Miloš Kopecký

Miloš Kopecký (22. srpna 1922 Praha – 16. února 1996 Praha) byl český divadelní a filmový herec, zpěvák a pedagog. Od roku 1965 do roku 1991 byl ve stálém angažmá v Divadle na Vinohradech. V letech 1952–1996 ztvárnil také množství filmových i televizních rolí. Od roku 1970 do roku 1985 vyučoval na Pražské konzervatoři herectví.

Život 
Jeho otec Vladimír Kopecký byl majitelem kožešnictví, matka Marta Kopecká (rozená Grimmová) byla modelkou a později se ještě před svatbou vyučila kloboučnicí. Byla Židovka a zemřela v Osvětimi. Aby si za války jeho otec Vladimír Kopecký uchoval živnost, dal se se svojí manželkou rozvést (Miloš Kopecký o tom později v knize Já napsal: „Otec nad maminkou de facto vynesl ortel. Kdyby totiž rodiče nebyli rozvedeni, maminka by se neocitla v Osvětimi, ale zůstala by patrně v Terezíně, kde bylo možné válku přežít.“). Patnáctého srpna 1944 se ocitl v nacistickém pracovním táboře v Bystřici na Benešovsku kvůli svému židovskému původu i Miloš Kopecký.

Po válce a návratu do Prahy začal pracovat v divadle Větrník, nejprve jako obsluha gramofonu a opony, ale postupně se propracoval k herectví. V roce 1946 divadlo Větrník svou činnost ukončilo a Kopecký našel uplatnění nejprve v Divadle satiry, pak ve Studiu Národního divadla a po jeho rozpuštění přešel do činohry Národního divadla. Poté, co se pro jeho opilost nedohrálo představení, odešel do Realistického divadla, hrál v Městských divadlech pražských. Krátce byl i členem KSČ, v roce 1954 byl vyloučen. Opět hrál v Divadle ABC, dva roky v karlínském hudebním divadle a v roce 1965 nastoupil do angažmá Divadla na Vinohradech, kde pak působil čtvrt století. Harpagona v Molièrově Lakomci nehrál jako uslintaného shrbeného stařečka (jako většina ostatních herců), nýbrž jako plnokrevného muže v nejlepších letech, který sice trpí stihomamem, ale jde cílevědomě a nemilosrdně za svými cíli. Jednou z jeho posledních velkých rolí na divadle byl Shakespearův Richard III.

Vystupoval často ve filmu i v televizi, většinou hrál komediální padoušské postavy. Nezapomenutelné jsou jeho postavy zlotřilého královského rádce (Pyšná princezna), pistolníka Hoga Foga (Limonádový Joe), Barona Prášila (Baron Prášil), polního kuráta Katze (Dobrý voják Švejk), pana Petra Voka z Rožmberka (Svatby pana Voka), Jana Lucemburského (Slasti Otce vlasti), Dr. Štrosmajera (Nemocnice na kraji města) a mnoho jiných drobných i větších postav.

V roce 1977 podepsal Antichartu. Počátkem osmdesátých let moderoval protiemigrantský a prorežimní seriál Československé televize Krok do neznáma.

Dne 5. května 1987 vystoupil Miloš Kopecký, tehdy již národní umělec, na IV. sjezdu Svazu československých dramatických umělců v Praze. Stal se prvním umělcem v socialistickém Československu, který se odhodlal říci nahlas komunistům v čele strany a státu, aby odešli z funkcí. Stalo se tak už dva a půl roku před pádem režimu, kdy se ještě většina ostatních Čechů a Slováků bála vyjádřit svobodně názor. Zkrácený, značně seškrtaný text jeho projevu pak zveřejnilo 7. května i Rudé právo. Nahrávku projevu se podařilo dopravit do mnichovského rádia Svobodná Evropa.

