Desmond Tutu

fou un pacifista i eclesiàstic sud-africà que esdevingué famós durant els anys 80 del  a causa de la seva oposició a l'apartheid. Va ser el primer arquebisbe negre anglicà de Ciutat del Cap a Sud-àfrica.

Biografia 

Nascut el 7 d'octubre de 1931 a la població sud-africana de Klerksdorp, va emigrar amb la seva família als dotze anys a Johannesburg. Tot i que volia ser metge, va orientar la seva educació a l'ensenyament a causa que la seva família no podia pagar-li els estudis. Va llicenciar-se el 1953 a la Universitat Bantu de Pretòria; fou posteriorment mestre de secundària a l'Institut Bantu de Johannesburg, on va estar fins al 1957. Aquell any dimití del càrrec; denuncià la precarietat de l'ensenyament dels negres. Va continuar els estudis de teologia i el 1960 fou ordenat sacerdot anglicà.

Entre 1962 i 1966 viatjà a Londres, on rebé un màster en teologia; retornà posteriorment al seu país. A partir d'aquell moment realitzà conferències en les quals denunciava la precarietat de la situació dels negres al seu país; denuncià que la situació d'aparent cordialitat entre blancs i negres podia esclatar en qualsevol moment. El 1972 fou designat vicedirector del fons teològic d'educació del Consell Mundial d'Esglésies, i al seu retorn a Sud-àfrica el 1975 fou ordenat bisbe de l'Església anglicana, el primer negre a ser-hi ordenat.

Obra política 
El 1976 es dugueren a terme les protestes de Soweto per l'obligació de l'ús de l'afrikaans com a llengua d'instrucció en escoles negres, i es convertí en una revolta massiva contra l'Apartheid, revolta en la qual Tutu prengué part i va donar suport al boicot econòmic al seu país.

Bisbe de Lesotho entre 1976 i 1978, fou nomenat aquest últim any secretari general del Consell sud-africà d'Esglésies; continuà així la lluita contra l'Apartheid amb l'acord de gairebé totes les esglésies. Tutu va advocar constantment per la reconciliació entre tots els partits implicats en l'Apartheid; denuncià constantment el govern blanc per la seva política racista, però també condemnà grups antiapartheid que propiciaven actuacions violentes i terroristes, com el Congrés Nacional Africà i diversos grups comunistes.

El 16 d'octubre de 1984 li fou concedit el Premi Nobel de la Pau per la seva constant lluita contra l'Apartheid.

El 7 de setembre de 1986 fou ordenat arquebisbe de l'Església anglicana; novament fou el primer negre a aconseguir-ho; ocupà el càrrec d'arquebisbe de Ciutat del Cap entre aquell any i el 1996. Amb la fi de l'Apartheid Tutu fou nomenat director de la Comissió de la Veritat i la Reconciliació, creada pel president sud-africà Nelson Mandela.

Va ser una de les 18 personalitats mundials que originalment van donar suport a l'Aliança de Civilitzacions.

El 8 de maig de 2014 la Generalitat de Catalunya li concedí el Premi Internacional Catalunya per «la seva vigorosa i constant lluita per la justícia social i la millora de les condicions dels oprimits, des d'una integritat, un coratge i una capacitat excepcionals». El novembre de 2014 va signar el manifest «Deixin votar els catalans», juntament amb altres personalitats internacionals.

Referències

Enllaços externs 

 Desmond Tutu Peace Centre .
 The Tutu Foundation .
 Pàgina Oficial de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1984 .

Arquebisbes
Persones de Ciutat del Cap
Pacifistes africans
Premis Nobel de la Pau
Premis Internacional Catalunya
Compromesos en la no-violència
Militants anti-apartheid
Doctors honoris causa per la Universitat Pompeu Fabra
Gran Creu de 1a classe de l'Orde del Mèrit de la República Federal d'Alemanya
Medalles d'Honor del Parlament de Catalunya
Alumnes del King's College de Londres
Alumnes del Bates College
Alumnes de la Universitat de Sud-àfrica
Alumnes del Hamilton College
Receptors de la Medalla Presidencial de la Llibertat
Grans oficials de la Legió d'Honor
Membres de l'Orde dels Companys d'Honor
Comandant de l'orde d'Orange-Nassau
Guardonats amb la Medalla d'Honor del Parlament de Catalunya
Doctors honoris causa per la Universitat Harvard
Doctors honoris causa per la Universitat de Viena
Doctors honoris causa per la Universitat de Cambridge
Doctors honoris causa per la Universitat de Varsòvia
Doctors honoris causa per la Universitat de Groningen
Doctors honoris causa per la Universitat de Tromsø
Doctors honoris causa per la Universitat de Friburg (Suïssa)
Doctors honoris causa per la Universitat de Colúmbia
Morts a Ciutat del Cap
Morts de càncer de pròstata
Activistes sud-africans
Defensors dels drets humans africans
Religiosos africans
Morts el 2021
Activistes per l'eutanàsia