývá označována jako začátek období tzv. třetí republiky.

Sídla exilových orgánů

Paříž 

 Rue de Bourdonnais - sídlo francouzské části Předsednictva národního výboru

Londýn 

 Gwendolen Ave č. 26, Putney - sídlo prezidenta
 později Aston Abbotts (Buckinghamshire)
 Park Street č. 114 - sídlo britské části Předsednictva národního výboru
 Piccadilly č. 134 - sídlo ministerstva národní obrany

Košice 

 Jakabov palác - sídlo prezidenta
 Župný dom - sídlo vlády

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura 
 BROWN, Martin David, Jak se jedná s demokraty
 KUKLÍK, Jan, Mýty a realita Benešových dekretů, Praha Linde 2002
 
 
 
 KUKLÍK, Jan. Uznání československé exilové vlády v letech 1940-1941. Historický obzor, 1995, 6 (11/12), s. 265-271.

Související články 
 Československý národní výbor
 Košický vládní program

Externí odkazy 
 Stránky o československé exilové vládě 1940–1945 v Anglii
 Benešovo memorandum pro Svatý stolece (anglicky)

Exilové vlády Československa
Politický systém Československa
Ústavní vývoj v Česku
Dějiny Československa během druhé světové války
Československo-britské vztahy
Vzniklo 1940
Zaniklo 1945