V roce 1945 se poprvé oženil se Stellou Zázvorkovou, se kterou měl dceru Janu. Manželství ale vydrželo pouze rok. Další manželkou byla Kateřina Soukupová (řidička tramvaje), následovalo sedm let života u Mileny Le Breux a románek s Věrou Chytilovou. Třetí manželkou byla Jana Lichtenbergová a poslední v roce 1966 tanečnice Jana Křečková. Miloš Kopecký byl známý svou averzí k žárlivosti, svými milenkami se netajil ani před svou zákonnou manželkou. Trpěl maniodepresivní psychózou. Při atacích této nemoci se hlavně opíral o svou poslední choť. Jeho dlouholetou partnerkou byla pak Marta Kaňovská, úspěšná modelka a herečka.

Rád hrával šachy, především se svým přítelem Josefem Bedrnou. Mezi jeho herecké kolegy a přátele patřili Miroslav Horníček, Rudolf Hrušínský, Vlastimil Brodský a Jiří Kodet. Dále se zajímal o politiku, filozofii a miloval psaní dopisů (pozn.: především jeho srdci nejbližšímu příteli, fotografovi Jaroslavu Pastrňákovi, resp. Jerry Pasternakovi do USA).

Ocenění 
 1979 titul zasloužilý umělec
 1985 titul národní umělec

Divadelní role 
 1964 Peter Shaffer: Veřejné oko, Karel Sidley, Hudební divadlo Karlín, režie Rudolf Vedral
 1965 Burton Lane: Divotvorný hrnec, Vodník Čochtan, Hudební divadlo Karlín, režie Václav Tomšovský
 1966 Tennessee Williams: Kočka na rozpálené plechové střeše, Taťka, Divadlo na Vinohradech, režie Stanislav Remunda
 1966 Luigi Pirandello: Člověk, zvíře a ctnost, Průzračný pan Paolino, Divadlo na Vinohradech, režie František Štěpánek
 1966 August Strindberg: Královna Kristina, Axel Oxenstjerna, Divadlo na Vinohradech, režie František Štěpánek
 1967 Luigi Pirandello: Jindřich IV., Jindřich IV., Divadlo na Vinohradech, režie Václav Hudeček
 1967 Pavel Kohout: August August, august, Bumbul, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1967 František Pavlíček: Nanebevstoupení Sašky Krista, Pan Apolek, Divadlo na Vinohradech, režie Luboš Pistorius
 1968 George Bernard Shaw: Pygmalion, Profesor Henry Higgins, Divadlo na Vinohradech, režie František Štěpánek
 1968 Jean Anouilh: Miláček Ornifle, Ornifle, Divadlo na Vinohradech, režie František Štěpánek
 1969 Eugene O´ Neill: Měsíc pro smolaře, Phil Hogan, Divadlo na Vinohradech, režie Stanislav Remunda
 1969 Milan Kundera: Ptákovina, Ředitel, Divadlo Na zábradlí, režie Václav Hudeček
 1971 Molière: Lakomec, Harpagon, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1971 Maxim Gorkij: Barbaři, Cyganov, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1972 George Bernard Shaw: Domy pana Sartoria, Sartorius, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1972 Leonid Leonov: Zlatý kočár, Rahuma, Divadlo na Vinohradech, režie Jiří Dalík
 1973 František Hrubín: Srpnová neděle, Alfréd Morák, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1974 Robert Bolt: Ať žije královna!, De Quarda, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1975 Jan Fuchs: Hurvínek v říši snů, Postava ze snu, Divadlo Spejbla a Hurvínka, režie Jan Fuchs
 1975 Alexej K. Tolstoj: Car Fjodor, Kníže Vasilij Šujský, Divadlo na Vinohradech, režie Petr P. Vasiljev
 1976 Maxim Gorkij: Letní hosté, Jakov Petrovič Šalimov, Divadlo na Vinohradech, režie Jan Strejček
 1976 Karel Čapek: Věc Makropulos, Advokát dr. Kolenatý, Divadlo na Vinohradech, režie Zdeněk Míka
 1978 George Simon Kaufman: Přišel na večeři, Sheridan Whiteside, Divadlo na Vinohradech, režie Stanislav Remunda
 1980 Lillian Hellmanová: Lištičky, Horác Giddens, Divadlo na Vinohradech, režie Stanislav Remunda
 1980 Jiří Hubač: Dům na nebesích, Otec, Divadlo na Vinohradech, režie Václav Hudeček
 1983 William Shakespeare: Richard III., Richard, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1988 Eugene O´ Neill: Miliónový Marco, Kublaj, velký chán, Národní divadlo, režie Václav Hudeček
 1989 Michail Bulgakov: Mistr a Markétka, Woland, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1990 William Shakespeare: Sen noci svatojánské, Puk, Agentura pražské kulturní služby, režie Jan Kačer
 1991 Vercors: Nepřirozená zvířata, Braddy, Divadlo na Vinohradech, režie Jaroslav Dudek
 1996 Eduard Martin: Královské vteřiny, Komorník, Divadlo Ungelt, režie Jurij Galin

