Cànoves i Samalús

Cànoves i Samalús és un municipi de la comarca del Vallès Oriental, amb el cap de municipi a Cànoves que va donar nom al municipi fins al 1989. Forma part de la subcomarca natural del Baix Montseny.

Geografia 
 Llista de topònims de Cànoves i Samalús (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets, etc.; hidrografia: rius, fonts, etc.; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 
El nom de Cànoves apareix per primer cop l'any 1002 en una discussió de confirmació de béns del monestir de Sant Cugat del Vallès, perquè aquest monestir tenia béns dins el terme i l'església parroquial de Sant Muç, documentada des del 1077.

S'han trobat moltes restes d'èpoques més antigues entre les quals, les restes d'un poblat ibèric, habitat entre els segles  i  aC al Puig del Castell de Samalús, sobre can Flequer i can Pujades, al sector de Samalús; i un petit tresor de 40 monedes, la majoria de la seca Lauro (que sembla que es trobava al Puig del Castell), de bronze, que circulaven pel país entre els segles  i  aC. Aquestes restes varen ser trobades en bon estat de conservació el 1959 en arrancar un claper de pedres en terrenys del molí de can Ribes. També han aparegut tombes de lloses prop de cal Mestre de la capella de Santa Eugènia; i és igualment conegut el forn íbero-romà dit d'en Pega, en la mateixa zona de Samalús.

Més endavant consta com una de les parròquies del feu comtal del castell de Montbui, que posseïa el comte Gombau de Besora des del 992 com a mínim i que, un cop mort, els comtes Ramon i Almodis van confirmar al seu gendre Mir Geribert. El 1059 cita explícitament: la parròquia de «Sancto Andreo de Samalucio». Es tracta d'un monument d'estil romànic (Gallardo 1938) (Vall-Masvidal, 1983).

En aquesta zona de Samalús, dins la finca de can Torras i a pocs metres de can Pujades, on existia la masia d'aquest nom, també s'hi ha trobat una vila romana de can Martí. (X. Aquilué i Abadies i Jordi Pardo i Rodriguez). És una peça clau per entendre el procés cultural i econòmic de la romanització i les seves relacions amb el substrat indígena.

Samalús es va unir a Cànoves, en l'aspecte administratiu, el , però s'erigí en batllia o municipi independent des de mitjan  fins cap al 1840. El seu centre històric és la parròquia de Sant Andreu de Samalús.
El lloc és àmpliament documentat, ja el 1002 hi tenia importants béns la canònica augustiniana de Santa Maria de Manlleu.

Demografia 

El primer cens és del 1857 després de la fusió de Cànoves i de Samalús. Les dades anteriors són la suma dels antics municipis.

Política 

vegeu: Llista d'alcaldes de Cànoves i Samalús des de l'any 1901

Transport

Autobús 
Els serveis d'autobusos de Cànoves i Samalús són gestionats per l'empresa Sagalés. Els serveis connecten els dos pobles amb poblacions properes mitjançant quatre línies.

Cultura 
 La carbonera. Cada dos anys els carboners de professió del poble o gent que ha après la tradició fan una carbonera que romandrà encesa durant un mes i serà vigilada per torns. Un cop el carbó està fet, els vilatans es reuneixen per compartir un sopar amb productes de la terra, al costat del foc i gaudint la música i la festa. És una tradició molt antiga que aquest municipi s'esforça a mantenir.
 La Fira de Sant Ponç, on es concentren els artesans per presentar els seus treballs o manipulacions ja bé sigui a nivell d'objectes o d'alimentació, així doncs la mel i les herbes són elements que no poden faltar.

Llocs d'interès 

 Restes del castell de Cànoves
 Castell de Samalús, reconstruït a principis del s. XX
 Església de Sant Andreu de Samalús, d'origen romànic
 Santuari de la Mare de Déu de la Salut, al costat de l'església de Sant Andreu, del s. XVIII
 Església de Sant Muç de Cànoves, d'origen romànic
 Castanyer de Can Cuc, arbre monumental de Catalunya
 Ermita de Sant Salvador de Terrades, d'estil historicista
 Poblat Ibèric del Puig del Castell, jaciment iber.

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Samalús i els Busquets