C

C je třetí písmeno latinské i české abecedy. Vzniklo z písmene gama Γ řecké abecedy. 

Písmeno původně ozačovalo latinské hlásky [g] i [k], potřebou jejich grafického rozlišení vzniklo později písmeno G. V období pozdního Říma se výslovnost latinského písmene C v pozici před hláskami [e] a [i] změnila na [c]. Např. jméno Cicero se pak místo [kikero] četlo [cicero]. Tato výslovnost byla přejata i do českého pravopisu, kde doplněním háčku vzniklo písmeno Č pro hlásku, která se v latině nevyskytuje.

Významy

C 

 Biochemie
 aminokyselina cystein
 DNA báze cytosin
 Elektrotechnika
 označení standardní velikosti elektrického článku ve tvaru válce o průměru 23 mm a délce 43 mm (tzv. „malý buřt“)
 Formát papíru
 normalizovaná pomocná řada
 Fyzika
 značka veličiny elektrická kapacita
 Hromadná doprava
 Linka C
 Chemie
 značka uhlíku
 Informatika
 C:\ je konvenční označení prvního pevného disku (resp. prvního logického disku na primární diskový oddíl) v operačních systémech založených na CP/M, jako třeba DOS
 programovací jazyk C – programovací jazyk, od něhož byly odvozeny i další (C++, C#, Objective-C)
 Jednotky
 v soustavě SI značka odvozené jednotky elektrického náboje – coulomb
 Mezinárodní poznávací značka
 Kuba
 Nutriologie
 vitamín C
 Potravinářství
 vejce – druhá nejmenší velikost slepičích vajec
 Sport
 C se používá jako označení pro kapitána týmu (-C-)
 Šestnáctková soustava (a další číselné soustavy o základu větším než 12)
 číslice 12
 Vzdělávání
 průměrná známka (v anglosaském školství, odpovídající českému stupni dobře)
 Železnice
 označení vozů třetí třídy

c 
 Fyzika
 značka konstanty pro rychlost světla
 jednotka aktivity – curie
 značka pro měrné teplo
 Geometrie
 při aplikaci Pythagorovy věty ve tvaru c2 = a2 + b2 přeponu pravoúhlého trojúhelníku
 v trojúhelníku stranu protilehlou k vrcholu C
 v mnohoúhelnících o 4 a více vrcholech stranu mezi vrcholy C a D
 Hudba
 nota
 Jednotky
 v soustavě SI značka předpony pro jednu setinu (centi-)
 Železnice
 označení lehátkových vozů
 označení vozů s oddíly s místy k sezení, která jdou upravit na místa k ležení – lehátkový vůz

Ⅽ 

 Římské číslice
 symbol pro 100 (z latinského centum); též psáno jako obyčejné C

ℂ 

 Matematika
 Množina komplexních čísel

₡ 

 Měnová jednotka
 značka pro měnovou jednotku colón

℃ 

 Jednotky
 v soustavě SI je ℃ (též psáno jako °C) značka vedlejší jednotky teploty – stupeň Celsia

¢ 

 Měnová jednotka
 značka pro měnovou jednotku cent

© 

 Typografie
 značka pro copyright

Ↄ 
 Ↄ: ROMAN NUMERAL REVERSED ONE HUNDRED; Unicode: U+2183; html: &#8579;
 ↄ: LATIN SMALL LETTER REVERSED C; Unicode: U+2184; html: &#8580;

Písmeno Ↄ (antisigma) bylo jedním ze tří tzv. klaudiánských písmen přidaných do latinské abecedy císařem Claudiem a vyjadřovalo dvojhlásku BS či PS (podobně jako X se již dříve používalo pro KS či GS). V běžném písmu se klaudiánská písmena neuchytila a používala se řídce pouze za Claudiova života. Mnohem déle se znak Ↄ udržel v římských číslech pro vyjádření vyšších řádů než stovky.

Historie 
Písmeno C v latině označovalo neznělou souhlásku []. Vyvinulo se spolu s písmenem G (označujícím znělý protějšek []) z etruského znaku zvaného gimmel, který pocházel z řeckého písmene gamma. Etruština na rozdíl od latiny nerozlišovala znělou a neznělou výslovnost této hlásky, proto pro ni měla pouze jeden znak.

V nejstarších latinských textech se pro zápis  i  používala písmena C, K a Q: Q před zaokrouhlenými samohláskami, K před A a C v jiných pozicích. Ve 3. století před n. l. bylo vytvořeno písmeno G a pro zápis neznělého  zcela převládlo používání C nad K a Q. C se tedy stalo ekvivalentem řeckého písmena kappa a G ekvivalentem písmena gamma. Podle tohoto pravidla pak byla řecká slova přepisována do latinky.

V pozdějším období se ve vulgární latině původní  před předními samohláskami změnilo na [], resp. [], což ovlivnilo výslovnost psaného C v různých jazycích psaných latinkou.

Výskyty v současných jazycích 

Písmeno C je součástí abeced různých jazyků zapisovaných latinkou, má však různé využití a různou zvukovou platnost, danou různým historickým vývojem. C je často součástí různých spřežek, jako například CH.

Ve všech slovanských jazycích psaných latinkou (čeština, slovenština, polština, lužická srbština, slovinština, chorvatština) se písmeno C vyslovuje jako neznělá alveolární afrikáta . K zápisu  slouží písmeno K.

Stejná situace je i v maďarštině, litevštině, lotyštině a albánštině.

V románských jazycích je základní výslovnost neznělá velární ploziva . Před předními samohláskami (I, E) se však výslovnost mění. Ve francouzštině a portugalštině se vyslovuje jako neznělá alveolární frikativa . V italštině a rumunštině se měkčí na neznělou postalveolární afrikátu  (jako české č). Ve španělštině se vyslovuje jako neznělá dentální frikativa  (jako neznělé anglické th), v některých oblastech se však vyslovuje .

Písmeno K se v těchto jazycích využívá jen zřídka, především v cizích slovech. Hláska  se v italštině zapisuje jako Z a v rumunštině Ț. V ostatních románských jazycích se spojení /ts/ nepovažuje za samostatnou hlásku, tedy pro něj nemají zvláštní znak.

V angličtině se C čte podle stejných pravidel jako ve francouzštině, tedy jako  nebo . Angličtina kromě toho používá i písmeno K. Spojení /ts/ není samostatnou hláskou.

V němčině se  zapisuje zpravidla písmenem K a  jako Z. Písmeno C se používá v cizích slovech a čte se buď , nebo  (před předními samohláskami).

V ostatních germánských jazycích se rovněž používá písmeno K. Písmeno C je (s výjimkou spřežek) pouze v cizích slovech, kde se před předními samohláskami vyslovuje . Spojení /ts/ není samostatnou hláskou.

V angličtině, němčině a švédštině se namísto zdvojeného KK píše CK.

V turečtině se C čte jako znělá postalveolární afrikáta  (jako české dž).

Tvary s diakritikou 
řazeno podle pořadí v Unicode
Çç (cedilla)
albánština, francouzština, katalánština, portugalština, turečtina
Ćć (čárka nad vpravo)
chorvatština, polština, srbština
Ĉĉ (vokáň)
esperanto
Ċċ (tečka nad)
maltština, staroangličtina
Čč (háček)
čeština, estonština, chorvatština, litevština, lotyština, slezština, slovenština, slovinština
Ḉḉ (cedilla a čárka nad vpravo)
???

Znaky jiných abeced 
Сс (cyrilice – výslovnost [s]; pochází z řeckého písmena sigma)
ruština, srbština, bulharština aj.

Externí odkazy
 
 
 

 
Zkratky
Značky