Filmografie (výběr) 
 1949 Daleká cesta (vězeň)
 1951 Císařův pekař – Pekařův císař (alchymista)
 1952 Pyšná princezna (královský kancléř)
 1954 Cirkus bude! (Tonda, hudební klaun)
 1954 Nejlepší člověk (lékárník a radní Valerián Kýla)
 1954 Stříbrný vítr (nadporučík Gerlič)
 1955 Byl jednou jeden král… (princ Chytrý)
 1955 Jan Žižka (pán ze Šternberka)
 1955 Psohlavci (správce Koš)
 1956 Dobrý voják Švejk (polní kurát Katz)
 1957 Dědeček automobil (Albert de Dion)
 1958 Hvězda jede na jih (průvodce)
 1958 O věcech nadpřirozených
 1961 Muž z prvního století (čalouník Josef)
 1962 Baron Prášil (baron Prášil)
 1963 Král Králů (Izmail el Sarif ben Serfi)
 1964 Limonádový Joe aneb Koňská opera (Horác Badman alias Hogofogo)
 1965 Bílá paní (tajemník MNV)
 1967 Přísně tajné premiéry (Müller)
 1969 Já, truchlivý bůh (Adolf)
 1969 Slasti Otce vlasti (český král Jan Lucemburský)
 1970 Svatby pana Voka (pan Petr Vok z Rožmberka)
 1970 Zabil jsem Einsteina, pánové… (Wertheim)
 1970 Pane, vy jste vdova! (profesor Somr)
 1971 Hry lásky šálivé (část Arabský kůň) (messer Francesco Vergelessi)
 1971 Slaměný klobouk (Maurice Fadinard)
 1971 Vražda v hotelu Excelsior (Arno Hnízdo, ředitel hotelu)
 1972 Šest medvědů s Cibulkou (Švihák, ředitel cirkusu)
 1973 Noc na Karlštejně (vévoda Štěpán Bavorský)
 1974 Jak utopit dr. Mráčka aneb Konec vodníků v Čechách (Wassermann)
 1976 To byla svatba, strýčku! (Alfons Karásek)
 1976 Zítra to roztočíme, drahoušku…! (Evžen Novák)
 1977 Adéla ještě nevečeřela (Matěj Kráčmera – baron Ruppert von Kratzmar)
 1979 Božská Ema (čechoameričan Herold Samuel)
 1979 Causa králík (JUDr. Oldřich Lukášek)
 1979 Já už budu hodný, dědečku! (herec Theodor Bergner)
 1980 Jak napálit advokáta (JUDr. Hořic)
 1981 Křtiny – (technický náměstek Ing. Leoš Čirůvka)
 1981 Tajemství hradu v Karpatech (baron Robert Gorc z Gorceny)
 1982 Srdečný pozdrav ze zeměkoule (profesor Horowitz)
 1983 Anděl s ďáblem v těle (sekční šéf min. financí Boura)
 1983 Tři veteráni (skřítek)
 1984 Prodloužený čas (prof. Svozil)
 1985 Čarovné dědictví (vetešník)
 1986 Zkrocení zlého muže (Bayer)
 1988 Anděl svádí ďábla (ministr obchodu Boura)
 1994 Andělské oči (Krause)
 1994 Učitel tance (Richardův dědeček)
 1996 Kouzelný měšec (regent)

