Jan Keller

Jan Keller (* 23. ledna 1955 Frýdek-Místek) je moravský sociolog, filozof, publicista, environmentalista. V letech 2014 až 2019 byl poslancem Evropského parlamentu. Hlásí se k levici.

Studium a pedagogická kariéra 
V letech 1974–1979 vystudoval historii a sociologii na Filozofické fakultě University Jana Evangelisty Purkyně (dnešní Masarykova univerzita) v Brně. Studium ukončil obhajobou doktorské práce na téma koncepce dějin u Maxe Webera. Působil jako interní aspirant ČSAV, poté jako závozník ČSAD a jako učitel na střední škole v Havířově. Od roku 1983 byl odborným asistentem na katedře sociologie filozofické fakulty v Brně.
 
Jako stipendista francouzské vlády absolvoval ve druhé polovině 80. let studijní pobyty na univerzitách v Bordeaux, v Aix-en-Provence a na pařížské Sorbonně, kde působil v tamním archivu a studoval dějiny Francie v 60. a 70. let 17. století. K Francii má velký vztah. V roce 1992 obhájil habilitační práci O byrokratizaci státní správy ve Francii za starého režimu.

V roce 1998 stál u zrodu oboru Humanitní environmentalistika na Masarykově univerzitě v Brně, v roce 1999 byl tamtéž jmenován profesorem pro obor sociologie. Od roku 2000 působí jako profesor sociologie na Fakultě sociálních studií Ostravské univerzity.

Oblastmi jeho odborného zájmu jsou dějiny sociologie, obecná sociologická teorie, teorie organizace, problematika sociálního státu, teorie modernizace a globalizace, společenské souvislosti ekologických problémů, ekologie a trvale udržitelný rozvoj. Environmentálním tématům se věnuje od počátku 90. let, s jejich popularizací začal na stránkách časopisu Poslední generace (dnes Sedmá generace). Vedle odborných a popularizačních článků publikuje také novinové komentáře, nejčastěji v deníku Právo. Je autorem řady odborných i popularizačních knih z oblasti sociologie a environmentalistiky.

V posledním desetiletí se Kellerova tvorba vyznačuje hlavně silnou homogenitou a vnitřní provázaností a jako jeden z mála sociálních teoretiků byl schopen poskytnout komplexní diagnózu stavu moderní společnosti a sociologické výpovědi o ní.

Je potřetí ženatý, žije ve Frýdku-Místku.

Politická kariéra

Komunistická strana Československa 
V 70. a 80. letech (1973–1989) byl členem KSČ. Podle svých vlastních slov se stal členem KSČ jen proto, že „předpokladem pro práci v oblasti společenských věd bylo členství v KSČ“.

Evropský parlament (od roku 2009) 
V roce 2009 kandidoval neúspěšně do Evropského parlamentu na šestém místě kandidátky Demokratické strany zelených.

V únoru 2014 se stal ve volbách do Evropského parlamentu lídrem kandidátky ČSSD. Ve volbách získal 57 812 preferenčních hlasů (druhý největší počet; 26,91 %) a byl zvolen poslancem EP. Mimo jiného působil i ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (EMPL).

Do voleb do Evropského parlamentu 2019 se rozhodl již nekandidovat. V rozhovoru pro DAV DVA prohlásil:Když jsem tam v roce 2014 šel, naivně jsem se domníval, že Evropská unie je schopna a ochotna ubránit své členy před tlaky globálního kapitálu, nadnárodních firem a velkých financí. Když jsem se ze svých iluzí vyléčil, vyvodil jsem z toho dva důsledky: V knížce Evropské rozpory ve světě migrace jsem se snažil popsat, jak funguje EU ve skutečnosti. Tou druhou věcí bylo, že jsem si pečlivě sbalil věci, abych v Bruselu nic nezapomněl, protože mi bylo jasné, že se tam už nikdy nevrátím.

Ocenění 
Dne 28. října 2013 obdržel z rukou prezidenta Miloše Zemana státní vyznamenání České republiky – Medaili za zásluhy  I. stupeň, jako ocenění za zásluhy o stát v oblasti vědy. Časopis A2 zařadil jeho knihu Tři sociální světy do českého literárního kánonu po roce 1989, tedy do výběru nejdůležitějších českých knih v období třiceti let od sametové revoluce.

Názory, které zastává 
 Vystupuje proti placenému školnému, které shrnul do deseti důvodů.
 Vyjadřuje nesouhlas se zvětšováním rozdílu mezi bohatými a chudými: pro situaci, kdy např. plat nejvýše a nejníže postaveného zaměstnance určité firmy dosáhne rozdílu v řádu stonásobků a více, zavedl termín „nesouměřitelnost“.
 V letech 2006–2008 se zapojil do kampaně proti plánům na stavbu americké vojenské základny v ČR jakožto součásti plánovaného systému protiraketové obrany USA.
 Na dotaz Parlamentních listů, co si myslí o oficiální statistice Eurostatu, která uvádí, že mezi léty 2010 až 2016 odteklo z ČR do zahraničí na dividendách 7,6 procenta HDP, tedy 2252 miliard korun, zatímco dotace z EU činily 1,9 procenta HDP, neboli 563 miliard korun, Keller odpověděl, že „je bohužel pravda. Ze sociologického hlediska je to ještě zajímavější. Když se české ekonomice daří, bohatnou z toho horní příjmové vrstvy na Západě. Když nám z Bruselu posílají kapesné v podobě eurodotací, jde to především z kapes středních vrstev na Západě. Ve výsledku se tak rozevírají nejen nůžky mezi bývalou západní a východní Evropou, ale narůstá i nerovnost mezi majetkovou elitou a zbytkem společnosti na Západě.“

Výběr z bibliografie 
 Systém vybraných odvětvových sociologií, 1986
 O povaze sociální reality. Soubor textů ke kritice nemarxistické sociologické teorie, 1987
 Sociální jednání z hlediska marxistické sociologie, 1988
 Sociologie organizace a byrokracie, 1989
 Současná francouzská sociologie, 1989
 Nedomyšlená společnost, Doplněk,1992
 Až na dno blahobytu, Hnutí Duha, 1993
 Přemýšlení s Josefem Vavrouškem, G plus G, 1995
 Šok z ekologie, Český spisovatel, 1996
 Hodnoty pro Budoucnost, 1996, G plus G
 Abeceda prosperity, Nakladatelství Doplněk,1997
 Naše cesta do prvohor. O povaze automobilové kultury.
 Úvod do sociologie, SLON, Praha 1999
 Vzestup a pád středních vrstev, 2000
 Politika s ručením omezeným, 2001
 Dějiny klasické sociologie, SLON, Praha 2004
 Soumrak sociálního státu, SLON, Praha 2006
 Teorie modernizace, SLON, Praha 2007
 Vědomostní společnost? Chrám, výtah a pojišťovna, SLON, Praha 2008
 Nejistota a důvěra aneb K čemu je modernitě dobrá tradice
 Tři sociální světy: sociální struktura postindustriální společnosti, SLON, Praha 2010
 Nová sociální rizika a proč se jim nevyhneme, SLON, Praha 2011
 Sociologie středních vrstev, SLON, Praha 2012
 Posvícení bezdomovců, 2013
 Odsouzeni k modernitě, 2015
 Evropské rozpory ve světle migrace, 2017
 Společnost věčného mládí, Slon, Praha 2019; 2. vyd. Univerzita Karlova, Nakladatelství Karolinum, Praha 2021
 Hybridní politika, 2020

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 Kulturně-historická encyklopedie českého Slezska a severovýchodní Moravy. 1. svazek : A–L. 2. vydání. Ostrava : Ústav pro regionální studia Filozofické fakulty Ostravské univerzity, 2013. 570 s. . S. 443.

Externí odkazy 
 
 
 
 Jan Keller v souborném katalogu Akademie věd ČR

Čeští sociologové
Čeští ekologové
Ochránci životního prostředí
Čeští spisovatelé vědecké literatury
Čeští političtí spisovatelé
Spisovatelé píšící česky
Spisovatelé píšící francouzsky
Čeští profesoři
Pedagogové na Ostravské univerzitě
Čeští novináři
Čeští publicisté
Nositelé medaile Za zásluhy (Česko)
Nositelé Ceny ministra životního prostředí
Absolventi Filozofické fakulty Masarykovy univerzity
Poslanci Evropského parlamentu z Česka (2014–2019)
Členové KSČ
Členové KSČ politicky aktivní po roce 1989
Narození ve Frýdku-Místku
Narození 23. ledna
Narození v roce 1955
Žijící lidé
Muži