Televize (výběr) 
 1961 Ztracená revue (hudební groteska) – role: pán v klobouku
 1962 Kočár nejsvětější svátosti (film) – role: tajemník Martinez
 1966 Sedm koní a vavříny (film) – role: Werner, majitel sázkové kanceláře
 1967 Deštník (inscenace povídky) – role: soudce
 1968 Hříšní lidé města pražského (televizní seriál) 8.díl Telegram z Neapole – role: defraudant Sebekovský
 1969 Trapasy (film)
 1971 Sedm žen Alfonse Karáska (film) – hlavní role: Alfons Karásek
 1971 Alfons Karásek v lázních (film) – hlavní role: Alfons Karásek
 1972 Lakomec (záznam divadelního představení)
 1972 Úsměvy světa (cyklus) – role: vypravěč – (4. díl: Stephen Leacock)
 1972–1973 Ctná paní Lucie (seriál) – role: rytíř Monyfeith
 1975 Tři muži se žralokem (komedie na motivy povídek Jaroslava Haška) – role: Ferdinand Mestek de Podskal
 1977 Nemocnice na kraji města (televizní seriál) – role: zástupce primáře MUDr. Josef Štrosmajer
 1984 Bambinot (televizní seriál) – role: Mitropulos
 1987 Poslední leč Alfonse Karáska (komedie) – hlavní role: Alfons Karásek
 1989 Utopím si ho sám (film) – role: Chouň
 1993 Uctivá poklona, pane Kohn (seriál) – role: Munk

Odkazy

Reference

Literatura 
 František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, 1978, str. 255
 Jindřich Černý: Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945–1955, Academia, Praha, 2007, str. 53, 95–6, 104, 115–6, 135, 157, 164, 176, 208–9, 248, 355, 396, 411, 449, 
 Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. . S. 1, 2, 60, 117, 138, 177, 425, 475, 476, 517.
 Miloš Fikejz. Český film : herci a herečky. I. díl : A–K. 1. vydání (dotisk). Praha : Libri, 2009. 750 s. . S. 629–633.
 Jiří Janoušek: Hvězdy z masa a kostí, Práce, Praha, 1979, str. 107–115
 
 Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 544
 
 Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 95, 97–8, 104–5, 107, 109, 115, 125, 137, 193, 
 
 Marie Valtrová: Kronika rodu Hrušínských, Odeon, Praha, 1994, str. 220, 222, 311, 
 Marie Valtrová – Ota Ornest: Hraje váš tatínek ještě na housle?, Primus, Praha, 1993, str. 220, 225, 
 Jiří Žák a kol.: Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský příběh, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 172, 193, 206, 
 Pavel Kovář (ed.): Miloš Kopecký: Já. Eminent, Praha, nedatováno (cca 2000),

Externí odkazy 
 
 
 
 Miloš Kopecký v souborném katalogu Akademie věd ČR
 
 
 Miloš Kopecký na IV. sjezdu Svazu československých dramatických umělců v Praze
 
 
 
 Miloš Kopecký na Dabingforum.cz
 Houpání Miloše Kopeckého
 Miloš Kopecký v cyklu České televize Příběhy slavných
 Selhal jsem. Kdo jste bez viny, hoďte kamenem. pořad Českého rozhlasu Plus věnovaný Miloši Kopeckému, podrobně rozebírá jeho členství v KSČ, podpis anticharty, pořad o emigrantech i odvážný projev.

Čeští herci
Čeští divadelní herci
Čeští filmoví herci
Čeští televizní herci
Čeští dabéři
Herci Národního divadla
Herci Divadla na Vinohradech
Čeští komici
Čeští moderátoři
Čeští televizní moderátoři
Čeští zpěváci
Zpěváci populární hudby
Zpěváci zpívající česky
Českoslovenští zasloužilí umělci
Signatáři Anticharty
Českoslovenští národní umělci
Lidé s bipolární poruchou
Čeští Židé
Židovští herci
Narození 22. srpna
Narození v roce 1922
Narození v Praze
Úmrtí 16. února
Úmrtí v roce 1996
Úmrtí v Praze
Muži